Nedali jsme gól a to je hodně špatné, řekl nespokojeně Leo Gudas\nBoleslav v Rondu nevstřelila branku, Kometa snížila stav série\nDvoudenní pauza mezi duely proti Kometě se chýlí ke konci, v pátek je na programu třetí semifinále\n14. 3. 2008 | Michal Pokorný\nB r n o - Po dvou dnech volna se semifinálová série přestěhovala do brněnské haly Rondo. Mladá Boleslav s náskokem dvou výher tentokrát svého soupeře nepřehrála a podlehla Brnu 4:0. K zápasu se vyjádřil Leo Gudes a Jakub Šindel, který byl asi nejblíže ke vstřelení mladoboleslavského gólu. Z pohledu Komety zhodnotil utkání Viktor Lukeš a střelec dvou branek, Jiří Zelenka.\nKonečně jsme soupeři nedali náskok, pochvaloval si Viktor Lukeš\nJako první přišel do novinářského seskupení asistent trenéra Kýhose, Viktor Lukeš. S dobrou náladou a úsměvem na rtech začal ironicky: „Hodnotí se dobře, konečně nedostanu otázku, proč jsme soupeři dali takový náskok,“ potom se ale jal hodnotit utkání, které před několika minutami skončilo výhrou jeho týmu: „Ale opravdu, konečně jsme jim ho nedali, od první třetiny bylo na klucích vidět, že chtějí. Zaplaťpánbůh, že také pomohli Kamilovi (Jarinovi), aby vychytal nulu, protože to potřeboval po těch dvou zápasech, kde dostal ke konci dva takové nešťastné góly. Dneska ale ukázal, co v něm je,“ pochválil brněnský kouč všechny složky jeho týmu.\nOvšem ani on, ani hráči neoznačili toto utkání za jednoduché. Jak by také mohli, když proti nim stojí suverénní vítěz základní části: „Tak já myslím, že to jednoduchý zápas nebyl. Hráli jsme zodpovědně, zezadu a z šancí, co jsme měli, jsme dali góly,“ byl rád asistent trenéra Komety.\nPo poměrně jasném výsledku i obrazu hry určitě vyvstane otázka, jaký to bude mít psychologický dopad na obě mužstva: „Bylo by to pro nás dobré, kdyby to mělo nějaký psychologický dopad na ně, ale zítra se zase začíná za stavu 0:0 a bude to jiný zápas. Naopak u nás to nebude mít nějaký negativní vliv, že by hráči byli uspokojení. Je tady parta, která za něčím jde a chce to dokončit,“ vzkazuje všem a ujišťuje, že i zítra Kometa přistoupí k zápasu se stejným nasazením.\nLeo Gudas: Je hodně špatné, že jsme nedali gól\nNa druhé straně Leo Gudas nebyl příliš hovorný. Jeho tým nezvládl třetí zápas semifinále poměrně jasným způsobem a určitě nebude jednoduché se z takového zápasu otřepat a jít dál. I asistent trenéra Kaňkovského promluvil o pátečním zápase: „Pozitivní je to pro Brno, protože vyhráli, pro nás je to hodně špatné v tom, že jsme nedali gól,“ řekl jasně a stručně, v čem byl mezi oběma týmy rozdíl.\nA jaký měl na utkání vliv první gól Komety? „My jsme Brnu umožnili dát první a pak druhý gól, pak jsme otevřeli hru, ale nedostávali jsme se tolik do šancí a Brno z toho, co mělo, tak šance proměnilo,“ a opět se odkázal na produktivitu, kterou jeho tým v tomto zápase postrádal.\nBude na mladoboleslavských hráčích po takovém výsledku deka? „To si myslím, že ne,“ řekl razantně a odešel zpět do kabiny.\nMusíme si odpočinout a stejně se připravit na sobotu, ví Jiří Zelenka\nNejvíce upovídaný ze všech aktérů byl Jiří Zelenka. S Kamilem Jarinou snad největší hvězda zápasu. Jak on sám viděl svoji první šanci, kterou ještě bekhendem do prázdné branky neproměnil? „Já už jsem dostal ten puk od Kelímka (Tomáše Klimta) v poslední moment a moc jsem to neviděl, tak jsem to tam bekhendem odpálil jak nějaký žák, ale měl jsem to tam zasunout. Tohle se sice ale nepovedlo, ale pak tam přišla další šance a z toho už naštěstí gól byl. Hlavní ale je, že jsme to vítězství vydřeli a dotáhli do konce. Teď je stav 2:1, my si musíme odpočinout a připravit se na zítra (sobotu).“\nPři druhém gólu stál Zelenka na ose hříště u modré čáry. Pro útočníka poměrně nezvyklá pozice, nicméně ne náhodná: „My máme sehrané nějaké signály, které nás trenér naučil. Tam vlastně chodíme skoro všechna pravá křídla na střelu,“ popisuje svůj druhý gól. Puk od modré prosvištěl za brankovou čáru mezi Šindelářovými betony.\nSpolupráci se svými kolegy ve třetím brněnském útoku si také pochvaloval: „S Ivanem i s Tomášem si na ledě vyhovíme, ale dneska to bylo všech pětadvacet nebo kolik lidí, co bylo na ledě. Bylo vidět, že šlapeme a že tady chceme něco dokázat,“ říká odhodlaně.\nK průběhu zápasu a jeho výsledku řekl podobná slova, jako trenér Lukeš: „I když to skončilo 4:0, tak to bylo těžké utkání. My jsme i ty dva zápasy v mladé Boleslavi odehráli dobře, akorát se od nás odklonilo štěstí, ale dneska stálo při nás a my doufáme, že bude stát dál. Když budeme hrát tak, jak hrajeme, tak je hodně potrápíme a bude to opravdu vyrovnaná série,“ a věří v zítřejší výhru Brna.\nI Jiřího Zelenky jsme se zeptali, zda obecně považuje tento výsledek zápasu jako psychickou výhodu či nevýhodu: „Tady ten mančaft, co tady je, tak jsou tady dost mladí kluci, kteří chtějí něco dokázat v hokeji a to prostě nejde. Zítra do toho půjdeme stejně. To prostě ani nejde, když je tady taková atmosféra od fanoušků,“ jasně dementuje možnost, že by se mohli hráči dostat do euforie a zítřejší zápas podcenili.\nNa závěr ještě promluvil o sobě a o tom, jak se cítí v brněnském dresu, poté co se mu na Spartě příliš prostoru nedostávalo: „Já jsem celou sezónu na Spartě seděl na střídačce a jsem rád, že si tady můžu zahrát. Teď už bych měl stejně dovolenou. Naopak, já si tady užívám tu krásnou atmosféru a jsem jedině rád,“ ukončuje s úsměvem a vrací se zpět do kabiny oslavit dílčí úspěch se svými spoluhráči.\nNesmíme zapomenout, že pořád vedeme 2:1, upozorňuje Jakub Šindel\nZ boleslavského tábora vyšel se sklopenou hlavou, tiše rozmlouval se svým spoluhráčem Václavem Drábkem, který do utkání nezasáhl. Poté se Jakub Šindel krátce rozhovořil, proč jeho tým nezvládl třetí zápas série alespoň tak, jako ty dva předchozí: „Zápas určitě odlišný byl. Myslím si, že tam rozhodlo to, že Brno dalo první gól, což je dostalo na koně. Tam bych řekl, že jsme měli tři docela dobré šance, a kdyby tam něco padlo, tak se všechno mohlo vyvíjet úplně jinak. Ale napadlo a my jsme se z toho nedokázali už nijak vymanit,“ a pokrčil smutně rameny.\nČtvrtá otázka, znovu hodně podobná odpověď. Ani Jakub Šindel nepřipouští, že by mohl mít právě skončený zápas nějaký větší vliv na psychiku jeho týmu: „Já znám případy, kdy se vyhrálo deset jedna a druhý den se zase prohrálo. Každý zápas je určitě o něčem jiném. Samozřejmě jim asi trochu narostla křídla, což může být výhoda i pro nás, ale hlavně nesmíme zapomenout, že my vedeme 2:1,“ dodává odhodlaně.\nAtmosféra zápasu dělá hodně, obzvláště v play off. Mladík se zkušenostmi z extraligové Plzně a Sparty o tom řekl následující: „Zítra to tady budeme muset urvat. Atmosféra určitě pomáhá. V takové situaci se hraje nádherně nám, natož domácím. Fanoušci jsou skvělí a musel jsem sklopit uši, protože tohle není ani v extralize,“ uznal, že brněnští diváci umí vytvořit nejen pro každého hokejistu velice silný a nevídaný zážitek.\nNa závěr pověděl, co bylo slyšet po zápase v kabině a k zítřejšku (sobotě) dodal vzkaz plný odhodlání: „Trenéři nám řekli, že zítra musíme zase začít od podlahy, bude to nový zápas a my chceme vyhrát.“\nSpousta slov, spousta dojmů. Zítra je ale nový den a všechno může být jinak. Kometa si nepřipouští euforii a dává najevo velké odhodlání. Boleslav také zachovává klidnou hlavu a odkazuje se na vedení v sérii. Který z těchto výroků bude zítra potvrzen? Porazí Brňané svého soka i napodruhé nebo si Boleslav odveze pohodlný náskok 3:1 zpět do domácího prostředí? To vše se dozvíte zítra v hale Rondo. Přijďte včas, zápas začíná už v 17:00! Pro ty, co se nedostanou na stadion, bude samozřejmě připraven online přenos.


V unikátní Bylinkové zahradě Lu & Tiree Chmelar ve Valticích se můžete zúčastnit kurzů o využití bylin, jejich sběru, účincích a zpracování pro vlastní použití v kuchyni, k domácímu léčení či k výrobě vlastní přírodní kosmetiky.\nNa kurzech se v teoretické části probírají zásady sběru bylin, seznámíte se s kalendářem sběru bylin, povíme si o využití bylin v kuchyni, v kosmetice a v domácím léčení, napíšete si návody na léčivé přípravky.\nV praktické části si je pak společně pod vedením lektorky připravíme (např. lektvar, sirup, med, tinkturu, léčivé víno, olej a ocet, mast, koupelovou sůl, atd.). V ceně kurzu je veškerý materiál nutný pro výrobu, a také brožura s postupem výroby, všechny výrobky si odnesete s sebou domů. Kurzy probíhají za každého počasí, buď přímo v Bylinkové zahradě nebo v Galerii Reistna.\nPosted: 2017-04-12 12:41:07


Found in archive (50)\nBrambory konzumní pozdní, odrůda AGATA\nBrambory konzumní pozdní B, odrůda Meris Peer\nV bramborách byl více než pětinásobně překročen maximální limit reziduí pesticidu thiabendazolu.\nBrambory konzumní pozdní AGÁTA\nPřevážná většina hlíz nebyla odrůdy Agáta.\nSauvignon blanc, bílé suché víno, Alk. 12% obj., č. šarže: L30221208\nGiang Nguyen Thi\nV chuti a vůni byla patrná silná oxidáza. Víno mělo zakalený a opalizující vzhled.\nbrambory konzumní pozdní - odrůda Agáta\nGRAND SUD CHARDONNAY, 2011, bílé suché víno, alk. 12,5% obj., Vyrobeno ve Francii\nMilkana Classic - plnotučný zrající sýr, plátky\nNumber of visits to this site: 6 124 266


První britská hospoda bez alkoholu a alkoholu, která se otevře příští týden\nVideo: Novotný o abstinenci: Proč už 15 let nepije žádný alkohol? (Listopad 2020).\nHospoda - která si zachová tága tradiční hospody s barmany a pinty - bude sloužit řadě piv, vín a maket s ABV až 0, 5%. *\nSpolečnost Sainsbury's zaznamenala za posledních 12 týdnů nárůst prodeje alternativ bez alkoholu a alkoholu s nízkým obsahem alkoholu a 33% nárůst zákazníků hledajících nealkoholické výrobky online. Stále však vidí určité skepticismus ze strany spotřebitelů ohledně chuti těchto produktů - což doufá, že osloví s The Clean Vic.\nHospoda nabídne více než 20 druhů nápojů, včetně piva Lucky Saint, Everleaf spritz, sbírky vín a nealkoholického tmavého destilátu Celtic Soul jako alternativy whisky. V hospodě se budou pořádat také koktejlové kurzy pořádané Millie Goochovou, zakladatelkou Sober Girl Society na Instagramu, stejně jako ochutnávky.\nAnne Cooper, kupující v Sainsbury's, uvedla : „ V Sainsbury's, která od roku 2001 roste, vidíme opravdu vzrušující nárůst v kategorii bez alkoholu a nízkého obsahu alkoholu, který od roku 2001 roste. S rostoucím počtem produktů, které jsou nyní k dispozici, nemusejí ti, kdo chtějí zadržet alkoholické nápoje, nenechte si ujít zážitek z pití piva s přáteli nebo dokonce mocktail s lahodným nealkoholickým destilátem.\n„Z rozhovorů se zákazníky víme, že stále existuje nejistota ohledně toho, jak tyto výrobky s nízkým obsahem alkoholu a jak se chutnají. Naše speciálně kurátorské dílny v Clean Vic tak pomohou zákazníkům dozvědět se více o těchto nápojích a poskytnout klíčové poznámky k ochutnávce poskytované odborníky. “


gather moments : 2 dny na řeckém ostrově Naxos\nNaxos mi byl strašně sympatický, všechno tam bylo takové opravdové, autentické. Nebylo tam moc turistů, místní nad nimi výrazně převažovali (v létě je to asi jinak). Lidé se tu baví, večer posedávají po tavernách, po ulicích běhají děti...a hlavně tu mají normální ceny (oproti Santorini nebo Mykonosu je to velká paráda!)! :))\nVečer jsme objevili naprosto úžasnou tavernu Barabbas s ručně psaným menu, po setmění narvanou k prasknutí a s úplně skvělým jídlem!\nRáno jsme začali snídaní, tentokrát palačinkami a obhlídkou místních půjčoven aut. Nakonec jsme vybrali Smart Cabrio (30 euro/1 den) a vyrazili na prohlídku ostrova. Naxos je z ostrovů, které jsme navštívili největší. První zastávku jsme si udělali v antických mramorových dolech, kde dodnes leží nedokončené sochy mladíků tzv. kouros v nadživotní velikosti. Hned vedle má nohy nachystané na transport, ke kterému nakonec nedošlo. Sochy jsou jen nahrubo otesané, k finální úpravě docházelo až na místě. A mramor se tu těží dodnes, naxoský mramor je prý světově proslulý.\nNásledovala zastávka u kostelíku v horách a v bývalém hlavním městě ostrova Halki (Chalki). Tam mají malebné centrum s pár uličkami, chtěli jsme si dát frapé, ale než jsme si to prohlédli, přijeli dva výletní autobusy plné lidí a všechno obsadili.\nTak jsme pokračovali do další vesničky Apeiranthos, kde jsme si dali rovnou oběd. Protože vesnička leží v horách, byla tu pěkná zima a vítr.\nDalší zastávka byl chrám bohyně Demeter, bohyně plodnosti země a zemědělství, uprostřed polí, ke kterému vedla jedna prašná polní cesta. Vybudovali tu dokonce i budku, nejspíš na vybírání vstupného, ale chrám byl volně přístupný.\nPak jsme chtěli ještě chrám boha Dionýsa, ale tam jsme dorazili pozdě. Vstupné je sice taky zdarma, ale naleziště zavírají už v 15 hodin, tak jsme to nestihli. Tak jsme se vydali na pláž, do letoviska Agia Anna a pláž Agios Prokopios. Tak mi to trochu připomínalo pláže v kolem Kodaně, kde byly taky duny a rostla tráva.\nNa cestování na podzim mi vadí jen to, že se tak brzy stmívá! A tak jsme nestihli západ slunce v hlavním městě u symbolu ostrova Naxos: Portara neboli velká brána. Měl to být vstup do antického Apollónova chrámu, který ale nebyl kvůli válce nikdy dokončen. A tak tu do dneška stojí jen ta brána.\nDalší den jsme ještě vyrazili na snídani na pláž u Agia Anna.\nPotom jsme už jen vrátili auto, prošli se uličkami starého města a pevnosti, kterou místní přestavěli a normálně v ní bydlí. V přístavu jsme si dali oběd a pak už vyrazili na trajekt na Mykonos!\nTak ještě mapka (po kliknutí se otevře v Google mapách):\nNaxos je jeden z větších ostrovů a tak je tu určitě ještě víc co objevovat než jen to, co jsme zvládli projet autem za jeden den. Já vždycky ráda koukám na tripadvisor nebo googlím různé blogy z cest. :))\nMějte se moc krásně a příště se vidíme na Mykonosu! :)) Evi\nKATEGORIE: cestování, NAXOS, ŘECKO\nHa Ja 26. března 2018 16:58\nAch bože Naxos miluju- jako jsi tam stála na pahorku a dívala se na Choru ,tak jsem tam stála i já. Krásně jsem sis tebou zavzpomínala. Prolezla jsem uličky , krámečky v nich.. spořádala spoustu dobrot tak jako vy a koupila si na nábřeží láhev jejich tradičního Citronela.Moc ti děkuji za krásné chvíle nad fotkami.Hanka\nEvi 28. března 2018 10:37\nHani, to je krása, díky! Jsem moc ráda, že sis se mnou takhle zavzpomínala. :))\nAlena V. 26. března 2018 17:35\nKrásna realita a akoby k Vám patrila, ladila, pekne, ako všetko okolo a s Vami:-)\nEvi 28. března 2018 10:36\nHa Ja 26. března 2018 19:35\nHrozně dlouho jsem pátrala jakou bohyni znázorňuje socha která stojí na pravé straně chodníku vedoucího k Portaře.Jistě sis jí všimla. Už to vím ,je to bohyně Ariadné. Řecká bohyně vegetace. A je o ní docela zajímavé čtení. Třeba tě to zaujme.Zdravím Hanka\nTaky jsme pluli ze Santorini, tam jsem byla dvakrát a stále nemám dost......\nEvi 28. března 2018 10:38\nHani, díky! To jsem nevěděla :)) Santorini je nádherné, hned bych taky jela znovu!\nKateřina Hlaváčková 26. března 2018 20:25\nMně se strašně líbí, jak jsou ty uličky prázdné, nebo minimálně poloprázdné. A zaujaly mě ty zachovalé sochy na začátku, to vypadá úžasně. Skvělý článek! :)\nJojo, to jsou ty výhody cestování mimo sezónu. Díky moc! :))\nivana xx 27. března 2018 11:50\noch wow! milujem grecko a fotky su uplne prenadherne! normalne ma to chytilo za srdce\nIvi, moc děkuju! Tam je tak krásně, to se fotí úplně samo :))\nViki Ceglédyová 27. března 2018 14:34\nbooože či ti závidím :)\nEvi 28. března 2018 10:35\nJANA 30. března 2018 21:24\nvšechny řecké ostrovy jsou tak nádherné! miluju tu řeckou kulturu a přírodu. úplně jsi mi připomněla léto na Kosu, už chci zase na nějakou dovču, když vidím tyhle fotky.\nEvi 3. dubna 2018 9:32\nŽe? Mám to úplně stejně! Mám Řecko hrozně ráda :))


Moo at the Moon - Freegame.cz\nMoo at the Moon je krátkodobá, jedinečná (ale ne jediná svého druhu) arkáda z dílen jednoho z přispěvatelů serveru Experimental Gameplay, která je zároveň i dostatečně ujetá na to, aby o ni vaše oko přinejmenším podezřele zavadilo. Koneckonců, proč ne...\n"Příběh" Moo at the Moon, dá-li se tedy příběhem nazvat, je jednoduchý a hloupý - zjednodušeně řečeno něco o kravách, toužících se pravděpodobně za pomocí Red Bullu, který vám i vašemu dobytku dává křídla, vyšplouchnout až na měsíc. K tomu vám budou sloužit odrazové body v podobě hvězdiček a pár obecných vychytávek, které jsou sice schopny hru prodloužit, ale rozhodně ji nedostanou za práh nesmrtelnosti.\nMoo at the Moon je bez diskuze pěkná, pěkně zpracovaná, originální blbina. Když však vezmu v potaz, že např. o těchto Vánocích lítala v linku po milionech ICQ účtů velice podobná, leč o něco záživnější flashovka, nevím nevím...


ASTRONOMIE: Královská klička v Panně - Neviditelný pes\nASTRONOMIE: Královská klička v Panně\naneb Dění na obloze v roce 2017\nPár zatmění Měsíce, velmi blízká setkání planet a Jupiter opisující elegantní kličku v souhvězdí Panny – to budou ty nejzajímavější očekávané události na naší obloze v roce 2017.\nV roce 2017 nás nečeká žádný z atraktivních úkazů, jakými jsou zatmění Slunce nebo přechod planety přes sluneční disk. Uvidíme však dvě zatmění Měsíce. To první bude polostínové. Měsíc při něm nevstoupí do plného stínu Země, projde jen polostínem, který vzniká díky tomu, že Slunce není bodovým zdrojem světla. 11. února proběhne polostínové zatmění celé nad naším obzorem a Měsíc se při něm téměř dotkne zemského stínu, takže lehké ztemnění měsíčního kotouče, které při jiných polostínových zatměních snadno přehlédneme, by tentokrát mohlo být docela nápadné.\nStín a polostín (zdroj:web ZŠ Matiční v Ostravě)\nDalší zatmění Měsíce, a to částečné, uvidíme 7. srpna při východu Měsíce nad náš obzor. O moc úžasnější než to únorové polostínové ale nebude. Zajímavé je však tím, že přímo předchází úplnému zatmění Slunce 21. srpna 2017. Z toho od nás neuvidíme vůbec nic, ale bude příležitostí udělat si prázdninový výlet do USA, protože pás totality (pruh území, z nějž je zatmění pozorovatelné jako úplné) se potáhne napříč celou Severní Amerikou:\nChcete-li vidět opravdu úplné zatmění, musíte se dostat přímo do pásu totality. Z celého kontinentálního území USA (anglicky přesněji contiguous United States) bude viditelné částečné zatmění Slunce. K podrobnějšímu plánování může posloužit například web: http://www.eclipse2017.org.\nSe zatměními jsou příbuzné i situace, kdy Měsíc zakrývá jiné hvězdy než Slunce. Z těch nejjasnějších stálic v roce 2017 zakryje Měsíc dvakrát narudlé oko Býka zvané Aldebaran, a 8. prosince také hvězdu Regulus. Ta je nejjasnější ze souhvězdí Lva a její latinské jméno znamená doslova „malý král“, česky asi libozvučněji „kralevic“.\nS pozorováním planet na tom budeme v roce 2017 takto:\nMerkur – Slunci nejbližší planeta se usilovně skrývá v červáncích, ať už večer, nebo ráno. Nejdále od Slunce (28°) se při pohledu od nás dostává v létě, ale to je kvůli přesvětlené obloze a nevýhodnému úhlu, pod kterým se Merkur pohybuje vůči obzoru, naprosto nepozorovatelný. Šanci na jeho zahlédnutí máme v březnu spolu s Marsem (na večerní obloze) a v září (ráno). Graf napoví:\nVenuše – v novém roce se ukáže večer i ráno. Na počátku roku je večernicí, maximálního jasu dosahuje v únoru; na konci jara pak bude jitřenkou (mezi tím projde mezi Zemí a Sluncem), druhé maximum jasnosti nastává v dubnu.\nMars – rok 2017 je pro jeho pozorování nepříznivý. Do léta je vidět na večerní obloze, na podzim a v zimě pak na ranní, ale je slabý. Až v roce 2018 nás čeká tzv. velká opozice, kdy bude Mars mimořádně blízko (57,6 Gm) a bude velmi jasný.\nJupiter – od začátku roku až do října opisuje mezi stálicemi kličku nedaleko hvězdy Spiky ze souhvězdí Panny; opozice se Sluncem (viditelnost po celou noc) nastává v dubnu.\nSaturn – jeho prstence jsou nejvíce nakloněné severní stranou k nám, během našeho jara nastane na severní polokouli Saturnu letní slunovrat. Protože sklon rotační osy Saturnu činí 26,7°, střídají se na této planetě roční doby podobně jako na Zemi. Avšak za 29,5 roku. Opozice Saturnu se Sluncem (viditelnost po celou noc) nastává v červnu.\nUran a Neptun – nejvzdálenější planety Sluneční soustavy se pohybují tak pomalu, že jejich viditelnost na obloze se z roku na rok mění jen málo. Mohu proto směle napsat, že obě ledové planety tradičně uvidíme nejlépe na konci léta a na podzim, ovšem jenom pomocí dalekohledu. Uran je v opozici se Sluncem v říjnu, Neptun v září.\nJak vidno, s viditelností planet je to v roce 2017 tak „střídavě oblačno“ – některé jsou vidět lépe, jiné hůř. Protože všechny obíhají až na malé odchylky okolo Slunce ve stejné rovině, pohybují se po obloze v poměrně úzkém koridoru podél tzv. ekliptiky, což je zdánlivá dráha Slunce mezi hvězdami, ve skutečnosti průmět oběžné dráhy Země na oblohu. Díky tomu bývají vzájemná setkání planet na obloze poměrně těsná, v roce 2017 je však těch opravdu blízkých setkání nadprůměrně mnoho. Než se pustím do výčtu, tak pro představu o měřítku uvádím, že úhlový průměr měsíčního disku na obloze činí 0,5°).\nHned 1. ledna se Mars přiblíží k Neptunu až na několik úhlových minut (0,02°). Bohužel, pod naším obzorem. Ale ještě na Silvestra večer, 31. 12. 2016, budou na naší obloze. V dalekohledu je uvidíme v úhlové vzdálenosti 0,3°. A 12. ledna 2017 se k Neptunu přiblíží Venuše na 0,4°. Opět to budeme moci pozorovat večer. Venuši nelze přehlédnout, takže vyhledání Neptunu, který se jinak i v dalekohledu snadno splete s hvězdami, bude díky ní snadnější. Je však třeba upozornit, že pohyb Venuše je tak rychlý, že musíme mít štěstí na počasí právě toho 12. ledna.\nV únoru se zase Mars přihrne do blízkosti Uranu. V nejmenší úhlové vzdálenosti (0,6°) se planety ocitnou až 27. února po půlnoci, ale my je budeme moci pozorovat o několik hodin dříve, tedy 26. února večer na jihozápadě. Také tentokrát bude třeba mít dalekohled.\nDalší blízká setkání planet se budou konat až na sklonku léta a na podzim. Opět se bude účastnit Mars, okolo kterého tentokrát prosviští Merkur (je ze všech planet na obloze nejrychlejší). Nejmenší úhlová vzdálenost bude 0,05°, ale my uvidíme obě planety až ráno 17. září, kdy budou 0,3° od sebe. Právě v té době začíná období viditelnosti Merkuru na ranní obloze, takže v tomto případě máme docela štěstí.\nO den později pak na ranní obloze uvidíme sice méně těsné, zato velmi fotogenické, seskupení Měsíce, Venuše, Marsu a Merkuru v blízkosti hvězdy Regulus:\nNa podzim pak přijde těsné setkání Venuše s Marsem (0,2°) 5. října večer. My ovšem planety uvidíme 6. října na ranní obloze. Také Venuše s Jupiterem se setkají (0,3°) 13. listopadu ráno – pozorování dvou nejjasnějších planet se snadno obejde bez dalekohledu a když vyjde počasí, spolehlivě přitahuje pozornost chodců i ve městech, kde je obloha přesycená světelným znečištěním. V listopadu se rozednívá v době, kdy se většina z nás chystá na cestu do práce, takže planety uvidíme v docela příhodnou dobu, ale budou jen nízko nad jihovýchodním obzorem, takže výhodu mají ti, kteří pracují či bydlí na věži nebo aspoň na kopci.\nNa kopec (pokud možno s holým vrškem) se vyplatí vyjít také při pozorování meteorů, lidově „padajících hvězd“. Nejznámější Perseidy mají mít v roce 2017 maximum v noci z 12. na 13. srpen. Měsíc, bude mezi úplňkem a poslední čtvrtí, takže k ránu bude poněkud rušit a přesvětlovat slabé meteory. Podobně vydatné Geminidy (zdánlivě vylétají z Blíženců) mají maximum 14. prosince a jejich pozorování Měsíc tentokrát nenaruší – bude mezi poslední čtvrtí a novem.\nA na závěr ta slíbená královská klička:\npočet příspěvků: 1, poslední 28.12.2016 08:35


Strašák jménem mateřství – A2larm\nStrašák jménem mateřství\nPostup soutěže Česká miss, která finalistkám zakazuje otěhotnět, je jen logickou kalkulací ve společnosti, v níž mateřství znamená znevýhodnění.\nMarie HeřmanováApolena Rychlíková 17.03.17\nŠok! Bulvár informoval o tom, že se finalistky České miss musely pořadatelské firmě zavázat k tomu, že přibližně po dobu tří let od uplynutí soutěže nebudou mít děti a zůstanou svobodné. Ponechme stranou samu obskurní a perverzní „soutěž krásy“, tento relikt rozjuchaných devadesátek, který se v Česku dodnes těší těžce pochopitelné popularitě. Podobné požadavky pořadatelů jsou daleko za hranicí vkusu a zasahují do tělesné integrity žen. Svobodné rozhodování o jejich budoucnosti nahrazují smlouvou, ve které de facto deklarují, že mateřství je něco, co se ani ve světě třetiřadého pseudomodelingu nenosí. Jenže problémem není jen jedna zbytečná soutěž. Problematický je fakt, že pořídit si dítě znamená pro ženu dostat se do spirály platové i společenské nerovnosti a – až na výjimky – se odsoudit k životu rámovanému nejdříve závislostí na partnerovi, potom k nižšímu platu a v důsledku k důchodu, ze kterého se nedá důstojně vyžít. V tomto kontextu požadavek pořadatelů Miss vlastně až tak šokující není – v systému, který ženy za rozhodnutí mít děti trestá, je naopak logický. Což ale neznamená, že by to systém těm bezdětným nějak ulehčoval.\nUž dávno neplatí, že děti máme, když zrovna chceme. „Nejdřív dostuduj, potom si najdi dobře placenou práci a pak teprve začni uvažovat o rodině,“ zněly univerzální rady našich matek, které měly pocit, že si brzkým rodičovstvím tak trochu zkazily život – a nebyl to pocit úplně neoprávněný.\nNikdo se nechce koukat na modelku s vytahaným břichem. Málokdo chce zaměstnat třicetiletou ženu, která ještě neměla děti, protože hrozí, že je mít bude. A je jen velmi málo možností, jak zaměstnat ženu na rodičovské dovolené. Tak si, milé ženy, vyberte.\nAni dnes ale příspěvek na rodičovskou dovolenou rodině nezaručuje možnost kvalitního života a de facto pokaždé znamená pro jednoho z páru výrazné snížení příjmů. Je proto logické, že tuto dobrodružnou výpravu směrem k sociálnímu dnu u nás dnes podnikají především ženy, jelikož právě jejich platy jsou povětšinou nižší, a tak rozdíl mezi almužnou za práci a almužnou za péči není až tak velký. To v důsledku vytváří pochopitelnou závislost na druhé osobě nebo nutnost si nějak přivydělávat bokem a v neposlední řadě to v rodině nerovnoměrně rozděluje starost o děti. Pokud se navíc jeden z rodičů, a zpravidla to opět bývá žena, ocitne s dětmi sám, stává se nejzranitelnější jednotkou naší společnosti.\nPřes to všechno u nás pořád panuje iluze, že rozhodnutí o péči je vždy svobodné. Jenže mluvit o svobodě bez kontextu, který ji podmiňuje, znamená mluvit o ní jen jako o teorii a nehledat její praktický rozměr, natož uplatnění. Je statisticky dokázáno, že právě léta strávená na rodičovské ženy nejvíce znevýhodňují v pracovním životě. Zatímco muži mají v ideálním případě možnost postupovat ve své kariéře, budovat si lepší pracovní postavení či získat v zaměstnání větší jistotu, ženy se na několik let ztrácejí z dohledu a uzavírají ve svém soukromí. Domněnka, že to z devadesáti osmi procent (která z hlediska čerpání rodičovského příspěvku ženy představují) dělají úplně dobrovolně, je iluzorní. Navíc po uplynutí prvních let v domácnosti slouží mateřství často jako bič a prostředek k disciplinaci případných uchazeček o práci.\nDítě jako hrozba\nZtráta kontaktu s prací na několik let, všudypřítomné otázky případných zaměstnavatelů, kdo ženám dítě pohlídá, až onemocní nebo bude mít prázdniny, a kdo jim ho vlastně hlídá už teď při pohovoru, nebo starost, jestli s dětmi žena práci na plný úvazek vůbec zvládne – to jsou běžné situace, které ženy po rodičovské dovolené zažívají. Neznamená to ale, že když se rozhodnou děti nemít, budou to mít o tolik jednodušší – platová nerovnost se totiž týká i žen bezdětných, a navíc každá taková začne minimálně po třicítce pociťovat společenský tlak. Být vystavena otázkám příbuzných, přátel i kolegů o tom, kdy se chystá mít dítě či zda si náhodou nemyslí, že jí ujel vlak, není rozhodně nic příjemného. A také při pohovoru do zaměstnání je nakonec svobodná žena často brána jako méně vhodný kandidát než stejně kvalifikovaný muž, protože zkrátka hrozí, že změní názor a odejde nakonec na mateřskou (naopak u mužů se vůbec nepředpokládá, že by je napadlo zůstat s dítětem doma).\nPřipočíst je potřeba k tomu i ony neslavně známé „biologické hodiny“ – většina žen od určitého věku začne o dětech přemýšlet a těm, které rozhodnutí je mít z výše uvedených důvodů odloží, se může stát, že se pak ocitnou v nezáviděníhodné situaci, kdy sice (možná) budou dostatečně zabezpečené, ale nebude se jim dařit počít přirozenou cestou. Ty, které zkrátka děti z různých důvodů mít nechtějí, pak čeká označení „bezcitná kariéristka“ a není vůbec neobvyklé setkat se třeba s názorem, že „bezdětná žena prostě není úplná žena“ či že „není úplně normální“, nehledě ani na staré známé argumenty o povinnosti zachovávat rod nebo národ a jeho demografickou křivku plozením potomků, což je přece hlavním úkolem ženy ve společnosti.\nMladé matky i jejich bezdětné kamarádky se tak ocitají v absurdní situaci – žádná volba prostě není dobrá. Mateřství je strašákem, ať už ho žena prožívá nebo odkládá, protože v obou případech jí společnost dává najevo, že se měla či mohla rozhodnout jinak. Do toho pak stupidní požadavek ještě stupidnější soutěže na to, aby modelky neměly děti, vlastně docela dobře zapadá – tělo ženy přece není něčím, o čem si rozhodne sama, svobodně a bez vnějších tlaků. Nikdo se nechce koukat na modelku s vytahaným břichem. Málokdo chce zaměstnat třicetiletou ženu, která ještě neměla děti, protože hrozí, že je mít bude. A je jen velmi málo možností, jak zaměstnat ženu na rodičovské dovolené, protože flexibilní pracovní doba se špatně hlídá a není přece ničí povinností se přizpůsobovat. Tak si, milé ženy, vyberte. Nebo se přihlaste do soutěže Miss, tam to vyřeší za vás.\nMarie Heřmanová je bezdětná sociální antropoložka.\nApolena Rychlíková je redaktorka Alarmu a matka dvou dětí.


Jak vybrat lyže pro děti? Dbejte na kvalitu a bezpečnost – Maminka.cz\nVybírat lyže pro děti je v jistém úhlu pohledu daleko náročnější než výběr lyží pro dospělé. Ohled musíte brát nejen na růst dítěte, ale také na kvalitu vybavení. Pokud přemýšlíte, jakou délku lyží vybrat a zda pořídit lyže nové, nebo z bazaru, jste na správné adrese.\nRozhodně neplatí, že u dětí na kvalitě lyží nesejde, právě naopak. Také je dobré vybírat lyže s ohledem na aktuální výšku dítěte a nekupovat větší lyže s tím, že dítě do nich tzv. doroste.\nDětské sjezdové lyže je třeba vybírat zejména s ohledem na správnou délku. Teprve s narůstajícím věkem a úrovní lyžařských dovedností se zohledňují také konstrukční vlastnosti lyží.\nU delších lyží pro starší děti již můžete volit různá krojení i provedení jádra. Aby dětské lyže co nejlépe sloužily svému účelu – tedy poskytovaly dítěti radost z lyžování a odpovídajícím způsobem napomáhaly rozvoji jeho dovedností – musí mít správnou délku.\n„Ta by měla být přibližně o 10 až 20 centimetrů kratší, než je výška postavy dítěte. U úplně malých dětí, které budou lyžovat poprvé, to může být i 30 cm. Pokud by lyže byly delší, dítěti by se špatně ovládaly, zpomalilo by to jeho učení a také by jej to mohlo od lyžování odradit.\nPříliš krátké dětské lyže jsou také špatně, ale jde o menší zlo než v případě zbytečně dlouhých lyží. Při pochybnostech volte proto kratší délku lyží,” říká Karel Studnička ze specializované prodejny lyžařského vybavení Ski a Bike Centrum Radotín.\nNejkratší dětské lyže\nDětské lyže se vyrábějí v nejkratší délce 70 cm. Tyto lyže jsou určeny pro nejmenší děti přibližně od dvou až tří let.\nStředně dlouhé lyže\nJedná se o lyže v délce 100–120 cm. Tyto lyže se vyrábějí většinou s ohledem na snadnou ovladatelnost. Měly by být lehké a ohebné.\nNejdelší dětské lyže\nDo této kategorie patří lyže v délce 130–150 cm. V této kategorii už můžete vybírat podle zkušenosti jezdce, od začátečníků až po zkušenější lyžaře.\nPlastové lyže pro děti? Raději ne\nMožná si řeknete, že dítěti budou pro začátek stačit plastové lyže, které se dají sehnat už za pár set korun v supermarketu. Samozřejmě, že odborníci vám řeknou, že takové lyže nejsou pro děti vhodné. Děti se na nich lyžovat nenaučí. Ovšem pokud chcete dítě postavit na lyže ještě třeba před druhými narozeninami a máte je jen na to, aby se dítě na lyže postavilo a naučilo se v nich chodit na rovince, určitě to není nic proti ničemu.\nVelký výběr lyží: Nové i z druhé ruky\nNové lyže, nebo z druhé ruky?\nTo je otázka. Máte dvě možnosti. Buď pořídit za stejné peníze kvalitní lyže z bazaru, nebo koupit úplně nové, ale v horší kvalitě. Malým lyžařům pro začátek postačí klidně použité lyže, protože z nich brzy vyrostou. Pokud máte více dětí, vyplatí se potom pořídit kvalitní nové lyže, které mohou po sobě děti dědit.\nJakmile však vaše dítě poroste a bude lyžovat čím dál lépe, vyplatí se zainvestovat do kvalitní výbavy. U lyží zhruba do 100 cm nejsou výrazné rozdíly v konstrukci, u lyží pro větší děti už jsou rozdíly mnohem patrnější.\nPokud se vám nechce utrácet za kvalitní lyže na jednu sezónu, můžete využít i služeb celosezónního půjčení lyží. To dnes vychází cenově velmi dobře a ve větších městech funguje naprosto skvěle.\nNa začátku sezóny si jednoduše lyže půjčíte a pak lyžujete celou zimu bez starostí. Pokud dítě během sezóny vyroste například z lyžařských bot, můžete si je jednoduše vyměnit.\nHůlky ano, nebo ne? A jak vybrat správnou délku hůlek?\nNejmenší děti hůlky nepotřebují. Větší děti se však bez nich již neobejdou. Lyžařští instruktoři říkají, že hole se doporučují až se zvládnutím oblouku v pluhu.\nA jak vybrat správnou délku hůlek? Tu určíte tak, že po zapíchnutí hůlky by měly svírat paže a předloktí pravý úhel. V prodejně to zjistíte tak, že hůlku otočíte a chytnete ji pod kroužkem, rukojeť tedy směřuje dolů.\nPoužít můžete také výpočet, a to že výšku dítěte v cm vynásobíte 0,7.\nKde koupit lyže? Mimibazar nabízí spoustu modelů za skvělé ceny\nNezapomínejte na servis vázání\nSamozřejmostí při výběru lyží je také bezpečnostní vázání, které při pádu zajistí vysunutí lyžařské boty. Ať pořizujete lyže nové nebo z bazaru, vždy byste měli dětem (a nejen jim) nechat vázání seřídit v lyžařském servisu.\nHelma s nastavitelnou velikostí\nNejvětší nebezpečí hrozí v podobě srážky s dospělým lyžařem, která může být pro dítě i fatální. Zejména pro malé děti volíme helmu co nejlehčí, přednost nejspíš dostane in-mold technologie před injected technologií.\n„Děti rostou jako z vody a jistě chcete, aby jim helmička nějaký čas vydržela. Proto doporučujeme vybírat model s nastavitelnou velikostí.\nVelikost se nastavuje většinou pomocí kolečka v zadní části helmy a dosahuje rozpětí cca 5 cm (např. 48–53 cm). Helmu v žádném případě nevybírejte příliš velkou s argumentem, že do ní dítě doroste,“ vysvětluje na závěr Karel Studnička s tím, že rozepnutá helma by měla i při prudkém předklonu zůstat dítěti na hlavě, jinak nebude spolehlivě chránit.\nVIDEO: Jak vybrat bezpečnou a padnoucí helmu pro děti na kolo\nTémata: Naše tipy, Sport, Špatná kvalita, Radotín, Karel Studnička, Výrazný rozdíl, Velké město, Výcvik, Velké dítě, Druhé narozeniny, Malé dítě, Jak, Lyže, Narůstající věk, Nejmenší dítě, Lyžař, Největší nebezpečí, Dětská lyže, Bezpečná helma, Odpovídající způsob, Lyžařský výcvik, Celá zima, Malý lyžař, Lyžařský instruktor, Lyžařský servis\nOblíbená pánská vůně FULL SPEED 75 ml\nDámská slabší softshellová bunda, elastan\nDzin sortky /kratasy\nletní košile crash one\nLegíny CENA CELKEM\nDívčí sukně SAM


Letní pneumatiky pro Audi A4/S4/RS4 - testy pneu, ceny a možné rozměry\nAudi A4/S4/RS4 (změnit)\nAudi A4/S4/RS4 - letní pneumatiky\nNejlepší letní pneumatiky na Audi A4/S4/RS4 ? Ty najdete pomocí PneuSrovnávače - vyzkoušejte na PneuSrovnavac.cz.\nS letními pneu je spoustu starostí a nutnost navštívit pneuservis ohledně přezutí na stávající disky, s vyvážením a nazouváním. Pokud si chcete ušetřit čas i peníze, je vhodné zakoupit již přezuté, vyvážené a nahuštěné kompletní letní kola s pneu pro auto Audi A4/S4/RS4 . Pokud by zrovna pro váš automobil komplet neměli, je možné zvlášť zakoupit plechové či alu disky a letní pneumatiky.\nPneu na Audi A4/S4/RS4 ? Žádný problém!\nSamozřejmě, pneumatiky jsou extrémně důležité, ale vzhled vašeho vozu nijak nevylepší. Pokud chcete vašemu vozu dodat luxusnější vzhled, co třeba zkusit vybrat na vás vůz Audi A4/S4/RS4 homologovaná alu kola? Hliníkové disky dodají vašemu vozu nový svěží look a navíc jej odliší od ostatních aut značky Audi. Navíc jsou všechny schválené a určené k provozu v ČR!\nNová Barum Bravuris 3 je vhodná pro Audi A4/S4/RS4\nAlu disky Audi A4/S4/RS4 » Plechová kola Audi A4/S4/RS4 »\nLetní pneumatiky jsou určené pro ježdění v teplotách nad bodem mrazu - na suchu i na mokré vozovce. Rozdíl mezi letními a zimními pneumatikami je v tom, že zimní pneumatiky mají vzorek speciálně uzpůsobený tak, aby se zakousnul do sněhu a ledu a jsou vyrobeny z měkčí gumy. Oproti tomu jsou letní pneumatiky tvrdší, a proto mají delší životnost i nižší hlučnost než zimní. Mají také mnohem lepší vlastnosti při odvodu vody a při aquaplaningu. Proto se vyplatí věnovat výběru letních pneumatik pro váš model auta - Audi A4/S4/RS4 zvýšenou pozornost a zvážit i test letních pneumatik 2016, díky kterému vyberte ty správné pneumatiky.\nPotřebujete pomoci s výběrem? Příručka jak vybírat letní pneumatiky pro Audi A4/S4/RS4 zdarma!


Armáda USA zavádí technologii „genového tahu“ | tadesco.org\nVeřejné organizace Spojených států zveřejnily na základě zákona o svobodě informací přes tisíc e-mailů z korespondence vojenských oddělení ohledně financování vývoje nejnovější technologie pro tvorbu geneticky modifikovaných organismů (GMO) – genový tah.\nNeočekávaně vyšlo najevo, že americká Agentura ministerstva obrany pro pokročilé výzkumné projekty (DARPA) je nyní hlavním zákazníkem vývoje této technologie. Oznámila to americká ekologická organizace Přátelé Země. DARPA vynaložila 100 milionů dolarů na projekt, týkající se genového tahu. Dříve se však uvádělo, že pro tento účel byly přiděleny finanční prostředky o třetinu menší.\nPodle dostupných zpráv je tato agentura největším sponzorem vývoje technologie genového tahu na světě. Je zřejmé, že takovýto projekt bude před veřejností utajován, a jeho výjimečně mírové ustanovení vyvolá řadu otázek.\nGenový tah je velmi mocná a nebezpečná nová technologie, a zároveň potenciální biologická zbraň, která může mít zničující důsledky pro zachování míru, bezpečnost potravin a životní prostředí, zejména pokud by byla použita nežádoucím způsobem.\nČástka jeden a půl milionu dolarů „dala zelenou“ genovému tahu\nVeřejné organizace získaly informaci, že Nadace Billa a Melindy Gatesových vynaložila 1,6 milionu dolarů na PR kampaň za účelem podpory technologie genového tahu v rámci struktur OSN. Prostřednictvím těchto peněz zajistila soukromá PR agentura „Emerging Ag“ účast 65 odborníků v konzultačním procesu. Mezi nimi byl i vysoce postavený představitel Nadace Gatesových a zástupci vedení agentury DARPA. Z těchto peněz agentura také pomohla zabránit zavedení mezinárodního moratoria na používání genového tahu v přírodě.\n170 významných mezinárodních veřejných a vědeckých organizací a odborníků v prosinci 2016 požadovalo po organizaci OSN, aby zavedla moratorium na genový tah.\nMoratorium však přijato nebylo, takže kdykoliv se v přírodě může objevit rozsáhlé používání genového tahu. Samozřejmě specialisté, kteří měli spojitost s agenturou Emerging Ag, a zároveň obhajovali tuto technologii na půdě OSN, neuvedli, že mají střet zájmů, nebo že jejich názor ovlivnili tzv. konzultanti, placení Nadací Gatesových.\nPříznivci technologie se totiž domnívají, že dokonce i dočasný zákaz používání této technologie odradí sponzory a ztíží výzkum. Mnoho z nich si oddechlo úlevou, když OSN odmítla návrh na moratorium.\nJak lze genový tah použít?\nObhájci genového tahu tvrdí, že tato metoda bude velmi účinná v boji proti „zbytečným“ vlastnostem biologických druhů.\nTakže mají v plánu porazit jedno z nejstrašnějších onemocnění moderní doby – malárii – prostřednictvím modifikace přenašečů této choroby – komárů. Existuje několik způsobů, jak bojovat proti malárii – například sítě proti hmyzu s insekticidy, účinné preventivní a léčebné přípravky. Avšak většina domů chudých Afričanů a Jihoameričanů, kteří jsou nejvíce ovlivněni touto pohromou, nemá takové sítě, a k mnoha Afričanům se tyto léky vůbec nedostanou kvůli vysoké ceně nebo nedostatku informací.\nGenetičtí inženýři se však domnívají, že právě nejúčinnějším způsobem boje proti malárii bude genový zásah. Práce na transgenních, antimalarických komárech probíhá již velmi dlouho. Genetici vytvořili geneticky modifikované komáry se dvěma kopiemi antimalarického genu (jeden na každém ze dvou chromozomů). Je známo, že pouze jeden z chromozomů vždy zdědí potomek. Dále je známo, že komár, který má jeden mutantní a jeden normální chromozom, jej předá asi polovině další generaci komárů. Zbytek, podle zákona přírody, upřednostňuje zdravé geny divokého komára. Výsledkem je, že „antimalaričtí“ komáři z populace stejně vymizí.\nK tomu, aby genový zabiják malárie nevymizel z populace, má být použit právě genový tah. Pomocí této technologie se zkopíruje požadovaný gen z jednoho chromozomu do druhého chromozomu. Potom organismus, který měl pouze jednu kopii zázračného genu, obdrží dvě kopie a předá jej svým potomkům se 100% pravděpodobností. To znamená, že mutace se rozšíří na všechny komáry, kteří tak přestanou rozšiřovat malárii. Také se objevily nápady na sterilizaci malarických komárů.\nAplikace této technologie však vyvolává mnoho otázek, protože jakmile jednou dojde ke změně malarického komára či některých jiných druhů, lidstvo nebude moci tuto změnu vrátit – vysvětlují environmentalisté. Jak modifikace tohoto či jiného druhu ovlivní ekosystém? Na to neexistuje jasná odpověď. Je třeba pokračovat v zavádění dalších, méně radikálních způsobů řešení takovýchto problémů.\n„Dokonce i v případě možného pozitivního účinku na lidské zdraví by mělo být jakékoli použití takové mocné technologie prováděno s respektem k nejvyšším standardům transparentnosti a otevřenosti. Bohužel v tomto případě tomu tak není. Vypuštění tolika GM komárů do prostředí afrických zemí je pobuřující a vyvolává vážné obavy,“ uvedla Mariam Mayetová, výkonná ředitelka Afrického centra pro výzkum biodiverzity.\nJaká další tajemství armády odhalili environmentalisté?\nVeřejné organizace ve Spojených státech zjistily a zveřejnily údaje, které vynášejí na povrch několik zajímavých bodů.\nV USA existuje tajná skupina JASON, do níž patří vojenští specialisté. Tato skupina provedla dvě uzavřené studie o technologiích editace genomu a genového tahu, jejichž zadavatelem byla vláda USA. Na organizaci práce se podílel vysoce postavený manažer známého nadnárodního podniku Monsanto, zaměřeného na geneticky modifikovaná semena a chemikálie (letos byl podnik zahrnut do největšího biotechnologického a farmaceutického koncernu Bayer). Jak uvedla americká ekologická organizace Přátelé Země, tyto studie „byly zaměřeny na využití genového tahu pro nepřátelské účely a pro použití těchto technologií v zemědělství“.\nJe také známo, že právě DARPA financuje skupinu autoritativních britských vědců, kteří pracují na využití genového tahu v populaci malarických komárů v řadě oblastí Afriky. Tato skutečnost byla předtím veřejnosti utajena.\nÚdaje, které obdržely veřejné organizace, také naznačují, že DARPA má v plánu používat technologii genového tahu ke změně genomu savců, konkrétně myší, a pro boj proti škůdcům v zemědělství, a to minimálně na Novém Zélandu a v Austrálii.\nZ korespondence vysoce postavených vojenských představitelů vyplývá, že kromě laboratorních studií pracují dva vedoucí týmy – britská skupina Target Malaria („Zaměřeno na malárii“) a skupina vědců GBIRD (Genová biokontrola nad zamořením hlodavci) ze Severní Karolíny v USA – v dalších oblastech. Pro terénní testování geneticky modifikovaných živých tvorů již byly vybrány specifické lokality v Austrálii, na Novém Zélandu, v Burkině Faso, Ugandě, Mali a v Ghaně. Pro zástupce orgánů a místní komunity v těchto zemích rovněž probíhá PR kampaň.\nEkologické organizace tvrdí, že budou i nadále požadovat moratorium na používání genového tahu. Domnívají se, že je nezbytné nezávislé hodnocení této nové technologie, které ovšem nebude financovat americká armáda. Aktivisté a nezávislí odborníci budou diskutovat o svých plánech na největším tematickém fóru, 9. evropské konferenci regionů bez GMO, která se bude konat v září v Berlíně.\nEvropě hrozí druhý Černobyl, tentokrát Belgický\njirik 1.8.2018 v 19:20\nMOSKVA | Společnosti NPO Energomaš a United Launch Alliance (ULA) uzavřely novou dohodu o dodání raketových motorů RD-180 do USA. Oznámil to generální ředitel společnosti Energomaš Igor Arbuzov. Informuje světová zpravodajská agentura a rozhlasová stanice Sputnik, která je součástí mediální skupiny Rusko dnes.\njirik 31.7.2018 v 07:59\nA jde to použít i na léčbu debility????\n„Nikdy se nebudeme usilovat o dominanci v regionu a budeme čelit jakékoliv jiné zemi, která se o to pokusí,“ uvedl ministr zahraničí během svého projevu na obchodním fóru ve Washingtonu.


Čtyři tipy, jak při obchodování těžit z Trumpova možného vítězství ve volbách | W4T.CZ\nČtyři tipy, jak při obchodování těžit z Trumpova možného vítězství ve volbách\nČtyři tipy na investice aneb jak těžit z Trumpova možného vítězství ve volbách\n22.09.2016 05:45 | V Z | Diskuze\nChcete vsadit na Trumpa? Analytici Citigroup pro vás mají několik tipů.\nStratégové Citi, v čele vrchní globální politickou analytičkou Tinou Fordhamovou, riskantně tvrdí, že trhy ještě plně nezohlednily v cenách možnost vítězství Donalda Trumpa v amerických prezidentských volbách. Podle Citi Trumpovy šance na zvolení rostou. V minulém týdnu banka zvýšila odhad pravděpodobnosti jeho vítězství na 40 % z předchozích 35 %, píše agentura Bloomberg.\nInvestoři, kteří chtějí těžit z možného Trumpova vítězství, by podle Citi měli zvážit následující scénáře:\n1. Všichni se skloňte před králem dolarem\nPro Američany by mohla nastat vhodná chvíle k výletu do zahraničí. Podle Citi americký dolar v případě Trumpova vítězství posílí. V uplynulých týdnech se hojně analyzoval vztah mezi kurzem mexického pesa a volebními odhady. Zabývali se jím i analytici Citi. Domnívají se, že v případě, že se do Bílého domu nastěhuje Donald Trump, kurz pesa vůči dolaru se propadne z nynějších 19,68 na 20.\n2. Učiňme výnosy z dluhopisů opět velkými\nVýnosy z desetiletých i třicetiletých amerických státních dluhopisů v případě Trumpova vítězství porostou, píše analytický tým Citi. Odhadují, že výnosy z desetiletých dluhopisů v případě jeho zvolení stoupnou z 1,75 % na 2,00 %, zatímco výnosy ze třicetiletých dluhopisů vzrostou z 2,60 % na 2,75 %.\n3. Problémy na akciovém trhu\nNaproti tomu ceny amerických akcií v případě Trumpova vítězství mírně poklesnou, především u titulů s vyšší mezinárodní působností, vzhledem k možnému růstu kurzu dolaru a odvolání některých obchodních smluv. Analytici Citi odhadují, že index S&P 500 poklesne v případě, že se Trump stane prezidentem, oproti současné úrovni o asi 3 %.\nAkcie na rozvíjejících se trzích by v případě Trumpova nástupu do prezidentského úřadu zažily ještě větší problémy. Společnost odhaduje, že index MSCI Emerging Markets by poklesl o téměř 10 % kvůli silnému dolaru a možné propadu obchodování.\n4. Všechno to zlato v Trumpových budovách...\nNejistota plynoucí z Trumpova vítězství by mohla mnoho investorů zahnat do „bezpečného přístavu“ na nějž je zářivý kov považován. Citi odhaduje, že cena zlata v případě Trumpova vítězství poprvé od roku 2013 vzroste až na 1 400 dolarů za unci.\npolitika, cena zlata, donald trump, citigroup inc, usd - americký dolar, mxn - mexické peso


Monument 14 - Emmy Laybourne | Knihy Dobrovský\nTvá matka na tebe křičí, že nestihneš autobus. Vidí, jak se blíží ulicí. Nezastavíš se a neobejmeš ji, neřekneš jí, že ji máš rád. Nepoděkuješ jí, že je hodná, laskavá a trpělivá máma. Jistě že ne – jen seběhneš schody a utíkáš na roh ulice.Kdybys ale věděl, že je to naposled, co mámu vidíš, nejspíš by sis přál, aby ses zastavil a všechny ty věci… Přejít na celý popis\n93290. v e-shopu | 107315. minulý týden\n805. v Světová sci-fi |\nKniha se mi opravdu moc líbila, i když je podle mě trošku jednodušeji napsaná. Okamžitě jsem si zamilovala Deana a Alexe. Z prvu jsem měla ve všech dětech zmatek, ale to se po chvíli urovnalo. Trošku nereálný mi přišel všechen ten "klid" kolem celé situace. Myslím, že kdybych se ocitla já v této situaci, nejspíš bych nezachovala tak klidnou hlavu jako všechny děti v knize. Kniha je to velmi čtivá, příběh a nápad je to zajímavý.\nKniha, Baronet, 9788073846824\nKrásný začátek úžasného scifi - hlavní postavou jsou děti - každé z dětí je jiné a všichni chtějí domů. Úžasný nápad, zajímavý příběh a celou knihu se vždy něco dělo - takže se nebojte, že by jsme se nudili.\nOpravdu zajímavý nápad a jeho ztvárnění, knihu se četla velmi dobře.\n3 z 5 hvězdiček andrea 19. února 2019\nJednoduchá kniha pro náctileté, přesto poutavá s dobrými postavami. Svižný děj, člověk se těší na pokračování, které, jak mohu prozradit, neupadá...


Půjčka Raduň - půjčíme i Vám - Vysoká půjčka.cz Půjčka Raduň - půjčíme i Vám - Vysoká půjčka.cz\nProč půjčka Raduň?\nPůjčka Raduň je pro každého, komu chybí malý finanční obnos. Není nahlíženo do registru dlužníků, a proto je snadno dostupná i pro méně bonitního klienta. Pro půjčku město nemusíte dokládat své dosavadní příjmy a je snadno dostupné pro každého. Půjčka Raduň je rychlá finanční výpomoc v případech, kdy Vám chybí malý obnos peněz např. na uhrazení složenek, nemáte dostatek peněz před výplatou, při nenadále situaci apod.\nPůjčka Raduň a její využití\nUž nemusíte být nešťastní z nenadále situace, kterou nejste schopni vyřešit. Potřebujete peníze na cokoliv? Půjčka Raduň je tu pro každého. Po schválení žádosti máte možnost do několika hodin s penězi disponovat podle své libosti. Půjčku můžete získat, ať jste kdekoliv a kdykoliv. Není nějak časově omezená. Půjčku získáte diskrétně a přitom neplatíte žádné nesmyslné poplatky a sankce.\nPůjčka Raduň je vhodná pro zaplacení malé exekuce, a proto jí využívá čím dál více osob. Jedná se finanční výpomoc, která se řídí podle občanského zákoníku. Půjčku Vám poskytne věřitel. Dlužník je povinen půjčené peníze do dohodnutého termínu uhradit. Každý si rychlou půjčku může vyzkoušet a posoudit, zda je výhodná nebo nikoliv. Splátky si můžete i několikrát prodloužit a nebudete při tom platit žádný poplatek.\nPůjčka Raduň - splněné sny a přání.


Smršť – 229 Kč | fantasy obchod\nTajemno.com Fantasyobchod Horor Smršť\nKatalogové číslo: 55176 Kategorie: Fantasyobchod, Horor Štítky: Argo, Fantasy obchod\nKdyž kraji vládne démon větru… Noční jízda autem, okolo jen tma a liduprázdná pustina. A za tebou se žene vražedný, děsivý přízrak stařeny v pohřebních šatech, který je blíž, kdykoli zastavíš. Stačí chvíle, a máš ji zase v patách. Fenomén halného větru je v Polsku dobře známý a zdokumentovaný. Když fouká, stoupá počet násilností, nehod, vražd i sebevražd. Jak ale tento vítr souvisí s nebezpečným silničním úsekem na úpatí Západních Tater? A má něco společného s přízrakem stařeny v černém svrchníku, sukni a šátku na hlavě, který se tam zjevuje? Hrdinové nového mysteriózního thrilleru známého slovenského spisovatele Jozefa Kariky, autora bestsellerů Trhlina, Strach nebo Tma, zažívají tu nejhorší noční můru. V pustém regionu polsko-slovenského pohraničí, blízko přehrad Liptovská Mara a Orava, je pronásleduje větrný démon, před kterým není úniku… Fenomén halného větru je v Polsku dobře známý a zdokumentovaný. Když fouká, stoupá počet násilností, nehod, vražd i sebevražd. Jak to ale souvisí s nebezpečným silničním úsekem na úpatí Západních Tater? Hrdinové mysteriózního thrilleru zažívají tu nejhorší noční můru, pronásleduje je větrný démon, před kterým není úniku…\nSmršť na imago.cz


Hotely ve čtvrti Centrum města Catania | Hotels.com\nHotely v části Centrum města Catania, Catania\nHotely – Centrum města Catania\nCentrum města Catania – další informace\nPředstavujeme Centrum města Catania\nDestinace Centrum města Catania je známá zejména historickými památkami. Tato destinace je proslavená divadly. Historii této oblasti připomínají památky jako Katedrála v Katánii a Nákupní oblast Via Etnea. Objevte některé z místních pamětihodností, třeba Univerzita Piazza a Římský amfiteátr.\nKde se ubytovat v destinaci Centrum města Catania?\nU nás můžete vybírat z 868 nabídek ubytování v této destinaci. Zde uvádíme oblíbená ubytovací zařízení v destinaci Centrum města Catania podle našich zákazníků:\nUbytovací zařízení ve středu města. V bezprostřední blízkosti se nachází Sloní fontána.\nPenzion ve středu města. V blízkosti se nachází Přístav.\nTento penzion ideální pro lyžaře nabízí skibus. Nedaleko se nachází Via Crociferi.\nDoprava do destinace Centrum města Catania\n• Catania (CTA-Fontanarossa), 4,3 km od centra města Centrum města Catania\nNenechte si ujít v destinaci Centrum města Catania\nZajímavosti v destinaci Centrum města Catania\nAktivity v destinaci Centrum města Catania\nDalší oblíbené turistické zajímavosti v destinaci Centrum města Catania\n• Palác Palazzo Biscari\n• Benediktinský klášter San Nicolo


Ochrana osobních údajů | Základní umělecká škola J. V. Stamice Havlíčkův Brod\nv souladu s článkem 13 Nařízení EP a rady EU č. 2016/679 (dále jen „Obecné nařízení“)\nZákladní umělecká škola J.V.Stamice Vás jako subjekt osobních údajů informuje o způsobu a rozsahu zpracování osobních údajů, včetně rozsahu Vašich práv, souvisejících se zpracováním Vašich osobních údajů\nSprávcem osobních údajů je Základní umělecká škola J. V. Stamice. Ve všech záležitostech souvisejících se\nzpracováním vašich osobních údajů a výkonem vašich práv se můžete obracet na pověřence pro ochranu\na) právní důvody a účely zpracování\nZUŠ J.V. Stamice shromažďuje osobní údaje různými způsoby elektronicky i v analogové podobě. Ke\nshromažďování Vašich osobních údajů dochází zejména při plnění povinností, uložených nám na základě\nzákona č. 561/2004 Sb., školský zákon a prováděcích právních předpisů:\nZpracování osobních údajů je nezbytné pro plnění právní povinnosti školy v oblasti poskytování základního uměleckého vzdělávání (za účelem zápisu ke vzdělávání, rozhodnutí o přijetí, zajištění vzdělávání, vedení školní dokumentace – školní matriky, organizací soutěží a dalších souvisejících činností) a při plnění povinností školy jako příspěvkové organizace zřízené Městem Havlíčkův Brod (v oblasti hospodaření, vedení účetnictví, zveřejňování smluv apod.).\nDalší údaje v souvislosti s výše uvedenými účely z důvodu veřejného zájmu pro zajištění bezpečnosti dětí a žáků v průběhu vzdělávání dle školského zákona (údaje o zdravotním stavu-alergie, pro případ možné komunikace v rámci řešení BOZP, údaj o zdravotní pojišťovně).\nV případech, kdy jednání směřuje k uzavření smlouvy s organizací, je zpracování nezbytné pro splnění smlouvy (darovací smlouvy, pronájmy a výpůjčky nebytových prostor);\nOsobní údaje zpracováváme rovněž z důvodu oprávněného zájmu školy (využití kamerového systému ve škole z důvodu ochrany majetku školy a žáků);\nPokud je zpracování osobních údajů prováděno mimo uvedené zákonné důvody, podléhá souhlasu (pouze v konkrétních případech a pro konkrétní účely – zveřejnění podrobných údajů o žácích při účasti v soutěžích a reprezentaci školy, pro možnost testování na OPL, apod.).\nV průběhu školního roku je pořizována fotodokumentace, přičemž fotografie jsou užity výhradně k prezentaci a propagaci školy na webových stránkách školy www.zushb.cz nebo ve výroční zprávě o činnosti školy.\nPořízení fotografií je možné se svolením konkrétní osoby dle ustanovení § 84 a 85 občanského zákoníku (šíření\npodoby), k fotografii jsou připojeny pouze stručné doprovodné informace v rámci prezentace úspěchů žáků\nb) kategorie a zdroje osobních údajů\nRozsah zpracovávaných osobních údajů je vymezen příslušným zvláštním právním předpisem, případně je stanoven v nezbytném rozsahu pro plnění našich smluvních povinností nebo pro splnění požadovaného účelu.\nKe všem účelům jsou zpracovávány osobní údaje v nezbytném minimálním rozsahu.\nPokud Vaše osobní údaje nezískáme přímo od Vás, můžeme je získat z veřejných zdrojů nebo neveřejných\nregistrů, do nichž máme přístup na základě příslušných zákonných oprávnění, popř. z jiných zdrojů v souvislosti\ns typem agendy.\nc) příjemci osobních údajů\nOsobní údaje jsou zpřístupněny pouze příslušným zaměstnancům školy, kteří mají povinnost zachovávat\nmlčenlivost o těchto údajích i o bezpečnostních opatřeních a výjimečně smluvním zpracovatelům, kteří\ngarantují standardy ochrany dle Obecného nařízení.\nK předávání osobních údajů dochází pouze za účelem dodržení obecně závazných právních předpisů (výhradně\nse jedná o subjekty stanovené zvláštním právním předpisem). Osobní údaje proto poskytujeme pouze těm\npříjemcům, kterým jsme povinni je poskytovat na základě příslušných právních předpisů (podrobněji uvedeno u\nd) doba zpracování a zabezpečení osobních údajů\nVaše osobní údaje budeme zpracovávat po dobu vyplývající ze zvláštních právních předpisů, nebo po dobu\ntrvání smluvního vztahu. Data jsou uchovávána po nezbytně nutnou dobu danou spisovým a skartačním řádem\n(za účelem plnění povinností dle zákona č. 499/2004 Sb., o archivnictví a spisové službě).\nVeškeré osobní údaje jsou zabezpečeny v souladu s vnitřní směrnicí organizace (zejména technologické\nzabezpečení přístupovými hesly, zabezpečení dokumentů).\n2. PODROBNÉ INFORMACE DLE JEDNOTLIVÝCH ÚČELŮ ZPRACOVÁNÍ\nPodrobné a konkrétní informace ke zpracování osobních údajů dané článkem 13 a 14 Obecného nařízení\nv závislosti na konkrétní agendě jsou uvedeny:\nU jednotlivých agend podle činnosti školy\nKonkrétní informace Vám budou sděleny rovněž v průběhu jednání ve škole.\n3. POUČENÍ O PRÁVECH SUBJEKTŮ ÚDAJŮ\nVe vztahu k prováděnému zpracování vašich osobních údajů máte následující práva, k jejichž uplatnění se lze na\norganizaci obracet emailem, písemně nebo datovou schránkou. Stížnost lze podat u dozorového úřadu, jímž je\na) právo na přístup k osobním údajům znamená, že můžete požádat o potvrzení, zda jsou vaše osobní\núdaje zpracovávány, za jakými účely, v jakém rozsahu, komu jsou zpřístupněny, jak dlouho je budeme\nzpracovávat. S tím souvisí i právo získat kopii vašich osobních údajů.\nb) právo na opravu nepřesných osobních údajů znamená, že můžete požádat o opravu nebo doplnění\nVašich osobních údajů, pokud by byly neúplné nebo nepřesné.\nc) právo na výmaz znamená, že musíme vymazat Vaše osobní údaje, pokud již nejsou potřebné pro účely,\nk nimž byly shromážděny, na základě právní povinnosti nebo pokud již neexistuje žádný důvod\nd) právo na námitku proti zpracování nelze uplatnit u zpracování osobních údajů, které nám ukládá právní\npředpis, nebo jsou zpracovávány pro plnění smlouvy. Týká se zpracování osobních údajů při plnění úkolu\nve veřejném zájmu, oprávněného zájmu nebo na základě souhlasu.\nPodrobné informace k uplatnění Vašich práv jsou uvedeny v Informaci k vyplnění žádosti o uplatnění práv\nVzor žádosti ve formátu MS Word\nV případě dotazu nebo podání ve věci zpracování Vašich osobních údajů se obracejte na adresu správce\nZákladní umělecká škola J.V.Stamice\nSmetanovo náměstí 31, 580 01 Havlíčkův Brod\nE-mail: zushb@zushb.cz, Datová schránka: 7wtamra\nPověřenec pro ochranu osobních údajů: Ing. Ivana Zukalová\nE-mail: gdpr@muhb.cz Datová schránka: 5uvbfub\nV případě, pokud učiníte podání, Vás můžeme požádat o to, abyste vhodným způsobem prokázali Vaši\ntotožnost. Jedná se o preventivní opatření, abychom zamezili přístupu neoprávněných osob k Vašim osobním


Jan Kodet\nPopis lekce - Contemporary Dance:\nLekce Jana Kodeta jsou jedinečné v tom, že se přednostně soustředí na rozvoj kvality pohybu víc, než jen na pohyb samotný.\nJeho záměrem je vytvořit celé spektrum různých pohybů a pak zkoumat zjevné kontrasty mezi nimi. Zaměřuje se nejen na rozdíly energetických kvalit pohybů samotných, ale i na kontrast pohybů mezi sebou a na energii, která je třeba k jejich provedení.\nLekce začíná rozcvičením, které je zaměřeno na dýchání, na koncentraci a přípravu práce centra těla, za vědomého využívání mobility trupu, s použitím přirozené váhy těla a paží.\nLekce se rozvíjí logicky od stacionárních cvičení do plošných kombinací a diagonál, přes kulminování propracovanými tanečními frázemi nebo komplexními kombinacemi skoků v samém závěru.\nTaneční základy získal ve Vysokoškolském uměleckém souboru Univerzity Karlovy (později Taneční divadlo Praha), jehož členem byl devět let. V roce 1991 absolvoval Taneční katedru AMU - obor pedagogika moderního tance u Ivanky Kubicové.\nV současné době patří k předním představitelům současné taneční scény. V Čechách i zahraničí vytvořil řadu úspěšných projektů, např. Danse Macabre (Divadlo Archa), 6x Eva, Evička, No End, Adam + Eva - Náhoda neexistuje, Gates (Trans Dance Europe), Cala Estreta, Jade(Gulbenkian Ballet Lisabon), Chrysalis(BDT Bratislava), About Firewomen and an other stories (Hochschule FFM), Raumtraumen (St. Gallen), Lola & Mr.Talk (Divadlo Archa, Cena divadelních novin a Sazky za nejlepší choreografický počin divadelní sezóny 2003-2004), Povídání s Fridou (Taneční konzervatoř hl. m. Prahy, Balet ND v Brně), Argonauti (Laterna magika), Duel (balet ND v Praze), Zlatovláska (balet ND v Praze), (e)MOTION PURE, Light Symphony a Kevel (Divadlo Ponec, Cena diváka na České taneční platformě v roce 2007), Rusalka (opera ND v Praze), Camoufl▪AGE (balet ND v Praze, Cena divadelních novin a Sazky za nejlepší choreografický počin divadelní sezony 2008-2009), Hry o Marii (opera ND v Praze), Doteky snáře (Pražský komorní balet), Gloriana (opera ND v Praze), Human Locomotion (Laterna Magika) a Sen noci svatojanské (Letní Shakespearovské slavnosti Praha), Čarodějův učeň, Malá mořská víla (Balet ND v Praze).\nV zahraničí vyučuje techniku moderního tance, improvizaci a kompozici na několika tanečních školách (Hochschule für Tanz Frankfurt am Main, Institut del Teatro Barcelona, Ballet Academy Stockholm, Iwanson Studio Schule München, Nordance Dance Company ve Švédsku, DV8 v Londýně či Carte Blance v Norsku), ale i v tanečních skupinách a divadlech v Německu, Švédsku, Francii, Portugalsku a Švýcarsku. Spolupracuje s Taneční konzervatoří hl. města Prahy, Tanečním centrem Praha a zastává funkci baletního mistra v Národním divadle.


Putain des Palaces - Parfémová voda z ETAT LIBRE D'ORANGE ≡ SEPHORA\nPutain des Palaces Parfémová voda ETAT LIBRE D'ORANGE\nRitual Of A Femme Fatale Tato vůně je smyslnost ukrytá ve flakonu. Pudrové nóty ... Více informací\nRitual Of A Femme Fatale\nTato vůně je smyslnost ukrytá ve flakonu. Pudrové nóty připomínají ženu, která se chystá na lov: cítíte nádech červené rtěnky i krajky. Soukromý rituál femme fatale, před kterou bude i ten nejsilnější muž bezbranný. Má složitou mysl, ukrytou ve svůdném těle.\nTyp vůně: pudrová, květinová, kůže


RECENZE A OHLASY > UDÁLOSTI A SETKÁNÍ > Očima i ušima: Vratislavský festival povídky\nOČIMA I UŠIMA: VRATISLAVSKÝ FESTIVAL POVÍDKY\nKaždý festival tvoří především lidé: knihu můžeme číst v klidu doma v ušáku, na film se soustředit před monitorem počítače, obraz si neomezeně dlouhou dobu prohlížet na stěně svého bytu, ale specifickou atmosféru maximální koncentrace lidí s podobnými zájmy, zato odlišnými zkušenostmi, fantazií a nápady najdeme jen na festivalech. Také vratislavský (nebo chceme-li wroclawský) Międzynarodowy Festiwal Opowiadania nevsadil jen na čtené slovo; snaží se nabídnout pestrou škálu kulturních akcí, setkání a okořenit i noční život v místních klubech. Přestože se má dítě Olgy Tokarczuk a Vratislavské univerzity čile k světu, ještě stále trpí několika dětskými neduhy – jakby taky ne, když jsou mu teprve čtyři roky. Především ještě stále hledá vhodné prostory – zatímco pro creative writing se přednáškové síně fakulty polské filologie hodí velmi dobře, zajímavý prosklený prostor galerie BWA, určený pro autorská čtení a některá promítání, nestačil svou kapacitou. Animovaná adaptace povídky Bruna Schulze Ulica Krokodyli bratří Quay se tak musela narychlo přesunout do vstupní haly galerie a začátek se opozdil o více než půl hodiny, nehledě nato, že mnoho diváků zhlédlo film ve stoje. Dalším problémem je hlediště: originální červené maxipolštáře i menší taburetky a podložky neskýtají příliš pohodlí. Ležérní polohy, které publikum zaujímalo na začátku čtení, se časem měnily v úpěnlivou snahu najít trochu snesitelnou polohu pro ohnutá záda. Přitom se těžko soustředí na čtení v portugalštině, promítané simultáně v polštině na poměrně vzdálenou zeď. Organizátoři mají štěstí (nebo na to také hřeší), že věkový průměr návštěvníků se pohybuje mezi 20 – 30 lety a mají většinou dobrý zrak a zdraví. Potěšitelná je naopak péče, jež byla věnována grafickému zpracování programů i jejich rozšířených verzí. Přehledné informace, zajímavé fotografie, texty – to vše v moderním hávu jednotného a zajímavého designu. Katalog obsahuje nejen portréty a medailonky spisovatelů, ale i ukázky povídek, detailní popis filmů i dalších akcí a nezahlcuje přitom reklamou.\nPromítání filmových adaptací povídek se nakonec ukázalo jako nejživotnější propojení literatury s dalším uměleckým odvětvím, a především úspěšným propojením dvou skupin: diváků a čtenářů. Dvojice originálních a experimentálních filmů (například Pád domu Usherů Jeana Epsteina a Jana Švankmajera, Něžná Piotra Dumały a Roberta Bressona) předcházelo čtení povídek, v podání výborně připraveného herce Pawła Palcata z legnického divadla.\nDuch Hodži a Jaruzela\nFestivaly, ať už vědomě či nevědomě, navazují na prastaré tradice shromažďování a společného prožívání umění: ve starém Řecku či na středověkých dvorech byla veřejná čtení běžná, až moderní doba stvořila tiché čtenářství, zdůraznila individuální prožitek jednotlivce. V postkomunistických zemích byla navíc tradice spontánního vyjadřování svých názorů, pocitů a myšlenek a i dobrovolného a volného sdružování násilně potlačena, takže se znovu musíme učit, jak komunikovat ve veřejném prostoru. Při autorském čtení nezáleží jen na hodnotě textu, ale i schopnosti ho podat, na dobré intonaci, schopnosti interperetovat napsané hlasem, navázat kontakt s publikem. Dobře se to dařilo Januszovi Rudnickému, jehož povídky doprovázely spontánní reakce posluchačů, nevýrazné čtení naopak ztěžovalo recepci zajímavého textu Darka Fokse Co robi łączniczka. Jednotlivé prezentace autorů ale trochu protiřečily hlavní myšlence festivalu – propojování a vzájemné inspiraci. Spisovatelé se na červené pohovce střídali bez možnosti vzájemné konfrontace, a ani publikum nemělo možnost navázat kontakt v diskusi. Zde tlačil organizátory pravděpodobně čas, stejně jako u zajímavé diskuse Andrzeje Stasiuka s Fatosem Lubonjou, kterou vedl Stanisław Bereś. Albánský spisovatel, novinář a disident strávil sedmnáct let v ve vězení a pracovních táborech v tvrdě stalinistickém státě Envera Hodži. Jeho celoživotním tématem je snaha vyrovnat se s komunismem, problém odpovědnosti jedince a spisovatele vvnímá jako strážce svědomí národa. Proti Lubonjovi seděl Stasiuk, neformální a uvolněný, který Albánii miluje nepopsatelnou láskou jako „nevědomí Evropy”, vězení si podle svých slov vybral dobrovolně, protože „se ho bál a chtěl to vyzkoušet” (Stasiuk si odseděl rok za útěk z vojska) a tvrdí, že spisovatel nemá svět soudit a rozebírat, ale popisovat. Na všechna témata, která z tohoto setkání mohou plynout, rozhodně nestačí vymezená hodina, ale dokonce ani téměř dvě hodiny, na které se debata protáhla, zatímco mezi dveřmi už netrpělivě podupávali zájemci o čtení bosenského autora Muharema Bazdulji. A tak nám utkví především stasiukovské sentence: „Zabić ducha Jaruzela? To impreza samobójcza!”\nCopak nic nedávaj v televizi?\nKromě role diváka a posluchače nabízí festival i aktivnější roli autora, účastníka autorských dílen, které každoročně vedou nejlepší současní polští prozaici. Během jednotlivých kol vybírá porota nejvýraznější talenty, pomáhá jim tříbit styl a hledat cestu – a těm nejlepším nabízí také vstupenku do světa literatury: veřejná čtení nebo cenu spojenou s finanční odměnou, malým tvůrčím stipendiem. Už známé či známější autory pak inspiruje k setkání v antologii povídek: první, Zaraz wracam, měla premiéru během festivali v kmenovém knihkupectví Kapitalka, druhá, Opowiadania bizarne, které připravuje Olga Tokarczuk, se objeví co nevidět. Ne vždycky se ale jedná o texty speciálně připravené pro festival, často redaktoři vybírají z již hotových sbírek. Různorodé autory a texty pak spojuje jednotné téma, u první antologie vymezené jako reakce a reflexe posledního dvacetiletí, otevření hranic, možnosti cestovat a poznávat jiné, ale i „polskost“. Široká náruč festivalu se snaží obejmout opravdu všechny – závěrečný den festivalu je věnovaný dětem, ve vratislavských ulicích jsou nevinní kolemjdoucí atakováni otázkami jako „Byla kniha lepší” a prosklený prostor galerie BWA přiláká pohled nejednoho spěchajícího byznysmena či loudajícího se bezdomovce – oba si svorně lámali hlavu nad stejnou otázkou: co to proboha čtou ti lidé na červené pohovce, že je tak napjatě sleduje tolik mladých intelektuálek? Tento ironický tón zvolil i autor znělky festivalu, v níž cool mladík vypráví o divném místě, kde lidé poslouchali, co čtou jiní lidé, jakoby snad nic nedávali v televizi...\n...ale v televizi, na internetu, v novinách a dalších médiích se překvapivě můžete setkat právě s Festiwalem Opowiadania. Je ale dobře, že za festivalem stojí silní mediální partneři: TVPKultura, Onet.pl, Gazeta.pl a další. Podpora města a dalších institucí umožňuje volné vstupy na všechny setkání i projekce a skutečně demokraticky umožňuje účast každému, kdo má zájem...a vejde se do sálu. Příští rok máte jedinečnou příležitost zastihnout festival ještě v předškolním věku – Vratislav bude znovu hostit jeho 5. ročník: všudypřítomnost kamer, fotoaparátů a jiných nahrávacích zařízení byla nepřehlédnutelná, často také blesky fotografů a procházení mladíků s kamerou na rameni rušilo intimní atmosféru čtení, či čistě prakticky překáželo ve výhledu.\nCelkem 1147825 návštěv, dnes zatím 31 (2 online).


Doubleshot: Kvalitu kávy si hlídáme přímo na místě - SklizenoSklizeno\nDoubleshot: Kvalitu kávy si hlídáme přímo na místě\nŘekněte přede mnou doubleshot a dostanu chuť na kafe. Karlínská kavárna Můj šálek kávy, kterou tato pražírna provozuje, byla pro mě prvním místem, kde jsem ochutnal „to divný kyselý kafe“. Tak nějak vypadalo moje první setkání s výběrovou kávou. Jsem tomu rád. Taky jsem rád, že je dnes na trhu spousta drobných pražíren, ale vím, že doubleshot je sázka na jistotu, v případě doubleshotu je totiž zbytečné diskutovat o kvalitě. A proto jsem se v brněnských 4pokojích sešel s jedním ze zakladatelů doubleshotu Jardou Tučkem, abych si s ním právě o kvalitě podiskutoval.\nJak dlouho už se věnuješ kávě?\nV kávové branži jsem asi osm let, doubleshot existuje šest. Už jsme tady dost dlouho, někteří nás už považují za kmety, oldschool. Měli jsme to štěstí, že jsme začali ve správné době, byli jsme na počátku trendu výběrové kávy. A třeba ten filtr, který tady teď piješ, tak to tehdy neexistovalo. Měli jsme snad nějaký vliv na to, že se lidi vrátili ke klasické domácí přípravě. V té době existovaly superautomaty, pákové espresso kávovary, moderní příprava kávy byla vším, ale my jsme si dali za úkol vrátit do středu pozornosti surovinu.\nV čem se doubleshot odlišuje od jiných českých pražíren?\nHlavní rozdíl oproti konkurenci vidím v tom, že jsme si už od začátku vytvářeli silné vazby na několik lokálních producentů, protože jsme v těch zemích sami žili. S některými z nich spolupracujeme od začátku až dodnes a naši zákazníci už si ty naše kávy pamatují a vyhledávají je. Mým cílem bylo vytvořit ze jmen producentů samostatnou značku. Do té doby se káva prodávala maximálně pod jménem země původu, my jsme byli první, kdo začal prodávat pod jménem producenta nebo farmy.\nJak to tedy v českých pražírnách vypadalo tehdy a teď?\nDnes je to u výběrové kávy úplně normální, ale tehdy nebyla žádná pražírna, která by měla přístup až k producentovi. Nikdo nemohl prodávat nic pod jménem producenta, protože ho jednoduše neznal. Tehdy se kupovaly generické směsi z jednotlivých terroirů. Teď už je běžné, že jakákoli pražírna třetí vlny, která dělá výběrovou kávu, je schopná dostat od importéra kávu individuálního producenta.\nSpousta těchhle věcí se do České republiky dostala ze světa, který je oproti nám o pár let napřed. Je to i případ výběrové kávy?\nAno, přesně tak. Nevymýšleli jsme kolo a neobjevovali Ameriku. Byla tam jednoznačná inspirace z Kanady, kde část naší firmy pracovala v pražírně a já jsem v té době měl možnost navštěvovat mraky kávových akcí po celém světě.\nTakže jsi se řídil takovým tím klasickým modelem – vyjet do světa na zkušenou a po návratu na tom začít stavět?\nNo jasně, ježišmarjá, tohle přece funguje! Bez toho by to bylo mnohem složitější. Od začátku jsme věděli, jakým směrem chceme jít. A měli jsme jasnou inspiraci, nic jsme si necucali z prstu. Na druhou stranu, svět výběrové kávy je hrozně mladý a dynamický. Navíc se bavíme o zemědělské komoditě. Plánování a vize jsou hezká věc, ale nikdo přesně neví, kde tento trh bude za pět nebo deset let.\nMá káva z jedné farmy pořád stejný chuťový profil, nebo se to rok od roku liší?\nJe to více méně stejné, u některých káv víc a u jiných míň. Odlišnosti mezi jednotlivými sklizněmi určitě existují, ale zákazník to prakticky nemá šanci poznat. Musel by to mít hodně napité, musel by tu kávu každý rok kupovat a pamatovat si to.\nNapříklad jeden z našich producentů, Carlos Imbachi z oblasti Huila v Kolumbii, má až tři sklizně v roce. Má čerstvou kávu prakticky celý rok a tak můžeme srovnávat. Zjistili jsme drobné chuťové rozdíly mezi zimní a letní sklizní, tak jsme se ptali, co dělá v létě jinak než v zimě. A on říkal, že je to způsobené jiným způsobem fermentace. Díky různým teplotám je různá doba fermentace. A při delší fermantaci má káva ovocnější charakter.\nJiný příklad jsou africké kávy z Etiopie a Keni, kdy jeden rok jsou všechny loty famózní a druhý rok musí člověk ochutnat stovky vzorků, aby našel kávy v odpovídající kvalitě. Ale jako každá zemědělská plodina i káva je jeden rok lepší a jeden rok horší. Většinou je to ale spíš o velikosti sklizně než o kvalitě.\nCo je to kvalita u kávy? Jak ji na farmě poznáš?\nJe hodně faktorů, které kvalitu ovlivňují. Poslední dobou se hodně mění zpracování, producenti hodně experimentují ve snaze ovlivnit chuť. Ale obrovský vliv na chuť má odrůda. Další výrazný faktor je terroir, vliv prostředí. Když dobrou odrůdu dáš na místo, kde se jí nedaří, nemůžeš čekat, že to bude super. Když vybírám kávu, mám rád odrůdy typické pro daný terroir. Jsou to většinou klasické odrůdy Arabiky typu Caturra, Bourbon nebo Catuai, zpracované buď promytou, nebo suchou metodou. Nesmí se také zapomínat na ten úplně první krok, který může veškerou kvalitu zničit, a tou je selektivní sběr pouze zralých třešní.\nCo tedy v kávě hledáš?\nUrčitě konzistenci. Chci, aby producent vypěstoval kávu každý rok ve stejné kvalitě, samozřejmě pokud to klimatické podmínky dovolí. Někteří to umí, někteří ne. Když na farmu přijedu a ochutnávám celou jejich sklizeň, ochutnávám denní loty. Sklizeň může mít šedesát nebo devadesát dní a já ochutnám každý den z toho, co se sklidilo, a vybírám si to, co mi chutná nejvíc. U malých producentů se denní sběry rovnou míchají, aby měly alespoň pár set kilo. U velkých farem mohou mít denní loty i přes tunu a víc. Mám své osobní preference, co se týče sladkosti, acidity, těla a také to, pro jakou přípravu bude ta káva určená.\nTak třeba na konci ledna jezdím do městečka Antigua v Guatemale do zpracovatelského závodu Bella Vista. Ochutnám ze dvou nebo tří farem, od kterých nakupujeme, 200 vzorků. Vím, že je potřebujeme do naší jarní espresso směsi Tam Dem, takže vím, co hledám. Vyberu si ty, které mi vyhovují, a ty se pak před exportem smíchají dohromady. Jiný příklad je, když jedu do Panamy za Ratiborem Hartmannem, kde zase chci výjimečnou kávu v menším množství. U Hartmannů hledám spíš „wow kávy“. Naproti tomu do Guatemaly jedu za cílem nakoupit velké množství solidní 87bodové kávy, se kterou se dobře pracuje a můžu jí koupit třeba deset tun. Obojí jsou kávy kvalitní, ale obojí má jiné určení a samozřejmě jinou cenu.\nFascinuje mě, jak zmiňuješ příběhy jednotlivých farmářů…\nZnát naše farmáře je pro nás hodně důležité. Jsou malí farmáři, kteří mají své příběhy, jak se dostali k pěstování kávy a tak dále. Tak to ale funguje jen v některých pěstitelských zemích. V afrických zemích je kávový obchod postaven úplně jinak. Vše je výrazně složitější a navíc hodně ovlivněno místními vládami a byrokracií. Člověk většinou jedná s většími zpracovatelskými družstvy skrz exportéry a importéry.\nDva roky po sobě jsem se teď na nákup kávy hodně soustředil. A zjistil jsem, že je potřeba to tak dělat i v budoucnu. V současné době je takové množství pražíren a tak vysoká konkurence, že pokud tam osobně nejsi ve správný čas, tak i když máš super obchodní vztahy, nakonec nedostaneš to nejlepší.\nCo je při nákupu top suroviny nejdůležitější?\nMusíš tam být ve správný čas, farmář musí znát tvoje preference, aby ti připravil přesně to, co by tě mohlo zajímat. Já jsem letos navštívil zatím šest a vloni deset pěstitelských zemí, většinu z nich od ledna do dubna. Každý rok je to víceméně stejné – začínám v Guatemale a El Salvadoru, pak jedu do Hondurasu, pokračuju v Etiopii a Keni, pak se vrátím zpátky do Kostariky a Panamy. V září pak čeká Brazílie a v listopadu Kolumbie. Nejdůležitější je pro mě vybrat takovou kávu, za kterou si následně před zákazníky stojím a ze které máme v pražírně radost.\nTakže to není tak, že se Afrika a Amerika jezdí zvlášť?\nPrávě že ne. Jet například do Panamy v únoru je nesmysl, protože drahé kávy z vysokých nadmořských výšek dozrávají třeba až v květnu. Musíš si to naplánovat taky podle toho, co chceš. Vím, že do Guatemaly jedu za velkými loty, takže můžu přijet už v lednu, protože jedu na níže položené farmy a vím, že už budou mít připravené vzorky, které následně dorazí do Evropy už v dubnu, což je na střední Ameriku velmi brzy.\nJezdíš to všechno sám, nebo zapojuješ i další lidi z doubleshotu?\nPomáhají mi už i někteří baristé, takže nemusím všude jezdit sám. Aktuálně je Ondřej Hurtík na tři týdny v Burundi, kde bude i vybírat kávu, holky byly dva týdny v Guatemale, další pár strávil na přelomu roku měsíc v Kostarice a Panamě. V listopadu jedou dvě baristky stejně jako loni na barista exchange do Kolumbie. Školím si své zaměstnance, protože nemůžu být všude. A ani nechci. Navíc je to pro ně možnost vidět kávový obchod z druhé strany. Dá jim to hrozně moc. A co je lepší, než když zákazníkovi v kavárně udělá kafe barista, který ho před pár měsíci pomáhal sám sklidit a zpracovat?\nDá se říct, ve které zemi je to nejsložitější?\nNejvětší loterie je Keňa. Jedeš tam s tím, že ochutnáš třeba 500 vzorků. To je šílené, někteří nákupčí tam jezdí třikrát do roka, ale to jsou ti, kteří se na Keňu zaměřují – typicky nordické země. Ti jezdí v listopadu, v lednu a třeba v březnu. Pro nás to tak důležité není, Keňa je pro nás minoritní pěstitelská země.\nV Keni neexistuje kontinuita vztahů, protože tam funguje interní burza, na které mají producenti možnost svou úrodu prodat. Jeli jsme teď do Keni s tím, že bychom tam rádi našli producenta, se kterým bychom rádi spolupracovali na dlouhodobé bázi. Bavil jsem se s jednou farmářkou, jejíž kávu jsme nakoupili, a já jsem jí říkal: „Máte krásnou farmu, krásný kafe, hrozně se mi líbí, jak to děláte, pojďme spolu spolupracovat na dlouhodobé bázi.“ A ona na to: „OK, můžeme se domluvit na nějaké ceně, ale co když na burze bude za dva roky vyšší cena? To raději prodám burze než vám.“ Mají velmi pragmatický přístup k obchodu, asi proto, že mají tak dobrou kávu.\nJak tedy takový nákup kávy na místě vypadá?\nJe to v každé zemi trochu jiné. Něco jiného je přijet do Panamy nebo do Brazílie za rodinou, se kterou se dlouhodobě známe a spolupracujeme přímo, a vyřídit s ní všechno od výběru kávy přes nákup, logistiku, zabalení do kontejnerů, export a import až po platbu na účet. To je samozřejmě náš preferovaný způsob, ale nejde to tak dělat všude. V Keni nebo Etiopii to takhle nefunguje. Tam je exportér, se kterým spolupracuješ, který zná tvou chuťovou preferenci a připraví ti několik stolů, na kterých slepě vybíráš kávy, které následně zakontraktuješ.\nPokud tedy v některé zemi nemáme úplně přímý vztah s individuálním producentem, domlouváme se se zpracovatelským družstvem, které většinou vykupuje třešně nebo tzv. pergamen (kávové zrnko obalené v pergamenové slupce vysušené na cca 10–12 %) od stovek drobných producentů z okolí závodu. Tohle družstvo potom řeší všechny technické věci kolem obchodu. Nebo můžeme kávu koupit od evropského importéra, který jede s námi do pěstitelské země a tam nás spojí s exportérem, který má své vlastní závody nebo producenty. Někdy je to opravdu dost komplikované.\nJe nějaký základní rozdíl mezi africkými zeměmi a Amerikou?\nDá se to zobecnit. V Africe jsou zpracovatelská družstva, která nakupují od stovek producentů, což mohou být i lidé, kteří mají pár keřů za domem. Ve zpracovatelském družstvu se to potom všechno smíchá a vytvoří se mikroloty, které se dělí podle oblastí. Máme třeba v nabídce kávu Burundi Mikuba. Mikuba je název kopce, na kterém žije circa 600 farmářů. Ti všichni donášejí svou sklizeň do závodu, který se jmenuje Heza a patří firmě Long Miles. Káva se tam zpracuje, usuší a skrz evropského importéra se dostane až k nám.\nŘetězec v Africe je mnohem delší, než když jedu do Brazílie za rodinou Croce, tam si řeknu: „Tohle chci!“ potřeseme si rukou a oni nám to pošlou v kontejneru do Evropy. V Africe existují i malí producenti, kteří dokážou kávu i zpracovat a přímo prodat, ale také je to hodně ovlivněné vládou a zákony. Třeba v Etiopii bylo do letošního roku skoro nereálné kupovat přímo od malých vlastníků farem. Teď se to trochu mění, ale člověk nikdy neví, protože vláda je tam šílená a dělá si, co chce. Pojem „direct trade“ neboli „nákup přímo od producentů“ je hodně vágní a nepřesný. Skoro nikdy to není pouze mezi námi a producentem. Vždy je to v tom řetězci zastoupeno víc subjektů.\nJe to mnohem komplikovanější. Ale chápu pražírny, které to označení používají – my jej používáme taky ve formě označení „Káva z rukou farmáře“. Problém je celý tento komplexní systém obchodu vysvětlit zákazníkům co nejjednodušeji a nejstručněji. Proto se často používá „všezastřešující“ termín direct trade.\nA to se pořád bavíme o výběrové kávě. Jak teprve musí fungovat komoditní trh s kávou?\nFunguje úplně jinak a jednodušeji, pouze v závislosti na ceně, kterou určuje trh a místu původu kávy. Do hry tam vůbec nevstupuje chuťová kvalita a bodová hodnocení. Je to pouze o tom, že někdo spočítá počet defektů v kávě, kávě se dá nějaká standardizovaná klasifikace dle místa původu a cena se následně odvíjí od těchto údajů a aktuálního stavu burzy. Naproti tomu u výběrové kávy je aspekt chuťové kvality na prvním místě. Vždycky, když vybírám kávu, tak ji oboduji dle standardizovaného degustačního formuláře, to znamená zjistím její objektivní chuťovou kvalitu na základě několika různých parametrů. Teprve potom se bavíme o ceně.\nŘíkal jsi, že chutnáš denní sběry. To se v praxi dělá jak? Farmáři to rozlišují?\nAno, denní sběr je vždycky separovaný a označený. Takže buď máš místečko někde na betonovém nádvoří, kde je hromádka a u ní napsané datum, nebo africkou postel, která je určená pro jeden lot. Sběrači přinesou některý den víc, některý den míň, takže máš jeden lot sto kilo, druhý třeba tři sta. Ale většinou se to v rámci jedné farmy, jedné odrůdy a zpracování stejně nakonec smíchá. Hezký příklad je opět Carlos Imbachi, protože od něj ochutnám x lotů a nakoupím třeba deset lotů, které potom prodáváme smíchané jako výběr ze sklizně. Jelikož s těmito producenty spolupracujeme už opravdu dlouho a u některých kupujeme celou jejich sklizeň, tak je to pro mě de facto pouze kontrola, že vše proběhlo správně.\nJak dlouho po sklizni je denní lot zpracovaný ke cuppingu?\nTrvá to zhruba dvacet, třicet dní, záleží na tom, jak rychle se káva suší, což je alfa a omega kvality. Záleží na počasí, záleží na tom, jestli se káva suší na slunci nebo v mechanické sušičce. Káva může být usušená za deset dní. Nebo klidně za třicet.\nTakže jak doba sušení ovlivňuje kvalitu kávy?\nNaprosto zásadně. To je věc, kterou poslední dva roky řešíme opravdu intenzivně. Doba sušení se odráží hlavně v tom, jak dlouho vydrží zelená káva kvalitní. Pokud to farmář uspěchá a usuší kávu příliš agresivně a rychle – třeba za čtyři nebo pět dní –, tak je káva měsíc, dva famózní, ale pak hrozně rychle odejde. Pozná se to na chuti, kde se objeví dřevité tóny. Není horší věc než koupit superdrahé krásné kafe, které ti přijede, týden nebo i měsíc je super a pak najednou je kvalita pryč a máš z toho dřevěnou vodu. Leží ti v tom spousta peněz a spousta úsilí a nenaděláš s tím vůbec nic. Typicky s tím mají problém v Hondurasu nebo El Salvadoru, ale vlastně skoro všude na světě.\nJak se dá taková rychle usušená káva poznat?\nMěříme vodní aktivitu kávy, na to jsou speciální měřáky. A opět opakuju, že je nejdůležitější být na místě a pozorovat, jak se s kávou na farmě zachází.\nPracujete s farmáři na osvětě, aby sušili pomaleji?\nMěli jsme speciální program s Matiasem Hernandezem v El Salvadoru. Tomu jsme zaplatili stavbu zastíněných afrických postelí, abychom dobu sušení prodloužili. Farmáři to moc nechápou – ty po nich chceš něco, co se vůbec neodrazí v ceně. Pro ně je káva, kteoru usuší za dva dny, super. Já ji ochutnám přímo po sklizni a je výborná. A oni nechápou, proč by měli investovat do toho, že jim káva na afrických postelích leží mnohem déle.\nTakže se snažíme farmáře motivovat a podílet se na financování projektů, které vedou k prodloužení doby sušení kávy. Bezpodmínečně potřebujeme, aby nám káva vydržela alespoň půl roku od okamžiku, kdy k nám přijede.\nJsou nějaké další způsoby, jak prodloužit trvanlivost zelené kávy?\nŘeší se to také klimatizovanými kontejnery. Kávu lze naložit do kontejneru, který je chladící nebo mrazící a do pražírny to přijde chlazené. To, jak to chutná přímo na plantáži, je hrozně hezké, ale to náš zákazník neochutná. Takže já musím vyžadovat, aby káva chutnala stejně, i když budeme pražit půl roku po sklizni.


Pomsta profíků na suši | MovieZone.cz\nPomsta profíků na suši\n10:29 | 18.11.2009\nVelký příběh japonské msty má konečně režiséra.\nNěkteří režiséři si dokáži udělat v Hollywoodu jméno, aniž by natočili jeden jediný film. Antoine Fuqua byl hvězda dřív, než se pustil do Střelců na útěku a jeho jméno důležitě oznamoval i hlas v traileru, ačkoliv do té doby tenhle režisér dělal jen klipy a reklamy.\nCarl Rinsch na tom je podobně. Zatím se pod žádný film nepodepsal, ale udělal si slušnou kariéru v hudebním a reklamním businessu. A stačil se přidat k rodině Ridleyho a Tonyho Scotta. Když se před pár měsíci začalo mluvit o pátém Vetřelci, Ridley Scott neváhal a doporučil Rinsche na místo režiséra, ve studiu ale měli jiné plány, a tak se k sérii musel vrátit její tvůrce. Rinschovo jméno ale nějakou dobu Hollywoodem znělo, a tak se není co divit, že si na něj vzpomněli v Universalu, když hledali režiséra, jenž by mohl natočit vizuálně atraktivní akci ze starého Japonska.\nO 47 Ronin jsme už před nějakou dobou psali. Jde o příběh 47 samurajů, kteří se rozhodnou pomstít smrt svého pána, takže nás nejspíš čeká opravdu hodně usekaných končetin a litrů krve. Do hlavní role se stále počítá s Keanu Reevesem, ze kterého možná bude těžké udělat Japonce, ale na druhou stranu lepší než Samuel L. Jackson. Pokud se ale těšíte na seriózní výpravu do země vycházejícího slunce, můžete nejspíš rovnou zapomenout. Scénář totiž píše Chris Morgan, jenž má za sebou poslední Rychle a zběsile nebo Wanted. Na druhou stranu revenge flick se skoro padesátkou naštvaných řezníků by mohla být hodně zajímavá jízda.


abies concolor - Bambuscentrum.cz\nAbies concolor ‘Archer’s Dwarf’ – Jedle ojíněná\n‘Archer’s Dwarf’ pochází z britské selekce z roku 1982, kdy ji objevil J.W.Archer. Růst je v mládí spíše mírně polokulovitý, později přechází do kónického tvaru. Jehlice mají srpovitý tvar s výraznou stříbrně modrou barvou. Konce větviček mají tendenci se ohýbat směrem dolů. Výška 10leté rostliny je 100 cm při šířce 70 cm.


NAŠI PRVŇÁČCI: představujeme žáky ze ZŠ Morávkova a ZŠ Pustiměř - Vyškovský deník\nNAŠI PRVŇÁČCI: představujeme žáky ze ZŠ Morávkova a ZŠ Pustiměř\nVyškovsko – Podívejte se na tablo novopečených prvňáčků ze Základní školy Morávkova a Základní školy Pustiměř. Prostřednictvím našeho seriálu Naši prvňáčci bude redakce představovat tabla jednotlivých prvních tříd základních škol. Rodiče a blízcí žáků každou středu najdou v tištěném vydání na straně 4 a na webu prvňáčky z regionu. Deník si tak mohou koupit na památku.\nŽáci 1.A ze ZŠ a MŠ Pustiměř.\nŽáci 1.B ze ZŠ Pustiměř s paní učitelkou Hanou Suchou.\nŽáci 1.A ze ZŠ Morávkova, Vyškov.\nŽáci 1.B ze ZŠ Morávkova, Vyškov s paní učitelkou Kateřinou Gibalovou.\nPříště představíme prvňáčky ze Základní školy Hrušky, Křenovice a Šaratice.


Kempy v Česku letos většinou nezdraží | Týden.cz\nCestování po republice\nKempy v Česku letos většinou nezdraží\nČeští turisté se letos nemusí obávat zdražení kempů, ceny zůstanou zřejmě většinou na loňské úrovni. Lidé totiž podle provozovatelů stále hodně šetří, takže si kempy, pokud chtějí odolat konkurenci, nemohou zdražení dovolit. Na druhou stranu ale také turisté letos vesměs nemohou čekat zásadnější opravy tábořišť ani jiné převratné novinky. Majitelé tábořišť se totiž vyhýbají větším investicím.\nPřesto se několik novinek objeví. Například v jihočeském Campu Lipno Modřín, kde už zahájili sezonu. "Pro návštěvníky jsme rozšířili třeba nabídku zážitkového bydlení. K loni postaveným jurtám letos přibyly podsadové stany a týpí," řekl mluvčí Lipno servis Jiří Falout. Dospělý návštěvník zaplatí za noc v kempu 70 korun, dítě do 15 let pak 50 korun. Malý stan nebo automobil je za 65 korun. Vodácký kemp firmy Ingetour ve Vyšším Brodě má zase nové parkoviště pro 300 aut. Za stan tam zaplatíte 70 korun za noc, za vůz 60 korun.\nZápadočeské kempy chtějí přilákat turisty třeba na levnější alternativy ubytování. "Rozšíříme nabídku o family camping. Budeme mít pět velkých rodinných stanů o rozměrech přes 20 metrů čtverečních zařízených klasickými postelemi, ledničkou a běžným standardem, jaký je u chat," řekl Vladimír Čech z Kempu Keramika u Hracholuské přehrady.\nNa severu republiky, v bývalé pískovně v Oldřichově v Hájích na Liberecku, vzniká nový ekokemp. Areál má návštěvníkům Jizerských hor už v červnu nabídnout alternativní a levné ubytování pro 150 lidí. "Jde vlastně o upravenou přírodní plochu v klidném, příjemném prostředí, která nabídne dostatečné soukromí pro klidnou rodinnou dovolenou pod stanem, zastřešenou aktivitami sousedního Ekocentra," řekla mluvčí Střediska ekologické výchovy v Oldřichově Lucie Fürstová. Dospělý tam za noc zaplatí 80 korun, děti do 18 let 40 korun. V Holiday parku Liščí farma u Vrchlabí na Trutnovsku zase bude nově možné bydlet ve dvou luxusních dřevostavbách a na Rozkoši u České Skalice na Náchodsku se otevře půjčovna skútrů.\nUbytování a něco navíc\nV Praze je sice oproti stovkám kempů v jiných regionech jen 25 tábořišť, ale ročně je navštíví řada turistů, hlavně ze zahraničí. Majitelé kempů se spoléhají zejména na pravidelné akce, koncerty či sjezdy motorkářů. Kempy ve Středočeském kraji chtějí nalákat lidi na novinky. Třeba Bungalovy Kersko na Nymbursku připravily novou restauraci, autokemp Golf v Poděbradech má nové přístaviště na Labi s restaurací či tenisový kurt a ve Wostrey kempu v Lysé nad Labem je letošní novinkou wi-fi připojení.\nNa střední Moravě vzniká například zážitková stezka pro seniory a vnoučata ve středisku Boženov na Šumpersku. Má deset zastavení, pět posilovacích strojů a pět společenských her, třeba šachy nebo Člověče, nezlob se! v nadměrné velikosti. Kemp Baldovec na Prostějovsku zase zprovozní novou lanovou dráhu nebo půjčovnu elektrokol a autokemp Přehrada v Mostkovicích na Prostějovsku nabídne multifunkční hřiště na volejbal, nohejbal, badminton či florbal.\nU jihomoravského autokempu Merkur v Pasohlávkách u novomlýnských nádrží bude v létě otevřen nový akvapark. U Vranovské přehrady zprovoznili stejnou atrakci loni v Campu Bítov, aby mimo jiné přitáhli turisty, když se zhorší kvalita vody v přehradě. Dál na sever, v Tábořišti u rybárny u Žermanické přehrady na Frýdecko-Místecku, bude nově internetové wi-fi připojení. Velké změny kempu sice nečekají návštěvníky Autocampingu Luhačovice na Zlínsku, ale tábořiště si hodně slibuje od nově naplněné a vyčištěné přehrady. "Na objednávkách je to poznat," pochvaloval si provozovatel Luboš Novosad. Za osobní automobil tam zaplatíte 50 korun za noc, za obytný automobil pak 120 korun.


Hrad Frýdštejn | Topvylet.cz\nSouřadnice cíle: 50.648656,15.169064\nZřícenina středověkého hradu Frýdštejn se nachází 8 km severně od města Turnova. Dominantou je kamenná věž, která poskytuje turistům krásný rozhled do okolní krajiny. Je asi 15 metrů vysoká, má 9 metrů v průměru a 2 metrovou tloušťku zdiva. Vchod do věže je po dřevěných schodech z úrovně pomyslného prvního patra – asi 7 metrů nad úrovní nádvoří. Neznámému staviteli se zde povedlo využít poměrně malý pískovcový ostroh k vybudování dvou pater hradu a kamenné okrouhlé věže s hradbami.\nO vzniku hradu a celého frýdštejnského panství se toho moc neví. Hrad byl pravděpodobně založen v druhé polovině 14. století někým z Bibrštejnů. Někteří historici ale odhadují, že hrad byl založen již dříve.\nPrvní zmínka o hradu dochovaná v církevních pramenech pochází z roku 1385, kdy se můžeme dočíst o Bohuňkovi Puklicem z Frýdštejna. V průběhu 14., 15. a 16. století hrad změnil několikrát majitele. V roce 1432 byl dokonce obléhán husitskými vojsky, které nakonec skončilo dohodou, v níž se tehdejší pán hradu Bohuš z Kováně zavázal, že nebude proti husitům podnikat žádné nepřátelské akce a později dokonce přestoupil ke kališníkům. V roce 1591 se uvádí hrad již pustý. Díky kvalitní a mohutné konstrukci ale odolává nepřízni počasí mnohem pomaleji. Konce 19. století hrad koupil turnovský Okrašlovací spolek, který provedl záchranné a udržovací práce, čímž zabránil dalšímu chátrání. V 90. letech byl pak hrad zpřístupněn veřejnosti. Dnes je hrad ve vlastnictví obce Frýdštejn.\nO hradu se dočteme např. i v knize Karolíny Světlé „O krejčíkovic Anežce“ a nebo jsme jej mohli vidět i na filmových plátnech – mezi nejznámější patří pohádka „O princezně Jasněnce a létajícím ševci“.\nKvěten – září: úterý – neděle: 9:00 – 16:00\nŘíjen: sobota – neděle: 9:00 – 16:00


Vrchol Cima Pisciadù 2 985 m.n.m. – Lezení mě baví\nVrchol Cima Pisciadù 2 985 m.n.m.\n19. 7. 2021 4. 10. 2021 admina\nVýlet na vrchol Cima Pisciadù jsme absolvovali v kombinaci s ferratou Tridentina Pisciadu Klettersteig. Cesta od ferraty Tridentina končí na horské chatě Pisciadu Hütte. Od chaty se dá vyrazit na vrchol Cima Pisciadù tam a zase zpět a poté pokračovat sestupem zpátky na parkoviště k začátku ferraty Tridentina. Vrchol Cima Pisciadù se nachází v nadmořské výšce 2 985 m.n.m. a tedy od chaty v nadmořské výšce 2 585 metrů jde o výškový rozdíl 400 metrů.\nPřestože cesta na Cima Pisciadù je horský trek a není to ferrata, v jednom místě cesty je pasáž s nataženým ocelovým jistícím lanem a také několika kramlemi. Nejde o nic těžkého, lano slouží na přídrž rukama pro rychlejší postup. Na tenhle trek stačí obvyklé turistické vybavení, samozřejmě s ohledem na nadmořskou výšku a předpověď počasí. Část cesty vede přes sněhové pole, které není nijak nebezpečné, ale sníh je prostě mokrý.\nOd chaty Pisciadu Hütte vyrážíme ve směru šipky na rozcestníku. V první fázi bude potřeba obejít horské jezírko Lago Pisciadu s průzračnou, ale děsně ledovou vodou.\nZa jezírkem začínáme stoupat po kamenité stráni, kde je vyšlapaná docela obstojná cestička.\nNa cestičce se objevuje více a více popadaných kamínků, takže nejde moc zrychlit, občas na volných kamenech ujíždí nohy.\nPřibližujeme se k části cesty s ocelovým jistícím lanem. Ferratové vybavení není potřeba, úsek není nijak těžký, nicméně přidržování lana zrychluje pohyb.\nRozhled do okolí je úžasný a chata v dáli za jezírkem vypadá hodně maličká.\nKromě jistícího lana narážíme u paty skály také na první hromady sněhu. V tom se jde opravdu špatně – je rozbředlý a pod nohama se propadá.\nJe tu i pár kramlí pro zjednodušení výlezu a ocelové lano také pokračuje, ale už jen kousek.\nCesta pokračuje opět po kamenech, více či méně volných, je tudíž potřeba pořád dávat pozor, aby člověk neuklouznul. Vstupujeme na sněhové pole – svah není nijak prudký, sníh je jen měkký a mokrý, jde se pomalu.\nRozcestník červenou barvu na kameni ukazuje, kterým směrem na vrchol Cima Pisciadu a také ukazuje cestu na vrchol Piz Boe.\nDalší červené značky zrovna nevidíme, ale cesta ve sněhu je zřetelně vyšlapaná.\nKonečně jsme ze sněhu venku a pokračujeme po suché skále směrem nahoru.\nPři pohledu zpět je vidět ono sněhové pole, přes které jsme před chvíli prošli. Dnes je dobré počasí a tak je tu kolem na treku hodně lidí.\nCesta nahoru je značená červenými tečkami na kamenech, ale řada serpentin jde projít různými paralelními cestami.\nVýhledy do okolí jsou díky počasí úžasné.\nCesta se zdála být nekonečná, ale už jsme na vrcholu. Výhledy jsou tu nepřekonatelné. Cesta od chaty Pisciadu Hütte až sem na vrchol nám trvala 90 minut.\nTady je pohled na ferratu Tridentina, kde je vidět zavěšený most v závěrečné etapě ferraty. No jo, moc vidět není, je odsud strašně maličký 🙂\nNa následující fotce je vrchol Piz Boe. O cestě na tenhle vrchol se dočtete v jiném článku – šli jsme tam z údolí z jiné strany a to přes ferratu Vallon.\nNa vrcholu Cima Pisciadu je ocelový kříž a také stožár s meteo měřením. Vzápětí nacházím také kešku, i když popis uložení „pod kamenem“ působí jako dobrý vtip vzhledem k tomu, že tu nic jiného než kamení není 🙂\nKdyž jsme vyfotili všechny možné úhly pohledů do okolí, vydáváme se na cestu zpět.\nCesta dolů je vždycky o něco těžší než cesta nahoru.\nV místě, kde bychom se měli vydat přes sněhové pole, volíme změnu a cestu přes pole suťové. Tahle vyšlapaná (ale neznačená) cesta je o něco kratší, ale většinou se nám jde hůř díky klouzajícímu kamení.\nSněhovému poli jsme se vyhnuli, ale neodpustím si poslední fotky.\nBrzy se dostáváme k úseku s ocelovým jistícím lanem. Zdrží nás jen skupinka před námi, která s sebou má velkého psa, kterému hopsání po kramlích vůbec nejde. Divíme se, že se takovým hafanem vůbec na horskou túru vyrazili.\nPřibližujeme se k jezírku a chata na obzoru se nám už zvětšuje. Plánujeme zastavení na chatě pro další občerstvení – zásoby ještě máme, ale víme, že ještě budeme potřebovat dost vody na závěrečný sestup do údolí pod skály.\nK chatě přicházíme zhruba po hodině sestupu z vrcholu. Celá cesta tam a zpět nám tedy trvala 2 a půl hodiny.\nRestaurace na chatě funguje bez omezení, dokonce přijímají i karty. Ono vzhledem k vysokohorským cenám je to i pochopitelné.\nJak bych to zhodnotil? Výlet na vrchol Cima Pisciadù je horská túra, na kterou nepotřebujete ferratové vybavení. Prošli jsme nádhernou přírodou mezi skalami, přešli přes sněhové pole a vystoupali na vrchol, ze kterého je nádherný rozhled. Cestu zvládne průměrně zdatný turista. Doporučuji jen zvážit outdoorové vybavení, dostatek pití a předpověď počasí – z cesty není nikam nouzového úniku.\nCesta: od chaty Pisciadù Hütte (2 585 m.n.m.) na vrchol Cima Pisciadù (2 985 m.n.m.) a zpět.\nNavazuje na ferratu: Tridentina Pisciadu Klettersteig\nČasová náročnost: 2.5 hodiny\nPreviousFalesia family San Martino\nNextTridentina Pisciadu Klettersteig