Disugual Tipico Dog Jeseter, špalda a zelenina konzerva 150g | Obchůdek U Salky\nDisugual Tipico Dog Jeseter, špalda a zelenina konzerva 150g\nKrmivo pro psy inspirované italskými regionálními recepty. Tipico je kompletní krmivo vhodné pro psy všech velikostí s normální úrovní fyzické aktivity. Receptůra je formulována s 88% zdroji živočišných bílkovin, nakupován od vybraných a zaručených dodavatelů, pocházejících z přebytku produkce určené k lidské spotřebě, s přídavkem zeleniny a vybraného zdroje obilovin. Složení: ryby a vedlejší produkty z ryb (jeseter 88%), zelenina (hrášek 4%), obiloviny (špalda 4%), minerály, cukr Doplňky na kg: vitamin A 5 000 IU, vitamin D3 333 IU, vitamin E 41 mg, uhličitan železitý 1,58 mg, pentahydrát síranu měďnatého 0,63 mg, oxid manganičitý 7,97 mg , bezvodý jodičnan vápenatý 10 mg, oxid zinečnatý 8 mg, seleničitan sodný 0,014 mg. Analytické složení: vlhkost 81,6%, hrubý protein 7,7%, hrubé tuky 6,1%, hrubá vláknina 0,4%, hrubý popel 2,6%. Doporučené denní dávkování: Hmotnost psa (kg) Množství (g) 1-5 120-350 10-15 600-850 20-25 1100-1200 30-35 1400-1600 Množství uvedená v tabulce je třeba považovat za orientační. Doporučuje se upravit denní dávku podle skutečných potřeb zvířete. Upozornění: Podávejte při pokojové teplotě. Po otevření uchovávejte v chladničce až 24 hodin. Číslo šarže / Minimální trvanlivost: viz spodní část obalu. Vyrábí se v továrně, která využívá jiné živočišné bílkoviny.


Stažení výrobku Kuřecí hřbety s kůží\nPraha, 30. 8. 2021\nSpolečnost Kaufland stáhla dne 30.08.2021 z prodeje výrobek Kuřecí hřbety s kůží, cca 0,6 kg, od dodavatele RABBIT Trhový Štěpánov a.s. prodávané pod značkou K-Purland, šarže L: 412172553 s datem použitelnosti 19.08.2021.\nK dnešnímu dni 08.09.2021 máme již výsledky všech provedených laboratorních analýz s negativním výsledkem. Z tohoto důvodu uvolňujeme produkt zpět do prodeje.\nDůvodem stažení výrobku je ochrana spotřebitele, neboť výše uvedená šarže potraviny nevyhověla kritériím bezpečnosti potravin v ukazateli Salmonella Enteriditis.\nKvalita všech našich výrobků je pro nás velmi důležitá. Proto jsme z důvodu opatrnosti kromě výše uvedené šarže dočasně stáhli z prodeje kompletně celý výrobek a všechny dostupné šarže daného dodavatele jsme nechali analyzovat. V současné chvíli jednáme s dodavatelem o dalším postupu.\nOmlouváme se všem zákazníkům za vzniklé komplikace. Pro dotazy zákazníků je k dispozici naše bezplatná telefonní linka 800 165 894 (pondělí - pátek od 8.00 do 20.00 hodin) nebo emailová adresa: kontakt@kaufland.cz


V bytě, kde hořelo, byl nalezen mrtvý muž - Jindřichohradecký deník\nPři lokalizaci ohně našli příslušníci hasičského záchranného sboru ve vedlejší místnosti majitele bytu.\n„Dvaaosmdesátiletý muž však už nejevil známky života,“ řekla v pondělí tisková mluvčí prachatické policie Radka Sovová s tím, že lékař na místě zkonstatoval smrt. Vyšetřovatelé na místě vyloučili cizí zavinění, nařízena ale byla soudní pitva, která objasní přesné příčiny úmrtí muže.\n„Vyšetřovatel hasičského záchranného sboru určil ohnisko požáru v kuchyni, kde se nacházela kamna na tuhá paliva,“ doplnila Sovová s tím, že prachatičtí kriminalisté případ v této chvíli šetří jako ublížení na zdraví, což je v těchto případech běžný postup. Škoda byla na místě vyčíslena na tisíc korun.


Nikdy se nesnaž myslet na více než 300 rozdílných věcí během svého švihu.\nPokud chceš, aby Tvůj míč přeletěl vodní překážku, vezmi si o jednu hůl nebo o dva míče více.\nČím méně zkušený hráč, tím více golfových myšlenek sdílí se svým okolím.\nBez ohledu na to, jak špatně hraješ, vždy je možné hrát hůře.\nNežádoucím výsledkem každé golfové lekce je trvalé vyloučení nepatrného pohybu, který dosud dokázal kompenzovat všechny vaše chyby.\nGolfisté, kteří prohlašují, že nešvindlují také lžou.\nKaždý opraví pitchmark po perfektní přihrávce.\nGolfový zápas je test Tvých schopností proti štěstí Tvých spoluhráčů.\nJe překvapivě snadné zavěsit patnáctimetrový putt ..... pokud je to osmá rána.\nOdfláknuté putty s počítají stejně jako vydřené.\nNení to gimme dokud nejsi v jamce.\nNejkratší vzdálenost mezi jakýmikoliv dvěma body na golfovém hřišti vede vždy prostředkem velice vzrostlého stromu.\nPokud chceš hrát lepší golf, vraťte se zpět a začněte daleko dříve.\nGolf je z 90% mentální záležitostí a z 10% mentální záležitostí.\nProtože špatné rány přicházejí vždy v trojicích, je čtvrtá špatná rána vždy začátkem další trojice.\nPokaždé, když golfista zahraje birdie, musí následně zahrát dva triply aby zachoval základní vyvážení vesmíru.\nPokud chceš dopálit sedmičkou železem tak daleko jako Tiger Woods, jednoduše se pokus přihrát si těsně před vodní překážku.\nAbys vypočítal rychlost švihu hráče, vynásob rychlost jeho nápřahu hendikepem; tzn. nápřah 20 km/h * hendikep 15 = švih 300 km/h.\nJsou pouze dvě věci, které můžeš zjistit, pokud na vrcholu nápřahu zastavíš ruce abys zkontroloval jejich pozici: kolik rukou máš a na které z nich máš rukavici.\nMíč, který vidíš z padesáti metrů ležet v roughu nikdy není Tvůj.\nPokud jeden míč leží na foregreenu a druhý v bunkeru, Tvůj je vždy ten v bunkeru. Pokud leží oba v bunkeru, Tvůj je ten v nezahrabané šlápotě.\nNa šestnácti z osmnácti jamek fouká vždy proti.\nŽádný hráč s veselým coverem na driveru nedokáže zahrát pod par hřiště (výjimkou je Tiger Woods).\nDva metry dlouhý putt se počítá stejně jako dva metry dlouhý drive.\nNikdy nemyj svůj míček před vodní jamkou.\nJediný jistý způsob jak zavěsit do paru je nechat metrový putt do birdie o dva centimetry krátký.\nPokrok v golfu se skládá ze dvou kroků vpřed a deseti mil zpět.\nJedna šmidra si zaslouží i druhou.\nPořádně se rozehrát trvá vždy 17 jamek.\nNikdy žádný golfista nenapřahuje příliš pomalu.\nŽádný golfista nehraje příliš rychle.\nJedno birdie je také šňůra.\nJakákoliv změna postoje, držení či švihu funguje vždy pouze tři jamky.\nČím více spoluhráč cituje pravidla, tím je pravděpodobnější, že podvádí.\nHrábě jsou vždy ve vedlejším bunkeru. (neplatí na Grabštejně)\nRoughy se budou sekat zítra.\nMíček vždy dopadne tam, kde byla jamka minule.\nVždy trvá nejméně pět jamek, než si všimnete, že jste někde zapomněli hůl.\nVaše nejrovnější rána je vždy o hůl kratší.\nPokud se vám zdá, že na drivingu vaše míče létají rovně, je to tím, že na nic nemíříte.


Nová Paka má nový autobusový terminál, začne fungovat za měsíc | Dopravní noviny\nNová Paka má nový autobusový terminál, začne fungovat za měsíc\n30. října 2020, čtk\n30.10. - Výstavba autobusového terminálu v Nové Pace na Jičínsku za 64,5 milionu Kč končí. Měl by začít fungovat na přelomu listopadu a prosince, odbaví denně okolo 120 autobusů. Řekl to starosta města Josef Cogan. Terminál s parkovištěm začal vznikat na místě nevyhovujícího autobusového nádraží loni na podzim. Evropská dotace činí 48,5 milionu Kč.\n"K poslednímu říjnu by nám stavbu měli předat, bude následovat kolaudační řízení. Zvýší se komfort pro cestující, posuneme se tím do 21. století," řekl Josef Cogan. Desetitisícová Nová Paka je regionálním dopravním uzlem na cestě do Krkonoš.\nSoučástí architektonického řešení nového terminálu je také umělecký vodní prvek za další zhruba milion korun, který odkazuje na Geopark Český ráj, Nová Paka je jednou z jeho pomyslných vstupních bran. Vznikl na spojnici mezi terminálem a Masarykovým náměstím. "Symbolizuje předpokládané místo vzniku Nové Paky na původním soutoku Rokytky a Brdského potoka, který byl v minulosti přeložen a zatrubněn," řekl Josef Cogan.\nJde téměř o čtyři metry vysoký obelisk, z něhož bude tryskat voda. U paty obelisku jsou dvě bronzové sochy prehistorických obojživelníků - krytolebců. Jejich zkameněliny se v okolí Nové Paky nacházejí. V horní části obelisku je plastika vážky.\nTerminál má pět autobusových stání, zastřešená nástupiště, součástí jsou objekty se zázemím pro cestující, jako jsou třeba čekárny, toalety či kolárna. Přibylo parkovacích míst v okolí téměř na 80 stání. Nový terminál je podle zástupců radnice největší investicí města za posledních pět let.\nO umístění nového terminálu rozhodli před čtyřmi lety v anketě obyvatelé města. Dalšími variantami byl přesun nádraží na jiné místo a ponechání současného stavu.\nFoto: Nová Paka


Při nehodě za Nepomukem zemřel muž. Vážně se zranily i dvě děti - Plzeňský deník\nPři nehodě za Nepomukem zemřel muž. Vážně se zranily i dvě děti\nTragickou nehodu, která se stala v sobotu odpoledne na hlavní silnici mezi Nepomukem a Kasejovicemi u odbočky na Kotouň, šetří policisté. Osobní auto zde narazilo do stromu.\nTragická nehoda za Nepomukem. | Foto: ZZS Plzeňského kraje\n"Provoz na Silnici I/20 za odbočkou na Kotouň ve směru na Horažďovice je řízen kyvadlově," sdělila v sobotu po 15. hodině mluvčí policie Martina Korandová.\nPodle mluvčí zdravotnické záchranné služby Márii Svobodové záchranáři letecky transportovali dvě děti na urgentní příjem do Fakultní nemocnice v Plzni. "Obě byly při vědomí, mimo ohrožení života," dodala Svobodová. Při nehodě utrpěl velmi vážná zranění i osmatřicetiletý muž. Na místě však zemřel.\nZ kamionu se po nehodě vysypaly sudy a lahve s pivem\nMuž skončil pod koly osobního vlaku\nProvoz vlaků mezi Plzní a Vejprnicemi přerušil sesuv…


Podpálený mladík z vlaku: Nyní čeká na transplantaci – eXtra.cz\nCesta z koncertu v Budějovicích se změnila v horor: Mladíka podpálili ve vlaku\nPohodový návrat z koncertu se vmžiku změnil v boj o život. Nic netušící devatenáctiletý mladík usnul ve vlaku, když ho probudila úporná bolest. Vzplály mu kalhoty, jež mu v dost hloupém žertu zapálili jeho kamarádi.\n30. 08. 2021 18:16 | Autor Ondřej Hudec\nNež takové kamarády, to je možná lepší nemít žádné. Možná i to se nyní honí hlavou devatenáctiletému mladíkovi z Horažďovicka. Původně pohodová a odpočinková cesta vlakem z koncertu v Českých Budějovicích se pro něj změnila v horor poté, co se probudil ze spánku a s hrůzou zjistil, že mu hoří kalhoty.\n„Všichni byli lízlí, syn byl navíc unavený po práci, takže cestou zpět z koncertu usnul. Jedna dívka v kupé stále stříkala sprejem a postříkala synovi i kalhoty, aby to po probuzení vypadalo, že se pomočil. Jeden ze synových kamarádů pak zapalovačem zapálil ten sprej a dělal autogen. Přitom ale zapálil na klukovi oblečení. Měli štěstí, že nechytilo celé kupé, protože dotyčná prý postříkala i záclony,“ popsal pro Deník otec popáleného mladíka.\nKrásnou Nicole (†23) zavraždil atentátník ISIS: Poslední fotky před smrtí\nPodle něj následně další dva cestující jeho syna uhasili. Zarážející však je, že i když byl hoch vážně zraněný, nepřivolali mu záchranku, protože se báli průšvihu, ale odvezli ho do nemocnice ve Strakonicích taxíkem.\nBude nutná transplantace\n„Bohužel popáleniny jsou vážné. Dnes jsme ho vezli na popáleninovou kliniku v Praze na Vinohradech, kde ho čeká transplantace kůže na obou stehnech. Je to mazec, s manželkou do teď nechápeme, jak to mohli udělat. Řešíme to i s jeho tátou, který je můj kamarád,“ dodal k šílenému zážitku otec mladíka.\nZabil matku s dítětem: Je příliš hezký na vězení, bouří se fanynky\nPřípad nyní vyšetřují i policisté, kteří zahájili úkony pro podezření z trestného činu ublížení na zdraví. Dosud však nikoho neobvinili.\nbizarní nehoda vlaky popálený muž České Budějovice


Nejlepší science fiction a fantasy 2010 – Strahan Jonathan (ed.) – FantasyPlanet\nV úvodníku editora se Jonathan Strahan vrací k sumarizaci roku 2010 a přirozeně se dotýká tématu, které hýbe literárním světem všech žánrů – elektronické vs. klasické knihy, papírové časopisy proti e-zinům, a i když si v další části úvodníku lehce stýská nad nepřílišnou početností antologií fantastiky, i tak musí být čtenáři jasné, že pro výběr toho nejreprezentativnějšího musel mít práci téměř stejně náročnou, ba i více než Popelčini holoubci, kteří oddělovali hrášek od prachu.\nSvazek otevírá povídka Hannu Rajaniemiho Žalozpěv za mladého losa. Ve světě, kde zbylo pár lidí a ostatní se odstěhovali nad planetu, kde zvířata mluví a neživé věci náhle ožívají a jsou nebezpečné, se samorost Kosonen a jeho mluvící medvěd snaží přežít, jak se dá. Vize bizarního světa, kde je všechno možné a kde vás může zabít zdánlivě nevinná kupa šrotu nebo poněkud uražený synek s božskými schopnostmi. Severská nálada, která dává povídce osobité kouzlo, a jen letmé náznaky děje však nemusí sednout každému.\nLáska k rodině a motiv cesty v povídce Pravda je jeskyně v černých horách od Neila Gaimana jsou sice velmi silnými hybnými momenty, jenže Gaiman se s nimi nevypořádává nijak originálně. Malý muž s velkým osobním posláním je též zajímavá postava, úvahy nad dobrem a zlem také, ale cesta z bodu A do bodu B je prostě až příliš prostá. Což je u autora, který jinak bývá originální až dost, velká škoda.\nSedm umělých sexy kovbojů Sandry MacDonaldové se blyští a jiskří jako vločky na závěji, do kterých se opřelo slunce, a jsou ostré jako břit krasobruslí. Celý text je prosáknut hravou erotikou, sympatickým humorem a v reálu sice nepříliš veselým, ale zde zábavně podaným obrazem života jedné ženy, jejích robotických milenců, který je každý jiný, a i nadějí v podobě druhé šance, která se sice nejprve netváří bůhvíjak atraktivně, ale nakonec je samozřejmě dychtivě lapena všemi deseti. Kdo z nás by nechtěl vyfasovat život navíc?\nProsím jednoho Flemminga s Barriem, protřepat, nemíchat, poručil kdosi Sarah Rees Brennanové a ona poslechla. Špion, který nikdy nevyroste, Peter Pan v Tajné službě Jejího Veličenstva, plnící ty nejtajnější a nejnáročnější úkoly, a jeho banda útočných víl, v roli záporáka roztomilé překvapení a možná přijde i bílá kočka!\nNěkdy je možná bezpečnější potlačovat svou přirozenost, ale co pak z toho života člověk má, nastiňuje Holly Blacková ve své krátké povídce Aarne-Thompsonova taxonomická revue. Může to chvilku trvat, než najdete svou „krevní skupinu“, ať už jsou to chovatelé koček, nerdi anebo lidé se zvláštními schopnostmi. A to i když jste vlkodlačí dívka s obrovskou touhou prorazit ve showbyznysu.\nPro milovníky konspiračních teorií a beraních hlav, ochotných pro rozluštění záhady dojít až na okraj možného, je povídka Pod Venušinými měsíci od Damiena Brodericka jako stvořená. Příběh muže, který uvízl na Zemi, ale má obrovskou touho se vrátit na Venuši, kterou jakási záhadná mimozemská síla terraformovala, vzpomínky na místo, kde již byl a zatím se tam nemůže vrátit, plus brilantní konverzace s umírajícím přítelem, vynikajícím badatelem v oblasti záhad, a racionální prvek v osobě psychoanalytičky, která má milého hlavního hrdinu udržet v mezích normálnosti, ale jaksi se jí to nevede, tvoří velmi atraktivní koktejl a hlavně je zdvořilou poctou všem těm luštitelům záhad, na které valná většina populace kouká jako na cvoky a oni zatím můžou mít jako jediní pravdu.\nPodělanou práci dělal asi ve svém životě minimálně jednou každý, i Joe Abercombie. Člověk už jakmile dostane instrukce, tak cítí, že je tam milion a jeden důvodů pro to, aby se něco zvrtlo, ale když není jiné nazbyt, takovou fachu vezme a nakonec je z toho jako v tomto případě celkem dosti zábavná řezničina se sympatickou bandou rabiátů v hlavní roli.\nRobert Reed nechává svého Jediného potulovat se jak vně, tak uvnitř své tak oblíbené Největší lodi, Gormenghastu kosmických rozměrů, plné různých kultur, světů a konstrukcí. Jediný, zbaven vzpomínek na to, odkud pochází, avšak díky své unikátnosti časem i trnem v oku různým badatelům z nitra lodi, se po tisíce let snaží dobrat smyslu vlastní existence, protože stejně jako většina obyvatel Lodi je obdařen dlouhověkostí a navíc i úžasnými schopnostmi, ale ani ty nedokážou zabránit konečnému rozsudku nad Lodí a její nevědomou posádkou.\nZavolat vám může kdokoliv. Kamarádi, rodina, omyl…anebo třeba i vaše předurčení, budoucnost, která na vás čeká, tak jako mladé studentce v kratičké črtě Jména vody od Kij Johnsonové. Zaperlí se jako kapka vody na ruce, sklouzne, a buď se ztratí na mokré vozovce, nebo převáží misky vah ohledně rozhodnutí se, co dál se svým osudem. I přes drobný rozsah je tato časovka svým originálním námětem velmi povedená.\nUž z prvních vět povídky Theodory Gossové na čtenáře dýchne atmosféra meziválečné středoevropské smetánky, salónních povalečů, chutě absintu a dědických povinností. Mladý baronet si radši užívá světských radovánek, než by poslouchal svého otce, a tak je navštíven zvláštní gardedámou, která mu má doporučit vhodnou partii pro sňatek. Jenže do Krásenek se člověk, pokud je muž, velmi lehce zamiluje a ony, choulostivé a křehké, se nebrání. Stejně tak se není těžké ubránit lehkosti a melancholičnosti, s jakou Gossová tuto krátkou a pomíjivou lovestory meziválečného času líčí.\nNesnášíte svoje rodiče? Toužili jste od nich v pubertě na ten šup zdrhnout? Nejlíp někam hodně daleko? Mladá dcera kapitánky hvězdné lodi se pro toto přesně rozhodne a odpracovává si odpornou dřinu na nejodpornějším místě Sluneční soustavy s partou dalších rozhádaných puberťáků a jedním zmrzačeným astronautem. James Patrick Kelly své „hrdince“ Maryšce v drsné space opeře Plus Minus nic nedaruje, ale když se na lodi stane průšvih, i tahle parta sobeckých děcek se dokáže semknout a fungovat jako posádka za cenu nejvyššího obětování se. A hlavně, na svoje rodiče se zlobíme, jenže pak se ukáže, že jsme ve spoustě věcí naprosto stejní jako oni. Jak v těch špatných, tak v těch dobrých.\nMuž, který má knihy, ale neumí číst, a žena která číst umí, ale nemá knihy. Muž, který truchlí za ztrátu svého milého, a žena, která se obětavě stará o domorodce na ostrově. Tito dva k sobě opatrně, nedůvěřivě nacházejí cestu v povídce Ellen Kushnerové Ten s noži. Jemná rytmika křehce se budujícího vztahu však nemusí pro přísnějšího arbitra vyvážit téměř mainstreamový styl povídky.\nIronická, drzá a nesmírně zábavná vize Coryho Doctorowa Dodgersové a dobrodružné promítání na Leicester square se velmi trefně naváží do souboje mezi nejen softwarovými piráty a dozorčími orgány nad legálností světa, ale medializací vůbec; hravý kyberpunk v té nejlepší tradici rozvádějící stávající technologie, v tomto případě trošku ad absurdum, i když na absurdní omezení jsou lidé občas až nemístně talentovaní.\nPanenský let McCauleyho „Bellerophona“, příběh z pera Elizabeth Handové, také velmi dlouho klame tělem, skoro po tři čtvrtiny délky se jedná prostě jen o výlet tří bývalých kolegů za splněním zvláštního snu, získání materiálu pro rekonstrukci letu nejbizarnějšího letounu, který byl kdy postaven. O to více zarazí fakt, že fantastický prvek je do celého příběhu vpasován vskutku až na závěr, což opět nemusí každého nadchnout. Jako sonda do životů a duší malých lidí, kteří chtějí aspoň jednou zkusit udělat něco triumfálního, je však Handové povídka výborná.\nZázračná Aquilina je krátkým zamyšlením nad alternativou, kdyby magickou moc dostal do ruky muž stižený neuvěřitelnou sebestředností a ješitností a použil ji proti ženě, která se za něj prostě jen nechce vdát a navíc je ještě tak drzá, že věří v božstva, ve která muž ne. Pro příznivce popisných mučících scén bude jistě povídka Margo Lanaganové atraktivní, pro jiného může působit příliš krátce, neobsažně a zbytečně.\nKdybyste byli prvním člověkem, kterého kontaktovala mimozemská civilizace, jistě byste byli rázem slavní, psaly by o vás noviny, chodili byste do talkshow a vyšvihli byste se na žebříčku zájmu celého světa na první místo. Jenže hrdinka povídky Pat Cadiganové Chuť noci pro okolí působí spíše jako blázen, protože její „blízké setkání“ probíhá pouze v jejím nitru a navíc nepříliš příjemným způsobem, vypadajícím jako nová, neznámá nemoc.\nExtrémně multikulti vizi rozhárané budoucnosti nám nabízí doyen kyberpunku Bruce Sterling. Jeho Hubitel hmyzu si dává inzerát navíc prokazuje, že někteří lidé si najdou místo na slunci vždycky, ať už tržní ekonomika funguje anebo se spláchne do kopru a nastane post fejsbůkovské sdílení světa. Sterlingův lehký styl hubitelova vyprávění navazuje klamnou představu, že to může být i zábavné, ale žádný systém není tak strašný, aby ten následující nemohl být ještě horší, takže díky, pane Sterlingu, za tohle připomenutí.\nMapa sedmnácti, výpověď dívky na prahu dospělosti, která musí řešit nejen své vnitřní konflikty, ale ještě se smířit s návratem marnotratného bratra, jeho záhadného přítele a vlastní, až nelidsky silnou vůlí. Christopher Barzak nevytyčuje žádná jasná pravidla, můžeme být na pochybách, zdali je Megina vůle nadpřirozená, nebo ne. Opět se tak jedná spíše o mainstreamovou povídku, která svoje postrčení do kamrlíku fantastiky dostává zase až na závěr a dá se říct, že opět trošku zbytečně, obstála by i bez něj.\nV žánru zombie hororu je hrozně těžké něco nového vymyslet, ale ke cti Maureen McHughové nutno podotknout, že se o to ve svém Naturalistovi aspoň snaží, nejde lacinou cestou survival hororu, ale spíš badatelským stylem á la National Geographic a samotné zombíky nebere jen jako mátohy k odstřelu, ale jako nový druh divokých zvířat, vhodných ke studiu, tak jako se studují vlci nebo lvi.\nStejně jako láska v rodině, tak i nenávist v rodině může být nejsilnější ze všech. Sarah Gengeová v Otcových hříších nabízí náhled do civilizace, která je závislá na rozmarech zmodernizovaných vodních lidí, a skrze příběh syna, který zradil svou matku a svůj národ, avšak věří v usmíření skrze nenarozené dítě. Gengeová sice dokáže do textu vplést drobet jižanského temperamentu, ale sama povídka je na nějaké důkladnější vcítění se do hlavního hrdiny prostě příliš krátká.\nZase Venuše a tentokrát z pohledu dvou lidí „zvenčí“, ekoložky a jejího asistenta, kteří jsou pozváni na žádost místního Sultána mraků. Geoffrey A. Landis líčí velmi zajímavou alternativu osídlení zdánlivě neosídlitelné planety, politicko-rodinné svazky proplétající se v závislosti celou Sluneční soustavou, plus také neopomene příběh lehce okořenit drobátkem akce a vytváří jeden z těch výraznějších kousků v antologii.\nKratičká IteraceJohna Kessela nabízí možnost zlepšit svět. Po maličkostech, jenom jednu napsat do počítače a zítra ji máte. Jenže ani to se nemůže obejít bez vedlejších účinků, protože co? Dokonalý svět neexistuje.\nNávod na to Jak pečovat o mládě vraždícího jednorožce v našem světě asi neuplatníme, ale aspoň si můžeme povídku Diany Peterfreundové užít jako reminiscenci na to, když jsme jako malí propašovali domů nějaké to zakázané zvířátko, abychom se pak o něj starali, opájeli se svým malým velkým tajemstvím a báli se, kdy to praskne. Navíc se hlavní hrdinka právě zmítá mezi názory vštěpovanými od rodičů a svým vlastním rozumem, láskou ke spolužákovi a nepříliš příjemným zjištěním, že je na vraždící jednorožce poněkud navázaná. Inu, puberta není žádný med v jakémkoliv univerzu.\nNoční vlak Lavieho Tidhara je poctou samému mistru Gibsonovi, ale naštěstí nijak zbytečně upejpavá. Jedna prácička jedné nájemné vražedkyně/hackerky, typické prostředí asijské země, bizarní bio až kyberpunk, nějaká ta retrospektiva a relativně svěží tempo, tahle povídka fandy kyberpunku všeobecně urážet nemusí.\nJestliže je Zátiší Iana Tregilise pohádkou, tak víc, o moc víc takových pohádek! Půvabný příběh ženy schopné manipulovat časem a její sázce na jednu jedinou kartu, tedy přesněji jednoho jediného člověka, magické prostředí města, kam si Čas chodí jen odpočívat a vůbec zde nevládne, magické vynálezy na bázi hodin a smutný, takřka grimmovský konec… tady by naopak bylo škoda, kdyby byla povídka delší, všechno sedí na svém místě přesně jako ozubená kolečka v srdci hodinek.\nProstý souboj dvou mužů nadaných magií, ano, jen tohle je obsahem Amor vincit omnia K. J. Parkerové. Jenže roztomilá ostýchavost hlavního hrdiny a lehký, přesně usazený humor s jemným kritickým zamyšlením o moci silných nad slabými stačí k tomu, aby se mnich Framea nestal položkou k zapomenutí a autorka dokázala vytvořit jedno z nejsympatičtějších dílek v celé antologii.\nMáte rádi Carpenterovu Věc? A přemýšleli jste někdy o mimozemském nepříteli nejen jako o bubákovi na odstřel, ale o bytosti, která je stejně zmatená, vystrašená a rozčilená naší formou života? Pak nejste sami. Peter Watts se svým Věcem věnuje s něžnou péčí a vystavuje na veřejnost jejich pocity, pohnutky a myšlenky o lidské rase. Je možné, že až si tuhle povídku přečtete a pustíte si ten film znovu, budete se na něj pak dívat úplně jinak.\nTak co nám to tu ještě chybí…? Aha, steampunk. Genevieve Valentineová svým referátem z Výročního bálu pánů ze Společnosti zepelínských strojníků nejen pomocí vyprávění jednoho z nich ale i úryvky z novin a reklamních letáků sice krásně nastiňuje romantiku vzduchoplavců na přelomu alternativního devatenáctého a dvacátého století, kteří jsou díky své náročné práci pro lidi na zemi téměř jako mytické bytosti, ale opět díky malému rozsahu je možno mluvit pouze o náčrtu.\nČlověk se zamiluje, dělá své milé, co ji na očích vidí, a ona ji ta mrcha pěkně zneužívá. Navíc ještě má tu drzost člověka po smrti zaklít tak, aby byl k dispozici na zavolanou, když si to bude ta proradná milenka přát. Není proto divu, že Paní, která rozsypala rudé květy pod královniným oknem, což je oficiální titul čarodějky Naevy, je pěkně nabroušená. Radikální vyznavačka ženské magie se tak toulá staletími, rozhořčena svojí nevděčnou láskou, zneužívána a vyvolávána nenáviděnými muži, až zakotví u další milenky, jenže i po staletí nabývané moudrosti se prostě v lásce nemusí vůbec dařit. Rachel Swirskyová se snaží vytvořit zajímavý příběh mága bloudícího věky, jenže Naeva je tak nepříjemná hlavní hrdinka, konzervativní fanatička, že vlastně nemáme ani proč jí v té lásce fandit.\nŘemeslně jsou zvládnuté všechny práce na vysoké úrovni, o tom žádná, ale z devětadvaceti povídek reprezentativní ročenky mít ten pocit úžasu a tichou otázku na rtech „Kam na ty nápady ten člověk chodí?“ jen u šesti nebo sedmi z nich… buď jsme ty nejvýraznější ročníky Strahanových antologií prošvihli, nebo nás ještě čekají. Toto byl relativně dobrý ročník, ale bylo by báječné se v budoucnu dočkat nějakého skutečně skvělého.\nÚvodní svazek ročenkové řady známého editora Jonathana Strahana nabízí čtenářům skvělou příležitost poznat kvalitu a rozmanitost současné angloamerické fantastiky ve velmi umně sestaveném výběru, v němž se bok po boku objevují nejen mistři žánrů science fiction a fantasy, ale i nadějní nováčci, jejichž práce u nás dosud neznáme. Těšit se můžete na až na drobné výjimky česky dosud nepublikované povídky. Chybět nebudou kratší práce dobře známých představitelů fantastického žánru: Neila Gaimana, Coryho Doctorowa, Jamese Patricka Kellyho, Geoffreyho A. Landise, Roberta Reeda, Bruce Sterlinga, Petera Wattse a mnoha dalších. Poznáte ale i slavná jména budoucnosti… Kniha je výběrem toho nejlepšího z roku 2010, dostane se vám tak sebrané smetany nejaktuálnějšího ražení v mohutném výběru talentovaného a cenami ověnčeného editora.\nPřeklad: Pavel Bakič, Aleš Heinz, Petr Kotrle a další\nKupte si Nejlepší science fiction a fantasy 2010 s 15% slevou (ušetříte 69 Kč).\n« Pozvánka na křest knihy Erilian – Kouzla na obzoru\nModely pro scifisty #67: Modifikovaný AAT aneb Další kus České flotily z galaktického výprodeje »\nMne na tejto knihe neuveriteľne vadí, že veľká väčšina poviedok nie je scifi alebo fantasy ale skôr žánru magická realita – to jest (aspoň podľa mna) ženské poviedky, na ktoré je zakázané použiť logiku, lebo sa zrútia ako z karát.Typický príklad je Sedm umělých sexy kovbojů. Takže ak vám nevadí že si nemáte položiť otázky typu Prečo? a Ako? tak sa vám to môže páčiť, ináč asi nie.\nještě jsem to nepřečtel všechno, ale zatím co kus, to perla!\nNo z recenze usuzuji, že ročenky by mohli být příjemným pokračováním magazínu fasf.


Kordule se v tápající Kadani trápil, proto končí. Růžička? Pan trenér, říká - Děčínský deník\nTohle angažmá si určitě představoval jinak. Hokejista Pavel Kordule, který hrával v Litvínově, Ústí nebo Děčíně, po třinácti zápasech končí v klubu Trhači Kadaň. Na vlastní žádost.\nÚtočník Pavel Kordule předčasně ukončil angažmá v prvoligové Kadani. | Foto: archiv\nKadaň je letos, dá se říci tradičně, za největšího otloukánka v druhé nejvyšší hokejové soutěži. Po 13. kole nemá na svém kontě ani bod a je jasně poslední. Týmu bohužel nepomáhá ani fakt, že na lavičce stojí protřelý trenér Vladimír Růžička.\n„Odešel jsem z důvodů neplnění smlouvy ze strany klubu. Dál bych to nechtěl rozebírat. Nějak jsem začal cítit, že tohle není moje budoucnost. V Kadani jsem se trápil, chci se vydat jinou cestou,“ zdůraznil Kordule.\nNabízí se tedy otázka, zda Kadaň včas platila hráčům slíbené finance. Kordule nebyl konkrétní. „V Kadani toho je víc, s čím byl problém,“ hlesl.\nÚtočník, kterému je 22 let, se na ledě trápil. Za 13 utkání dal jednu branku, má na kontě devět mínusových bodů a zapsal čtyři trestné minuty. Tristní bilance. „Je to prostě nepovedené angažmá. Už od začátku jsem cítil, že tady furt není něco v pořádku. Nějak jsem tušil, že to přijde. Řešil jsem pořád něco okolo a nemohl se pořádně soustředit na hokej. Do šancí jsem se dostával, ale prostě chybělo štěstí. Teď se musím koukat dopředu,“ má jasno.\nPřitom předsezónní prognózy od vedení klubu vypadaly daleko jinak. Růžověji. Realita je ovšem velmi krutá. „Co je v Kadani špatně? Na rovinu? Skoro všechno. Před sezonou jsem měl v Praze schůzkou s panem Klímou (majitel a generální manažer klubu). Říkal mi, že v Kadani bude dobrý tým a že z minulé sezony zůstanou maximálně dva nebo tři hráči. Všechno je ale jinak. Většina hráčů neměla vůbec zkušenosti s dospělým hokejem. Chápu, že to je pro ně těžké, tihle kluci za to nemůžou. Na druhou stranu mu přišlo, že půlce týmu bylo prostě jedno, že prohráváme. Šli si prostě jenom zahrát a to přece nejde,“ zakroutil Kordule hlavou.\nTrhači jsou spíše pro ostatní trhacím kalendářem. Porážka za porážkou? To bylo pro hráče psychicky náročné.\n„Je tady prostě hodně mladý tým. Některé zápasy nebyly špatné, často ale rozhodovala zkušenost soupeře. Vždy přišel nějaký úsek na ledě, ve kterém jsme dostali tři rychlé góly a už se to vezlo. Bylo a je to prostě těžké. Nikdo nechce pořád prohrává. Nálada je horší, těžce se trénuje…Komu je tohle jedno, tak by neměl hrát hokej profesionálně,“ konstatoval.\nVelké soužení to musí být také pro Vladimíra Růžičku, který musí na trenérské lavici přijímat jeden neúspěch za druhým. Kordule si však přítomnost olympijské vítěze z Nagana nemůže vynachválit.\n„Pod panem Růžičkou se trénovalo opravdu výborně. Od první dne jsem byl prostě nadšený. Přál bych to každému hráči, tohle jsem ještě nezažil. Ten jeho přístup, nasazení, umění. Ať si každý říká co chce, pro mě je to nejlepší trenér. Kdyby tady nebyl, tak by podle mě Kadaň dostávala každý zápas deset gólů. V Kadani jsem vydržel takhle dlouho jenom kvůli němu,“ pokýval upřímně hlavou.\n„Pořád jsme měli videa ze zápasů. Každé ráno nám kreslil taktiku a vysvětloval, jak se chovat v jednotlivých situacích. Pan Růžička tomu dává 110 procent. Ale zápas hrají hráči, ne trenéři. Nejlepší na tom je, že i kdyby trénoval krajský přebor, makal by úplně stejně. Je to prostě velký profesionál, proto toho tolik dokázal,“ pokračoval Kordule.\nCo bude dál? To stále mladý hokejista pořád neví. „Uvidíme, nechám si pár dní na rozmyšlenou. Věřil jsem, že vedení klubu chce, aby se Kadaň zachránila. Teď tomu moc nevěřím. Letos sestupuje více týmů a podle mě Kadaň ten sestup prostě nemůže odvrátit,“ dodal na závěr.\nSportovní klub Kadaň, Vladimír Růžička, trenér, hokej, sportovní soutěž, HC Verva Litvínov, Děčín, Praha\nHokej Kostourek vystřelil hattrickem Děčinu dva body. Medvědi přetlačili Most 6:5\nHokej Děčín si užívá chomutovské výpomoci. Co se stane, až Piráti odejdou?\nMercedes-Benz S 500 Mercedes-Benz CL 500 Mercedes-Benz Viano první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované Mercedes-Benz GLE servisní knížka, koupeno v SK Mercedes-Benz CLA první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ, v záruce Mercedes-Benz 190 veterán, první majitel, servisní knížka, koupeno v A, nehavarované Mercedes-Benz Viano servisní knížka, koupeno v D Mercedes-Benz M servisní knížka, koupeno v CZ + PRODAT AUTO


Přístupnost soudních rozsudků? Už aby na to někdo zaklekl. Máme právo vědět, milý státe! | Reflex.cz\nPetr Kolman 8. dubna 2019 • 14:43\nČeské právo a justice udělalo od roku 1990 obrovský krok kupředu, ačkoliv se to mnohým nezdá. Nicméně stále je co vylepšovat. Za jeden z dlouhodobějších problémů shledávám, že lidé v Česku nemají svobodný a rovný přístup k veškerým soudním rozsudkům. V ostatních státech (nejen) Evropské unie toto právo většinou již mají. Nadto povětšinou je citovaná volná dostupnost judikatury bezplatná a uživatelsky komfortní (elektronická).\nPozor, nejde rozhodně jen o nějaký akademický pseudoproblém, znalost soudních rozhodnutí je podstatná, abychom mohli mj. presumovat, jak soudy budou rozhodovat do budoucna, a nehnat se tak do zbytečného a drahého soudního sporu.\nAbsolutní přístupnost soudních rozhodnutí je nezbytná zejména při argumentaci a interpretaci práva. Je též odrazem principu „rovnosti zbraní“ stran před soudem.\nPraktický příklad: Stává se, že soud argumentuje ve svém odůvodnění nepublikovanými rozhodnutími, jež druhá strana neměla možnost získat. Kde je pak předvídatelnost práva, kde je rovnost pomyslných „halaparten“?! ČR by se měla v tomto ohledu přiblížit demokratickým právním státům, kde jsou státem publikovány zdarma skoro všechny rozsudky, včetně všech rozsudků nižších i těch nejnižších místních soudů!\nNe jako v ČR, kde jsou elektronicky zveřejňovány pouze rozhodnutí vrchních a krajských soudů.\nV této souvislosti mě pozitivně zaujala snaha ministerstva spravedlnosti, které plánuje většinu tuzemské judikatury zveřejnit zdarma v elektronické formě. Mou radost původně kalil jen termín – rok 2021.\nJenže jsme v Česku. Hned vznikl problém. Kdo že prý bude na soudech začerňovat osobní údaje z rozsudků?\nTo by snad v digitální éře neměl být nepřekonatelný problém. Ostatně když to zvládly jiné státy (včetně Slovenska), jistě by to zvládla i naše progresivní a stále více digitalizovaná ČR.\nKoneckonců i premiér Andrej Babiš nedávno na sociálních sítích psal, že to s digitalizací společnosti myslí opravdu ale opravdu vážně. Už aby na to někdo zaklekl!\nAutor je právní publicista a pedagog.\nKlíčová slova: soud, vrchní soud, Nejvyšší soud, judikatura, Soudní rozhodnutí


V úterý 28. června pořádala třída 5.B ze Základní školy Genpor. Fr. Peřiny vystoupení pro rodiče jako rozlučku s 1. stupněm.\nBěhem vystoupení jsme viděli vystoupat praotce Čecha na horu Říp, Horymíra skákat z Vyšehradu a mnoho dalších postav z Českých pověstí. Hráli jsme podle vlastní předlohy, v kulisách a kostýmech, které jsme si sami vyrobili. A protože ke každé oslavě patří i občerstvení, ani na té naší nemohlo chybět.\nVystoupení se povedlo a rodičům se moc líbilo, sklidili jsme velký potlesk. Podvečer jsme si všichni užili a udělali tak hezkou tečku za celým školním rokem, 1. stupněm a rozloučili se s paní učitelkou Zdeňkou Veselou a celou třídou.\nOndřej Kvido Suchý, 5.B\nDne 20.6.2022 všechny čtvrté a páté třídy navštívily závěrečnou show taneční školy B-Original ve Sportovním centru Řepy. Žáci měli možnost shlédnout vystoupení soutěžních i nesoutěžních skupin od těch nejmenších až po ty nejstarší . Téměř hodinové vystoupení plné tance a hudby se nám všem moc líbilo a závěrem si i děti mohly zatančit spolu s účinkujícími.\nKytice pro Věru Čáslavskou\nProběhla výtvarná soutěž Kytice pro Věru Čáslavskou. Soutěže se zúčastnilo 500 prací z různých škol. Z našich 10 zaslaných obrázků je 9 vystaveno a 5 oceněno. Máme jedno čestné uznání s vyznamenáním a 4 čestné uznání.\nČestné uznání s vyznamenáním získal Tadeáš Mino Osorno ze 4.D , který si ceny převzal na vernisáži galerie Skleňák.\nDalší čestná uznání získali - Oskar Franc 2.B, Nela Mücková 5.A, Anna Bella Maslovskaja 6.B a za kolektivní práci také Adam Trnka, Jan Douda, Jakub Krause a Hana Cabronochová 8.A\nGratulujeme oceněným žákům a děkujeme všem, kteří se do soutěže zapojili.\nVýstavu si můžete prohlédnout v galerii Skleňák, Praha 6, Náměstí Svobody 1\nNa fotce je oceněný Tadeáš s dcerou paní Čáslavské - což je dáma v červeném klobouku.\nPáťáci v Kutné Hoře\nV úterý 7.6. byla naše třída 5.C na výletě v Kutné Hoře.\nJe tady bývalá mincovna, Vlašský dvůr. Razili tam kdysi pražské groše a tolary. Podle nich se jmenují dnešní dolary.Procházeli jsme kolem chrámu sv. Barbory. Pod ním protéká říčka Vrchlice. Potom okolo velké kamenné kašny a morového sloupu. Podívali jsme se do Muzea stříbra a kostnice. Jsou tam kosti asi 40000 lidí, kteří zemřeli během moru nebo husitských válek. Z kostí byly i lustry, svícny i erby. Navštívili jsme i středověký důl.\nJakub Škarvan, 5.C\nLetos jsme konečně mohli obnovit tradici studijních jazykových pobytů v Anglii. Navzdory přetrvávajícím „covidovým“ testům a pravidlům o zájezd do kouzelného středověkého městečka Bury St. Edmunds projevilo zájem značné množství našich studentů, a tak nakonec z obou budov vycestovaly celkem čtyři turnusy. Všechny skupiny měly stejný program a zájezd odjížděl často v podobnou dobu, kdy se jiný vracel, tak si děti mohly vyměňovat zkušenosti.\nNejdříve nás čekala náročná cesta autobusem do Londýna, kterou nám však oživila cesta Eurotunelem pod kanálem La Manche. V Londýně jsme vyrazili na celodenní prohlídku, protože autobus čerpal povinnou odstávku. Viděli jsme Trafalagar square, Houses of Parliament s Big Benem, Westminsterské opatství, podívali se do Čínské čtvrti, viděli jsme známou křižovatku Piccadilly Circus a shlédli místa, kde se natáčel Harry Potter. A večer jsme se úplně unavení konečně seznámili se svými hostitelskými rodinami.\nRáno si děti vyměňovaly dojmy, porovnávaly svačinky a s obnovenými silami jsme absolvovaliprohlídku překrásné Cambridge spojenou s výletem na lodičkách mezi slavnými kolejemi.\nDěti do školy chodily tři dny. Dopoledne měly školu s rodilými mluvčími a odpoledne výlet. Jeden den žasly nad nádhernými koňmi ve vyhlášeném Newmarketu a prozkoumávaly městečko Bury, další den odpoledne navštívily letecké muzeum v Duxfordu a třetí den velkolepé panské sídlo Audely End House a katedrálu ve městečku Ely.\nVelmi neradi jsme se loučili s rodinami, které se o nás celý pobyt staraly. Plni sil a očekávání jsme si dali ještě jeden den v Londýně, tentokrát jsme vystoupali na kopuli katedrály St.Paul a v Greenwichi jsme nad nultým poledníkem testovali, jaké to je stát každou nahou na jiné polokouli. Pak už následoval přejezd zpět do Čech.\nDěti naši republiku dobře reprezentovaly, učitelé i ubytovatelé si je moc chválili. Do Čech se vrátily plné zážitků a mnohé se těší, že příští rok vyrazí znovu.\nNácvik na prázdniny\nMezinárodní den dětí byl oslavou a dnem „bez učebnic“ a na naší škole proběhl velmi živelně a dynamicky, téměř jako nácvik na prázdniny.\nČást dětí vyrazila svátečně do kina na různé filmy s přihlédnutím k věku dětí - menší děti závodily s modrým, nejrychlejším ježkem Sonicem, další děti držely palce kreslené hrdince Ainbo z amazonského pralesa a větší děti trnuly napětím při hledání ztraceného pokladu nebo se bavily marvelovským zápasem superhrdinů. Některé třídy se vydaly na procházky do přírody, kde sportovali nebo pekli buřty. Jiné třídy byly v tomtéž týdnu na výletě třeba na safari v Hradci Králové, v přírodovědecké stanici nebo dokonce ve Výzkumném ústavu rostlinné výroby.\nPro žáky z budovy Laudova, kteří nebyli na škole v přírodě, připravili tamní deváťáci sportovní dopoledne na hřišti. Celé odpoledne sportovaly také děti z družin na budově Socháňova.\nDěti, které byly tou dobou na studijním pobytu v Anglii, o nic nepřišly, protože je překvapili zaměstnanci cestovní kanceláře balónkovou výzdobou autobusu.\nDěti si se svými učiteli zkrátka užily naplno společný den, kdy jsme se neučili a fungovali jako tým a třeba si popovídali o věcech, na které normálně není čas. Přejeme Vám všem krásné léto a spoustu pohodových dní.\nděti a pedagogové ze ZŠ Genpor.Františka Peřiny\nDen dětí - 6.D v Prokopském údolí\nPutování s Poutníky\nDne 20.května čtvrté a páté třídy společně navštívily výchovný koncert moderní americké country hudby v divadle U Hasičů nazvaný " Putování s Poutníky ".\nSkupina Poutníci působí na české hudební scéně již déle než 50 let. Prostřednictvím svého písničkového bloku seznámila děti s hudebními styly country a bluegrass.\nDětem se představení velice líbilo a s nadšením si spolu s hudebníky zazpívaly i několik písniček, které znají od táborových ohňů.\nV týdnu od 16. do 20. května jsme my, žáci 4. B a 4. C ze základní školy genpor. Františka Peřiny vyjeli na školu v přírodě do menší obce Zásada v Jizerských horách. Počasí nám v tomto týdnu přálo. Zažili jsme spoustu zajímavých aktivit. Všem dětem se líbila návštěva sklárny a vlastnoručně vyfouknutý zápich. Kromě těch tradičních aktivit, jako je diskotéka, stezka odvahy nebo posezení u ohýnku, jsme si připravili pro zdejší přírodu také jeden dobrý skutek. Ve středu jsme vyrazili na výlet do lesa vzdáleného asi 5 km od našeho penzionu. Zde jsme besedovali se správcem lesa, který dětem vysvětlil, že některé lesy jsou napadeny kůrovcem, a je tedy nutné je vytěžit. V jednom z takto vytěžených lesů jsme strávili příjemné odpoledne tím, že jsme les nejprve uklidili, posbírali klestí a dříví a připravili krásnou mýtinu pro nový les. Odměnou nám potom bylo zasazení nového stromu pro každou třídu. K modřínům opadavým jsme si také vlastnoručně nadepsali kámen „Tento strom zasadila dne 18. 5. 2022 třída 4. B a 4. C ZŠ genpor. Fr. Peřiny“. Doufáme, že náš nápad s obnovou lesa budou následovat i další žáci ZŠ a jednou se budeme moci pochlubit, že jsme zachránili les.\nTřídní učitelé Martina Bretová a Jaroslav Mevald\nSafari 4.D a 3.A\nDne 30.5.2022 vyjely třídy 3.A a 4.D na dvoudenní výlet autobusem. První naše zastávka byla v pevnosti města Josefov, jehož výstavba začala v roce 1780 Marií Terezií. Děti se se svítilnou v ruce prošly labyrintem podzemních chodeb a prohlédly si i obytné kasematy. Součástí prohlídky bylo také lapidárium přírodních soch z dílny M.B. Brauna.\nPoté jsme se už vyrazili směr Dvůr Králové - Safari, na které se děti nejvíce těšily - a právem! Počasí nám přálo, a tak děti viděly spoustu zvířat i s mláďátky (lemury, hrochy, nosorožce, žirafy, hyeny apod.).\nTaké se zde projely Afrika truckem, kde si v průběhu komentované exkurze zblízka prohlédly africké kopytníky ve volné přírodě.\nVečer nás čekala večeře a ubytování v nedalekém kempu Pecka. Druhý den po vydatné snídani jsme se rozjeli na sladkou návštěvu výrobny hořických trubiček v Miletíně. Zde si každé dítě vyzkoušelo vyrobit svoji vlastní hořickou trubičku a dozvěděli jsme se něco o historii výroby této sladké pochoutky. Také jsme měli možnost si ty nejchutnější trubičky zakoupit domů pro své nejbližší jako dárek.\nVýlet jsme zakončili návštěvou historického hradu Trosky, kde děti postupně vystoupaly na dvě věže - Babu a Pannu, odkud se nám naskytl krásný rozhled do Českého ráje.\nKolem třetí hodiny jsme se vrátili zpět do Prahy. Unaveni, ale plni krásných dojmů a zážitků!\nSportovní dopoledne Na Fialce\nVe středu 11. 5. si třídy 3.A a 5.C šly zasportovat na hřiště Na Fialce. Krásné počasí i radost z pohybu dokumentují tyto snímky.\nV květnu se žáci 2.stupně obou budov naší školy vydali na dlouhou poznávací cestu do Francie.\nProcestovali jsme Normandii, o které se mluví jako kolébce impresionistů, a také keltskou Bretagne. Všechny cesty jsme jeli autobusem a během přesunů jsme se často dívali na film týkající se lokace, na kterou právě jedem.\nVe vesničce Giverne jsme navštívili dům a krásnou zahradu Clauda Moneta. V Normandii jsme viděli také i jednu z nejnavštěvovanějších památek ve Francii Le Mont-Saint-Michel.\nKouzelný klášter na ostrově si budeme pamatovat kvůli velkému počtu schodů a také kvůli ne vždy příjemné společnosti racků - jednomu z nás chtěl jeden dokonce ukrást palačinku, nebo dokonce i bagetu.\nVelmi zajímavá byla i ústřičná farma v Cancale, kde jsme měli možnost i degustovat. Ovšem sníst živého plže přímo z jeho schránky nebylo pro každého - někomu ústřice chutnaly, ale spíše jsme ochutnávací statečnosti litovali.\nNáš výlet byla cesta skrz staletí. Prošli jsme se okolo pravěkých menhirů v Carnacu a dotkli se vln Lamanšského průlivu na pláži Omaha. Navštívili jsme hodně dalších městeček, ve kterých jsme si mohli srovnat středověkou architekturu s architekturou 19. století.\nCelý výlet byl korunovaný slunečným počasím a také spoustou dobrot, které jsme cestou ochutnávali.\nAndrea Roško, 8.B\nVzdělávací program Madagaskar\nV dubnu a v květnu se postupně vystřídali všichni žáci druhého stupně na vzdělávacím pořadu z projektu Planeta 3000. Letos se promítal film s názvem Madagaskar. Toto o něm napsali žáci 6. třídy:\nVyjeli jsme do kina Světozor. Dorazili jsme do sálu a usadili jsme se.\nKdyž se všichni uklidnili, přišel cestovatel a fotograf Adam Lelek, který nám vyprávěl svůj příběh o cestách Madagaskarem a střídavě pouštěl film, který natočil, nebo vyprávěl o fotkách.\nNa výpravu vyrazil a měl tři „cíle“ - chtěl potkat zvláštní zvíře Aye-aye /čti:ej-ej/, pak vidět lemury kata a zúčastnit tajemného obřadu domorodců a jejich zesnulých.\nV Madagaskaru je spoustu speciálních zvířat např. chameleoni, hadi, lemuři. A některá zvířata žijí jenom tam a nikde jinde na světě. Zvíře Aye-aye žije na stromech na jediném malém ostrůvku u pobřeží a je velmi ohrožené. Domorodci ho totiž často zabíjejí, protože věří, že když na ně ukáže, tak zemřou.\nZe začátku se jim na výpravě vše dařilo, ale později začali mít problémy. Nejdříve rozbili rezervované auto, pak se jim to samé auto zabořilo do velice nekvalitní silnice a museli projet nebezpečné přejezdy přes vodu. Když Adam chtěl přejet přes vodu, tak napřed popojel autem, zastavil se a přesunul prkna a zase popojel, až to přejel úplně celé. A nakonec museli vykonat 10tidenní objížďku, aby vůbec dorazili do cíle.\nLidé na Madagaskaru jsou přátelští, ale jsou hodně chudí a mnoho dětí zemře. Mají tam různé rituály. Když někdo zemře, tak po pár dnech je převléknou do šátku. Zemřelí lidé jsou dáni do dřevěných truhel, ale třeba za rok tu truhlu zase vyndají z hrobky a začnou lidé kolem tančit a zpívat po celé vesnici a ukazují zemřelému, co se změnilo ve vesnici. Potom s rakví jedou za příbuznými.\nAle nakonec se jim podařilo splnit všechny cíle, které chtěli poznat. Cesta pro ně dopadla šťastně.\nMatěj Lödar a Nikola Králová 6.D\nSportování na ZŠ Genpor. Františka Peřiny\nV dubnu se naše základní škola Genpor. Františka Peřiny zúčastnila obvodního kola 23. ročníku turnaje v minifotbalu Mc’Donalds Cup. Družstvo žáků 1.-3. tříd z obou pracovišť Socháňova i Laudova postoupilo do obvodního finále, kde skončilo na skvělém 2. místě. Družstvo žáků 4. – 5. tříd skončilo ve finále na 3. místě. Poděkování patří všem fotbalistům a trenérovi Ondřeji Fremlovi.\nUkliďme Česko 6.D\nPřipojili jsme se k akci Ukliďme Česko, protože víme, že příroda si sama nepomůže. Náš výlet začal tím, že jsme došli ke klášteru, kde je domov pro seniory. Tam jsme začali sbírat. Sbírání odpadu v ulici K Šancím jsme pojali jako lov pokladů a mezi sebou jsme soutěžili, kdo najde co nejzajímavější věc. Našli jsme například deštník, nákupní vozík, termohrnek, lebku nějakého zvířete, koženou tašku, jakési kartičky, sklo a plast. Nasbírali jsme odpad do čtyř pytlů. Tento výlet jsme si moc užili a do školy se vraceli s pocitem, že jsme si pěkně zalovili a navíc pomohli uklidit kousek Česka.\nVeronika Černá, 6.D\nPodívejte, jak pěkně malují děti ze 4.C a družiny na počítači.\nV pátek 1.4. se 5.A vydala na výlet do nově otevřeného areálu, který se nachází pod zámkem Košátky. Mohli jsme si vyrobit přírodní produkty v učebně lektvarů, v perníkářské dílně upéci perníčky a venku si pohrát se zvířátky. Výlet se opravdu vydařil a všem se moc líbil.\nVYHLAŠUJEME VÝSLEDKY zeměpisné soutěže pro 6. až 9. třídy.\nV kategorii A (6. třídy) se na 1. místě umístila ANEŽKA SVOBODOVÁ z 6. A, 2. místo obsadila ADÉLA KRAUSEOVÁ také z 6. A a na 3. místě se umístila NATÁLIE PETERKOVÁ z 6. D.\nV kategorii B (7. třídy) obsadil 1. místo DOMINIK LENGYEL , na 2. místě se umístila PETRA SKOKANOVÁ a 3. místo obsadil ADAM ŠVORC – VŠICHNI TŘI ŽÁCI JSOU ZE TŘÍDY 7. A.\nV kategorii C (8. a 9. třídy) se na 1. místě umístil VINCENT VAIC z 8. A, druhý skončil JAN DOUDA také z 8. A a na 3. místě se umístil MAREK LENGÁL z 9. A.\nVšem žákům děkujeme za odvedenou práci a srdečně blahopřejeme vítězům.\nVítání jara s prvňáčky\nV maskách zajíčků jsme si prohlédli části školy, které běžně prvňáčkům nejsou přístupné. Výpravu na druhý stupeň jsme zakončili svačinou ve školním cvičném bytě a kuchyňce.\nMgr. Lucie Odehnalová a třída 1.C\n2.B - pár fotek z Alchymistické dílničky, výrobny lektvarů\nNoc s Andersenem ve 2.B byla noc plná nezapomenutelných zážitků\nŽlutozelený první jarní den\nNa naší škole proběhlo tradiční vítání jara! Rozzářili jsme si školu výzdobou papírovými sluníčky, ale především tím, že jsme se všichni v první jarní den přišli ve žluté nebo zelené. Jak říkají žáci ze 4.A - komu se nelení, tomu se žlutozelení! Nevěřili byste, kolik nám to vykouzlilo úsměvů na tvářích!\nV den předání vysvědčení za 1. pololetí školního roku 2021/2022 jsme se ve třídě 2. A vydali cestou necestou do perníkové chaloupky.\nVšechny děti v naší třídě se proměnily v pohádkové bytosti. A tak do lavic usedli rytíři, princezny a princové, draci, český Honza, vlk z Červené Karkulky, Křemílek, kočička bez pejska a kouzelná víla Motýlek. Cesta za perníčkem byla dlouhá. Čekalo nás splnit různě obtížné úkoly zaměřené na znalost českých pohádek. Nakonec se všem podařilo dojít do cíle a pochutnat si na sladké odměně.\nCasková Marie, 2.A\n5.A Prevence kriminality\nMasopust ve 4.A\nDnes 18.1. jsme si krásně užili masopust. Celá třída se proměnila v kouzelné bytosti, vzájemně jsme se představovali a žasli, jaké masky kamarádi vymysleli. Užili jsme si i masopustní svačinky, které nám připravili tatínkové a maminky.\nZima v 2.A v obrázcích\nPlavání v 5.A\nZprávičky ze 4.A: Pomáháme ptáčkům\nRozhodli jsme se ve třídě, že i my chceme nějak pomáhat ptákům, co neodlétají do teplých krajin. Každý dostal lojovou kouli, vymotal ji ze síťky, protže jsme se dozvěděli, že ta by mohla ptáčkům ublížit, a upevnil ji na vhodné místo.\nTím ovšem naše mise neskončila. Domluvili jsme se také, že při cestě ze školy, při vycházkách s družinou nebo rodinných procházkách budeme naše krmítka pozorovat, případně dokumentovat a obnovovat.\nNa konci naší mise nám zbyl ještě i čas na pořádnou koulovačku, ale to už - pochopitelně - jen koulemi sněhovými....\nMgr. J. Kalinová a 4.A\nV prosinci na naší škole proběhly v rámci preventivních programů přednášky Policie ČR.\nSedmé třídy měly přednášku o kyberšikaně. Pan policista nám vyprávěl o chlapci, který měl rád hvězdné války, tak chtěl na video nahrát, jak umí bojovat se světelným mečem, a umístil ho na internet, na platformu YouTube. Video se rychle šířilo a lidé v jeho okolí, zejména ze třídy, se mu posmívali. Někdo vytvořil verzi, ve které video upravil a udělal si z něj legraci. Nakonec se stal terčem kyberšikany od lidí prakticky z celého světa. Chlapec se s rodinou odstěhoval na druhý konec Kanady. To ale nepomohlo a asi za tři měsíce se to video rozšířilo i tam. On se z toho psychicky zhroutil, ale přežil. Trvalo mu několik let, aby si nic nedělal z nenávistných komentářů. (dnes je z něj kvalifikovaný právník.)\nDále vyprávěl příběh o dalším chlapci Ryanovi, ten byl šikanovaný ve škole. Parta kluků z jeho třídy se domluvila s jednou holkou, že si bude s Ryanem psát a pak ten jejich chat jim předá. Ryan o tom samozřejmě nevěděl a byl tak šťastný, že si spolu rozumějí, sděloval jí i své citlivé osobní informace. Jednou na internetu uviděl chat, který si s tou holkou psal. Neunesl to a doma se oběsil. Jeho otec jezdí po školách v USA a říká dětem, aby když se jim něco takového stane, tak ať neudělají tu chybu jako Ryan, že si neřeknou o pomoc a nedají životu šanci. Také dětem vzkázal, aby nebyly „mlčící většina“, tzn. že v případě, kdy uvidí, že někdo takhle někomu ubližuje, tak budou jenom přihlížet, protože to je chyba! Máme zasáhnout, protože my tu situaci můžeme ovlivnit. Pokud máme např. problém, že nám někdo ubližuje, tak se svěříme, pokud to jsme my, tak nebudeme přihlížet a zastaneme se dotyčného.\nNa konci jsme dostali letáčky o kyberšikaně, co máme dělat, když se staneme terčem takovéhle šikany, kam můžeme napsat či zavolat, komu se svěřit a komu raději ne. Myslíme si, že takové přednášky jsou dost důležité a spoustě dětí můžou pomoci vyřešit jejich problémy. Děkujeme.\nPetra Skokanová, Valentina Šottnerová, Adam Švorc a Jáchym Kavka 7.A\nUžlabinská informatika online\nŽákům, kteří by měli zájem o studium na této škole – SPŠE V Úžlabině, doporučujeme školu osobně navštívit.\nŠkola připravuje do praxe budoucí systémové programátory, správce počítačových sítí a techniky v elektrotechnických firmách.\nV pátek před Mikulášem bylo ve škole rušno. Již tradičně žáci devátých ročníků převlečeni za Mikuláše, čerty a anděly strašili děti z 1. stupně peklem a za básničky a písničky nadělovali bonbony. A tak chodili mladší žáci na informatiku celí rozzáření a začernění, natěšení na opravdovou nedělní mikulášskou nadílku. V hodinách informatiky pak malovali Mikuláše, čerty a anděly. Podívejte se na některé z nich.\nDne 11. listopadu jsme si pro děti prvních a druhých tříd připravili povídání o panu Františku Peřinovi a Dni válečných veteránů. Odměnou za tuto akci nám paní učitelky zařídily povídání od pravých válečných veteránů. Naši školu navštívili pánové štábní poručík Libor Dufek a podplukovník v.v. Jindřich Plescher, kteří se zúčastnili několika novodobých misí a v současnosti oba pracují na Generálním štábu Armády ČR. Povídali nám o historii a také nám na mapách ukazovali, kde se bojovalo nebo kde jsou hřbitovy s padlými veterány. Vyprávění nám mělo přiblížit, co se dělo dříve a jak je to teď. Moderní váleční veteráni se moc neliší od těch dřívějších.\nKdyž skončilo vyprávění, tak nás jeden z vojáků vyzval k tomu, že když uděláme 32 kliků za 30 vteřin, tak nás odmění svou pamětní mincí, kterou dostal za fyzické testy s hvězdičkou značící jeho postavení v armádě. Na tuto výzvu se přihlásili čtyři žáci deváté třídy a představte si, že tuto minci získala mezi samými kluky Rosa Podařilová z 9.A!\nNikola Grulová, 9.C\n9.C a Den veteránů\nDne 11. listopadu jsme si pro děti prvních a druhých tříd připravili povídání o panu Františku Peřinovi a Dni válečných veteránů. K tomuto přednesu jsme si připravili prezentaci plnou obrázků, hry (Kimovu hru, puzzle, omalovánky, hod na letadlo a pexeso). Všechno probíhalo velmi dobře, děti se bavily, naučily se základní informace o naší škole a o tom, kdo vůbec byl František Peřina. Na konci prezentace a her jsme se dětí ptali, co si zapamatovaly. Poté dostaly diplomy a vlčí máky.\nA i když to byl nejdřív trochu stres i my jsme si den, kdy jsme byli najednou velcí a dospělí, taky ohromně užili.\n9.A a Den veteránů\nDen válečných veteránů přišel neočekávaně, záplavou testů jsme byli tak zahlceni, že pořádné přípravy začaly až den před samotnou akcí! V den samotné akce jsme všichni byli soustředění na své role, a to přineslo i své ovoce. I přes pozdní přípravu nás obrovské odhodlání a touha dokázat, co umíme, dovedly k cíli. Pro děti jsme si připravili povídání o panu Peřinovi a dni vlčích máků. Naučili jsme je skládat vlaštovku a pak jsme si zasoutěžili ve skládání puzzlíků a hodu vlaštovkou na cíl. Všechny děti byly s prezentací a hrami moc spokojeny, spolupracovaly výborně. Některé děti byly dokonce smutné, že se s námi už musí loučit! Celkově si všichni akci moc užili, jen nás všechny mrzí, že už si ji nikdy nezopakujeme.\nMarek Lengál, 9.B\n9.B a Den veteránů\nDne 11.11. 2021 jsme oslavili Den veteránů. Na naší škole tento den proběhl ve stejném duchu jako každý rok. To znamená, že my deváťáci jsme prvním třídám představili Františka Peřinu, a proč se právě po něm jmenuje naše škola.\nPřipravili jsme si pro děti program v podobě referátu o Františku Peřinovi a o 2. světové válce. Po přednesu jsme si pro ně připravili několik her: hod míčkem na terč, omalovánky, nebo házení vlaštovkami do dálky. Poté jsme celou akci zakončili rozdáním diplomů, odměn za účast a společnou fotkou. Všechny děti byly velmi hodné, šikovné a hezky spolupracovaly.\nDěkujeme všem prvňáčkům a jejich třídním učitelkám za pozornost a příjemnou atmosféru při společném setkání.\nFilip Kocábek, 9.B\nV úterý 9.11. ve třídě 5.A proběhl program - FINANČNÍ GRAMOTNOST pod vedením zástupce Uni Credit Bank, panem Jiřím Kopeckým.\nŽáci se dověděli, co je to banka a k čemu nám slouží. Jaké známe banky, co je to bankovní účet a jaké účty známe. Proč je výhodné mít bankovní účet a co je to spoření. Také se dozvěděli, proč a kolik bychom měli spořit a že bychom se neměli bát svěřit bance své peníze. Také už víme, že existuje Česká národní banka, která spravuje finance celého státu.\nExkurze do Břevnovského kláštera\nDne 15. října se naše třída 8.A vydala na exkurzi do Břevnovského kláštera. Myslím, že nebudu lhát, když řeknu, že výlet byl radostně očekávaný. Nadšenci do uměleckých slohů se těšili na baroko a jiní na společné chvíle se třídou.\nPřed klášterem nás již očekával mnich Martin, který nás provázel celou exkurzí a seznámil nás s historií tohoto velkolepě působícího místa. Klášter byl založen sv. Vojtěchem a knížetem Boleslavem II. v roce 993. Místo bylo nejen centrem církve, ale také vzdělávání.\nV kostele sv. Markéty nás svojí hloubkou téměř pohltily obrazy Petra Brandla, které působily skoro živě. Také jsme užasli, že jsou v kostele pod erbem Slavníkovců uloženy ostatky zakladatele kláštera, sv. Vojtěcha, který zemřel v Polsku. Prohlédli jsme si také základy původní románské rotundy.\nPoslouchali jsme zajímavé vyprávění léčivém prameni, jehož okolí však bylo za minulého režimu zcela zdevastováno, a tajili jsme dech při vypravování o mniších, kteří přepisovali knihy a jedna jejich chyba mohla zničit celé měsíce práce!\nVyprávění bratra Martina bylo napínavé a zajímavé a my si bereme k srdci jeho prosbu, abychom se k mnichům a k jeptiškám na ulici chovali jako k jiným normálním lidem a myslím, že už nikoho nenapadne se jim smát nebo na ně pokřikovat.\nKlášter jsme navíc opouštěli s myšlenkou, že bychom se měli starat o naše kulturní dědictví a že bychom se (stejně jako klášter a jeho obyvatelé) neměli nikdy vzdávat.\nA hádanka nakonec: Proč byly barokní kostely z dnešního pohledu nesmyslně přezdobené? …..Protože mše byly vedeny v latině, tak aby se prostí lidé měli na co dívat. Aby se zkrátka nenudili!\nLucie Zlesová, 8.A\nVýlet 2.B - Mýdlárna v Chrustenicích u Prahy\nHalloween v 2.B\nPodzimní radovánky v 2.A\nPodzim že je smutný a melancholický? Omyl! Děti z 2.A si ho užily se vším, co k podzimním radostem patří. Ve třídě jsme si vyrobili papírové draky, kteří se spolu utkali na drakiádě – který výš vyletí a který rychleji poběží.\nCo by to bylo za podzim bez ohýnku a vůně opečených buřtů. Dozvěděli jsme se, že vynález rozdělávání ohně posunul lidstvo kupředu a měl stejný význam v té době jako dnes internet.\nA to už se přiblížil čas dušiček a dýňování. V pondělí 25.10. jsme rozsvítili ve třídě námi vyrobené dýně a užili si halloweenskou party.\nPodzim už brzy předá svou vládu zimě a my se těšíme na radostné Vánoce.\nCasková Marie, tř. učitelka\nNaše škola hrdě nese jméno válečného veterána Františka Peřiny a nejenom proto si každý rok 11.11. připomínáme Den válečných veteránů.\nJe již milou tradicí, že se žáci devátých ročníků vydávají za našimi prvňáčky, aby je přivítali u nás ve škole a také aby jim vysvětlili, kdo byl František Peřina, jehož jméno nese škola, do které začali chodit. Deváťáci si pro své malé spolužáky připravují prezentaci s obrázky a pak jednoduché činnosti jako je např. skládání puzzle, vybarvování obrázků nebo třeba střílení papírovou koulí na terč („sestřelování nepřátelského letadla“) či jednoduchou bojovku. Na konci zpravidla prvňáčči dostávají i diplom za absolvovaný výcvik.\nOstatní žáci, učitelé i další personál školy se ozdobí papírovými vlčími máky, které jsou po celém světě symbolem Dne veteránů, a s dětmi si připomínáme, že čeští veteráni nejsou jenom vojáci, kteří za naši zem bojovali ve 2.světové válce, ale jsou jimi i docela mladí lidé, tátové a mámy, kteří naši zemi reprezentují i na současných zahraničních misích.\nJe škoda, že dnešní společnost si málo všímá svých hrdinů, protože jak se říká: Národu, který si neváží svých hrdinů hrozí, že nebude mít žádné, až je bude potřebovat. A možná čtenáře překvapí, jak se děti dobře orientují v tom, kdo je v jejich očích hrdina:\nHrdina je ten, kdo se zastává slabších.\nHrdina je ten, kdo nebrečí a pomáhá.\nHrdina může být lékař nebo vědec.\nHrdina je moje maminka.\nHrdina je ten, kdo stojí za spravedlností.\nHrdina je ten, kdo nemyslí jen na sebe, ale i na ostatní.\nDoufáme, že jsme vás, milí čtenáři, inspirovali a že letošní Den válečných veteránů oslavíte vlčím mákem s námi a že si třeba najdete chvilku na zamyšlení, jestli i ve vašem okolí náhodou někdo nenápadně nekoná hrdinské činy!\nMgr. Lucie Fulínová a žáci ZŠ genpor. Františka Peřiny\nCHARITATIVNÍ BĚH PRO AFRIKU\nV říjnu v rámci oslav 35. výročí založení uspořádala naše škola na obou pracovištích tradiční podzimní charitativní „běh pro Afriku“ pod záštitou nadace Člověk v tísni. Rozhodli jsme se, že k výročí našemu, dáme dárek jinému!\nLetos se běhu zúčastnilo dohromady přes 1000 žáků. Nastoupili podle rozpisu na běžecké dráhy našich školních hřišť. Páni tělocvikáři pečlivě dohlíželi, aby se sportuchtiví žáci důkladně před během důkladně rozehřáli při rozcvičce, a následoval hromadný start a - nejlepší na tom všem je, že i když jsme měli stupně vítězů, kde se děti mohly vyfotit – VŮBEC NEBYLO DŮLEŽITÉ, KDO VYHRÁL!\nPodstatou běhu sice je „vyběhat“ finanční příspěvek na stavbu a vybavení školy v Africe, jehož výše „se počítá“ podle počtu uběhnutých koleček, za která „sponzor“ věnuje příspěvek pro stavbu a vybavení školy v Africe, ale naše děti ani rodiče se tímto nastavením nenechávají svázat. Běhá se pro dobrý pocit z vlastního výkonu a dary pro fond africké školy také často přesahují možnosti běžců. Děkujeme!\nNávštěva Vodního domu Hulice\nVe středu 6.října 2021 vyjeli žáci 4.B a 5. A základní školy genpor. Františka Peřiny do Vodního domu Hulice. Nachází se u přehrady Želivka /Švihov/. Nedaleká přehrada zásobuje pitnou vodou nejen Prahu, ale celé střední Čechy. Dozvěděli jsme se spoustu informací o vodě. A co se dětem nejvíc líbilo?\n„Ochutnávka vody ve Vodním baru, kdy jsme si nejprve museli vyrobit papírové pohárky“, napsal Kuba.\n„Nejvíce se mi líbili raci a jejich krmení. Nevěděl jsem, že rak má celkem 10 noh“, José.\n„Nejvíce se mi líbilo hledat v expozici jméno největší sladkovodní ryby v České republice. Je to Vyza velká“, napsala Maruška.\nDala by se najít řada dalších a dalších zajímavostí, jako třebaže tunel, kterým proudí voda, měří 51,9 kilometru. Pod mikroskopem jsme viděli, co všechno žije ve vodě. Krásné bylo pozorovat ryby, které plavaly za sklem, ve sluchátkách jsme slyšeli šumění vody i zvuky žab a dalších vodních živočichů. Výlet se všem velmi líbil.\nZpracoval Mgr. Jaroslav Mevald\nDne 21.9. se třídy 4.D a 5.B vypravily na celodenní výlet. Cílem naší cesty byla prohlídka města Tábora a tamního husitského muzea.\nMuzeum nám představilo v deseti sálech husitství od kořenů až po vývoj paměti národa na husitství v 19. a 20. století. Děti se seznámily s husitstvím hravou formou, jejíž součástí byly komiksové panely. Mohly si vyzkoušet posezení na královském trůně, obléct se do kroužkové košile, zblízka si prohlédnout husitské zbraně a nechat se překvapit různými výjevy v kukátku nebo třeba objevovat tajné skrýše.\nSoučástí prohlídky byla i prohlídka podzemních chodeb nazývaných lochy, pod jednotlivými domy v historické části Tábora. Tyto prostory sloužily v dobách míru k ukládání potravin a nápojů, v dobách ohrožení nepřítelem se měnily na útočiště obyvatel města.\nCestou domů jsme ještě navštívili Chýnov s přírodními Chýnovskými jeskyněmi. Tyto jeskyně postrádají krápníky, ale zato mají krásné pestré zabarvení stěn způsobené amfibolity. Při prohlídce jsme klesli i úctyhodných 37 m pod zemský povrch. Asi nejkrásnějším bodem prohlídky bylo Purkyňovo jezírko, připomínající obří hrnec.\nVýlet se nám všem velmi líbil. Děti navíc načerpaly mnoho nových poznatků, které využijí při hodinách přírodovědy a vlastivědy!


Funkin' Turnov namíchal koktejl soulu, funku, R&B a dalších tanečních rytmů - Českolipský deník\nFunkin' Turnov namíchal koktejl soulu, funku, R&B a dalších tanečních rytmů\nTurnov /FESTIVAL/ - Na festivalu Funkin' Turnov 29. června zahraje pět kapel. První startuje v 18 hodin.\nR&B zpěvačka Erika FečováFoto: archiv zpěvačky\nOsmý ročník festivalu Funkin' Turnov v pátek 29. června nabídne pět koncertů nejen funkových kapel. První band Super Hero Killers začne hrát v 18 hodin. Každá skupina dostane prostor zhruba hodinu.\nSpolupořadatelem je skupina Funky Corporation, která festivalu každým rokem vystupuje. „Cílem této akce je dostat do Turnova zajímavé a kvalitní hudební skupiny a obohatit, respektive vyplnit určitý prostor v kulturní nabídce města. V rámci minulých ročníků jsme byli mile překvapeni na turnovské poměry velmi slušnou diváckou účastí. Tento fakt byl pro nás dostatečnou motivací pro uspořádání již osmého ročníku festivalu. A opět se můžete těšit na zajímavé hudební lahůdky," řekl pořadatel Lukáš Masopust.\nPosluchačům zazpívá R&B zpěvačka Erika Fečová, kterou kritici považují za jednu z mála představitelek tohoto v českém prostředí neprobádaného stylu. Na festivalu zazní její autorské skladby z připravovaného alba The Stories.\nAtomic Gigolo hrají progresivní živou hudbu s elektronickým moderním zvukem, postavenou na improvizaci a komunikaci muzikantů. Desetičlenná kapela 10Dance se skládá z deseti studentů konzervatoře Jaroslava Ježka, českého i slovenského původu. Live-housový projekt ocení především milovníci taneční hudby.\nZřejmě jediná česko-albánská kapela na světě v čele s charismatickým zpěvákem Alphonsem Llupim je ověřenou směsicí energického hudebního koktejlu, který byl na festivalu s úspěchem servírován již několikrát.\nSuperhero Killers jsou raketa energie. Devítičlenná parta hraje skladby funk soul all stars kapel a dalších hrdinů pop-music.\n8. ročník festivalu nejen funkové muziky\nKdy: pátek 29. června od 18 hodin\nKde: atrium Muzea Českého ráje, Turnov\nna místě 200 Kč dospělí, 170 Kč studenti\nv předprodeji 160 Kč dospělí 130 Kč studenti\nLINE-UP FUNKIN' TURNOV\n18.00 SUPERHERO KILLERS\n20.50 ERIKA FEČOVÁ\n23.30 ATOMIC GIGOLO


Lidé nepřiznají roztroušenou sklerózu, aby nepřišli o práci - Deník.cz\nPraha - Lidé s roztroušenou sklerózou (RS) se setkávají v zaměstnání s předsudky, většina raději svoji nemoc nepřizná, zjistil nadační fond IMPULS, který pacientům pomáhá. Zapírání začíná při žádosti o místo, pacienti se obávají předpojatosti budoucích zaměstnavatelů i odmítnutí kolegů. Nemoc se týká většinou mladých lidí v produktivním věku, mezi 30 až 40 lety. Roztroušenou sklerózou, která může pacienta dovést až na invalidní vozík, trpí v ČR 17.000 lidí.\nProblém hlavně u státních úřadů\nV malých firmách většinou problém s přiznáním nemoci není, naproti tomu na úřadech to problém je, uvedla ředitelka Nadačního fondu pro podporu zaměstnávání osob se zdravotním postižením Hana Potměšilová. Zaměstnanci státních úřadů se podle ní stávají terčem šikany a potíže raději vysvětlují "společensky přijatelnější" boreliózou či chronickými bolestmi zad.\nPodle vedoucí RS centra ve Všeobecné fakultní nemocnici v Praze profesorky Evy Havrdové ukazují data ze zahraničních registrů i klinických studií, že moderní biologická léčba umí nemoc u velké části nemocných stabilizovat, oddálit invaliditu a při včasném nasazení oddálit období práceneschopnosti. "Efekt léčby hodnotíme právě podle schopnosti člověka pracovat - je to jeden ze základních parametrů, který sledujeme," shrnula.


Já jsem si teď chtěl zahrát jedničku. Tak jsem ji nainstaloval, spustil a 2 hodiny se snažil přežít ten OTŘESNÝ dubing "Jmenuji-....se...-......stoupa". Tak jsem to odinstaloval a prodal.\nPřed týdnem jsem dohrál MASS EFFECT ( oba díly) a to bylo úplně jiné kafe. Původně jsem si myslel, že je jen taková blbost že když vybírám z dialogových možností tak postava řekne ten význam, ale trochu jinými slovy než byly v tom dialogovém okně. Člověk prostě neslyší podruhé to, co před pár vteřinami četl. U zaklínače jsem si díky tomu připadal jak debil co všechno musí říkat dvakrát. Jinak se mi koncept hry moc líbil.\nMel sis stahnout jakykoliv jiny dabing. Ja jsem to pred mesicem hral v polstine a byla to parada.\nPrřesně tak, když se mi nelíbí dabing, tak si to dám v jiném jazyce. Zvlášť když je tu možnost mít texty a zvuk v jiném jazyce...\nTak tak. A ac jsem to moc necekal, tak polsky dabing mi prijde z tech tri co jsem slysel, nejlepsi :).\nRe: Re: Re: Jednička\nJá jsem to celkem čekal. A hlavně člověk si na tu polštinu po chvilce zvykne a ani mu to nepřijde.


Růža pro Bacha | SASPI.cz - Literární server\n:: Růža pro Bacha ::\npublikováno: 11.03.2017, 13:42\nNejmenovaný mistr mi doufám odpustí, vždy jsem ho měl v úctě.\nMistr ve svém ateliéru pouští přátelům Bacha.\nTedy „pana“ Bacha, jak říká.\nZní tu houslové sonáty,\nna oratoria ještě čas nedozrál.\nMistr je zadumán,\nsvou jednou rukou si prohrabává strniště\na myslí při tom na Růžu.\nVčera ji zas fotil. A potom... byl už večer, spíše noc...\nA Růža má pochopení. Je to hodná holka.\nHodná čtyřicetiletá holka.\nCo by asi řekla na tuhle produkci? přemítá v duchu mistr\na musí se tomu pousmát, trošku se uchechtnout.\nAle pozor! Hned zase zbystří a zvážní.\nCo kdyby si toho všiml některý z přátel?\nA co by tomu asi řekl vašnosta Bach! Proboha!\nMistrův obličej je opět vážný, seriózní.\nVenku se už setmělo a začíná nesměle krápat.\nAle gramofon, zdá se, má ještě síly dost.\nTen Yehudi Menuhin by měl jet na olympiádu,\nrozvažuje mistr. Ten jeho výkon je\nvpravdě hoden velkého sportovníka!\nAno, tohle vždycky zabere.\nMistrova tvář je už zase nejvážnější ze všech.\nBajaja 11.03.2017, 18:22:00\nPředmět: Proč? ze dne 11.3.2017 16:52\nKdyž čtu tvé komenty k ostatním tady, tak přemýšlím k čemu vlastně jsou. Hledám v nich nějaký přínos. Myšlenku či ideu. Co ukazují? Jsou to spíš jen konstatování. ale očekáváme je? Konstatování? Nemá být kritika spíše přínosná? Něčím obohacující? Ukazovat kam, jak, proč? Myslím, že ano, kritika je umění. Není to jen souhrn nedostatků, nebo spíš neměl by být. Má být analýzou. Ale nejspíš nejsi analytik. Věci většinou nejsou černobílý. No, ale o mně si myslíš, že jsem blázen. Tak je vlastně jedno, co píšu,že jo. Je to tady pro zábavu. Ne? Pro amatéry v pravém slova smyslu. Amatér- odvozeno z latiny to určitě znáš...a proto myslím, že sem lidi píšou. Z lásky k tomu, co je baví. Třeba někteří doufají, že jim jiní poradí - jak líp. Jiní ne, jen je to baví. Těm prvním, tvé komenty nepomohou, těm druhým - je to myslím jedno. Tak si kladu tu prvotní otázku.\nMáš dobrej nick. Ale určitě u něj neplatí nomen omen.\nze dne 11.03.2017, 22:36:03\nBajaja: Pane čuk, ten rádoby moralistní komentř nepíše bajaja čukovi!!!\nze dne 11.03.2017, 20:00:56\nčuk: Odporuješ si. Píšeš, že kritika má být analyzou a v předchozím komentu se rozhořčuješ, že prdy o analyze si mám nechat. Mé komenty nemusíš číst, zvlášť pokud se nad nimi nehodláš zamýšlet. Doufám, že píšeš pro čtenáře. Já se do diskuse s tebou nechci pouštět. Komenty nepíši z vlastní vůle. Jsou nezbytným předpokladem pro publikování. A nepovažuji je za kritiky a sebe za kritika.\nze dne 11.03.2017, 18:30:20\nBajaja: Já hledám marně nějaký přínos, myšlenku či ideu ve tvé "tvorbě", no a co?\nAno, kritika má být přínosná, ovšem v tom smyslu, že otevře autorovi oči... Prdy o analýze si nech pro všechny ty duchaplné sluníčkáře a jejich "přínosné" komentáře.\nčuk 11.03.2017, 13:41:36\nAutor v básni zřejmě naráží na trio, které má v názvu Rosa a vyvolává v povědomost slovní hrou a asociací jakousi Růžu (kterou snad znal, autor? J.S.Bach?), Snaží se oživit a rozveselit Bachův portrét. Mistr myslí na trio Rosa, autor mu podstrkuje ženu Růžu. Zda nějakou ženu Rosu Bach znal, jsem se nedopídil, spíš zobecněně oslavil růži jako symbol ženy. Výklad smysl a narážek básně je obtížný. Je to jakési žertování, které svižně, humorně plyne, ale čertovo kopýtko je v tom, že čtenáři může vnuknout mystifikaci, že Bach měl v oblibě jakousi ženu Rosu (v počeštění Růžu) - stačilo, aby autor uvedl v perexu, že Bach složil trio, v jehož názvu je Rosa, Mně se to trio přehrát nepodařilo.\nze dne 11.03.2017, 18:11:12\nBajaja: Už v prvním verši pouští Mistr ve svém ateliéru Bacha, svou jednou rukou si prohrabává strniště... no nic.\nze dne 11.03.2017, 16:51:46\nčuk: Myslím, že konstatování, že umělec je "jenom" člověk je všeobecně známé, takže jsem tuto interpretaci neuvažoval. Zavedlo mě přílišné zdůrazňování Bacha resp. růže. Nebo ty znáš bližší spojitost Sudka s nějakou Růžou? Přehlédl jsem větu: "Včera ji zase fotil" No nic.\nze dne 11.03.2017, 16:08:06\nBajaja: Hrdinou textu je (pochopitelně) fotograf Josef Sudek. A je to prostě a jasně o tom, jak i umělec je "jenom" člověk.


Michael Schumacher pošesté šampiónem - Sport.cz\n12. října 2003 10:21 - SUZUKA\nMichael Schumacher vybojoval šestý titul mistra světa závodů vozů formule 1. V japonské Suzuce dojel osmý, získal jeden bod, který mu k titulu bohatě stačil. Jeho pojistkou byla navíc jeho stájová dvojka ve Ferrari Rubens Barrichello, který závod vyhrál. Druhý dojel Räikkonen, třetí Coulthard (oba McLaren).\nSchumacher startoval ze 14. pozice a o titul ho mohl připravit jen Kimi Räikkonen z McLarenu, který stál na startovním roštu na osmé místě. Musel by ale vyhrát a M. Schumacher by nesměl získat žádný bod.\nOba jezdci v první řadě Barrichello a Montoya s williamsem si své pozice po startu uhájili. Montoya se ihned tlačil na Barrichella a v polovině prvního kola ho předjel. Kolumbijec už nemohl zasáhnout do boje o individuální titul a snažil se tak připravit Ferrari o prvenství v Poháru konstruktérů. Po druhém kole už na Barrichella najel tři vteřiny, ale v 9. kole ho vyřadila technická závada.\nO dvě kola dříve se ale do problémů dostal M. Schumacher. Po startu se prokousával startovním polem, ale při útoku na Takuma Sata, který nahradil u BAR Jacquese Villeneuva, poškodil přední křídlo a musel k mechanikům. Rázem se propadl na poslední místo. Räikkonen byl v té chvíli pátý.\nPo první zastávce v boxech se finský pilot ve službách McLarenu dostal před Da Mattu s toyotou a za svého stájového kolegu Coultharda. V 16. kole navíc cestu za vedením Räikkonenovi uvolnil Alonso, kterému vypověděl službu jeho renault. Räikkonen byl třetí - dvacet sekund za Barrichellem a za Coulthardem, M. Schumacher byl dvanáctý.\nPo dvou zastávkách v boxech se ale M. Schumacher dostal na šestou příčku, po třetí zastávce u mechaniků se propadl na devátou. Jeho bratr Ralf, který startoval až z poslední řady při závodě v Suzuce všechny přesvědčil, že bratrovi na trati nic nedaruje. Bránil se jeho útokům a když už se ocitl za Michaelem tvrdě na něj útočil. V útoku před šikanou musel ostře na brzdy Michael útočící na Da Mattu a za ním jedoucí Ralf již nedobrzdil a o zadní kolo ferrari si zničil přední křídlo.\nMichael si v závěru jen hlídal osmé místo a jeden bod, který z něj udělal nejúspěšnějšího pilota formule 1. Ještě nikomu se nepovedlo stát se šestkrát šampiónem. Ferrari zvládlo uhájit i vedení v Poháru konstruktérů.\nSchumi ještě nechce končit\nIhned po zisku šestého titulu Michael Schumacher prohlásil, že o ukončení kariéry neuvažuje. "Je to skutečně téma, které už nemůžu vystát," řekl Schumacher v rozhovoru pro televizní stanici Premiere. "Nevidím absolutně žádný důvod, proč bych měl teď se závoděním skončit. Dokud budu dobrý a rychlý a budu mít konkurenceschopné auto, budu pokračovat," dodal.\n"To byl jeden z nejtěžších závodů, jaké jsem kdy jel," přiznal přešťastný, ale unavený šampión. "Ještě se nedokážu spontánně radovat, jsem prázdný a vyčerpaný, ale pyšný na to, co jsme dokázali," řekl ještě před sprchou šampaňského v garáži Ferrari.\nStříbrný Räikkönen měl v cíli rozporuplné pocity, protože k zisku titulu mu mnoho nechybělo. "Není dvakrát skvělé skoro pokaždé končit druhý, ale prostě jsme nebyli v tomto roce dost rychlí, aby to stačilo na titul," konstatoval finský mladíček. "Každopádně jsme neprohráli se špatným jezdcem," dodal s úsměvem.\n1. Barrichello Ferrari 1h25:11,740 217.136 Km/h\n2. Räikkonen McLaren Mercedes + 0:11,085\n3. Coulthard McLaren Mercedes + 0:11,614\n4. Button BAR Honda + 0:33,106\n5. Trulli Renault + 0:34,269\n6. Sató BAR Honda + 0:51,692\n7. Da Matta Toyota + 0:56,794\n8. M. Schumacher Ferrari + 0:59,487\n9. Heidfeld Sauber Petronas + 1:00,159\n10. Panis Toyota + 1:01,844\n11. Webber Jaguar Cosworth + 1:11,005\n12. R. Schumacher Williams BMW 1 kolo\n13. Wilson Jaguar Cosworth 1 kolo\n14. Firman Jordan Ford 1 kolo\n15. Verstappen Minardi Cosworth 2 kola\n16. Kiesa Minardi Cosworth 3 kola\n- Fisichella Jordan Ford 20 kol\n- Alonso Renault 36 kol\n- Frentzen Sauber Petronas 44 kol\n- Montoya Williams BMW 44 kol\n1. M. Schumacher 93 bodů\n2. Räikkönen 91\n6. Alonso 55\n9. Buton 17\n10. Webber 17.\n6. Sauber- Petronas 19\nPřehled medailistů seriálu MS vozů formule 1:\n1950 1. Giuseppe Farina (It.) 2. Juan Manuel Fangio (Arg.) 3. Luigi Fagioli (It.)\n1951 1. Juan Manuel Fangio (Arg.) 2. Alberto Ascari (It.) 3. José Froilan Gonzales (Arg.)\n1952 1. Alberto Ascari (It.) 2. Giuseppe Farina (It.) 3. Piero Taruffi (It.)\n1953 1. Alberto Ascari (It.) 2. Juan Manuel Fangio (Arg.) 3. Giuseppe Farina (It.)\n1954 1. Juan Manuel Fangio (Arg.) 2. José Froilan Gonzales (Arg.) 3. Mike Hawthorne (Brit.)\n1955 1. Juan Manuel Fangio (Arg.) 2. Stirling Moss (Brit.) 3. Eugenio Catellotti (It.)\n1956 1. Juan Manuel Fangio (Arg.) 2. Stirling Moss (Brit.) 3. Peter Collins (Brit.)\n1957 1. Juan Manuel Fangio (Arg.) 2. Stirling Moss (Brit.) 3. Luigi Musso (It.)\n1958 1. Mike Hawthorne (Brit.) 2. Stirling Moss (Brit.) 3. Tony Brooks (Brit.)\n1959 1. Jack Brabham (Aus.) 2. Tony Brooks (Brit.) 3. Stirling Moss (Brit.)\n1960 1. Jack Brabham (Aus.) 2. Bruce McLaren (Zél.) 3. Stirling Moss (Brit.)\n1961 1. Phil Hill (USA) 2. Wolfgang von Trips (NSR) 3. Stirling Moss (Brit.)\n1962 1. Graham Hill (Brit.) 2. Jim Clark (Brit.) 3. Bruce McLaren (Zél.)\n1963 1. Jim Clark (Brit.) 2. Graham Hill (Brit.) 3. Richie Ginther (USA)\n1964 1. John Surtees (Brit.) 2. Graham Hill (Brit.) 3. Jim Clark (Brit.)\n1965 1. Jim Clark (Brit.) 2. Graham Hill (Brit.) 3. Jackie Stewart (Brit.)\n1966 1. Jack Brabham (Aus.) 2. John Surtees (Brit.) 3. Jochen Rindt (Rak.)\n1967 1. Denny Hulme (Zél.) 2. Jack Brabham (Aus.) 3. Jim Clark (Brit.)\n1968 1. Graham Hill (Brit.) 2. Jackie Stewart (Brit.) 3. Denny Hulme (Zél.)\n1969 1. Jackie Stewart (Brit.) 2. Jacky Ickx (Bel.) 3. Bruce McLaren (Zél.)\n1970 1. Jochen Rindt (Rak.) 2. Jacky Ickx (Bel.) 3. Clay Regazzoni (Švýc.)\n1971 1. Jackie Stewart (Brit.) 2. Ronnie Peterson (Švéd.) 3. Francois Cevert (Fr.)\n1972 1. Emerson Fittipaldi (Braz.) 2. Jackie Stewart (Brit.) 3. Denny Hulme (Zél.)\n1973 1. Jackie Stewart (Brit.) 2. Emerson Fittipaldi (Braz.) 3. Ronnie Peterson (Švéd.)\n1974 1. Emerson Fittipaldi (Braz.) 2. Clay Regazzoni (Švýc.) 3. Jody Scheckter (JAR)\n1975 1. Niki Lauda (Rak.) 2. Emerson Fittipaldi (Braz.) 3. Carlos Reutemann (Arg.)\n1976 1. James Hunt (Brit.) 2. Niki Lauda (Rak.) 3. Jody Scheckter (JAR)\n1977 1. Niki Lauda (Rak.) 2. Jody Scheckter (JAR) 3. Mario Andretti (It.)\n1978 1. Mario Andretti (It.) 2. Ronnie Peterson (Švéd.) 3. Carlos Reutemann (Arg.)\n1979 1. Jody Scheckter (JAR) 2. Gilles Villeneuve (Kan.) 3. Alan Jones (Aus.)\n1980 1. Alan Jones (Aus.) 2. Nelson Piquet (Braz.) 3. Carlos Reutemann (Arg.)\n1981 1. Nelson Piquet (Braz.) 2. Carlos Reutemann (Arg.) 3. Alan Jones (Aus.)\n1982 1. Keke Rosberg (Fin.) 2. Didier Pironi (Fr.) 3. John Watson (Brit.)\n1983 1. Nelson Piquet (Braz.) 2. Alain Prost (Fr.) 3. René Arnoux (Fr.)\n1984 1. Niki Lauda (Rak.) 2. Alain Prost (Fr.) 3. Elio de Angelis (It.)\n1985 1. Alain Prost (Fr.) 2. Michele Alboreto (It.) 3. Keke Rosberg (Fin.)\n1986 1. Alain Prost (Fr.) 2. Nigel Mansell (Brit.) 3. Nelson Piquet (Braz.)\n1987 1. Nelson Piquet (Braz.) 2. Nigel Mansell (Brit.) 3. Ayrton Senna (Braz.)\n1988 1. Ayrton Senna (Braz.) 2. Alain Prost (Fr.) 3. Gerhard Berger (Rak.)\n1989 1. Alain Prost (Fr.) 2. Ayrton Senna (Braz.) 3. Riccardo Patrese (It.)\n1990 1. Ayrton Senna (Braz.) 2. Alain Prost (Fr.) 3. Nelson Piquet (Braz.)\n1991 1. Ayrton Senna (Braz.) 2. Nigel Mansell (Brit.) 3. Riccardo Patrese (It.)\n1992 1. Nigel Mansell (Brit.) 2. Riccardo Patrese (It.) 3. Michael Schumacher (Něm.)\n1993 1. Alain Prost (Fr.) 2. Ayrton Senna (Braz.) 3. Damon Hill (Brit.)\n1994 1. Michael Schumacher (Něm.) 2. Damon Hill (Brit.) 3. Gerhard Berger (Rak.)\n1995 1. Michael Schumacher (Něm.) 2. Damon Hill (Brit.) 3. David Coulthard (Brit.)\n1996 1. Damon Hill (Brit.) 2. Jacques Villeneuve (Kan.) 3. Michael Schumacher (Něm.)\n1997 1. Jacques Villeneuve (Kan.) 2. Heinz Harald Frentzen (Něm.)\n1998 1. Mika Häkkinen (Fin.) 2. Michael Schumacher (Něm.) 3. David Coulthard (Brit.)\n1999 1. Mika Häkkinen (Fin.) 2. Eddie Irvine (Ir.) 3. Heinz\n2000 1. Michael Schumacher (Něm.) 2. Mika Häkkinen (Fin.) 3. David Coulthard (Brit.)\n2001 1. Michael Schumacher (Něm.) 2. David Coulthard (Brit.) 3. Rubens Barrichello (Braz.)\n2002 1. Michael Schumacher (Něm.) 2. Rubens Barrichello (Braz.) 3. Juan Pablo Montoya (Kol.)\n2003 1. Michael Schumacher (Něm.) 2. Kimi Räikkönen (Fin.) 3. Juan Pablo Montoya (Kol.)


Praha barokní/7 – Wikizdroje\nZdroj: NOVÁK, A. Praha barokní. Praha: Spolek výtvarných umělců Mánes, 1915. s. 34-36.\nMistři XVIII. století, kdy vývoj barokních forem výtvarných volně postupoval, kdežto smýšlení barokní zvolna upadalo a pozbývalo kořenů životních, nebránili se vpádu světských živlů do církevního umění. Tím ubývalo pádné masivnosti, vážné tíže, ztrnulého pathosu, naopak barokní duše nabývala křídel, pohybovala se lehčeji, oddávala se úsměvu. K tomuto pojetí klonil se již Kilián Dientzenhofer, kdežto jeho nejnadanější žák Ignác Palliardi, dotčený vlivem klasicismu francouzského, podlehl zcela svůdnému vábení nové doby. Též největší dekorační génij barokní Prahy, Vavřinec Rainer, byl vyznavač nových, lehčích ideálů uměleckých. Vidím v něm povahu vzdušnou: jakmile pracoval nad zemí svá freska, byl mistrem; jeho plátna jsou však pouze průměrnými výtvory. Na Rainerových freskách vše letí, pádí, vzpíná se ke slunci, jehož husté paprsky magneticky přitahují k sobě spletené zástupy. Faetonská jízda z chrámových temnot k sluneční volnosti — toť Vavřinec Rainer, robustnější, ale hrubší současník Tiepolův.\nV starším období barokním draly se světské pudy skrytějšími cestami do umění chrámového. Člověk barokní žil prudkým a složitým životem smyslovým, ale tajil jej rád za náboženskou maskou. Láska pohlavní vydávala se zpravidla za symbol lásky k Bohu, spojení těl bylo vykládáno jako podobenství sjednocení mystického, rozkoš pleti a smyslů byla líčena básníky i malíři za výstrahu pro srdce asketická. V tomto nábožném pokrytectví byl nový osten slasti, rafinovanost dialektiků rozkoše, dráždivý půvab zakázaného. Z barokních sochařů dávají se dva mistři, tragický Braun a sentimentální Jäckl, mocně inspirovati pozemskou láskou a přetvořují ji stále v nebeské sjednocení mystické. Pater Seraphicus, svatý Bernard, klesá v slastném vytržení na kolena před Madonnou jako vášnivý milenec a šeptaje sám horoucí »ave«, čte se rtů svojí Vyvolené opojné slovo »fiat«. Tvůrce křesťanské filosofie, svatý Tomáš Akvinský, přijímá rozechvěn a roztoužen knihu z rukou Královniných a omdlévá nejvyšší pýchou pokorného mnicha, čta mezi listy napsaná slova Její rukou »bene scripsisti«. V měkkém pohybu nevýslovné něhy sklání se Kristus s kříže a klade jako přítel, jako bratr, jako ženich pravou ruku kolem toužebné šíje ctihodné cisterciácky svaté Luitgardy, která, klesajíc takřka rozkoší nad touto milostiplnou chvílí, zachycuje se rukou lehce plynoucí z řasnatého šatu horkých kolen Spasitelových. Někdy za dnů mlhavých a zakalených se zdá, jakoby toto sousoší, modelované lehce a hebce v pískovci světlém a pórovitém, bylo jen zhuštěným šedivým oblakem sešinuvším se k obrubě mostu a snoubícím se na okamžik se zemí… Lze si představiti většího vítězství plastického genia Braunova, jenž si přál, aby jeho sochy se vznášely a netýčily?\nSvatyně barokní mají často příchuť erotickou; neprováděl nadarmo nejmužnější řád, Tovaryšstvo Ježíšovo, soustavnou diplomacii s kultem Mariiným. Panna Maria přestává v této době býti Madonnou s dítětem v náručí a stává se velkou dámou, světačkou, královnou; neodměňuje pouze milostí, aíe též milostností, usmívá se na své ctitele, zahaluje i odkrývá před nimi své vnady, pohrává s nimi. Na Karlově mostě zobrazil sochař Jäckl Madonnu ještě tak, jak se jí kořil středověk: Sancta Dei genetrix. V blízkosti však před průčelím chrámu u křižovníků podniká tanec s hadem kdosi jiný: urozená šlechtična dokonale pěstěného a s chikem oblečeného těla, která klopí významně a nacvičeně zraky, pravá Regina coeli!\nkrytým místem barokní erotiky, jakýmsi dostaveníčkem lásky, jest Loreta. Několik generací zbožných aristokratek, několik pokolení stavitelů tvořilo toto bludiště svatostánků, které se kupí kolem pomníku velkého zázraku mariánského, měníce jaksi litanii Loretánskou v kamennou a barevnou skutečnost. Královna nebes, jejíž osudy vypráví spíše konversačně než epicky Casa santa v kameni a nástropní malby chrámku v barvách, provázena jest celou družinou světic a mučednic - a všecky náleží k typu erotickému, jejž nesmrtelným učinil Bernini svojí svatou Terezií. V chrámě nastavuje slunci a zrakům diváků růžovou plnost panenských svých ňader svatá Háta, a proti ní svatá Apolena koketuje kouzlem dívčích svých úst. V ambitech svíjí se poloobnažená Magdalena, nejisto, zda kajícností či rozkoší a perversí, svatá Starosta, ukřižovaná v nápadných šatech, ale s mužskou bradou dráždí záhadou hermafroditismu. Vše jest ponořeno v přítmí, jímž jakoby šuměly utajené polibky a šelest hedvábného, pomačkávaného šatu, leč ve vzduchu jest rozptýleno ještě cosi jiného: vůně hrobky a příchut tlení.\nBaroko nacházelo se zálibou trpkou rozkoš z hrůzy rozkladu, slast to, v níž še kochají nervy, prošedší již primitivnějšími stupni vzrušení smyslového. Doba, která stále si dávala malovati mučedníky v nejrůznějších a nejukrutnějších způsobech trýznění a mučení, kořila se mravním smyslem síle jejich vůle, která snáší i smrt a její strázeň hrdinsky; sytila svůj citový život mocným pathosem krajní bolesti, ale odměňovala se i slastí dění a uhnívání. Lealův obraz »Dvě mrtvoly hlodané červy«, který prý objednal historický don Juan, mohl vzniknouti v Praze jako v Seville; nebyl by se cizokrajně vyjímal u Barnabitů na Hradčanech, kde se úcta mnišek kupí kolem vonné mumie blahoslavené Elekty, nebo na Strahově, kde tolik koster, oděných do drahých látek a krumplování, účastní se bohoslužeb jako triumfální zbytky vojska Církve Vítězné.\nMohlo by se zdáti, že tento sklon k rozkošem podivným a výstředním jest svědectvím pro chorobnou citlivost duše barokní/ a přece lidé XVII. i počínajícího XVIII. věku nebyli ničím méně než dekadenty. Byli schopni citů a vášní všech a vyháněli je do krajnosti, nestavíce se nikdy uprostřed cesty. Ještě v čase, kdy v ostatní Evropě zavládl střízlivý rozum a nutil všecky mohutné duše s chladnou svou rozvahou, aby se omezily výhradně na polohy střední, žila pražská duše barokní vnitřní prudkostí, jsouc především pathetická.\nCitováno z „https://cs.wikisource.org/w/index.php?title=Praha_barokní/7&oldid=219746“


Recept na Bůček plněný,v marinádě pečený | Recepty online\nRecept na Bůček plněný,v marinádě pečený\nRecepty, vaření, online kuchařka, Recept na Bůček plněný,v marinádě pečený, recepty Bůček plněný,v marinádě pečený, Bůček, plněný,v, marinádě, pečený\nRecept na Bůček plněný,v marinádě pečený je zařazen v kategorii vepřové maso. K přípravě Bůček plněný,v marinádě pečený budete potřebovat níže uvedené suroviny, které si dopředu nakupte a nachystejte.\n800 g libovějšího vepřového bůčku bez kosti na marinádu budeme potřebovat 150 ml piva 2 vrchovaté lžíce tmavého třtinového cukru 4 lžíce Worcesteru 1 lžíce sušeného česneku ¼ lžičky mletého pepře 1 lžíce oleje na nádivku budeme potřebovat 300 g mletého masa/použila jsem krůtí 150 g Debrecínského špeku 1 lžíce oleje 1 větší cibule 3 větší stroužky prolisovaného česneku 2 lžíce koření Dekora 3 párky/použila jsem drůbeží se sýrem 1 vejce sůl,mletý pepř k pečení masa budeme potřebovat 1 lžíci oleje,nebo sádla 1 cibuli 4 stroužky česneku vodu na podlévání nit na zašití kapsy.\nRecept na Bůček plněný,v marinádě pečený:\nV hlubším kastrůlku necháme za stálého míchání rozpustit třtinový cukr. Na chvíli odstavíme z přímého plamene. Poté přidáme pivo, worcester, sušený česnek a pepř a necháme projít varem. Odstavíme bokem, přidáme olej a necháme vychladit. Do opláchnutého a osušeného bůčku ostrým delším nožem vytvoříme otvor pro náplň. Kůži nařízneme do tvaru mřížky a takto připravené maso ponoříme do chladné marinády. Dáme alespoň na 12hodin do lednice marinovat. U přípravy nádivky postupujeme následovně. Cibuli a špek nakrájíme nadrobno a na lžíci tuku osmahneme do zlatavé barvy. Po zchladnutí přidáme společně s ostatními surovinami k mletému masu a nejlépe rukou důkladně promícháme. Náplň si také můžeme přichystat v předstihu a nechat uležet. Marinovaný bůček zlehka osušíme a vetřeme trochu soli. Poté naplníme nádivkou,vsuneme párky a kapsu zašijeme. V kastrolu, který je vhodný i do trouby, na tuku orestujeme nakrájenou cibuli společně s česnekem. Vložíme bůček a za všech stran ho necháme zatáhnout. Bůček otočíme nařezanou kůží dospod, podlijeme zbytkem marinády, přidáme 50ml horké vody a přiklopíme poklicí. Vložíme do předehřáté trouby a pečeme na poloviční výkon(mám plynovou)80minut. Kastrol vytáhneme z trouby, bůček otočíme kůží nahoru a seškrábeme do šťávy výpečky z okraje kastrolu. Opět vložíme do trouby a pečeme 40minut. 20minut před koncem odstraníme poklici a za občasného přelévání šťávou dopékáme na barvu. Po vytažení z trouby odstraníme nitě, bůček nařežeme na porce a podáváme, jako hlavní chod například s bramborem. Hodí se i po studenu s pečivem a okurkem. Může se stát, že nám zbude trochu náplně. Tu můžeme malinko zahustit dětskou krupičkou, vytvoříme knedlíčky a zavaříme do vývaru.\nPoznámka k receptu na Bůček plněný,v marinádě pečený:\nDoporučujeme navštívit diskuzi receptu Bůček plněný,v marinádě pečený, kde se můžete zeptat na detaily přípravy, uvést své vylepšení receptu nebo pochválit autora za kvalitní ispiraci.\nDatum vložení: 18.05.2014\nSuroviny: 800 g libovějšího vepřového bůčku bez kosti na marinádu budeme potřebovat 150 ml piva 2 vrchovaté lžíce tmavého třtinového cukru 4 lžíce Worcesteru 1 lžíce sušeného česneku ¼ lžičky mletého pepře 1 lžíce oleje na nádivku budeme potřebovat 300 g mletého masa/použila jsem krůtí 150 g Debrecínského špeku 1 lžíce oleje 1 větší cibule 3 větší stroužky prolisovaného česneku 2 lžíce koření Dekora 3 párky/použila jsem drůbeží se sýrem 1 vejce sůl,mletý pepř k pečení masa budeme potřebovat 1 lžíci oleje,nebo sádla 1 cibuli 4 stroužky česneku vodu na podlévání nit na zašití kapsy\nChcete-li recept vylepšit, máte-li podobný nebo jiný zajímavý recept na bůček plněný,v marinádě pečený, pochlubte se s ním v diskuzi. Děkujeme\nOtázky a odpovědi týkající se receptu na Bůček plněný,v marinádě pečený - diskuse je zatím prázdná - vložte svůj příspěvek jako první\nVložit nový komentář/dotaz/odpověď Bůček plněný,v marinádě pečený


V měsíci červenci 2008 byl radarem, umístěným na Mělníku, ulice Na Malém Spořilově, zaznamenáno vozidlo Škoda Felicia, které při jízdě přes železniční přejezd, kde je povolená rychlost 30 km/h, jelo rychlostí o 16 km/h vyšší.\nSprávní orgán při následném řešení přestupku zjistil, že vozidlo v této době neřídil jeho majitel, ale osmnáctiletý mladík z Ústecka, který nebyl držitelem řidičského oprávnění a navíc měl uložen soudem platný zákaz řízení motorových vozidel na jeden rok.\nNa základě těchto zjištění chtěli policisté z obvodního oddělení Policie ČR Mělník zahájit s mužem trestní řízení. Na jejich předvolání muž nereagoval, řízení se vyhýbal a v místě trvalého bydliště nebyl k zastižení. Z tohoto důvodu bylo po muži vyhlášeno pátrání. V uplynulých dnech byl policisty zadržen a 26. července 2010 bylo muži sděleno podezření z trestného činu maření výkonu úředního rozhodnutí, za který je možno uložit trest odnětí svobody až na šest měsíců nebo peněžitý trest.\nVložil dusty, Čt, 29/07/2010 - 13:20 Zpravodajství


PRO-TEC Česká republika | Palivový systém - LPG\nLPG - Čistící a ochranný systém\nTento speciálně vyvinutý, vysoce výkonný produkt pro vozidla poháněná kapalným plynem (LPG) minimalizuje opotřebení, poskytuje optimální ochranu proti zaklepání ventilů, váže kondenzační vodu, redukuje špičkové termické zatížení a chrání celý plynový systém před korozí. Účinně zabraňuje tvorbě zplodin hoření a předchází oxidaci kapalného plynu způsobené stárnutím.\nLPG System Clean &\nČistič spalovacího systému - LPG\nTento speciálně vyvinutý vysoce výkonný produkt pro vozidla poháněná kapalným plynem (LPG) nebo zemním plynem odstraňuje spolehlivě a trvale i nejmenší nečistoty a zpryskyřičnatění v celém spalovacím systému (efekt „Keep Clean“). Vysoce účinné mazací složky chrání ventily před opotřebením a korozí. Produkt chrání před obávaným zaklepáním ventilů, optimalizuje spotřebu paliva a hodnoty škodlivin ve výfukových plynech a prodlužuje životnost motoru. Pravidelné používání zaručuje dlouhodobou stabilitu paliva.\nOchrana ventilů u motorů s LPG\nLPG Valve Lube je vysoce účinná mazací přísada, která minimalizuje opotřebení u ventilů a sedel ventilů motorů poháněných kapalným plynem. Jedinečné složení výrobku čistí a maže vrchní část spalovací komory a vytváří mezi ventilem a sedlem ochrannou vrstvu, minimalizující opotřebení. Vysoce aktivní ochrana proti otěru a optimalizovaný odvod tepla zajišťující lepší chlazení ventilů a sedel ventilů. Vhodné pro vozidla s katalyzátorem.\nDávkovací nádoba pro LPG Valve Lube\nDávkovací nádoba určená pro produkt LPG Valve Lube. Nádoba se na pevno přimontuje do motorového prostoru. Poté se do nádoby přidá zmíněný produkt LPG Valve Lube sloužící k přimazávání ventilů.


Dny evropského dědictví: Jindřichův Hradec - Kalendář akcí Kamzajdem.cz\nKostel sv. Jakuba, který je ve správě Státního hradu a zámku Jindřichův Hradec se nachází na západním okraji města (49.1472736N, 14.9919497E). Není možné dojet automobilem až k samotnému kostelu, ale z konce ulice Jakubská je to již jen cca 100 m po udržované pěšině Křížovou cestou. Procházka od zámku ke kostelu sv. Jakuba je dlouhá něco přes 1 km a může trvat zhruba 20 minut. Nejkratší trasa vede ze zámku přes Dobrovského náměstí (adresa zámku), Balbínovo náměstí, Nežáreckou ulicí a ulicí Jakubskou. Samozřejmě je možné udělat si delší procházku například přes Karlov, která skýtá kouzelný a méně známý pohled na panorama zámku s hudebním pavilonem Rondelem v popředí. Nebo je možné projít se městským parkem přes Mertovy sady a Husovy sady do nebo z centra města, náměstí Masarykovo.


Nová upoutávka Huawei naznačuje na IFA 2019 novou audiotechniku — Svět Huawei\nÚvodHuaweiNová upoutávka Huawei naznačuje na IFA 2019 novou audiotechniku\nNová upoutávka Huawei naznačuje na IFA 2019 novou audiotechniku\nSpolečnost Huawei oficiálně oznámila spuštění nového vlajkového procesoru Kirin na veletrhu IFA 2019 a poslední upoutávka od společnosti vypustila další informace o této události.\nNové upoutávky naznačují nový „zvukový zážitek“ následovaný sloganem „Rethink Sound“. Společnost také zveřejnila další upoutávku, na videu ukázala Kirin procesor a reproduktor.\nV současné době společnost nezveřejnila mnoho informací o této záležitosti, ale zdá se, že jde o nějaký nový typ zvukové technologie, třeba chytrý reproduktor nebo pár nových ušních sluchátek, které budou napájeny novou čipovou sadou a připraveny k odhalení. 6. září.\nZakladatel Huawei chválí iPhone 12, podívejte se, co řekl


MAČ365 Podcast MAČ 2020: Ference Czinki a Miřenka Čechová\nPodcast MAČ 2020: Ference Czinki a Miřenka Čechová\n- Podcast MAČ 2020 - 11. 05. 21\nMaďarský spisovatel, redaktor, kritik, organizátor kulturních akcí a místopředseda Společnosti autorů beletrie Ferenc Czinki se narodil v roce 1982.\nVe své první knize Egy kocsma város (Jedna hospoda město, 2014) lavíruje na hranici beletristické fikce a žurnalistiky, příběhy z panelákových hospod zde vykreslují obraz jednoho města.\nJeho román A pozsonyi metró (Bratislavské metro, 2017) byl inspirován tvůrčím stipendijním pobytem v Bratislavě a vznikl při procházkách bratislavskými ulicemi.\n„Zajímají mě ta východoevropská a východo-středoevropská mementa, která tu zůstala z dob jiného světového uspořádání. Neexistující bratislavské metro je podle mě úžasným symbolem toho všeho,“ řekl Czinki.\nUm+lkyně Miřenka Čechová se narodila v roce 1982 v Aši. Absolvovala pražskou Taneční konzervatoř (klasický balet), DAMU (obor Alternativní divadlo) a HAMU (obor Nonverbální divadlo). Věnuje se tanečnímu a fyzickému divadlu, režíruje, vyučuje, píše. Je spoluzakladatelkou divadelní skupiny Tantehorse a umělecké skupiny Spitfire Company.\nVydala knihy Miss AmeriKa (2018) a Baletky (2020). „Ještě jí nebylo čtrnáct, a už je odbornicí na používání projímadel a zvracení, aby si udržela váhu, na ošetřování krvavých palců a stahování prsou,“ představuje hlavní postavu Baletek nakladatelství.\n„A do toho poznává klubový život v Praze. Jsou devadesátá léta, frčí perník a extáze a ona objevuje sex a zjišťuje, že má nevlastního bratra, který je úplně jiný, než by chtěla. A že její sen stát se baletkou a tančit ve zlaté kapličce se mění v noční můru.“\nNově je podepsána pod kusem nazvaným metaBALETKY. “Autobiografický román Baletky tanečnice Miřenky Čechové rozvířil vody v taneční komunitě už před jeho vydáním. Multimediální projekt metaBALETKY přináší syrový příběh ženy, která čelí strachu promluvit a sbírá sílu postavit se nerovnému soupeři.”\nNové dílo získalo hybridní tvar filmových obrazů, živých vstupů, animací a především živé interakce s diváky pomocí chatu - otevře prostor pro tvorbu vlastního názoru a především možnost vstoupit do dialogu s hlavní hrdinkou příběhu. Projekt vychází z knižní předlohy Baletky Miřenky Čechové, která vyšla v únoru 2020 v nakladatelství Paseka.