Zhodnocení výchozího stavu. Praxe městských částí Prahy v začleňování veřejnosti do plánování města - PDF\nZhodnocení výchozího stavu. Praxe městských částí Prahy v začleňování veřejnosti do plánování města\nDownload "Zhodnocení výchozího stavu. Praxe městských částí Prahy v začleňování veřejnosti do plánování města"\n1 Zhodnocení výchozího stavu Praxe městských částí Prahy v začleňování veřejnosti do plánování města Praha, květen 2015\n3 Shrnutí hlavních závěrů Poznatky získané z rozhovorů se zaměstnanci vybraných 9 MČ a jejich politickým vedením vedou k následujícím závěrům vypovídajícím o současném stavu zapojování veřejnosti do městského plánování na úrovni pražských MČ. Přibývá představitelů MČ, kteří považují participaci za nedílnou součást plánování a tvorby města. Dotazovaní političtí představitelé MČ si uvědomují její pozitiva a v míře, kterou jim podmínky dovolují, se snaží veřejnost do procesů městského plánování zapojovat. na druhou stranu se ukazuje, že politické vedení MČ není často v tomto názoru jednotné a že část zastupitelů nevnímá participaci jako smysluplný a potřebný nástroj. Podpora politického vedení MČ je přitom dle výpovědí respondentů zásadní podmínkou pro úspěšné zapojení občanů do procesů městského plánování. Většina dotazovaných politiků má ambici využívat participační techniky v průběhu současného volebního období. Jejich cílem je nejen jednorázové zapojení občanů v rámci konkrétního projektu, ale také posílení občanské společnosti ve smyslu její aktivizace. Městské části hledají cesty, jak občanům ukázat, že mají možnost ovlivnit, co se v jejich okolí děje. Je důležité, aby lidé pochopili, že když už na nějaké setkání přijdou, můžou něco změnit. David Gregor zástupce starostky MČ Praha 3 1\n4 Shrnutí hlavních závěrů Zhodnocení výchozího stavu Praxe městských částí v začleňování veřejnosti do plánování města Pro zaměstnance MČ představuje participace prostředek, který umožní výslednou podobu plánu či projektu nastavit tak, aby co nejlépe naplňoval potřeby uživatelů. Zapojení občanů však většinou probíhá nad rámec jejich povinností a mimo úřední hodiny, proto bývá často zdrojem stresu. Participace také vyžaduje spolupráci s dalšími odbory, které jí nejsou vždy nakloněny. Jako určité riziko vidí zaměstnanci MČ využití participačních aktivit pouze za účelem sběru politických bodů. Tato obava pramení ze zkušenosti s neochotou politické reprezentace se řídit výstupy, které ze zapojení veřejnosti vzešly. Zapojování veřejnosti v MČ stále postrádá koncepční přístup a propracovaný metodický rámec. Participace není často ve strukturách MČ institucionalizována, což narušuje kontinuitu dlouhodobého vývoje. Konstruktivnímu a efektivnímu zapojení veřejnosti brání omezené možnosti veřejné správy. Kvůli chybějícím lidským zdrojům a znalostem na úřadech MČ postrádá participace profesionální vedení a často tak dochází k formálním a organizačním nedostatkům v participačním procesu. V neposlední řadě zapojování veřejnosti ovlivňuje přetrvávající nedostatek důvěry mezi veřejností a samosprávnými úřady, který je z obou stran často vyvolán zklamáním a špatnou předchozí zkušeností. Z pohledu MČ existuje obava, že spíše než konstruktivní kritice dává participace prostor věčným kverulantům a stěžovatelům. Na straně občanů se nedůvěra projevuje pasivitou a nezájmem či zapojením ve formě protestu. Zájem participovat pak mají především lidé, kteří se projednávaným záměrem cítí ohroženi. Významnou měrou k nedostatečné důvěře přispívají i komunikační selhání MČ, kvůli nímž dochází k šíření dezinformací. Kdybychom do pozvánky napsali, že má na náměstí vzniknout betonárna, přijde na veřejné setkání určitě více lidí, než když je téma nekonfliktní. Ing. Alexander Lochman, Ph.D. starosta MČ Praha-Čakovice 2\n5 Téměř v každé MČ již proběhlo více či méně úspěšně několik participačních projektů. Zkušenost s participací tedy není nulová a existuje řada příkladů dobré praxe, na kterých můžou MČ dále stavět. Úspěšnější a pro obyvatele i MČ uchopitelnější je participace na realizaci úprav či tvorbě veřejných prostranství. Ve většině případů jde o projekty menšího rozsahu související s konkrétní lokalitou. Podstatně menší úspěch mají MČ se zapojováním veřejnosti do příprav koncepčních a strategických dokumentů. Pro participaci na tvorbě veřejných prostranství představuje komplikaci jejich složitá vlastnická struktura a majetkové vztahy, kdy drtivá většina veřejných prostranství MČ na jejich území nepatří, přesto je veřejnost považuje za zodpovědné za jejich kvalitu. v případě stavebních záměrů soukromého investora, u kterých lze předpokládat významný dopad na veřejný prostor, vnímají MČ svoji roli jako zprostředkovatelskou. Městské části by měly iniciovat diskusi o plánovaných záměrech, fungovat jako prostředník mezi soukromým subjektem a veřejností a v rámci svých pravomocí na základě požadavků občanů projekt ovlivňovat. Městské části si jsou vědomy nebezpečí, které představují projekty připravené ve spěchu a bez včasného a konstruktivního zapojení občanů. Proto se snaží, aby participační proces proběhl již před přípravou zadání projektů. Stále však existuje mnoho případů, kdy byla veřejnost zapojena v nevhodný moment nebo nevhodnou formou, nebo jsou případy, kdy do procesu nejsou vtaženi klíčoví aktéři. dotazovaní si uvědomují nutnost dlouhodobého, systematického mapování potřeb různých skupin obyvatel a komunikace s nimi. Spolupráci s místními občanskými organizacemi vnímají pozitivně a jako klíčovou pro oslovování různých cílových skupin a aktivaci komunity. Většina MČ však s nimi v současné době nemá nastavenou systematickou spolupráci, v některých MČ přehled o aktivních organizacích a místní občanské společnosti zcela chybí. Městské části zároveň vítají spolupráci se zkušenými a kvalifikovanými odborníky na zapojení veřejnosti. Profesionální a nestranné vedení participačních procedur považují za klíčové pro budování důvěry a porozumění. Míra a intenzita využívání komunikačních kanálů se mezi jednotlivými MČ značně liší. Městské části si uvědomují, že k tomu, aby občany oslovily a vzbudily jejich zájem o městské plánování, nestačí pouze informace vyvěsit na úřední desku. Řada MČ má zkušenosti s rozličnými nástroji a metodami: využívají komunikaci na sociálních sítích a internetu, výlep ve veřejném prostranství a některé MČ sbírají podněty formou anket nebo dokonce platí dlouhodobý komunitní monitoring. Rozdíly ve využívání těchto kanálů jsou však mezi MČ značné a i v rámci jedné MČ neexistují mechanismy, které by širokému okruhu cílových skupin zaručovaly v dlouhodobém horizontu efektivní komunikaci. 3\n6 Seznam zkratek DP Dopravní podnik IPR Institut plánování a rozvoje hlavního města Prahy KPP Kancelář podpory plánu MA21 Místní agenda 21 MČ Městská část/městské části MHMP Magistrát hlavního města Praha NNŽ Nákladové nádraží Žižkov NSZM Národní síť Zdravých měst ÚAP Územně analytické podklady ÚP Územní plán ÚS Územní studie TSK Technická správa komunikací 4\n7 Obsah Shrnutí hlavních závěrů i Obsah 4 Seznam zkratek 5 1 Úvod Účel a cíle Rozsah a struktura zprávy 7 2 Metodologie Výběr MČ a dotazovaných Polostrukturované rozhovory Limity studie 9 3 Vyhodnocení současného stavu Vnímání participace zaměstnanci a politickou reprezentací MČ Zkušenosti a dosavadní praxe participace 12 strategické dokumenty 13 Územní plánování 13 veřejná prostranství 13 Místní agenda 14 využívané metody a nástroje Institucionalizace participačních procesů Potřeby MČ nutné k posílení participace 18 4 Doporučení pro IPR 21 5 Přílohy Mapy vlastnické struktury veřejných prostranství Seznam otázek pro polostrukturované rozhovory se zástupci MČ Doplňující on-line dotazník pro zástupce MČ 30 5\n9 1 Úvod V důsledku společenských i ekonomických změn roste potřeba zapojování veřejnosti do městského plánování, tedy do územního a strategického plánování a tvorby veřejných prostranství. V reakci na tuto výzvu lze pozorovat stoupající trend ze strany MČ hlavního města Prahy využívat participačních nástrojů pro zapojování občanů, občanských iniciativ, podnikatelského sektoru a dalších aktérů do rozhodování o rozvoji města. Ukazuje se však, že současné nastavení participačních procedur často nepřináší kýžený efekt a že potenciál participace pro plánování zatím nebyl naplněn. 1.1 Účel a cíle Tato zpráva by měla sloužit jako podkladový materiál pro připravovaný Manuál participace. Pomůže popsat klíčové oblasti, na které by se měl Manuál zaměřit, a stanovit navazující kroky. Cílem analýzy je zmapování zkušeností a dosavadní praxe MČ v participaci a identifikování potřeb zaměstnanců a politického vedení obecních samospráv s ohledem na zapojování veřejnosti. Zjištění výchozího stavu začleňování občanů do rozhodovacích procesů územního a strategického plánování navíc poslouží jako měřítko, vůči kterému se bude moci vývoj participace v hlavním městě posuzovat. Studie se snaží nalézt odpovědi na následující otázky: 1) Jak je participace vnímána MČ, jejich zaměstnanci a politickým vedením? 2) Jaké jsou zkušenosti a dosavadní praxe MČ s participativními procesy v plánování města? 3) Jaké jsou potřeby zaměstnanců a politického vedení MČ vzhledem k posílení participace v plánování města? 1.2 Rozsah a struktura zprávy Tato zpráva se skládá ze čtyř kapitol. Po úvodní kapitole následuje část věnovaná metodologii šetření, vysvětluje průběh sběru dat a výběr vzorku MČ. Ve třetí kapitole je uveden souhrnný přehled závěrů plynoucích z analýzy seřazených do podkapitol objasňujících jaký mají MČ postoj k participaci veřejnosti na plánování města, jaké jsou jejich zkušenosti s participací ve vztahu k územnímu a strategickému plánování a tvorbě veřejných prostranství a jaké metody nejčastěji využívají. Část této kapitoly se věnuje i zapojení MČ do Místní agendy 21. Na základě zjištění připravili autoři studie sadu doporučení, jak IPR může dále podpořit MČ v jejich snaze o efektivnější participaci veřejnosti, které jsou předloženy v kapitole 4. 7\n11 2 Metodologie Za účelem vyhodnocení současného stavu participace v MČ byly využity primární i sekundární zdroje informací. Za nejdůležitější primární data lze považovat 9 polostrukturovaných rozhovorů, které proběhly v jednotlivých MČ. Kvalitativní data poukázala především na oblasti, kde existuje s ohledem na participaci prostor pro zlepšení, a identifikovala potřeby jednotlivých MČ. Vedle rozhovorů patří dále mezi důležité zdroje mapy geografického informačního systému, tj. primární data prostorové povahy. Pro doplnění výstupů byly rovněž použity statistické údaje či různé přehledy volně dostupné na webových stránkách MČ a dalších relevantních organizací. 2.1 Výběr MČ a dotazovaných Šetření proběhlo na vzorku 9 MČ tak, aby soubor zahrnoval MČ různých velikostí a různé struktury zástavby. Na základě těchto kritérií byly vybrány následující MČ: Praha 3, Praha 6, Praha 7, Praha 10, Praha 14, Praha 21, Praha-Čakovice, Praha-Suchdol a Praha-Zbraslav. Za účelem uceleného pohledu byl pro rozhovor vždy osloven reprezentant politického vedení MČ (starosta či radní, do jehož kompetenci územní rozvoj spadá) a zaměstnanec MČ, v jehož agendě je územní rozvoj a/nebo participace, příp. komunikace s veřejností. Obrázek 1 Vybrané MČ a kategorie počtu obyvatel Březiněves Suchdol Dolní Chabry Ďáblice Čakovice Přední Kopanina Nebušice Lysolaje Troja Praha 8 Praha 18 Praha 19 Vinoř Satalice Praha 6 Praha 7 Praha 9 Praha 17 Praha 1 Praha 3 Praha 14 Praha 20 Zličín Praha 2 Dolní Počernice Klánovice Praha 13 Praha 5 Praha 10 Štěrboholy Běchovice Praha 21 Řeporyje Praha 4 Dolní Měcholupy Praha 15 Dubeč Koloděje Slivenec Velká Chuchle Praha 11 Petrovice Křeslice Praha 22 Královice Lochkov Kunratice Újezd Praha 16 Praha 12 Libuš Šeberov Benice Nedvězí Kolovraty Lipence Zbraslav 9\n12 Metodologie Zhodnocení výchozího stavu Praxe městských částí v začleňování veřejnosti do plánování města 2.2 Polostrukturované rozhovory Polostrukturované rozhovory byly hlavním nástrojem pro sběr informací o současné praxi a o potřebách MČ. Tazatelé vedli interview na základě předem připraveného seznamu otázek (viz příloha 5.2). Tento seznam byl návodný a respondentovi poskytoval dostatečnou volnost v tom, jak odpovídat. Formát polostrukturovaných rozhovorů tak zajistil potřebnou flexibilitu a zlepšil zacílení na individuální zkušenost dané MČ, dotazovaného zaměstnance úřadu či politického reprezentanta. Rozhovory byly vedeny v období od do vždy přímo na radnici dané městské části. Průměrná délka rozhovoru činila 1 hodinu 22 minut. Rozhovory byly nahrávány. Audiozáznamy byly pořizovány se souhlasem dotazovaných. Ve třech případech (MČ Praha 10, MČ Praha-Suchdol a MČ Praha-Zbraslav) se rozhovoru na straně tazatelů zúčastnili garanti daného území z Kanceláře podpory plánu 99 IPR. V návaznosti na rozhovor byl MČ rozeslán s žádostí o vyplnění krátkého dotazníku (viz příloha 5.3). [ Tabulka 1]... Termíny polostrukturovaných rozhovorů se zástupci MČ Praha Praha Praha Praha Praha Praha Praha-Čakovice Praha-Suchdol Praha-Zbraslav Limity studie Prvním výrazným limitem byl krátký čas pro vypracování této studie. Celý proces zahrnující zadání úkolu, ustavení pracovního týmu, vytvoření metodologie, fázi získávání informací od vybraných MČ, analýzu získaných poznatků, sepsání výsledků studie a její konzultaci trval necelého 1 5 měsíce. Z důvodu omezených časových možností byly rozhovory uskutečněny pouze na vzorku 9 z celkového počtu 57 pražských MČ. Závěry, které předkládaná analýza přináší, by tedy neměly být brány jako plný popis současné situace. Přestože určitá zjištění se během rozhovorů objevovala opakovaně, nelze výsledky generalizovat na všechny MČ. Druhým výrazným omezením je absence triangulace, která by při popisu zkušeností a dosavadní praxe zajistila komplexnější pohled a možnost alternativní interpretace. Je tedy třeba přihlédnout k subjektivitě dotazovaných, jejich potenciálním motivacím a mít na paměti, že jde o hodnocení situace z pohledu vybraných respondentů. Rovněž nebylo možné provést interview zvlášť se zaměstnanci MČ a zvlášť s politickou reprezentací. Odpovědi zaměstnanců MČ tak mohl do určité míry ovlivnit fakt, že rozhovor byl veden společně s politickým vedením úřadu. V případě MČ Praha 6, MČ Praha-Čakovice a MČ Praha-Zbraslav byli respondenty pouze političtí představitelé. 10\n13 3 Vyhodnocení současného stavu 3.1 Vnímání participace zaměstnanci a politickou reprezentací MČ S tím, jak roste ze strany občanů poptávka spolupodílet se na rozvoji obce, přibývá představitelů MČ, kteří považují participaci za nedílnou součást zastupitelské demokracie. Plánování se zapojením veřejnosti pro ně mimo jiné představuje cestu ke zlepšení vztahů mezi orgány veřejné správy a občany. Participaci proto berou jakou důležitý nástroj, který má potenciál při budování občanské společnosti a posilování demokracie. Zároveň je ale z rozhovorů patrné, že MČ si uvědomují, že participace není všespásným instrumentem a že rozhodující není kvantita, ale kvalita. Podle našich zkušeností kvalitně vedená a dobře připravená participace umožňuje najít nejvhodnější řešení problémů. PhDr. Ing. arch. Lenka Burgerová radní pro územní rozvoj MČ Praha 7 Přestože žádná z dotazovaných samospráv participaci neodmítá, některé MČ si vůči zapojování veřejnosti zachovávají určitý odstup. Na základě dosavadních zkušeností u nich totiž převládá přesvědčení, že účastníci participačních aktivit se rekrutují z řad občanů a organizací zaujímajících vůči projednávané záležitosti a priori negativní postoj. Jako problematickou dále vnímají otázku reprezentativnosti názorů, tj. skutečnost, že v rámci participačních aktivit se často někteří jednotlivci či různá uskupení snaží prosadit své partikulární zájmy na úkor celku. Některé MČ upozorňují na to, že dle jejich zkušenosti mnozí občané často nejsou myšlence participace nakloněni. U některých tento názor plyne z obecného nezájmu o věci veřejné, u jiných je motivací poměrně časté přesvědčení, že svým zapojením stejně nic nezmění. Veřejně se vyjadřovat a artikulovat svoji představu pak vnímají jako ztrátu času a energie. V těch MČ, ve kterých je participace vnímána pozitivně, představitelé samosprávy aktivně usilují o její využití pro aktivizaci komunit a účelně se snaží své obyvatele do rozhodovacích procesů vtáhnout. V proaktivním přístupu úřadu vidí zástupci MČ možnost, jak pomocí participace vedle identifikování potřeb uživatelů území a využití jejich místní znalosti také cíleně budovat důvěru ve vztahu mezi samosprávou a veřejností. Za cílový efekt participace považují představitelé MČ v dlouhodobém horizontu aktivizaci občanů a posílení jejich pocitu odpovědnosti za území, ve kterém žijí, a za správu věcí veřejných obecně. Volební cyklus hraje v participaci na úrovni MČ důležitou roli. Političtí představitelé participaci mnohdy vnímají jako možné nebezpečí, a to pokud se stane nástrojem politického boje. S blížícím se termínem voleb přibývá jednak nadužívání tohoto pojmu některé politické subjekty za participaci považují i to, když zjišťují, co občany trápí, aby mohly připravit patřičný volební program. Další praxí je tzv. participace naprázdno, tedy situace, kdy se veřejnost zapojí do rozhodování pouze symbolicky bez reálné možnosti ovlivnit výslednou podobu projektu. Mnozí představitelé MČ si uvědomují, že takové jednání v očích občanů pověst participace poškozuje. 11\n14 Vyhodnocení současného stavu Zhodnocení výchozího stavu Praxe městských částí v začleňování veřejnosti do plánování města Z rozhovorů dále vyplynulo, že ačkoli se mnoho dotazovaných zaměstnanců MČ s metodami participace již setkalo, případně ji prosazovali v minulosti, často neměli politický mandát ji institucionalizovat. Část dotazovaných při prosazování participační agendy necítí dostatečnou podporu svých politických kolegů. Tento postoj části politické reprezentace některých MČ podle vyjádření respondentů pramení ne z odmítání participace, ale z neznalosti a zkreslené představy o tom, jak takový proces probíhá a o jeho přínosech pro MČ. Bez dostatečného institucionálního zázemí (formalizovaných systémů participace, zahrnutí participace do popisu práce zaměstnanců MČ atd.) se participace častokrát stává agendou jednotlivých zaměstnanců nebo politiků, případně několika spřízněných jednotlivců, kteří si vzájemně vypomáhají. Bez výraznějšího ukotvení této práce ve struktuře úřadů MČ a bez dostatečné politické podpory však u těchto jednotlivců může nastat pocit vyhoření a frustrace následovaný rezignací. Pokud je participace primárně aplikována politickým vedením bez patřičného ukotvení v administrativě úřadu MČ, hrozí při změně politického vedení ztráta kontinuity. Nové politické vedení vždy potřebuje určitý čas, aby se mohlo v procesu zorientovat. MČ, kde je kontinuita politického vedení, jsou v participaci dále, mají zmapovány jednotlivé skupiny obyvatel a dokáží s nimi efektivně komunikovat. Přesto i tam je důležité, aby byly procesy participace zakotveny do chodu úřadu. 3.2 Zkušenosti a dosavadní praxe participace Mezi MČ, zejména pak těmi, které za sebou mají nějakou negativní zkušenost, panují jisté pochybnosti o správném nastavení participačních procesů ve smyslu metodiky, načasování, vytipování cílových skupin a jejich oslovení. Velký problém vidí MČ i v převaze občanů, kteří se vůči projednávanému projektu či dokumentu vymezují a jejichž názor má tendenci při participačních aktivitách dominovat, což se týká zejména kontroverzních a medializovaných projektů. Čím je projekt méně konfliktní a kontroverzní, tím méně lidí přijde. Ing. arch. Pavel Ludvík vedoucí oddělení koncepce a rozvoje MČ Praha 10 Přestože nejde o hmatatelný problém, nedostatečná důvěra mezi obyvateli a samosprávou je jednou z nejvážnějších překážek participace. Dotazovaní představitelé MČ zmiňovali, že tato bariéra vzniká neznalostí situace vyplývající z nedostatečné informovanosti veřejnosti o plánovaných záměrech. Podle představitelů některých MČ je pak mezi občany patrná nedůvěra v politickou reprezentaci úřadu. Důvěra se buduje dlouhodobě, vytvořením inkluzivního prostředí, plněním slibů a závazků mezi stranami. V případech MČ s nově nastupující politickou garniturou se často ozývaly obavy, jak proces participace uchopit a koncepčně nastavit, aby zapojení veřejnosti bylo smysluplné. Plnění závazků vůči lidem je podle MČ důležitým cílem a kritériem úspěchu. Transparentnost participačního procesu a aktérů, jasné vysvětlení záměrů projektu a motivací aktérů pak důvěru posilují. 12\n15 Strategické dokumenty Přípravu koncepčních dokumentů, jako je program rozvoje MČ, provází obecně nízká míra účasti veřejnosti. Dle vyjádření respondentů jsou koncepční a strategické dokumenty občanům vzdálené. Samosprávy postrádají nástroje a příklady efektivní komunikační strategie, které by veřejnost dokázaly oslovit a tuto poměrně abstraktní tematiku přiblížit. Druhou překážkou pro zapojení veřejnosti do přípravy strategických dokumentů je jejich dlouhodobý charakter, resp. absence viditelných výsledků v krátkodobém horizontu. O projednávání strategického plánu V lokalitách, kde rezonovala nějaká specifická potřeba, ji lidé primárně akcentovali. Když někomu vadily odpadky kolem plotu školy, ve které jsme zrovna projednávali, řešily se odpadky a sebezásadnější dlouhodobé vize nikoho nezajímaly. Bc. Radek Vondra starosta MČ Praha 14 V případech, kdy MČ má vypracovaný strategický plán, byla do jeho tvorby veřejnost zapojena nad rámec stanovený zákonem např. formou ankety a kulatých stolů (MČ Praha 21) nebo prostřednictvím odborných pracovních skupin (MČ Praha 3, MČ Praha 10). Územní plánování Podněty veřejnosti využitelné pro územně analytické podklady ve smyslu hodnot, problémů a potenciálů území úřady MČ až na výjimky nesbírají. Pokud takový sběr dat proběhl, šlo o zapojení prostřednictvím zástupce občanů v odborné komisi, případně o podněty shromážděné v rámci komunitního monitoringu. V případech, kdy MČ podávala návrh na změnu územního plánu, byla veřejnost zahrnuta do rozhodovacího procesu opět skrze institut odborné komise rady MČ (MČ Praha 3). V této souvislosti zástupci MČ uváděli, že při změnách územního plánu může proces participace trvat i několik let, resp. polovinu i delší část volebního období jedné politické reprezentace. Dlouhé trvání a časté průtahy v rozhodovacích procesech je třeba brát v úvahu již při návrhu participačního procesu. Výsledky projednávání se mohou během dlouhého období ztratit nejen v komunikaci s veřejností, ale také v samotném procesu změny ÚP. Veřejná prostranství 13\n16 Vyhodnocení současného stavu Zhodnocení výchozího stavu Praxe městských částí v začleňování veřejnosti do plánování města Z dotazování vyplynulo, že nejvíce zapojují MČ veřejnost do diskuzí o realizaci úprav či tvorby veřejných prostranství. Ve většině případů jde o projekty menšího rozsahu související s konkrétní lokalitou. Na tyto typy projektů je největší ohlas občanů. Představitelé MČ se shodují, že obyvatelé mají tendenci se zaměřovat na změny v prostředí, které se jich bezprostředně dotýkají, případně na změny, u nichž jsou výsledky vidět v krátkém časovém horizontu. Participaci na rozhodování o veřejných prostranstvích však nezřídka komplikují složité majetkové vztahy zpomalující či dokonce znemožňující uplatnění participačních procedur. Městské části nejsou vlastníky velké části veřejných prostranství na svém území, jak je patrné z map majetkové struktury veřejných prostranství uvedených v jednotlivých případových studiích. Co se týče samotného procesu realizace veřejných prostranství, sběr podnětů od veřejnosti ve fázi před zadáním je zavedenou praxí jen v některých MČ. V těch se vstupy občanů sbírají prostřednictvím ankety, osobního dotazování, na plánovacích setkáních za přítomnosti projektanta či v rámci veřejných projednáváních. Standardním postupem je i následné zjišťování zpětné vazby od participujících ve fázi návrhu. Místní agenda 21 Z 57 MČ Prahy je do Místní agendy 21 Národní sítě Zdravých měst (MA21 NSZM) je zapojeno 11 MČ viz tabulka 2, další dvě MČ Praha 8 a Praha 4 mají statut zájemce. Obce jsou v rámci MA21 NSZM řazeny do čtyř kategorií od D až po nejvyšší A, v závislosti na tom, jak splňují jednotlivé ukazatele. [ Tabulka 2]... MČ Prahy zapojené do programu Místní agendy 21 NSZM Praha 7 (kategorie C) Praha 21 (kategorie C) Praha 12 (kategorie D) Praha-Dolní Počernice (kategorie C) Praha 13 (kategorie C) Praha-Libuš (kategorie C) Praha 14 (kategorie C) Praha-Troja (kategorie D) Praha 18 (kategorie C) Praha-Slivenec (kategorie D) Praha 20-Horní Počernice (kategorie C) Národní síť Zdravých měst je asociací aktivních místních samospráv, které se programově hlásí k principům udržitelného rozvoje, zapojují veřejnost do rozhodovacích procesů a podporují zdravý životní styl svých obyvatel. Důraz je kladen právě na úzkou spolupráci vedení municipality s místními odbornými i nevládními partnery a nejširší veřejností. Místní agenda 21 je pak definována jako nástroj ke zlepšování kvality veřejné správy, strategického řízení, zapojování veřejnosti a budování místního partnerství, s cílem podpořit systematický postup k udržitelnému rozvoji na místní či regionální úrovni. 1 Městské části zapojené do programu MA21 se s občany každoročně setkávají v rámci Veřejného fóra Zdravých měst. Během něj si občané společně s představiteli samosprávy, zástupci neziskového sektoru, vzdělávacích institucí a dalších odborníků zvenčí definují největší problémy v dané obci a hlasováním určují 10P desatero problémů. Výsledek je následně ještě doplněn anketou s účastí širšího okruhu občanů. Míra aktivity jednotlivých MČ v tom, jak naplňují program MA21 se různí. Některé MČ jsou součástí programu 1 Zdroj: 14\n17 jen formálně, jiné jej využily k vybudování know-how o zapojování veřejnosti do správy městské části formou vyškolování koordinátora MA21. Využívané metody a nástroje Městské části se v oslovování veřejnosti rozhodně neomezují na pouhé vyvěšování informací na úředních deskách a webových stránkách, jež jim ukládá zákon. Jak dokládá přehled metod v grafu 1, mnoho z nich se snaží zvolit efektivnější, ačkoliv na přípravu i provedení náročnější metody; vypisují ankety, rozesílají dotazníky, pořádají kulaté stoly a diskuze, organizují pracovní setkání, výstavy či komentované vycházky apod. Nutno poznamenat, že graf 1 nerozlišuje, zda byla ta či ona metoda použita MČ jen jednou, nebo zda je standardně využívána ke komunikaci s veřejností. [ Graf 1 ]... Metody participace dle jejich užívání vzorkem MČ Audiozáznamy, fotogra e, videozáznamy Poradní komise Průzkumy veřejného mínění Dotazování veřejnosti Výstavy a prezentace Prohlášení a o c. vyjádření Letáky, plakáty Zprávy, brožury Zveřejňování o ciálních dokumentů Odpovědi na dotazy občanů Soutěže (i architektonické) Hromadná korespondence Sběr dat, připomínek přes web. stránku Konzultační hodiny Veřejné slyšení Tiskové konference, prohlášení Knihovna Informační centrum Komunikace přes sociální média Workshopy, semináře a konference Inzerce Online konzultace Zřízení telefonní linky Jiné Osadní/místní výbor Městský panel Odpovědní schránky Občanské poroty Nezávazná referenda\n18 Vyhodnocení současného stavu Zhodnocení výchozího stavu Praxe městských částí v začleňování veřejnosti do plánování města 3.3 Institucionalizace participačních procesů Proces participace ve většině MČ není formálně zakotven. V těch MČ, kde tomu tak je, jde o institucionalizaci v rámci programových cílů rady a programu rozvoje (MČ Praha 3) nebo ukotvení participace skrze koordinátora MA21 (MČ Praha 7, MČ Praha 14, MČ Praha 21). Pozici vyhrazenou speciálně na agendu participace bychom našli ve třetině oslovených MČ, přičemž jde právě o koordinátora MA21. MČ Praha 14 navíc dlouhodobě spolupracuje s organizací Anthropictures zabývající se komunitním monitoringem. V dalších MČ se participaci věnují buď pracovníci odborů územního rozvoje (MČ Praha 10), či zaměstnanci odboru vnějších vztahů a komunikace (MČ Praha 3). Ve zbylých pak případné zapojování veřejnosti spadá do kompetence politické reprezentace (MČ Praha 6, MČ Praha-Čakovice, MČ Praha-Suchdol, MČ Praha-Zbraslav). Odpovědnost za vedení participačního procesu má většinou kompetentní radní, případně koordinátor participace/ agendy MA21, oddělení vnějších vztahů a komunikace či zaměstnanec úřadu MČ, který má daný projekt na starosti. I když většina ze zaměstnanců úřadu MČ, kteří mají s participací co dočinění, uvádí, že prošli nějakým základním školením zaměřeným na toto téma, trpí všechny oslovené MČ nedostatkem kvalifikovaných pracovníků, kteří by se mohli participaci v městském plánování soustavně věnovat. Z průzkumu vyplývá, že mnoho MČ si proces navrhuje svépomocí, intuitivně a bez hlubší znalosti participačních metod, nástrojů a technik. Samy MČ pak přiznávají, že nezvládnutá participace se podepsala nejen na vztahu k radnici, ale také nahlodala důvěru v tento nástroj jako takový. Špatná zkušenost navíc odrazuje politickou reprezentaci od dalších pokusů občany zapojit. Některé MČ na základě negativní zkušenosti od dalších participačních aktivit raději upustily. Mnoho dotazovaných vzpomíná na emočně a názorově vyhraněné střety, kdy vedení úřadu nevědělo, jak situaci dostat pod kontrolu. V tomto ohledu vnímají MČ jako klíčovou potřebu zkušeného facilitátora nebo mediátora. My tušíme, jak se to má dělat, ale nemáme k tomu žádnou podporu, žádnou metodiku, nic. Nebojíme se ten proces otevřít, ale bojíme se, abychom lidi neotrávili tím, že proces neumíme správně vysvětlit a řídit. Ing. Zuzana Vejvodová starostka MČ Praha-Zbraslav Služeb externích konzultantů využívají MČ jednak z důvodu nedostatečných znalostních a lidských kapacit, ale také ze snahy o určitou nestrannost. V případě prvně zmiňovaného jde zejména o situace, kdy potřebují metodické vedení, facilitátory s dobrými komunikačními schopnostmi či dlouhodobý komunitní monitoring. V případě druhém jde o demonstraci vůle zjistit objektivně názory a preference občanů. Při výběru hrají roli faktory jako cena, zkušenosti, reference, srozumitelná nabídka a rychlost zpracování výstupů. 16\n19 Snaha vtáhnout do rozhodování vyloučené skupiny či aktivně se snažit oslovit ty, kteří sami neprojeví o participaci zájem, je podle slov představitelů MČ nad finanční i lidské možnosti úřadu. Určitou výhodu mají v tomto směru populačně malé MČ, jimž jejich měřítko dovoluje uplatňovat v jednání s občany osobnější přístup, než je tomu v MČ s větším počtem obyvatel. Na druhou stranu samosprávy v malých okrajových MČ při zapojování veřejnosti čelí problémům, jako je geografická roztříštěnost území a nedostatečné lidské kapacity. Protože jsme všichni místní a pohybujeme se tady, informace se dozvídáme spíše venku přímo od lidí. Daniel Kajpr zástupce starosty MČ Praha-Čakovice S ohledem na nedostatečné kapacity samospráv se klíčovou jeví spolupráce MČ s dalšími aktéry v území. Neziskový i podnikatelský sektor a jiné významné instituce a organizace či angažovaní jednotlivci působící v území představují pro samosprávy velmi důležitého partnera. Devizou těchto aktérů je především znalostní kapacita. Mnozí z nich se participaci na různé úrovni dlouhodobě věnují a mohou být pro MČ velmi užiteční. To se týká jak prosazování participačního přístupu, tak zapojování občanů do konkrétních participačních aktivit. Občanská sdružení často pracují s různými skupinami obyvatel, které nemají přímý kontakt se samosprávou nebo vůči této instituci chovají nedůvěru. Z výzkumu mezi MČ vyplývá, že samosprávy si uvědomují komunikační potenciál neziskového sektoru a kapacitu lokální znalosti. Zástupci MČ by rádi těchto možností, které jim neziskové organizace nabízejí, využili, ovšem často nevědí, kde začít. Bariéru v tomto ohledu také představuje nedostatek financí a času. Chybí mechanismy, které by MČ umožnily konzultace expertů např. v rámci pracovních skupin honorovat. Když přijdou neziskové organizace za námi, snažíme se využít jejich lokální znalost. Ale není to tak, že bychom je měli nějak zmapované nebo že by se všemi probíhala oficiálně nějaká komunikace. Ing. arch. Martin Polách zástupce starosty MČ Praha 6 17\n20 Vyhodnocení současného stavu Zhodnocení výchozího stavu Praxe městských částí v začleňování veřejnosti do plánování města Neziskový sektor, případně jiné organizace působící v území svou prací stmelují komunitu a jsou schopny vytipovat vůdčí osobnosti lokální komunity, které mohou být skvělými pomocníky v průběhu participačního procesu. Tito lidé jsou zásadním mezičlánkem mezi samosprávou a mlčící nebo přehlíženou částí veřejnosti, která se jinak na participačních procesech standardně nepodílí. Tito aktéři tvoří jakýsi mezičlánek, přemostění, mezi samosprávou a veřejností. Participační procedury obohacují o svou kulturní, vzdělávací, sportovní činnost, která tmelí a animuje komunitu. 3.4 Potřeby MČ nutné k posílení participace Z rozhovorů se zástupci MČ vyplývá, že ucelená metodická podpora a vytvoření jednotného koncepčního rámce pro participaci jsou nutnými předpoklady pro konstruktivní zapojování občanů do plánovacích procesů. Podle MČ by se IPR měl zasadit o zlepšení této situace a měl by převzít roli odborné institucionální podpory, která by MČ umožnila nastavení vlastních participačních procedur. Z důvodu nedostatku kvalifikovaných pracovníků by pak MČ rovněž uvítaly možnost konzultovat s IPR konkrétní projekty, ve kterých bude zapojení veřejnosti žádoucí. Při profesionálním vedení participačního procesu, větší transparentnosti, otevřenosti samosprávy vůči veřejnosti a inkluzivního přístupu představitelé MČ očekávají, že se lidé začnou o veřejné záležitosti více zajímat. Dlouhodobé a smysluplné zapojení občanů vyžaduje, aby byly participační procedury v rámci MČ institucionálně zakotveny a byly na ně vyčleněny odpovídající personální a finanční zdroje. Nedostačující míra institucionalizace participace v městském plánování je v českém prostředí často nahrazována osobním nasazením a zápalem jednotlivce. Proto, aby s odchodem jednotlivce nebyl ohrožen celý participační proces a tedy podkopána důvěra, kterou MČ s veřejností budovala, je nutné, aby participační aktivity byly pevně zakotveny ve struktuře a procedurách MČ. Za vzor je možné si vzít instrumenty navrhované MA21 a upravit je podle individuálního kontextu a potřeb MČ. Zástupci vybraných MČ se shodují, že koncepčnímu zapojovaní veřejnosti do rozvoje MČ musí předcházet zlepšení komunikace a koordinace mezi jednotlivými úrovněmi samosprávy a dotčenými orgány jako IPR, TSK, DP apod. Souvisí to především s tím, že MČ nejsou z velké části vlastníky veřejných prostranství na svém území. Informace o plánovaných záměrech jiných vlastníků na území pak na MČ přicházejí na poslední chvíli. Pro občany jsou tyto majetkoprávní vztahy nesrozumitelné a je běžnou praxí, že se na úřadu MČ dožadují něčeho, co tento orgán nemůže ovlivnit. 18


Naštvané hvězdy přišly o peníze: Bartošové dluží televize 800 tisíc korun, zkrátka přišly i další celebrity - Super.cz\nIveta Bartošová chce od televize peníze. Foto: TV Pětka\n6. února 2013 9:22\nTo, že přestala kvůli finančním problémům vysílat televize Pětka, se značně dotklo mnoha celebrit, které svoji tvář s touto stanicí spojily. Nejvíce dotčena je Iveta Bartošová (✝48), na níž Pětka postavila své vysílání díky show Iveta živě. Zpěvačce mají dlužit horentních 800 tisíc korun.\n"Iveta všechny závazky vyplývající ze smlouvy splnila, zaplaceno ale nedostala. Takže jí televize dluží kolem 800 tisíc korun. Dnes máme schůzku s právníkem a budeme projednávat podání žaloby na TV Pětka," řekl Aha! Ivetin partner Josef Rychtář (63). "Je mi líto i těch ostatních lidí, kteří měli dostat zaplaceno a nedostali," dodal.\nMezi ně patří mimo jiné Kateřina Kristelová (41) a Jan Antonín Duchoslav, kteří uváděli pořad Bulvárek, za nějž jim chybí na účtu po 150 tisících korunách. Duchoslavovi navíc ještě 100 tisíc za Iveta živě. O 300 tisíc korun měla podle Aha! přijít Alice Bendová (47), o 150 tisíc pak Eva Jurinová. Dluh od televize řeší i právní zástupce Mahuleny Bočanové (54).\nI zaměstnanci bez hvězdné tváře jsou bez peněz. Pětka zredukovala stavy, z dvou set lidí, jež pro ni pracovali, zůstalo asi čtyřicet, kteří budou převeleni pod TV Metropol. "Dluží nám dvě výplaty, které nemají v úmyslu proplatit. Zaplatí jen těm, kteří zůstávají v TV Metropol," svěřil deníku bývalý zaměstnanec s tím, že mzda se pohybovala okolo čtyřiceti až padesáti tisíc korun měsíčně. ■\nIveta Bartošová přišla o 800 tisíc. ■\nMahulena Bočanová moderovala Sen za den a její finance řeší manažerka a právní zástupce. ■\nFoto: Hana Connor, Harmony\nKateřina Kristelová by měla dostat ještě 150 tisíc za moderování Bulvárku. ■\nAlice Bendová mohla za pořad Svět celebrit přijít až o 300 tisíc korun. ■\nEva Jurinová uváděla pořad Na vrcholu, údajně přišla o zhruba 150 tisíc korun. ■\nJan Antonín Duchoslav má peněženku lehčí o 250 tisíc korun. ■


Ředitel FBI Comey chce anulovat čtvrtý dodatek americké ústavy a zcela zrušit právo na soukromí\nBy Redakce srp 12, 2016\nŘeditel FBI James Comey dostal Hillary z háčku, ale chce na něj dostat vás. Tvrdě tlačí na přístup k veškeré vaší internetové aktivitě bez soudního příkazu. Comey, který by dokonale zapadl do Hillaryno Gestapa, říká kongresu, že Spojené státy nebudou v bezpečí, dokud nebude FBI vědět, kdy se každý Američan připojí na internet, komu posílá e-maily a od koho je dostává, a dokud nebude znát každou internetovou stránku, kterou nějaký Američan navštívil.\nExkluzivně: Islámský průvodce ČR. Seznam míst, kde se dá modlit, nakupovat anebo najít muslimský hřbitov\tSdílejte. Tento cizinec žijící v České republice pronesl zásadní slova. Tohle zřejmě někteří lidé nerozdýchají...


Pletivové ploty – Brno • NejZóna.cz\nPletivové ploty – Brno\nObjekt > Samostatné stavby > Ploty > Pletivové ploty\nTéma: Pletivové ploty\nDostavění plotu (pletiva)\nDobré reference na téma Pletivové ploty pro inspiraci\nPoptávám stavbu pletivového plotu o délce 91 metrů, na rovinatém, zaměřeném pozemku, kolem stávající budovy. rád bych poplastované pletivo s podhrabovými deskami (20cm) varianta s pletivem 180cm. na jedné straně dvoukřídlou zahradní bránu (200 cm x 360...\nProběhla demontáž starého drátěného plotu včetně odvozu. dále jsme provedli montáž nového poplastovaného pletivového oplocení. na část úseku byly použity podhrabové desky - v místě výškového rozdílu terénu sousedního pozemku.\nOd prvního momentu velmi příjemné a vstřícné vystupování. pozitivně vidím přístup "první uvidím, pak nacením". na místě jsme si domluvili termín, technické řešení a na co dát pozor (zasazené...\nPoptávám 40 m dlouhý plot z poplastovaného zeleného pletiva, výška 1,60 m + branka. podezdívka z betonových tvárnic je hotová. místo: lišov u českých budějovic. termín provedení co nejdříve dle dohody . prosím o cenovou nabídku. děkuji dobrý den v příloze.\nPo odborném posouzení terénu byly na místě vytvořeny drobné změny původního návrhu práce, ta pak provedena časově i finančně přesně dle dohody, s ochotou a v příjemné pracovní atmosféře. děkuji.\nJak se poptává Pletivové ploty?\nNa zahradě v brně soběšicích opravit nebo instalovat drátěný plot co nejdříve.\nPletivové ploty, Brno\nLikvidace starého plotu a výstavba nového\n…cm pletiva. Problémem je jiná výška terénu mezi námi a sousedkou (o 30-35 cm, její je výš) a váha zeminy tlačí na plot tak, že je vyvrácený a padá na naši stranu. Chceme nahradit identickým plotem (asi opět beton, pletivo), který se nebude...\nPotřebuji vyměnit pletivo plotu v délce cca 140m. plot bude využívat stávající sloupky, které je potřeba natřít. výška plotu je 150cm. bez podhrabové desky. realizační firma dodá i pletivo.\nPoptáváme realizaci plotu tyto základní rozměry vzdálenost sloupků: 3 m (strany dle pohledu z uliční sítě). 1. strana levá: 77 m 2. strana zadní: 27 m 3. strana pravá: 76 m přední strana bude řešena individuálně po osobní dohodě dohodě . pletivo zn +...\nprofese ► stavební firma ► ploty ► pletivové ploty


Přečtěte si o tématu "zlata or tretra". Abychom vám usnadnili vyhledávání zajímavého obsahu, připravili jsme seznam nejoblíběnějších článků s klíčovými slovy "zlata or tretra", které hledáte. V naší encyklopedii najdete články, fotografie i videa k tématu "zlata or tretra".\nBolt snil před Tretrou o hokeji! S Čechy jsem porazil Kanadu!\nJamajský fenomenální sprinter Usain Bolt (24) včera předvedl v Ostravě, jaké má svaly, kde chce na vítkovickém stadionu při mítinku Zlatá tretra …\nPo zápase mu tvář hrála úsměvy. Vždyť získal na MS teprve svou třetí medaili v českém dresu, po dvou zlatech z let 2005 a 2010. Celých 21 let …\nVítkovice: Parádní stadion!\nUž se to rýsuje, studie jsou na světě. Renovace Městského stadionu v OstravěVítkovicích začne hned po skončení 51. ročníku atletického mítinku…


Moldavský pat trvá dál, nepomohlo ani referendum — ČT24 — Česká televize\nKišiněv/Moskva - Nové komplikace do chronické politické krize v Moldavsku přinesly výsledky nedělního referenda, v němž měli občané rozhodnout o přímé volbě hlavy státu. K urnám se nedostavila potřebná třetina voličů, a hlasování bylo tudíž vyhlášeno za neplatné. Úřadující prezident Moldavska Mihai Ghimpu dnes oznámil, že v souladu s ústavou rozpustí parlament a vyhlásí nové parlamentní volby. Jejich termín neoznámil.\nReferendum mělo vyřešit vleklý pat mezi prozápadní vládní koalicí a opozičními komunisty, který už druhým rokem brání zvolit v této nejchudší evropské zemi řádnou hlavu státu. Žádný z obou táborů nemá v zákonodárném sboru třípětinovou většinu nutnou ke zvolení prezidenta. Rozřešení ústavní krize mělo přinést referendum a následná přímá prezidentská volba.\nNedostatečná účast v nedělním referendu byla pro moldavskou politickou scénu velkým překvapením a pro vládní koalici šokem. Předvolební průzkumy předpovídaly až tříčtvrtinovou účast s tím, že pro přímou volbu se vysloví pohodlná většina hlasujících. Komunisté, kteří od začátku vyzývali k bojkotu hlasování, dnes slaví velké vítězství. „Vládnoucí koalice dostala, co si zaslouží,“ prohlásil po oznámení výsledků šéf moldavských komunistů Vladimir Voronin. „Uzurpovala si moc a přivedlo ji to k bankrotu.“\nUspokojení zaznívá i z Moskvy, které je vládnoucí moldavská Aliance pro evropskou integraci trnem v oku. Za „prohru prorumunských radikálů“ označil dnes výsledek hlasování první náměstek šéfa zahraničního výboru Státní dumy Leonid Sluckij. „Moldavský volič teď sám rozhodne, kdo má zemi vyvést z politické a hospodářské krize a z důsledků všech těch barevných revolucí,“ řekl ruský politik. V příštích volbách má podle Sluckého velké šance moldavská komunistická strana, od níž si Moskva slibuje „obnovení snah o sblížení s Ruskem“.\nPodle moldavských médií se od Ghimpua očekává, že rozpustí parlament bezprostředně po vyhlášení oficiálních výsledků referenda, což se stane zřejmě ve středu. Podle politické dohody ale má poslední slovo ústavní soud, který musí neplatnost referenda potvrdit. Učiní tak kolem 20. září.\nNásledné parlamentní volby, které by podle tisku neměly být vyhlášeny na pozdější než listopadový termín, budou už třetí od dubna 2009, kdy parlamentní hlasování o volbě prezidenta ztroskotalo poprvé. Moldavský i ruský tisk se shoduje v názoru, že prozápadní koalice bude hledat sebemenší mezeru v legislativě, aby volby odložila na příští rok.\nMoldavští komunisté zablokovali volbu prezidenta


Mexiko: revoluce se odkládá | | A2 – neklid na kulturní frontě\nPřed třinácti lety byli mexičtí zapatisté vítáni jako „postmoderní guerilla“, která překonala odkaz tradičního utahaného levičáctví a zároveň nerezignovala na radikální politiku. Náš redaktor odjel do Chiapasu s otázkou, co z těchto nadějí zbylo – v mexickém, lokálním i mezinárodním kontextu.\nZdá se, že karty jsou v Mexiku rozdány jasně – jiskérky snah o odpor vůči výsledkům voleb (podle opozice zfalšovaných) a o prosazení levicového kandidáta Obradora proti představiteli pravice Calderónovi spíše dohasínají. Povstalečtí zapatisté se věnují správě pěti caracoles (venkovských území, která se jim podařilo krátkým bojem a dlouhým nátlakem vyvzdorovat na vládě) a aktivitám vůči hlavním otázkám mexické politiky zdánlivě mimoběžným. Zdánlivě?\nTři roviny jedné revolty\nKdyž zapatisté vyšli na Nový rok 1994 z džungle a realizovali alespoň malou část svých megalomanských povstaleckých plánů (namísto hlavních městských center státu Chiapas, jen o málo menšího než Česká republika, se jim podařilo na několik dní obsadit pouze symbolické centrum San Cristóbal de las Casas), strefili se do průsečíku hned několika témat – místních, mexických i světových.\nV místním měřítku upozornili na bídu chiapaských rolníků a zejména bezzemků. Zároveň vyzvedli mayskou tradici, ale v obměněné, nekonzervativní verzi: vystoupili na obranu mayských jazyků a identity a likvidovali ty prvky tradice, které v praxi znamenaly například útlak žen. Na mexické úrovni představovali vzpouru proti dohodě Mexika s USA a Kanadou o volném obchodu, odkazovali k mexické revoluci coby formativnímu mýtu moderního Mexika a zpochybňovali mocenský monopol Institucionální revoluční strany (PRI). Ta používala stále zastaralejší levicovou rétoriku a politiku ústupků neoliberalismu. Zapatisté připomněli indiánství jako hodnotu a identitu, která má svůj význam – dali si ale pozor, aby jejich výzvy nebyly vnímány separatisticky. Na úrovni mezinárodní pak představovali obnovení naděje, že levicový projekt proměny světa směrem k větší svobodě a rovnosti má stále smysl a je realizovatelný, alespoň v podmínkách lokální autonomie. Zapatisté podle mnohých nepřímo iniciovali hnutí, které získalo přízvisko alterglobalizační.\nProhráli jste nám volby, páni povstalci\nO třináct let později se leccos změnilo. Povstání přitáhlo pozornost a do Chiapasu zamířily vedle tisíců vojáků i nějaké ty vládní dotace. San Cristóbal de las Casas se stal do značné míry turistickým centrem – mnozí vám řeknou, že právě díky zapatistům se tu paradoxně začaly hýbat kšefty. Na ulicích potkáte indiánky a jejich děti, které vám budou prodávat hadrové figurky zapatistů… Bývalá mexická státostrana PRI přišla o moc a uvolnila cestu „standardnímu“ souboji pravice a levice. Zapatisté se vydali na nejistou cestu bojkotu tohoto souboje, kampaně proti volbám a úsilí o autonomii bez státních dotací, jejichž přijetí by museli vykoupit hořkými ústupky a bez nichž se mohou obejít i díky materiální podpoře západní levice. Znamená to pro ně ztrátu spojenců a dříve či později je čeká rovněž nutnost vypořádat se s nemalými vnitřními problémy.\nZatímco velká část mexické levice podpořila v loňských prezidentských volbách levicového kandidáta Obradora, zapatisté vystoupili s projektem „jiné kampaně“. Jejím smyslem bylo vzájemné propojení mexických sociálních hnutí. I mnozí bývalí spojenci zapatistů se na ně po volbách, které pravice vyhrála o 0,58 % hlasů, obořili s výčitkou: to vy jste vyhráli volby pravici! Pro zapatistickou pozici ale mluvil vedle obecných argumentů o nelegitimitě zastupitelské demokracie i poukaz k osobě levicového kandidáta – populisty, který ve funkci starosty Mexico City podle soudu řady svých kritiků jasně ukázal, že je na straně chudých jen slovy. Je ovšem otázka, nakolik bude propojení sociálních hnutí účinnou náhradou za ztrátu některých spojenců na levici.\nMezinárodní podpora zapatistů je zatím trvanlivější. Její poslední velkolepou manifestací bylo Encuetro, které proběhlo postupně ve třech zapatistických vesnicích na konci letošního července. Účastníci měli příležitost vyslechnout projevy představitelů jednotlivých vesnic, zhlédnout nástěnné malby na některých dřevěných domech a alespoň na týden zakusit atmosféru autonomie. Dva a půl tisíce podporovatelů zapatismu z celého světa se ocitlo mezi maskovanými indiánskými povstalci. Revoluční turismus? Jistě, se vším špatným i dobrým.\nAktivisté si vyslechli projevy zapatistů a dále členů rolnické internacionály Via Campesina. Místní se snažili prezentovat projekt nezávislosti na státních úřadech a vnucované kultuře – zároveň si ale dali velký pozor, aby nevystupovali separatisticky, a tak k úžasu radikálních návštěvníků akce s úctou zpívali mexickou státní hymnu. Prezentace rolnických aktivistů obsahovala nechtěné kontrasty – například když indonéský řečník uvedl, že povolený limit půdy na rodinu je třetina hektaru, zatímco kanadská delegátka se v úvodu svého vystoupení pochlubila několikasethektarovou farmou… Zapatistické zaměření na rolníky je vzhledem k jejich vlastní pozici pochopitelné. Otázkou však zůstává, zda se pak jejich hnutí nestane pouhým hlasatelem partikulárních rolnických zájmů a neztratí svůj dosavadní široký záběr, kdy bylo schopno získat sympatie leckoho, od ekologů až po levicové radikály.\nDo tří let, Calderóne\nZatímco mnozí zahraniční stoupenci hnutí si do zapatistů projektují své vlastní neuskutečněné sny, našli se i tací, kteří si vedle pozitivních stránek povšimli rovněž negativ – zejména patrných kulturních, znalostních a tím i politických nerovností mezi obyčejnými indiánskými rolníky, vedením zapatistů a jejich charismatickým mluvčím Marcosem, původním povoláním profesorem grafického designu. Vášnivé skandování „Viva el Subcomandante Marcos“ se příliš nesneslo s tvrzeními, že maskovaný idol je pouhým podvelitelem a mluvčím využívaným ke komunikaci s vnějším světem. Potřeba oslavované celebrity, normální v okolním světě, představuje vážný problém pro hnutí, založené na heslech o rovnosti, svobodě a důstojnosti. Bude jej muset dříve či později vyřešit, chce-li zůstat inspirací i pro svět za hranicemi svého malého a vládou i polovojenskými jednotkami konzervativců neustále ohrožovaného území.\nA inspirací zůstat bezpochyby chce. Zapatisté nesdílejí hysterii velké části mexické levice ohledně vlády pravičáka Calderóna, nepodílejí se na snahách zpochybnit volby. Namísto toho už teď vystoupili s heslem „Calderóne, na viděnou v roce 2010“. Rok bouřlivého shledání s prezidentem, jemuž má skončit mandát roku 2012, si nevybrali náhodou – hlásí se ke stému výročí mexické revoluce, která sehrává v mexické politické kultuře roli zakladatelského mýtu. Zapatisté už jednou vsadili na ztotožnění s odkazem této revoluce – to když si vybrali jméno podle jejího hrdiny Emiliana Zapaty. Uvidíme, zda uspějí i nyní a zda se jim za tři roky podaří dosáhnout v Mexiku nějaké změny. Ony tři roky ale nebudou jen dobou perných příprav pro ně i jejich stoupence. Měly by se stát i časem bedlivého sledování mexické politiky. Nejen proto, že zapatisté už svým minulým vystoupením ovlivnili i místa velmi vzdálená od Latinské Ameriky.


Fotografie „TENERIFE - Canary Islands (4K)“ | Galerie Megapixel\nTENERIFE - Canary Islands (4K)\n8. místo podle poroty v soutěži Ode to my family\nPředstavuji ti další video ze svých cest. Tentokrát jsem vzal svou milou a svého 9ti měsíčního syna na 12 dní na Kanárské ostrovy, ostrov Tenerife. Měl to být hlavně rodinný výlet a první cestovatelské zážitky pro synka Jendu.\nCo bych to byl ale za dronistu, kdybych si s sebou nevzal nářadí. Ač nebyl záměr si dovízt materiály, tak se mi během 4 dnů, kdy jsem měl půjčený auto, podařilo vyrazit na pár východů a západů, když mi rodinka spala... Mohl jsem tak trochu uspokojit své touhy po vizuálním díle.\nJe to neskutečně zajímavý ostrov, kde na tak malé ploše člověk nalezne spoustu různorodých krajin. A samozřejmě všude trčí majestátní 3 715m vysoká sopka Teide, která ze sebe vydala maximum pro vznik této měsíční krajiny.\nJsem moc rád, že mi počasí a poměrně málo lidí umožnilo nasbírat tak skvělý materiál.\nVelké poděkování patří mojí Mišce a synkovi Jendovi, který byl i přes svůj nízký věk úžasnej parťák na této dovolené.\nTak se usaď a vychutnej si tento sopečný výlet na ostrov TENERIFE.\nnádhera...jak zpracováním tak i obsahem\nPetr Fiala 25. 06. 2021 08:30 |Reagovat\nJana Vališová 24. 06. 2021 12:49 |Reagovat\nprofi práce, nádherné záběry\nZdenek Musil 24. 06. 2021 10:22 |Reagovat\n72.3 % Atraktivita je odvozena z počtu zhlédnutí, „líbí se” a „oblíbených” v době, kdy byla fotografie v anonymním režimu.\n24. 06. 2021 10:15\ntenerife kanárské ostrovy cestování dron letecky rodina výlet dronista pilot příroda nature teide krása


ŽENA-IN - Příběh Otesánka: Diety i bandáž žaludku\nPříběh Otesánka: Diety i bandáž žaludku\nJedla, jedla, až všechno snědla. A nic jí nepomohlo. Tak by se dal stručně vyjádřit životní příběh Blanky z Prahy, která svou „záživností“ překonala všechny diety světa.\nObezitologové sice nabádají ke smířlivosti se sebou samým a potíže s tukovými polštářky svádí na genetickou dispozici, ale máte-li místo roztomilého podhlavníčku pěkně vyfutrovanou peřinu, vaše stokilová babička je v tom zřejmě nevinně.\n„Já jsem byla od dětství dvakrát větší a těžší než ostatní,“ stěžuje si Blanka a přidává vzpomínku na předškolní léta, kdy v noci loudívala na rodičích alespoň kousek suchého chleba. Její dospívání proto probíhalo v zajetí rozličných diet a půstů, které ji dokázaly udržet na normální váze. Do dvaceti let vážila při svých 168 centimetrech 65 kilogramů a byla spokojená. Pak se vdala, porodila dítě a bylo po štíhlosti.\nPrvní pokus – fermetrazin\n„Když jsem se vrátila z porodnice, vážila jsem skoro metrák. Nelíbila jsem se sobě ani okolí, ale nějakou drastickou dietu jsem držet nedokázala,“ líčí období před čtyřiceti lety, kdy začala svůj vleklý boj s obezitou. A protože se jí vůle nedostávalo, přišla na způsob, jak ji obelstít a zbavit se své tukové zásobárny pomocí jiného prostředku.\n„Moje tchyně byla tenkrát nemocná a užívala fermetrazin. Já jsem sice o něm věděla, že je návykový, ale mimo jiné se po něm i skvěle hubne. V lékárně vám ho ale bez předpisu neprodali, navíc se s ním zacházelo skoro jako s cyankáli,“ vzpomíná. „Nakonec se mi podařilo přemluvit doktora a vyškemrat od něj předpis. Bylo to skvělé. Hubla jsem přímo zázračně, klidně i půl kila denně. Dostala jsem se o třicet kilo dolů a navíc se ze mě nestala ani narkomanka. Byla jsem spokojená,“ dodává.\nTuhle váhu se Blance podařilo nosit několik let. I když mezi tím porodila další dvě děti, zůstávala stále stejná. Dostala ji až sametová revoluce, lépe řečeno práce v parlamentním zpravodaji po jejím skončení.\nDruhý pokus – džusová dieta\nTak, jak to dokážou zařídit jen hbití poslanci, už bufet v roce 1990 vykazoval zarážející rozdíly v cenách oproti těm, které platil obyčejný plebs v samoobsluze. Stejně jako za minulého režimu. Bohužel sortiment tehdy zůstával stále na úrovni socialistického zásobování, a tak kromě super levných sladkých limonád, sušenek, čokolád a salámu si ani tehdejší pohlaváři příliš laskomin neužili. Blance to ale stačilo k tomu, aby po dvou letech odcházela z parlamentu opět jako metráček.\n„V té době se mi do rukou dostal text příběhu člověka, který překonal poslední stádium rakoviny pomocí džusové diety,“ říká. „Lékaři mu dávali půl roku života, ale on se za šest týdnů, kdy pil jen přírodní šťávy, bylinné čaje a vodu, uzdravil. A navíc hodně zhubnul. Zjistila jsem, že je to stará skandinávská léčebná kúra, při které se tělo úplně pročistí a pomáhá vyléčit spoustu různých nemocí. Sehnala jsem si knihu od finského spisovatele Paavo Airola Džusový půst, kde popisuje podrobnosti, a začala s likvidací nadbytečných kilogramů.“\nŘíká se, že vydrží-li člověk první čtyři dny, má vyhráno. Blanka to jen potvrzuje. Nesnesitelný hlad, který ji trápil prvních pár dnů, se změnil na bezmocné prázdno v žaludku, které s sebou po čase přineslo něco navíc. „Úplně mi přestaly migrény, které mě dost často sužovaly, pleť jsem měla jako novorozeně a mozek začal pracovat jako nikdy před tím,“ vzpomíná. Za necelé dva měsíce měla dole patnáct kilogramů a nastoupila do zaměstnání v ekonomickém deníku. A tam to začalo nanovo.\nTřetí pokus – bandáž žaludku\n„Moje kolegyně mi každé ráno říkala – Ty máš hlad, viď? – a hned rozbalila balíček salámu, šunky nebo vlašského salátu. To opravdu nešlo odolat,“ vypráví oběť svých chutí. A aby nevypadala jako nevděčnice, která jen ujídá z cizího, začala ráno kolegyni triumfovat jinými lahůdkami. Jednou chlebíčky, podruhé dortík, až z nich bylo 118 kilo živé váhy.\n„Tehdy jsem se rozhodla pro bandáž žaludku,“ vypráví. „Před deseti lety byla jediná klinika, která tento zákrok prováděla, v Jičíně. Byla jsem ráda, vzala jsem si dva týdny dovolené a nikdo se tak nic nedozvěděl. Na pokoji jsme ležely čtyři ženské, já byla nejhubenější. Jedna byla tak tlustá, že se v leže dusila vlastní vahou.“\nProč svou tloušťku lidé nechají zajít tak daleko a nejdou na zákrok dříve? Nemůžou, protože je nemocnice odmítne. Hlavní kritérium, které musí uchazeč splnit, je výška indexu BMI (poměr velikosti a váhy) nejméně 35, lépe 40. Věřte ale, že v tomto případě už vaše podoba začíná splývat s antarktickým ploutvonožcem rypoušem sloním a vy sotva vylezete na operační stůl. Zato ta úleva potom. Žaludek nasytíte několika lžícemi polévky, k obědu vám stačí půlka banánu a večer si kousnout do krajíce s máslem. Sníte-li celý, žaludek ho nepřijme a donutí vás přebytky zvrátit. Blanka se za pár měsíců vznášela o celých čtyřicet kilo lehčí. Ale i když to vypadalo, že už má váhu nadosmrti vyřešenou, přece jen nakonec přelstila samu sebe.\nPokus čtvrtý – smíření se skutečností\n„Často jsem ze své pracovní funkce byla zvaná na různé konference s rautem nebo jiné opulentní hostiny. Několik prvních let po operaci jsem se jim snažila vyhýbat nebo se vymluvit na křeče v žaludku a nejíst, ale nakonec to skončilo katastrofou. Povedlo se mi to, před čím nás v nemocnici varovali nejvíc. Svůj zmenšený žaludek jsem takzvaně přežrala, vytáhla ho do původní velikosti a ztloustla na 120 kilo. Šlo to pomalu. Nejdřív jsem zvracela po každém větším najedení, ale po čase se potíže zmenšovaly, až vymizely úplně,“ s lítostí vypráví. Její žaludeční tkáň se proti své vůli adaptovala na staronové podmínky obřích porcí jídla a v dutině břišní se vytvořil s poloviny žaludku žaludek celý.\nZdá se, že všechny způsoby, jak být štíhlá, a tudíž šťastná, selhaly. V případě Blanky platí jen vlastnost číslo jedna. Ví, že štíhlá nikdy nebude. Občas si na pár dnů zopakuje džusový půst, ale už nikdy ne na tak dlouho, aby se to projevilo na vzhledu. Denně vaří manželovi teplé večeře, a tak se prostě neudrží. Nešťastná už ale kvůli tomu není. „Se svou slabou vůlí jsem se vyrovnala a od té chvíle mi je dobře,“ končí své vyprávění.\nGastrická bandáž je pouhé přiškrcení horní části žaludku. Tím se jeho objem zmenší na velikost žaludku předškolního dítěte, tudíž mu k nasycení stačí i stejná velikost porcí (objem jako je jedno jablko). K obtočení se používá buď proužek tkané textílie – takzvaná rigidní bandáž, která se po operaci nedá regulovat, nebo proužek silikonu – bandáž adjustabilní. Na vnitřní ploše silikonu je balonek, jehož objemem lze regulovat i objem žaludku. Bandáž se v současnosti provádí už jen laparoskopicky. Další metodou je zavedení silikonového balonku naplněného vzduchem. Ten se používá především v případech, kdy je třeba rychle snížit váhu pacienta, například před nějakou závažnou operací.\nPři bypassu se vyřadí část žaludku a několik desítek centimetrů střevní kličky, tím se zmenší vstřebávání potravy v zažívacím traktu. V České republice dělají tuto operaci lékaři v Nemocnici na Homolce.\nTato metoda je zatím v klinických zkouškách. Do podkoží pacienta lékař voperuje stimulátor, který žaludek podněcuje k intenzivnější činnosti a rychlejšímu vyprazdňování. Je to metoda poměrně drahá, stojí přibližně 150 tisíc korun. Zavedení stimulátoru vede během prvního roku k úbytku 30 procent nadváhy.\nMáte problémy se špíčky? Jak je řešíte?\n„Já jsem byla od dětství dvakrát větší a těžší než ostatní,“[/i]\nDo dvaceti let vážila při svých 168 centimetrech 65 kilogramů\n- To mi tedy nepřijde dvakrát větší a těžší než ostatní\nkareta — #22 asi jsme se nepochopily, já nepsala o těhotenství, ale o malých dětech. Prostě je podle mě důležité krmit už od mala děti tak, aby nebyly tlusté. Neříkám, že moje děti nedostanou sladkoust nebo něco podobného, ale chce to určitě korigovat už v mládí. Já v těhotenství přibrala 12 kg, musela jsem se hodně hlídat. Nebyl by pro mě problém nabrat 20 nebo i víc a nemusela bych se ani moc snažit.\nKrišpína — #21 já to nedokázala ovlivnit- tloustla jsem ze vzduchu (zavodnění) a přes to, že jsem intenzivně sportovala- jezdila na kole, plavala několik km denně a chodila na procházky...20 a 25kg jen to hvízdlo! Ale šlo to prakticky hned dolů- v porodnici 12kg a poslewdní 3 kg jsem mívala nahoře do 2 měsíců Na těhotenství bych to nesváděla...ale já nejsem typ víly\nna komentář reaguje Krišpína — #23\norangutan — #20 já vím velice dobře o čem mluvím, s váhou zápasím celý život , proto jsem si na to u dětí dávala veliký pozor, protože vím, jaké to je být macek.\nnepapám světlé pečivo,ale nic moc,pohybu mám dost.nejlepší jsou ty názory,které nemají žádné problémy s váhou.Ty mají problémy jinačí a taky neradíme.Ty hubené jsou chytré,ale ,ale sami by potřebovali pomoct\nmindulinka — #14 asi budu mít pravdu já\nPardon, to mělo být k příspěvku č. 14\nKrišpína — #13 vážně? A já myslela, že právě záleží na tom, kolik si jich v dětství vytvoříme a teprve pak přijde na řadu, jak moc si je vykrmíme. Prostě ten, kdo si jich vytvoří hodně má pak větší práci si je udržet splasklé.\nVýmluvu na štítnou žlázu neberu...Při zvýšené činnosti se hubne, při snížené sice tloustne, ale pokud beru předepsaný hormon (Euthyrox, Eltroxin...) tak, jak mám, jsem v podstatě zdravý člověk a tloustnu ze zcela jiných důvodů. Chce to být alespoň k sobě upřímný\nKrišpína — #13 S počtem tukových buněk se už rodíme, záleží jen na nás jak si je vykrmíme\nAnai — #12 někdy je to skutečně boj, udržet váhu v rozumných mezích. Poslední dobou jsem si všimla, že je všude kolem dost tlustých lidí. Nemyslím takové ty oplácané, co mají max. 10 kg navíc, ale vyloženě tlustých, co sotva chodí. A to je fakt děs. Nechápu, že to nechají zajít tak daleko. Znám ten pocit, že se podívám na tatranku a mám o 2 kg víc. Tak si jí prostě můžu dopřát jedn jednou za čas a ne denně. Jsem šťastná, že moje děti od mala milují zeleninu a ovoce. A doufám, že mi jednou poděkují za to, že jsem jim v dětství nevytvořila tolik tukových buněk, aby bojovaly s obezitou. Popravdě, dalo mi to dost práce.\nkarym: přesně tak, ten zřejmě Blanka nevyzkoušela. I jinak je divný článek. Takové "hop nebo trop". Kdyby s kolegyní mlsala místo odporných nezdravostí zeleninu a ovoce a doma manželovi místo české klasiky vyvářela středomořskou stravu dle receptů ženy-in , tak se nemusí do konce života trápit ani hladověním, ani obezitou! Já bojuju právě takhle, dává mi to zabrat čím jsem starší, tím víc....\nToraToraTora — #10 Nežvýkat oběd je nezdravé Pak tedy "zase" polykat/nepolykat?\n...jeden z několika článků, který Vás donutí okamžitě přestat žvýkat oběd\nmoje špíčky se líbí- jsem klenutá, ne vyžraná\ntaky mam problem se stitnou zlazou , a samozrejme je to tim padem tezsi si tu vahu udrzovat, ale doktor mi rikal:"nezrat" a myslim, ze to zabira.Proste kdo ma problem se stitnou zlazou, tak musi zmenit celkove svuj rezim.Ja kdyz se snazim, tak nejaky to kilo jde dolu , ale jakmile ne, tak je to furt dokola, a pak me to prestane bavit, protoze ono je to naporad.No a samozrejme vzdy do toho vlezou nejaky oslavy,... a pak se zapomenu a mam to samy co jsem mela.No musim se snazit casteji.A hlavne pokud se to da vydrzet, tak porad\nolga ebertová — #6 mám ten samý problém\nJá mám problém se štítnou žlázou,při 160 cm vážím 81 kg,samotné je mi ze sebe špatně,ale váha nejde dolů kdybych se zbláznila ba naopak jde pořád nahoru.\nna komentář reaguje lenagirl — #7\nNěkde jsem četla, že také stres způsobený společenskou podřízeností v práci či jiném kolektivu, tzv. sociální stres, vede k vylučování stresových hormonů do krve. Ty podporují a urychlují ukládání tuků v břišní oblasti.\nMožná by stačilo změnit zaměstnání. Pohyb a spousta práce při které nemáte čas neustále jíst by pro vás byl určitě vhodným řešením.\nPS: Předpokládám, že problémy se štítnou žlázou nemáte.


Rozhovor v Britskych listech ON LINE (3O. 10. 2001)\nLumír Hájek: ...Nejak mi nestimuji ta osmedesata leta, rok vaseho narozeni a ten osmnactilety student, ale budiz, to je nakonec fuk. Kazdopadne mate pravdu, ze od doby kdy vam bylo 18 se toho udalo docela dost, spousta lidi pozaviranych, par i mrtvych (treba Wonka), zadratovane hranice, a nic z toho neprimelo myslitele Kellera k tomu, aby mu docvaklo, ze KSC je fuj. Kolik vam bylo v 89 a kdy jste v sobe nahle objevil vlohy k analyzovani spolecenskych deju a pranyrovani zla, kdyz predtim tak dlouho nic ? :-)\nJan Keller: Odpovím Vám na otázku, až se ji pokusíte formulovat bez hrubých pravopisných chyb. S morálkou je to někdy ošidné, k něčemu však vzdělání však skutečně zavazuje (včetně toho elementárního.)..."\nHájek: Můj komentář - odpověď hodná komunisty !\nJan Keller: Už je to lepší, pane Hájek. Když píšete pouhá zvolání, je tam chyb méně.\nŠtěpán Kotrba: Anonymovi SP: Na to, že pracujete v Akademii věd, máte pozoruhodně málo znalostí z matematiky... :)))\nsp: Vzdycky mne fascinovaly sociologicke vedecke postupy predstavovane kellerovsku metodou "konzervativci jsou takovi..., moje tchyne byla hrozne konzervativni". Slusny vedec by mel sve teorie podporit nejakymi experimenty. Od profesora sociologie bych alespon uvital nejake citace ci vyzkumy podporujici jeho tezi o "flexibilite spolecnosti". Tedy znovu opakovana otazka (to neni jako s tim opakovanym vtipem pane profesore:-)): mate nektere sve vlastni vyzkumy, ktere opravnuji vase tvrzeni o mnohych komunistech, co se stali podporovateli ODS, nebo o flexibilnich konzervativcich?\nJan Keller: O komunistech, kteří se stali přes noc podporovateli ODS, Vám doporučuji přečíst si znamenitou empirickou studii Pavla Machonina z konce prvé poloviny 90.let. Máte to tam i v procentech.\nO vyhlídkách kozervativců ve flexibilní společnosti doporučuji například: Richard Sennett "The Corosion of Character" z roku 1998.\nDobrý je také třídílný Manuel Castells, který je nejdostupnější ve francouzském překladu "La société en réseaux".\nLeccos najdete i v knize Ulricha Becka, která je z roku 1998, ale zrovna vyšla v Mnichově ve druhém vydání : Was ist Globalisierung? Irrtumer des Globalismus - Antworten auf GLobalisierung.\nV současné fázi je třeba důkladně studovat práce ze zemí, které jsou do globalizace zapojeny více, než jsme zatím my. Dělat výzkum o globalizaci v zěmi, které se zatím ještě tento proces ve větší míře nedotkl, by byl možná dobrý grant v Akademii věd, ale špatný typ pro badatele, kterému musí jít vždy jen o potvrzení , či vyvrácení argumentů.\nnekomous: Koukam, ze pan Rab se mezitim ozval a podivil sam.\nJeste k tomu peklu, co tak katastroficky prorokujete nasim detem: Ono nebude tak zle, pane zly proroku. Nestraste nas peklem, staci, ze jste nam ho tady cela leta v KSC aktivne spoluvytvarel...\nJan Keller: Uvidíme, pane Nekomouš, nechte se překvapit. Zatím si o tom něco přečtěte.\nsp: Dobra taktika je odpovidat na neco, na co se vas nikdo neptal. To ze zkrachovaly nektere pojistovny v dusledku nedbani globalnich klimatickych zmen je sice zajimave, vypovida to vsak pouze o jejich blbych propoctech. Netahejte lidi za nos, jestli pojistovna spatne odhadne moznost zaplav na Morave, neni to zadne potvrzeni vasi teze o globalnich zmenach, ale je to velka voda. (Mimo jine to dusledek toho, ze komunisti blbe staveli:-). Mam znovu zopakovat sve dotazy, nebo tentokrat zodpovite? Nezucastnil jsem se sice zadnych ekologickych seminaru, ale z fyziky vim, ze se zemska osa naklani. Co myslite, muze to mit vliv na klimaticke zmeny vetsi nez, chybejici Bushuv podpis na stodevadesati osmitisicich vydani Kjotskych protokolu? Schvalne, kolik je 85-55?:-)\nJan Keller: Také je hloupé, reagovat na něco, co druhý neřekl. Mluvil jsem o londýnských pojišťovnách. Žádná naše pojišťovna nezkrachovala v důsledku záplav na Moravě, i když byste z toho měl zřejmě, na rozdíl od pojištěnců, ukrutnou radost, protože by to dokazovalo Vaši teorii o špatných komunistických propočtech. Početní hádanka, kterou mne neustále obtěžujete, zní zcela jinak: Kolik je 73 - 55 ?\nLada: Neda mi to nezareagovat. Jiste, nema cenu snit o idealnim stavu sveta, pokud pro to nic neudelam, ale proc jsou tedy mnoha ekologicka hnuti a jejich cile - kolikrat jiste chvalyhodne - vetsinou spolecnosti odmitane? Je to chyba PR nebo snad "otupele konzumni spolecnosti"?\nJan Keller: Moderní společnost_nastavila koleje vývoje určitým směrem. Byla přitom vedena jistě těmi nejušlechtilejšími motivy. My jsme dnes po těch kolejích dojeli na vrcholek kopce, ze kterého je vidět, kam ty koleje vlastně vedou. Někteří raději zavírají oči, aby to neviděli, jiní se dívají do zpětného zrcátka, jiní si chtějí ještě užít v jídelním voze. Ekologická hnutí jsou nepohodlná, protože jim ten pohled dopředu neunikl. Možná dokáží těm ostatním přesvědčivě vylíčit, co tam vpředu zahlédli, možná budou vykázáni ze soupravy, aby neohrožovali plynulou jízdu. Obojí se už brzy dovíme.\nnina hrubá: Děkuji za odpověď,ale na toto jste neodpověděl:Co říkáte odvetě USA proti terorismu?A když se Vám nelíbí nastiňte Vaše řešení.\nJan Keller: Odveta je něco, co by se lidem nemělo přece líbit. Je třeba předcházet vyhrocování napětí. To se ale nedělá tak, že si teroristy napřed najmeme, dodáme jim zbraně a instruktory, a pak se divíme, jaké zvířeckosti tropí. Je třeba preventivně brzdit rozšiřování nůžek mezi Severem a Jihem. Bohužel se děje pravý opak. Pokud to bude pokračovat, bojím se, že budeme žít ve světě, kde namísto odborníků na mezinárodní vztahy nastoupí experti na odvetu.\nŠtěpán Kotrba: K sítím ještě jednou:\nVaše odpověď vyznívá (bohužel) demagogicky. To je ale jako kdybyste obviňoval kolo na obrněném transportéru, že vás veze do války...\nNepopírám, že každou technologii lze POUŽÍT, VYUŽÍT a ZNEUŽÍT...\nJsou technologie predestinované ke zneužití - technologie destrukční a technologie omezující, jsou technologie predestinované k použití a využití - ekologické. A pak je spektrum technologií neutrálních, které je možno použít vždy tak, jak káže morálka společnosti. Dobrá nebo zlá - tyto kategorie nejsou ve vazbě na technologie.\nSítě peer-to-peer umožňují rozvíjet a obohacovat demokracii, zatímco sítě client-server dávají strategickou výhodu serveru (respektive jeho administrátorovi či vlastníkovi). A v tom je rozdíl.\nProtože emancipace a modernizace společenského uspořádání je možná podle mého pouze rozvíjením komunikace (pohybu informací, znalostí, zboží, lidí i kapitálu) prostřednictvím sítí peer-to-peer. Zatímco budování jakýchkoliv tyranií je nemyslitelné bez výstavby centrální infrastruktury - komunikace s multiplikací pro centrum. Protože centrum je centrem moci.\nSoučasný bouřlivý rozvoj sektoru komunikací a inforamtiky lze přirovnat ke Gutenbergovu vynálezu knihtisku, který umožnil konec středověku - pád feudálních vrstev a rozšíření myšlenek renesance a reformace katolické církve. Rozpad feudálního řádu byl svým obsahem pokrokový - i když royalisté budou tvrdit opak :)))\nNelze využít spíše předností - společensky emancipačních možností - sítí než se jim "zuby nehty" bránit? není ono "bránit" oním historicky překonaným rozbíjením strojů?\nJan Keller: Mluvíme o dvou různých aspektech sítí. Něco jiného je technická stránka přenosu a něco jiného mocenské vztahy, které jsou přenosem reprodukovány. Váš pohled je ale naprosto legitimní a budu se snažit nějak ho dostat do svých dalších úvah o světě sítí.\nJindřich Horský: Mohu být dnes konzistentním konzervativcem? Myslím při soustavném ataku revolucionářů?\nJan Keller: Konzervatismus rozhodně není ohrožen atakem revolucionářů. Konzervatismus je diskreditován samotnými konzervativci, kteří se podezřele rychle smířili s hlavním proudem společnosti založené na zásadě "užij si a odhoď". Ve společnosti flexibility je této zásadě podřízeno naprosto všechno a flexibilní konzervativec se v takové společnosti stává velice zábavnou postavičkou. To ho ohrožuje.\nnekomous: Pane Kellere, mozna by nebylo uplne spatne, odpovidat na dotazy v poradi, v jakem byly zadavany. Chudak pan Rab vam dotaz polozil uz 27.10. a porad marne ceka.\nZdena: Dnes je uvedeno v MFDnes v rozhovoru s p. primátorem, že je podle zákona(!) správné, že lidé nebudou motivováni za snížení množství odpadů a za jejich třídění, ale že podle téhož zákona na tom bude město Brno dobře, protože bude moci lépe postihovat neplatiče (za odvoz a likvidaci odpadků).Co říkáte na tento názor?\nJan Keller: Z logiky pana primátora vyplývá, že nejlépe by na tom bylo město Brno, pokud by byly odstraněny všechny popelnice a kontejnéry a lidé byli na místě pokutováni za to, že nesypou odpady do popelnic. Je to hezké potvrzení hesla, podle něhož platí, že co je ekologické, není ekonomické a naopak.\nMiloš Ráb: Pane Kellere, je nějaký důvod, proč neodpovídáte na otázky v pořadí, v jakém byly zadávány? Platí snad Donutilovské "Ptejte se na co chcete, já na co chci odpovím?" S ohledem na Vaši zmínku o gramatice vás upozorňuji, že 5. pádem oslovujeme a voláme "Pane Pecino!" a nikoli "Pane Pecina!".\nJan Keller: Omlouvám se, ale musím to brát po řadě, abych se v tom neztratil. My v okolí Ostravy voláme zásadně "Pane Pecina!" Je to taková krajová zvláštnost.\nLada: Kdyz tak obcas procitam Vase clanky, napada mne stale jedna (dle meho skromneho nazoru zasadni) otazka: jaky je podle Vas tedy idealni stav/princip (ekologicke) spolecnosti? Tim nemyslim invektivu typu "vsichni zpatky na stromy". O formulaci principu takove spolecnosti zalozene na ekonomickem modelu se jak znamo snazili uz Marx s Engelsem. Podobne snahy lze nalezt v krestanstvi, islamu a v podstate ve vsech svetovych nabozenstvich. Existuji takove snahy mezi ekology? (Samozrejme existuji, rad bych se ale dozvedel nejake podrobnosti) Muzete strucne charakterizovat nejaky zakladni princip ekologu (jako napr. v krestanstvi tzv. "zlate pravidlo" - miluj sveho blizniho jako sam sebe)?\nJan Keller: Mám jeden takový princip: Nemá cenu snít o dokonalé společnosti, ve které bude všechno vyřešeno. Je třeba snažit se řešit konkrétní případy (obchvat, spalovna na nesprávném místě, jedna malá ohrožená rezervace, likvidovaná zahrádkářská kolonie). Osobně si myslím, že situace se už zachránit nedá, ale je třeba to přes to všechno dělat a nechat si přitom třeba i nadávat. Pokud všechnu půjde dobře, umřu krátce po roce 2020, ale moje děti to peklo ještě zažijí. Je třeba, aby to přišlo co nejpozději.\nPetr Paleta: Vyjadřoval jste se zde ke Kjótskému protokolu. Proto jistě budete mít o globálním oteplování určité znalosti, i když nejste ekolog. Takže má otázka: Oficiální ideologií mnoha ekologistických hnutí je, že se země výrazně otepluje díky činnosti člověka a dochází ke skleníkovému efektu. A data skutečně potvrzují oteplování Země cca od roku 1800, kdy začala průmyslová revoluce. Ovšem matematická analýza těchto dat ukazuje, že k oteplování dochází, sice s velkými výkyvy, ale s lineárním trendem od roku 1800, zatímco produkce skleníkových plynů rostla od roku 1800 zhruba exponenciálně (asi do roku 1960, pak již méně). Je to dobře vidět, když si uděláte graf obou veličin. Z matematické analýzy jasně vyplývá, že globální oteplování je jev, který nemá žádnou měřitelnou korelaci s vypouštěním skleníkových plynů. Proto se ptám: proč používáte nesmyslné argumenty, že globální oteplování způsobil člověk? Vždyť vás to naprosto deklasuje u té části populace, která má trochu vyšší IQ a ověřuje si fakta!\nJan Keller: Ta část populace, která má skutečně vyšší IQ, se pozná podle toho, že se tím nechlubí, pane Paleta. A Vaši otázku si dovolím obrátit. Mohl byste lidem s nižším IQ vysvětlit, proč 4000 odborníků na klimatologii stále naléhavěji varují před klimatickými změnami? A mohl byste vysvětlit, proč přinejmenším všechny státy Evropy se zavazují mírnit emise skleníkových plynů, jestliže (jak víte Vy) vůbec o nic nejde?\nJan Bím: Dobrý den, pane Kellere. Jste znám svými levicovými názory na mnoho aspektů našeho života. Zajímalo by mě, když jste sociolog, mohl byste mít k tomu navíc profesně blízko, jak se díváte na názory pana prof.E.Koháka, který tvrdí, že by se měla naše společnost "povinně" v mnoha aspektech svého běžného každodenního života uskromnit např. každý by měl omezit individuální automobilovou dopravu, neměl by mít každy zájemce o koupi parcely nárok např.na individuální bydlení atd. Souhlasíte s tímto názorem? Pakliže ano, jak byste to provedl? Dělali by se pořadníky na "přidělování" vozů a stavebních parcel podle "potřebnosti" žadatele, zasedaly by kvůli tomu nějaké posudkové komise? Kam podle Vás mohou sahat individuální lidské svobody, řekněmě oproti těm vyšším "kolektivistickým"?? Jste pro zavedení "daně z luxusu"?? Děkuji za odpovědi.\nJan Keller: Základní teze liberalismu říká, že moje svoboda končí tam, kde začíná svoboda druhého. Souhlasím. Co ale dělat, když svoboda automobilistů ruší moji svobodu moci žít v prostředí, kde nebudu každý den trnout, zda se mým dětem opět podařilo přejít rušnou komunikaci, na které svobodní řidiči zmrzačili již děti od sousedů? Proč ti, kteří mají plná ústa liberálních svobod, nerespektují moje přání? Napsal jsem o tom knížku "Naše cesta do prvohor". Napsal jsem ji proto, aby si lidé uvědomili, kam automobilismus vede. Knížka je rozebrána. Myslíte, že mé děti přecházejí ulici bezpečněji?\nJirka: Vadí Vám různé velké sofistikované stavby, jako Temelín, letiště, nebo budovy WTC? Jinak ta poslední byla tím nejekologištějším způsobem, jak shromáždit, vytápět zásobovat atd. kancelářskou plochu. Nebo snad myslíte, že kanceláře německého typu s vyasfaltovanou plochou pro dvacet automobilů jsou ekologičtější, než WTC, které bylo postaveno přímo nad stanicí metra?\nJan Keller: To je velký a obtížně řešitelný problém. Ve Spojených státech se o to přou například stoupenci M.Bookchina a členové hnutí Earth First. Jedni preferují vyšší hustotu populace soustředěné na malé ploše, aby tak byla dána šance zbytkům volné, ba i divoké přírody reprodukovat se. Nevýhodou je, konstatuje Bookchin, že velké soustředění osob obvykle podporuje technokratický přístup a zvyšuje distanci lidí od přírody. Jezdí pak do ní v nárazových výletních nájezdech, místo aby v ní rozumně a trvale hospodařili. Opačné riziko představuje rozptýlení populace na velké ploše, kde zbylý prostor je vyplněn jízdními pruhy pro automobily. Příroda může zaniknout také přeměnou v rozparcelovanou zahrádku. Oba přístupy mají své klady i zápory a špatné je, že právě takovýmto problémům důležitím ro přežití, je v záplavě jiných priorit věnována pozornost zcela nedostatečná.\nI. Laengsfeld : K nahlosti zmen klimatu: On se totiz ten klimat jiz nekolikrat za poslednich par (desitek) tisic let zmenil, i v prubehu stoleti, podstatne rychleji nez ted. Neni jistejsi prohlasit konzervatismus za hodnotu samu o sobe nez se poustet na tenky led pseudo"vedeckych" teorii (napriklad tech, ktere "predikuji" jakesi "celkove dusledky" globalniho otepleni) ? A proc se "zeleni" nevyjadri zcela jasne, jak je to obecne s jejich vztahem k techologickemu pokroku ? Povazuji jej spis za sanci nebo spis za hrozbu? Pokud plati to prvni - proc se nesoustredi spis na konstruktivni propagaci novych pokrokovych technologii, nez na destruktivni apriorni odpor proti nim ?\nJan Keller: Před několika lety vyšla kniha Faktor 4, ve které je popisováno 50 vynálezů, jež by pronikavě snížily spotřebu neobnovitelných zdrojů. Žádný z nich se nedostal na trh, protože je ziskovější vyrábět spotřebiče apod. s vyšší spotřebou. Takže odpověď na otázku po vztahu ekologů k technice. Je třeba rozvíjet techniku která šetří neobnovitelné zdroje, nikoliv techniku, která umožňuje těžit, rozvážet a spotřebovávat je hluboko pod cenou, která by měla být dána také započtením výše negativních externalit, jež tato produkce a spotřeba plodí. Zatím se tak, bohužel, neděje.\nnekomous: Omlouvam se, ze moje elementarni nevzdelanost urazila vzdelance vaseho zrna To vite, nejsem sociolog. S dovolenim tedy zopakuji otazku jeste jednou, snad tam tech "hrubek" tentokrat bude o neco mene :-)\nKolik Vam bylo v roce 89 a kdy jste v sobe nahle objevil vlohy k analyzovani spolecenskych deju a pranyrovani zla, kdyz predtim tak dlouho nic ?\nJan Keller: Přečtětše si moje skripta, která začala vycházet hned, jak jsem se z místa závozníka a pomocného dělníka dostal přes další zaměstnání až na vysokou školu. Dokud jsem jako člen KSČ, byť s doktorátem, vozil pivo a pracoval jako pomocný dělník v textilce, nemohl jsem psát o sociologii. To snad pochopíte. Vše, co jsem před listopadem 89 napsal, je volně dostupné ve vědecké knihovně univerzity v Brně. Za nic z toho se nestydím, dá se z toho učit i dnes. Takové informace V8ás však jistě nezajímají.\nsp: Co myslite s tim, ze s moralkou je to nekdy osidne? Je to vase standardni vymluva a relativizovani?\nProsim, v pripade ze jsem se dopustil hrubky, opravte ji, nestydte se a nebo ji primo muzete ignorovat.\nJan Keller: Rozhlédněte se kolem sebe a možná si všimnete, jak jsem to myslel. Vy jistě všechno svedete na komunisty. To je bezva finta, která i Vám umožňuje, cítit se pod svou šifrou v zásadě jako slušný člověk.\nnina hrubá: Jsem mladší než vy. Ale v době kdy jste byl v KSČ jsem už měla tolik rozumu,že jsem věděla co jsou ti komunisti za sebranku. Jsem pro ochranu přírody,ale Vaše ekonázory jsou mi trochu podezřelé a dávám si na ně pozor o to víc, že komunisty (i bývalé) považuji za bezcharakterní lidi a nevěřím jim ani nos mezi očima, ať už omlouvají a vysvětlují svůj vstup jakkoli. Vím,že se za své stranictví nestydíte,ba naopak ho všemožně omlouváte . ŠKODA, ŽE ZELENÁ SE TAK RÁDA SNOUBÍ S RUDOU.Diskredituje to celé ekologické hnutí. A to je smutné. Chcete k tomu něco říct? Co říkáte odvetě USA proti terorismu?A když se Vám nelíbí nastiňte Vaše řešení. Možná opakuji otázky, ještě jsem je nečetla.\nJan Keller: Jak mne můžete zároveň obviňovat z toho, že se za své členství v KSČ nestydím, a zároveň z toho, že ho omlouvám. Buď se přece za něco nestydím, anebo se za něco omlouvám. Víte, mi na ekologickém hnutí vadí to, co jste předvedla právě Vy: je tam hodně citu a málo uvažování. To je, myslím si, mnohem větší hrozba, než to, že ho bývalí komunisté zmanipulují, aby tu slušnou část lidstva, která má už i tak kvůli globálním problémům namále, stihli ještě na poslední chvíli trochu poškodit. Ale můžete se dát klidně k ekologům. Nehrozí, že bych se cpal někdy do jakéhokoliv zeleného předsednictva.\nJirka+: Pane Kellere, nevyloucil jste moznost sveho opetovneho vstupu do komunisticke strany. Mohl byste vysvetlit, (1) o jake teoreticke zaklady byste se opiral a (2) k jakym cilum [konkretnim cilum] byste chtel smerovat? (Urcite vam nemuze jit o vitezstvi delnicke tridy, protoze delniku uz je i v CR mensina - delnicka trida tedy uz nikdy nezvitezi a nestane se "vedouci silou" spolecnosti. Stejne tak neni mozne pouzit Marxovu teorii hodnoty zalozenou na praci - i kdyz [zatim] neexistuje zadna teorie hodnoty zalozena na znalostech, cim dal vetsi pocet lidi ziskava takovou kvalifikaci, ze jejich vztah se zamestnavatelem odrazi specifickou roli znalosti [coz jejich pozici zvyhodnuje].)\nJan Keller: Nejen komunisté, ale celá levice je dnes z hlediska teorie v obrovské defenzívě. Svět se změnil a velká část dřívějších teorií a hlavně praktik byla dokonale zdiskreditována. To je dobrá výchozí pozice k tomu, vymýšlet něco nového a poučenějšího. Je možné, že času je málo, ale za pokus by to stálo. Netvrdím, že se chystám ke vstupu do KSČM. Chtěl jsem jen naznačit, že lidé, kterým jde o koryta, už v této straně nejsou. Promiňte, že tyto lidi nebudu jmenovat, zahltil bych server.\nKarel Voština: Pane Kellere, považujete automobilismus za nemorální?\nJan Keller: Současný způsob rozvoje automobilismu považuji přinejmenším za kontraproduktivní. Rozvíjí se přesně podle hesla FUR FREIE BURGER FREIER STAU.\nLucie: Co může mladá, vzdělaná žena udělat pro to, aby se dokázala prosadit v typicky "mužských" společnostech/firmách a nepůsobila při tom v očích ostatních (bez rozdílu pohlaví) jako - omlouvám se za ta slova (nejsou z mé hlavy) - "emancipovaná kráva" nebo "pitomá feministka"?\nJan Keller: Vzdělaná žena by se měla chovat tak, aby její vzdělání neprovokovalo. Jinak bude dostávat sprosté anonymní vzkazy typu "pitomá kráva". Jsou ubožáci, kteří nic jiného neumějí.\nsp: Pane Kellere, vy jste takovy vyznamny vedec, profesor, mohl byste mi zodpovedet dalsi dotazy, kdyz uz jste na ty predchozi neodpovedel? Mate nejake fyzikalni vzdelani? Otepluje se zemekoule na jiznim i na severnim polu stejne? Jaky je vas nazor na vznik doby ledove a jeji konec. proc k tomu doslo? Kolik je 85-55?\nJan Keller: Zúčastnil jsem se řady přírodovědných seminářů, které se těmto otázkám věnovaly, a domnívám se, že jsem z nich leccos pochopil. Pochopil jsem například, že je vhodnější mluvit o globálních klimatických změnách než jednoduše o oteplování. Narůstají nerovnováhy, které se mohou projevovat v některých oblastech zdánlivě paradoxne docela dobře i přechodným či trvalejším ochlazením. Prudký nárůst těchto nerovnovážných vztahů zaznamenali nejen akademičtí badatelé, ale také pojišťovny, z nichž některé stačily již v důsledku prudkého nárůstu pojistných událostí spojovaných s klimatickými změnami dokonce zkrachovat. Nedomnívám se, že zbankrotovaly proto, aby daly za pravdu ekologům.\nLucie: Jaké si myslíte, že je postavení ženy v České republice?\nJan Keller: Ženy jsou pokutovány nižším příjmem a menšími možnostmi uplatnění za to, že se věnují vedle práce také domácnosti a výchově dětí. Podíl nezaměstnaných žen je mnohem větší než u mužů, stejně tak podíl žen, které jsou nuceny přijmout z důvodů existennčích zaměstnání na sekundárním trhu práce( špatně placené, s okamžitou možností výpovědi apod.).\nTomáš Pecina: Jaké názory jste vyjadřoval v době televizní krize? Změnily se nějak od té doby? Kdo by byl podle vás vhodným kandidátem na ředitele ČT?\nJan Keller: V době televizní krize krize jsem sympatizoval s demonstranty na Václavském náměstí. Dodnes jsem se nedozvěděl, o co tehdy vlastně šlo. A to žijeme v informační společnosti.\nKandidáta na ředitele nemám.\nTomáš Pecina: Jak hodnotíte politické působení Václava Havla? Jsou lidé, kteří mu okázale vyjadřují úctu a obdiv (T. Halík, P. Pithart, J. Šiklová - vlastně vaše profesní kolegyně, J. Patočka), skutečnou elitou národa, nebo jde o oportunisty, kteří používají Havla jako nástroj k vlastní cestě do médií a za popularitou?\nJan Keller: Teorie racionálního chování říká, že lidé nehledají v kupce sena nejostřejší jehlu, ale vždy se spokojí s takovou, se kterou se dá ještě vůbec šít. Nehledají optimální řešení, ale řešení uspokojivé. V osobě Václava Havla jsme nalezli řešení, nikoli neuspokojivé. Snad mu tento můj hold neublíží a nebude dostávat více anonymů než dosud...\nnekomous: Nejak mi nestimuji ta osmedesata leta, rok vaseho narozeni a ten osmnactilety student, ale budiz, to je nakonec fuk. Kazdopadne mate pravdu, ze od doby kdy vam bylo 18 se toho udalo docela dost, spousta lidi pozaviranych, par i mrtvych (treba Wonka), zadratovane hranice, a nic z toho neprimelo myslitele Kellera k tomu, aby mu docvaklo, ze KSC je fuj. Kolik vam bylo v 89 a kdy jste v sobe nahle objevil vlohy k analyzovani spolecenskych deju a pranyrovani zla, kdyz predtim tak dlouho nic ? :-)\nJan Keller: Odpovím Vám na otázku, až se ji pokusíte formulovat bez hrubých pravopisných chyb. S morálkou je to někdy ošidné, k něčemu však vzdělání však skutečně zavazuje (včetně toho elementárního.)\nŠtěpán Kotrba: Tvrdíte, že sítě "slouží pouze mocným" a politika se sama ocitla "lapena v síti".\nRealita je ale - domnívám se - jiná. Nejsem sám, kdo tvrdí, že networking (mimo to, že je odvozen od slova working :))) je ve své podstatě "beztřídním" uspořádáním virtuálního světa - za předpokladu, že sítě jsou odtatečně propustné, počet uzlů je stejný či blížící se počtu "připojených" (peer-to-peer), protokoly a prostředky pro práci či komunikaci všeobecně dostupné (open source), počet připojených dostatečně velký a dostatečně sociologicky reprezentativní pro danou společnost, informační bohatost přesahující násobně možnosti jedince.\nSamozřejmě - sítě dávají možnosti oběma stranám - ale oběma stranám stejně demokraticky. I vy můžete stát u zrodu globálního impéria, navíc na nekomerčním základě - viz NAPSTER či INDYMEDIA.\nNedemokratické urbánní uspořádání reálného světa s fyzickými vzdálenostmi periferií od centra, omezením dopravních cest geopoliticky, možností ovládat a kontrolovat cesty i hranice států, zdaňovat komunikaci zboží i lidí, řídit a usměrňovat toky vnucenými pravidly - to je NEDEMOKRATICKÉ.\nProč omezujete úlohu networkingu pouze na negativní roli - prostředku spekulativního přelévání kapitálu a upevňování postavení korporací?\nJan Keller: Obávám se, že zaměňujeme dva významy fungování sítí. Samozřejmě, že také např. organizace Greenpeace využívá technologických možnosít, které dávají sítě. něco jiného jsou však cesty informací, které jsou mocensky do znační míry neutrální, a něco jiného je obsah této komunikace. Ten může mít podobu vydírání finančně silného partnera, které je adresováno všem, kdo jsou ochotni ve vzájemné konkurenci přebírat jeho externality. Obávám se (a se mnou několik desítek sociologů v různých zemích světa, s nimiž jsem mimo jiné v kontaktu díky sítím), že právě tato nerovnost přenášená sítěmi patří k základům současného procesu globalizace. Jak řekl vloni kdosi z antiglobalizačního hnutí: Počítače jsou důležité i pro chudé země. Umožňují jim velice přesně registrovat prohlubování svých dluhů.


Laserová tiskárna HP LaserJet Pro 400 M401a - informace a rady pro nákup\nLaserová tiskárna HP LaserJet Pro 400 M401a\nJe samozřejmě dobré prohlédnout si laserovou tiskárnu HP LaserJet Pro 400 M401a v některém normálním obchodě a teprve potom zakoupit v obchodě internetovém. Obrázky na internetu bývají většinou hezky vyfocené, ale pohled na skutečné zboží nahradit nemohou. V kamenném obchodě získáte lepší představu o kupovaném zboží a můžete si ho nechat i předvést. Protože laserovou tiskárnu HP LaserJet Pro 400 M401a můžete zakoupit ve více internetových obchodech, je poměrně snadné nalézt obchod, který požaduje nejnižší cenu. Zpravidla takto naleznete e-shop s nižší cenou než nabízí obchod klasický. Také srovnání cen v normálních obchodech bývá složitější a časově náročnější.\nPokud narazíte na e-shop s extrémě nízkými cenami, buďte ostražití a využijte internet k vyhledání referencí a názorů na takový obchod. I pokud žádné informace nenaleznete, je možné, že se jedná o nově vzniklý podvodný obchod. V každém případě se můžete podívat i na stránky Asociace pro elektronickou komerci (APEK), kde je seznam prověřených e-shopů. Velké množství zákazníků nakupuje své vánoční dárky v internetových obchodech. Pokud se rozhodnete zakoupit laserovou tiskárnu HP LaserJet Pro 400 M401a v některém z eshopů, rozhodně nečekejte až na poslední chvíli. Zásoby zboží nikdy nejsou neomezené a před Vánocemi se také prodlužují doručovací lhůty jak pošty tak i přepravců zboží. Může se vám stát i velice nemilá věc, že dárky nebudou doručeny včas a místo pod stromečkem budou ležet v některém přepravním skladu dopravců nebo na poště. Především při nákupu zboží v zahraničí je velmi důležité nakupovat s dostatečným předstihem, tady se mimo přepravních firem na zdržení také podílí proclení zboží - a to může být při doručení v předvánočním období rozhodující. Většina eshopů v předvánoční době publikuje datum, kdy jsou ješte schopny zaručit doručení včas. Nepřebírejte od přepravní firmy ani na poště poškozenou nebo zjevně již otevřenou zásilku. Balík vždy pečlivě zkontrolujte. Nesmí být poničen ani jiným způsobem porušen. Obvykle je od prodejce zalepen tak, aby bylo na první pohled zřejmé jeho případné otevření. Je-li balík poškozen, sepište na místě zprávu o poškození a zásilku nepřebírejte. Co nejdříve informujte prodejce. Pokud nepotřebujete laserovou tiskárnu HP LaserJet Pro 400 M401a vidět před nákupem na vlastní oči ani odborně poradit, je návštěva klasického obchodu jen zdržením.\nPokud zakoupíte zboží v kamenném obchodě, můžete ho vrátit jen na základě reklamace. V případě nákupu v e-shopu můžete zboží do 14 dnů vtátit. Počítá se 14 dní od doručení zboží a nemusíte mít k odstoupení od smlouvy ani žádný důvod. Můžete to udělat i v případě, že je zboží úplně vpořádku a odpovídá vaší objednávce. Při přímém nákupu v klasickém obchodě rovnou víte co kupujete a co si odnášíte domů. Nedochází tak k záměnám zboží a podvodům. V případě nákupu v e-shopech k občasným záměnám zboží dojde - naštěstí jen vyjímečně. Docela dobrým měřítkem pro výběr internetového obchodu je informace, zda má eshop i kamennou pobočku. Ve většině případů mají kamenné pobočky ty eshopy, které jsou již zavedené a prověřené. Další výhodou může být i to, že si zboží zakoupené v eshopu můžete vyzvednout osobně, na místě zaplatit a také ušetřit za poštovné. Málo který podvodný internetový obchod si asi dovolí svoji zdánlivou anonymitu porušit skutečnou pobočkou, kterou můžete snadno navštívit a ověřit jeho existenci. Dejte na vlastní intuici a instinkt - pokud se vám zdá cokoli na stránkách obchodu podezřelé tak v takovém obchodě nenakupujte.\nV případě, že máte obavy z platby za zboží předem a v případě neprověřených eshopů je tato obava zcela oprávněná, můžete rizika s nákupem podstatně snížit volbou zaslání zboží na dobírku. Zboží pak zaplatíte až po převzetí a kontrole zásilky. Tento způsob doručení zboží je sice o necelých 100 Kč dražší, ale rizika spojená s podvodným jednáním obchodu výrazně snižuje. Pokud zadáváte do internetového obchodu svoje osobní údaje, kontrolujte jestli se tak děje na zabezpečené stránce. Pokud musíte zboží reklamovat, není nutné doručit ho zpět prodejci v původním obalu. Prodejce nesmí ukládat zákazníkovi žádné povinnosti nad rámec zákona a nesmí tedy ani požadovat specifický způsob balení. Budete li při nákupu řešit nějaké problémy, mohou se vám hodit i uschované kopie komunikace mezi vámi a obchodem. Ideální je uschování dokumentů v tištěné formě alespoň do doby úspěšného dodání zboží. V elektronickém obchodě musí být mimo jiné i informace o tom, jak nakupovat, jak zboží odebrat nebo jak bude doručeno, způsoby platby a ceny za dopravu, reklamační podmínky a také údaje o ochraně osobních údajů zákazníků.\nV některých obchodech můžete nalézt stejné zboží i levněji než v jiném, kde je zboží označeno jako akční, zlevněné nebo výhodné. Nedejte na reklamní triky a prohlédněte vždy více různých obchodů a porovnávejte ceny. Na internetu existují nejrůznější vyhledávače a porovnávače zboží. Využijte před nákupem těchto služeb. Poslední dobou se jich vyrojila spousta. Cena za dopravu (poštovné) výslednou cenu zboží v e-shopu o něco navýší. To může být významný faktor hlavně u levného zboží.\nAť už se zajímáte o laserovou tiskárnu HP LaserJet Pro 400 M401a nebo i o jakoukoli jinou tiskárnu, přinášíme pár rad a doporučení, které se vám při jejím nákupu mohly hodit.\nPřečtěte si recence na tiskárny. Vyhledejte zkušenosti uživatelů a zkuste na odborných diskuzních fórech načerpat co nejvíce informací. Najděte si na webu recenze, při troše námahy jistě najdete i test hledané tiskárny. Testy provádějí nejčastěji odborníci z časopisů a webových portálů specializujících se na tato zařízení. Takové testy se většinou alespoň snaží tiskárny objektivně zhodnotit - můžete tak získat velmi užitečné informace, které vám jistě pomohou při rozhodování o tom zda si laserovou tiskárnu HP LaserJet Pro 400 M401a pořídit.\nV případě, že jste již laserovou tiskárnu HP LaserJet Pro 400 M401a kupovali, můžete na tuto stránku doplnit i nějaké vaše další rady pro nákup:\nNázev zboží: laserová tiskárna HP LaserJet Pro 400 M401a\nV této části naleznete recenze zákazníků, kteří toto zboží již zakoupili. Je to část do které můžete přispět svými zkušenostmi i vy. Můžete napsat krátkou recenzi i popsat výhody a nevýhody a hlavně uvést vlastní zkušenosti. Pokud máte odkaz na nějaký test tohoto zboží, vyplňte odkaz na test a my ho zde zveřejníme. Pokud tedy laserovou tiskárnu HP LaserJet Pro 400 M401a již vlastníte nebo jste měli možnost vyzkoušet nebo otestovat, poskytněte tyto informace i ostaním návštěvníkům těchto stránek. Pro vložení všech informací použijte výše uvedený formulář. Svými informacemi pomůžete při rozhodování o nákupu ostaním zájemcům.\nLaserová tiskárna HP LaserJet Pro 400 M401a - recenze:\nLaserová tiskárna HP LaserJet Pro 400 M401a - test:\nLaserová tiskárna HP LaserJet Pro 400 M401a - zkušenosti:\nDovolená v Chorvatsku - Poreč, Radisson SAS Carlton Hotel - Slovensko, Hotely, Alpy, Recenze a hodnocení počítačové hry Diablo 3, Alpy.net, Dalekohled Nikon Fieldscope EDG 65, Typy na ubytování, Apartmány ve Švýcarsku - Nendaz, Ubytování, Apartmány, Apartmány v Itálii - Tavernelle, Ubytování v Rakousku - Flirsch-Pettneu St Anton am Arlberg, Apartmány ve Španělsku - Pollença, Práce s mapou a buzolou, Privát Smižany Slovensko, Hotel Wörthersee, Land und Tagungshotel Hubertushof, Užitečné info - články, Romantik Hotel Vergeiner's Traube, Průvodce po Alpách


BK Brazil Keratin Argan Oil 50 ml | Bezvavlasy.cz\nNacházíte se na:Úvod>Značky >BK BRAZILSKÝ KERATIN >Argan >BK Brazil Keratin Argan Oil 50 ml\nZnačky > BK BRAZILSKÝ KERATIN > Argan\nMultifunkční 100% arganový olej na vlasy\nskladem- můžete mít již 31.03.\nBěžná cena v obchodech: 335 Kč Ušetříte:156 Kč/47%Vaše cena s DPH: 179 Kč\n100% arganový olej na vlasy - je právem nazýván „Marocké zlato“ obsahuje vysoké množství aktivních látek - vitamin A, E a F, esenciální mastné kyseliny, kyselinu linolovou, nenasycené mastné kyseliny omega 3 a 6, flavonoidy, karotenoidy. Zajišťuje hloubkovou hydrataci, upravuje a zlepšuje stav citlivé, zarudlé a šupinaté pokožky, úspěšně bojuje proti vráskám, výrazně regeneruje poškozené a suché vlasy.\nArganový olej na vlasy a použití:\nV těhotenství nebo při redukčních dietách – arganový olej na vlasy podporuje tvorbu elastinu a kolagenu, čímž zabraňuje tvorbě strií. Je navíc produktem přírody a proto neublíží miminku.\nArganový olej na vlasy lze přidávat do jakéhokoli kosmetického přípravku a tím zvýšit jeho účinnost.