Židovské osobnosti Brna 20.století - Židovská obec Brno\nÚvod » Vzdělávání » Židovské osobnosti Brna 20.století\nZákony, kterými byla koncem 40. a pak na konci 60. let 19. století legislativně završena emancipace Židů v Rakousku-Uhersku, vedly k rušení ghett a výraznému pohybu židovského obyvatelstva. Jedním z cílů židovské migrace bylo i Brno, dynamicky se rozvíjející průmyslové centrum Moravy (v roce 1848 žilo v Brně jen 445 židovských obyvatel, v roce 1921 však již 10 866, což je 30% všech moravských Židů).\nSynagoga na Dornychu\nŽidovští obchodníci, podnikatelé a průmyslníci se významným způsobem podíleli na budování „moravského Manchesteru“, jak se Brnu přezdívalo pro v Rakousku – Uhersku mimořádnou koncentraci textilního průmyslu. Pochopitelně jejich vliv přesahoval i do oblasti kulturní a společenské. Skutečně zakladatelskými osobnostmi v tomto období byly rodiny Löw-Beerů (textilní průmysl), rodina Gomperzů (textilní průmysl a bankovnictví), bratři Popperové (obuvnictví) či Filip Porges, spoluzakladatel Královopolské strojírny.\nZ postav vědeckého, kulturního a společenského života musíme zmínit Ferdinanda von Hebru (1816-1880), zakladatele kožního lékařství, Heinricha Landesmanna (Hieronyma Lorma) (1821-1902) – autora prstové abecedy pro hluchoslepé, houslového virtuóza a skladatele Heinricha Wilhelma Ernsta (1814-1865), Aloise L. Jeitelese (1794-1858), dramatika a lékaře (Ludwig van Beethoven zhudebnil jeho cyklus písní Vzdálené milé), historika Bertholda Bretholze (1862 – 1936) dlouholetého ředitele Moravského zemského archívu v Brně a také moravského zemského rabína Barucha Jacoba Placzka (1834-1922).\nVe 20. století a zejména v období meziválečného rozvoje mladé Československé republiky se v Brně narodilo nebo s ním spojilo svůj život a kariéru nepřeberné množství postav, z nichž se nemálo uplatnilo i v mezinárodním měřítku.\nPřipomeňme stručně aspoň některé z nich:\nPodnikatelé a mecenáši\nArnold Skutetzky (1850-1936) – továrník, sběratel, mecenáš\nNarodil se 29. prosince 1850 v rodině textilního podnikatele v Lomnici u Tišnova. Otec Ignaz s rodinou záhy přesídlil do Brna, kde Arnold navštěvoval reálné gymnázium a ve studiích pokračoval na Obchodní akademii v Praze, kde přišel u svého bytného do styku se sběratelstvím. Následoval obchodní pobyt v Paříži, poté studij\nní cesty po Rakousku, Německu, Švýcarsku a Itálii. S omezenými finančními prostředky nakupuje první grafické listy, základ budoucí sbírky starých mistrů. Díky vlastnímu úspěšnému podnikání, konkrétně prosperující továrně na klobouky v Rajhradě, rozšiřuje svou sbírku o obrazy.\nPo smrtí jediné dcery Theresy (1900) se Skutetzky uzavřel před okolím a jedinou jeho radostí se stalo sběratelství. Poprvé svou sbírku představil veřejnosti v roce 1910 v Muzeu umění a řemesel arcivévody Rainera (nyní Moravská galerie) v Brně. Konec I. světové války a rozpad tradičních trhů znamenal svízelnou finanční situaci, kterou musel řešit rozprodejem své unikátní sbírky. V roce 1923 přijal nabídku Moravského zemského muzea, ovšem pod podmínkou zpřístupnění tohoto souboru v obrazárně široké veřejnosti. Získané peníze investoval Arnold Skutetzky do nákupu zámečku v Řečkovicích, kde umístil kolekce medailí a mincí, porcelánu a miniatur i sbírku kreseb, kterou ještě příležitostnými nákupy doplňoval.\nAktivně se podílel na kulturním životě Brna jako člen mnoha spolků, prostory svého zámečku poskytl např. pro stravování nemajetných dětí. Po smrti manželky nabídl druhou část své sbírky Zemi moravskoslezské, včetně finančních prostředků, ze kterých měla být financována nadace na podporu kulturních a sociálních aktivit českých, německých a židovských spolků. Zemřel 16. prosince 1936. Sbírka Arnolda Skutetzkého významně obohatila obrazárnu Moravského zemského muzea v Brně; dnes je součástí sbírkového fondu Moravské galerie v Brně.\nDominik Morgenstern (1875 – 1942)\nzakladatel prvního kina v českých zemích\nNarodil se 9. června 1875 v Brně – Králově Poli. Svou kariéru zahájil nejdříve jako majitel reklamní kanceláře, posléze přesedlal (v roce 1901) na filmovou branži. Vlastnil kočovné kino, z něhož vytvořil stálý „kamenný“ biograf slavnostním otevřením 8. června 1907. Zasloužil se tedy o první kino v českých zemích (v Praze ho následoval Viktor Ponrepo až 15. září 1907) pod názvem „The Empire Bio Co.“ Sídlilo na tehdejším Velkém náměstí (dnes nám. Svobody) a později bylo přejmenováno na Central.\nSíť biografů posléze rozšířil ještě před I. světovou válkou o kino Apollo (později Čas), v roce 1928 pak vybudoval v paláci Morava jeden z nejmodernějších kinosálů v republice – kino Kapitol, jehož vedení svěřil synovi Janovi. Angažoval se také jako vydavatel filmového magazínu Anzeiger für die gesamte Kinematographen – Industrie, krátce vlastnil i filmovou půjčovnu Apollo – Film – Verleih.\nZa okupace byl zatčen již v roce 1939. Dne 28. ledna 1942 byl zařazen do transportu U do Terezína, odtud byl deportován do vyhlazovacího tábora Sobibór, kde zahynul. Syn Jan (nar. 1898) svého otce následoval 31. března téhož roku, aby svou životní pouť ukončil tamtéž.\nKino Central na nám. Svobody, založené D.Morgensternem\nEdmund Rosenberg (1874–1944)\nmístopředseda Brněnské měšťanské střelecké společnosti\nEdmund Rosenberg se narodil v Brně 6. ledna 1874. Po celý svůj život byl obchodníkem, do dějin města se ovšem zapsal hlavně jako dlouholetý místopředseda Brněnské měšťanské střelecké společnosti, která byla založená již koncem 17. století. Majetkem společnosti byla nová střelnici v Brně – Pisárkách s přilehlým parkem a restaurací a zde se pořádaly známé střelecké soutěže.\nEdmund Rosenberg patřil k výborný střelcům společnosti a v letech 1911 – 1912 se stal také „Králem střelců“. Společnost patřila hlavně za první republiky k nejznámějším brněnským německým spolkům s několika sty členů. Koncem třicátých let po vzniku tzv. druhé republiky bylo 25. února 1939 z této organizace vyloučeno 50 členů židovského původu, včetně Edmunda Rosenberga. Jeho manželka Leopoldína nebyla židovského původu a protože se tedy jednalo o smíšené manželství, byla jejich dcera Marie zachráněna před deportací do vyhlazovacího tábora a synovi Hugovi se ještě před okupací podařilo emigrovat do Velké Británie.\nEdmund Rosenberg zemřel v Brně 13. února 1944 a byl pohřben na brněnském židovském hřbitově. Jeho zeť Bedřich Neubauer byl 2. dubna 1942 deportován transportem Ah do Terezína a odtud dále do Osvětimi, kde zahynul 28. října 1944.\nErich Wolfgang Korngold (1897-1957) – hudební skladatel\nErich Wolfgang se narodil 29. května 1897 v Brně. Jeho otec Julius pracoval jako advokát a zároveň jako novinář v deníku Wochenblatt, v roce 1901 dostal nabídku z vídeňského listu Die Neue Freie Presse, takže se celá rodina stěhovala do Vídně.\nMalý Erich projevoval již jako dítě značný hudební talent, v jedenácti letech složil své první dílo pro klavír, pantomimu Sněhulák, která byla v roce 1910 nastudována dvorním baletem s velkým úspěchem. O rok později byl Sněhulák proveden i v Brně. Erich studoval vídeňskou konzervatoř a věnoval se téměř výlučně instrumentální tvorbě. V roce 1916 zaznamenaly velký ohlas jeho dvě operní jednoaktovky Polykratův prsten a Violanta. Po mnichovské premiéře je uvedlo i městské divadlo v Brně. To uvedlo v roce 1922 i jeho nejznámější operu Mrtvé město. V roce 1917 dirigoval ve vídeňské Dvorní opeře obě své jednoaktovky (hostujícím dirigentem byl také v Brně v sezoně 1929 – 30).\nPůsobil jako dirigent, pianista a skladatel, přednášel teorii a dirigování na vídeňské Státní akademii, dirigoval ve státní opeře. V roce 1926 byl vyznamenán Cenou města Vídně. Byl také jmenován profesorem dirigování a hudební vědy na vídeňské Státní akademii. V roce 1929 ho vyzval Max Reinhardt ke zpracování scénické hudby k filmu Sen noci Svatojánské. Hned napoprvé sklidil skladatel mimořádný úspěch a získal tak další nabídky, mimo jiné z Holllywoodu.\nV roce 1934 odchází Korngold do USA, kde ve studiu Warner Bros. vytvořil na 17 kompozic pro filmy. Dva z nich, Nepřátelský Anthony (1936) a Dobrodružství Robina Hooda (1938), obdržely za jeho hudbu cenu filmové akademie, legendárního Oscara. Od roku 1938 se věnoval pouze filmové hudbě, po válce se ovšem k symfonické hudbě vrátil slavným Houslovým koncertem a dílem Téma a variace pro orchestr. Umělecký návrat do Evropy se ovšem nepovedl a tak se v roce 1955 definitivně vrací do USA. Také tam zůstal v paměti současníků hlavně jako autor filmové hudby. Zemřel 29. listopadu 1957 ve věku 60 let na následky mozkové příhody.\nHugo Haas (1901-1968) – herec a režisér\nNarodil se 18. února 1901 v Brně v rodině obchodníka s obuví Zikmunda Haase. Starší bratr Pavel se vydal na dráhu hudebního skladatele a mladší Hugo jej následoval. Nejdříve studoval zpěv na brněnské konzervatoři, v 19-ti letech ho ale zlákala nabídka do brněnského Národního divadla, kde působil mezi léty 1920 – 1922. Poprvé se objevil jako Harala, horní chlapec v Mahenově Jánošíkovi (premiéra 23. srpna 1920) , ale hrál také v Čapkových hrách Ze života hmyzu (role Otakárka a Druhého slimáka) nebo R.U.R. (Třetí robot).\nPo mnoha epizodních rolích zkusil štěstí v Moravské Ostravě (v letech 1923-1924) a Olomouci, ale až v novém pražském divadle Komedie mohl uplatnit svůj mnohostranný talent. Tam si jej všiml i šéf Divadla Na Vinohradech Jaroslav Kvapil a nabídl mu angažmá. Do roku 1930, kdy se Hugo Haas stává členem činohry Národního divadla, vyzrál od milovnických rolí k charakternímu dramatickému herectví. V Národním divadle působil až do roku 1939, hrál v inscenacích režisérů Karla Hugo Hilara, J. Frejky a K. Dostala. Jeho poslední rolí byla v roce 1939 postava ředitele Busmana v Čapkově R.U.R.\nSamozřejmě si jej všiml i film, prvním velkým úspěchem byla postava fotbalového fanouška Richarda Načeradce v přepisu Poláčkových Mužů v ofsajdu. Následovaly filmy jako Velbloud uchem jehly (Filmová státní cena 1937), Kvočna, Jedenácté přikázání, Dům na předměstí, Poslední muž, Kde se žebrá, Život je pes, Mravnost nade vše a další. Některé snímky i režíroval, nejznámější je jeho vlastní adaptace Čapkovy divadelní hry Bílá nemoc z roku 1937, kde si také sám zahrál ústřední postavu dr. Galéna.\nV roce 1939 dostal z rasových důvodů výpověď z Národního divadla a přes Francii, Španělsko a Portugalsko prchá i s manželkou Bibi do USA (syna Ivana zanechal u bratra Pavla). Zde se vrhá do divadelní práce, hraje v inscenaci E. Piscatora Vojna a mír, v Brechtově Galileovi vytvoří postavu Papeže. Ve filmu Days of Glory ztělesní po boku slavného amerického herce Gregoryho Pecka postavu ruského partyzána. Ve filmu se začíná kromě herectví věnovat producentské práci – prvním počinem byl vlastní přepis Koptova Hlídače č. 47 pod názvem Pick up.\nV zahraničí natočil téměř 50 filmů, po krátkém pobytu v Itálii se v roce 1961 usazuje ve Vídni. Ještě v roce 1963 navštívil ČSR, bohužel nemoc (astma) už mu neumožnila navázat ve své vlasti na umělecké úspěchy. Umírá 1. prosince 1968 ve Vídni a podle vlastního přání byla později urna s jeho popelem uložena na brněnském židovském hřbitově.\nPavel Haas (1899-1944) – hudební skladatel\nNarodil se 21. června 1899 v Brně a od dětství tíhnul k hudbě, proto přerušil studia na reálném gymnáziu a nastoupil do hudební školy Besedy brněnské. V roce 1919 byl přijat rovnou do 3. ročníku brněnské konzervatoře – jeho pedagogy zde byli kromě Leoše Janáčka i Jan Kunc a Vilém Petrželka.\nPo absolutoriu v roce 1921 pokračoval ještě rok u Leoše Janáčka ve studiu kompozice na mistrovské škole pražské konzervatoře. Jako jeho opus 1 se uvádí cyklus Šest písní v lidovém tónu (1918 -1919). Z dob studií pochází ještě 1. smyčcový kvartet, několik úprav lidových písní, ale také nedokončený pokus o operu a dnes ztracená scénická hudba k dramatu Karla Čapka R.U.R. V brněnské inscenaci se hrála roku 1921 a Pavel Haas zde byl uveden pod pseudonymem H. Pavlas. Z této doby pocházejí také Čínské písně op. 4 pro alt a klavír.\nPo krátkém působení v otcově obchodě se stává korepetitorem brněnského divadla, začíná sám učit, je hudebním referentem Národních novin i Národních listů a hlavně se prosazuje jako skladatel. Píše scénickou hudbu k divadelním hrám i filmům (např. bratrovi Hugovi do filmu Život je pes). Vrcholem jeho předválečné tvorby se stala bezpochyby tragikomická opera o 3 dějstvích Šarlatán (na vlastní text, premiéra v Brně 2. dubna 1938), za kterou obdržel cenu Smetanovy nadace.\nSvou velkou Symfonii již dokončit nestihl, naposledy veřejně zazněla jeho hudba v Českém rozhlase 28. ledna 1939 (pásmo lidových písní Od večera do rána). Pak už přichází okupace a Haasovým se nedaří emigrovat. Pavel Haas je dne 2. prosince 1941 převezen transportem G do Terezína. Zde se jako tvůrce i organizátor podílel na kulturním životě: ještě zkomponoval pro mužský sbor Al s´fod – Nenaříkej na hebrejský text, Studii pro smyčcový kvartet a Čtyři písně na slova čínské poezie pro bas a klavír. Koncem března 1942 přibyl do terezínského ghetta také jeho 71-letý otec Zikmund Haas, který zde 13. května 1944 zemřel. O necelého půl roku se naplnil osud i jeho staršího syna: Pavel Haas byl 16. října 1944 transportem Er-1231 odvezen do Osvětimi, kde o den později zahynul v plynové komoře.\nLudwig Blum (1891-1974)- malíř\nNarodil se 24. července 1891 v Líšni u Brna, pocházel z deseti sourozenců. Navštěvoval českou obecnou školu, poté pokračoval na německém gymnáziu. Od roku 1911 studoval malířství na vídeňské Akademii v ateliéru Davida Kohna, po I. světové válce, které se aktivně zúčastnil na frontě (získal medaili za statečnost), pokračuje ve studiu na pražské Akademii u profesora F. Thieleho.\nPo absolutoriu v roce 1920 se vydal na studijní cesty po Evropě, v květnu 1923 zakotvil v Jeruzalémě. Již v roce 1924 měl v Davidově věži první výstavu. Palestina mu učarovala na celý život, maloval kolorit trhů, krajinu i obyvatele. V roce 1925 vystavoval v Brně a díky prodeji všech obrazů byl i s rodinou na delší čas existenčně zajištěn. V roce 1930 vystavuje v Praze na Výstavě židovských umělců 19. a 20. století v paláci Fénix; dále rovněž v Berlíně, Paříži a Bratislavě.\nOsudovým se stává setkání se zakladatelem Biblického muzea v Brně, profesorem Msgr. Antonínem Bartošem v Jeruzalémě, který jej v roce 1936 požádal o namalování obrazu Svatého města. Blum vytvořil monumentální dílo (200 x 800 cm) „Jeruzalém z hory Olivetské“. Po zrušení Biblického muzea i augustiniánského kláštera zůstal obraz v přízemní chodbě, kde setrval až do obnovení kláštera v roce 1991. Tehdy byl přenesen do Kapitulní síně, kde je nyní zpřístupněn veřejnosti.\nV roce 1937 pobýval Blum v Brně naposledy, v květnu 1939 přijal palestinské státní občanství a do své vlasti se již nikdy nevrátil. Vynikající obrazy Ludwiga Bluma, zejména nesčetné motivy Jeruzaléma, zdobí stovky galerijních, muzejních i soukromých sbírek – jeden z nich také pracovnu jeruzalémského starosty. Jako jeden z prvních občanů Jeruzaléma byl poctěn čestným uznáním Jakír Jerušalájim, Významný občan Jeruzaléma. Jeho malířské dílo přesáhlo svým významem Palestinu, před válkou slavilo úspěch v mnoha evropských městech a po válce proniklo i do USA. Ludwig Blum zemřel 28. července 1974.\nAnna Ticho (1894-1980) – malířka\nNarodila se v Brně na Zelném trhu 27. října 1894. Již v 15 letech studuje malířství ve Vídni u profesora Nowaka, setkává se zde s díly Kokoschky a Klimta, kteří ovlivní její výtvarný výraz. V 18-ti letech, v roce 1912, odchází se svým bratrancem Albertem Tichem do Palestiny, do Jeruzaléma, kde až na krátké intermezzo v Damašku (1917 – 1919) zůstane až do své smrti.\nV roce 1924 si již manželé Tichovi kupují dům v Jeruzalémě, známý dodnes jako „Ticho house“. Dr. A. Ticho v něm provozoval oční ordinaci a své služby poskytoval bohatým i chudým. Anna pracovala v ordinaci, ale okouzlena krásou okolní přírody, často vyrážela kreslit do jeruzalémských kopců. Jak sama říkala: „nemusím hledat krajinu, krajina si najde mě.“ Prvními obrazy byly drobné kresby a akvarely Jeruzaléma a okolí, v roce 1930 se uskutečnila první výstava doma zároveň s výstavou v Quatre Chemins gallery v Paříži.\nRoku 1935 se Anna Ticho stává jedním ze zakladatelů umělecké akademie New Bezalel School v Jeruzalémě. V letech 1949 a 1953 měla samostatnou výstavu v prostorách její galerie. Cestuje po Evropě i Spojených státech, jejich dům se stal centrem společenského života v Jeruzalémě. V roce 1960 Albert Ticho umírá, utichá i společenský ruch a Anna se o to víc věnuje výtvarné činnosti. V roce 1965 je oceněna cenou Města Jeruzaléma za umění, následují ocenění v letech 1970, 1975 a krátce před smrtí v roce 1980 je nominována na Izraelskou cenu za malbu.\nUmírá 1. března 1980. Dům i se svou bohatou uměleckou sbírkou, včetně svých obrazů a obsáhlou sbírku judajik svého manžela, odkázala městu Jeruzalém. V dnešní době slouží „Ticho house“ jako pobočka Národního izraelského muzea, v patře je malá galerie s místností s psacím stolem dr. Alberta Ticha, v přízemí je restaurace s kavárnou, obklopená nádhernou zahradou.\nPamětní deska Anny Ticho na Zelném trhu v Brně\nOtto Ungar (1901-1945) – malíř, grafik\nNarodil se 27. listopadu 1901 v Brně, které vyjma pražských studií na Akademii výtvarných umění (v letech 1924 – 26) a tragické anabáze v nacistických koncentračních táborech neopustil. Po absolutoriu brněnské reálky pokračoval na Akademii v ateliéru prof. Františka Thieleho, kde získal pevné základy kresby, tak charakteristické pro jeho pozdější výtvarný výraz. Díky sblížení s generačně starším Willi Nowakem sdílel společné zaujetí pro francouzské impresionisty, což ho později od obdivu k dílu Paula Cézana dovedlo až k lyricky odlehčenému chagallovskému stylu, zejména v pozdějších pracích z prostředí terezínské Malé pevnosti.\nPo studiích v Praze nastoupil v v roce 1927 v Brně jako středoškolský profesor kreslení a deskriptivní geometrie na židovském reálném gymnáziu. Veškerý svůj volný čas věnoval volné tvorbě, ale jeho osobní skromnost a záměrné vyhýbání se společenskému ruchu způsobily, že do vypuknutí II. světové války bylo jeho dílo známé jen v okruhu nejbližších přátel. Do roku 1938 prezentoval své dílo souhrnně jen na dvou výstavách, a to v rodném Brně a Moravské Ostravě.\nV lednu 1942 byl s celou rodinou deportován do terezínského ghetta, kde okamžitě splynul se skupinou výtvarníků, z nichž nejvíce vyčníval právě svým ryze malířským projevem. Jeho uchopení každodenní úděsné reality, zobrazení dramatičnosti okamžiku, kde se realita stává až neskutečným přeludem, hovoří dodnes nesmírně emotivně. Stejně zásadní byly i jeho portréty židovských spolutrpitelů. V polovině roku 1944 byl i s rodinou převezen na Malou pevnost odkud v říjnu 1944 pokračuje do Osvětimi. V lednu 1945 nastoupil pochod smrti do Buchenwaldu, aby se zde s podlomeným zdravím dočkal osvobození. Umírá v nemocnici v Bleikenhaimu u Výmaru 25. července 1945. Ungarův talent byl posmrtně objeven a doceněn v roce 1946 soubornou výstavou ve Státním židovském muzeu.\nWalter Taub (1907-1982) – herec\nNarodil se v Brně 18. června 1907 do rodiny sociálně demokratického politika Siegfrieda Tauba, poslance parlamentu v letech 1925 – 1939. V roce 1925 odmaturoval na gymnáziu a zamířil studovat právnickou fakultu, kterou ovšem po několika semestrech opustil. Pak už jeho cesta vedla přímo do brněnského Německého divadla, kde hostoval až do roku 1927, kdy dostal svoje první profesionální angažmá v Německém divadle v Moravské Ostravě, kromě herectví zde pracoval i jako dramaturg a nápověda. Objevoval se na německých scénách v Teplicích, Karlových Varech či Vídni, přispíval kritikami do listu Der Montag, v letech 1931-1939 působil jako herec a režisér v Novém německém divadle v Praze. Angažoval se i v levicovém Klubu českých a německých divadelních pracovníků. Díky svým jazykovým schopnostem (ovládal češtinu, němčinu, angličtina a švédštinu) hrál v česky i německy mluvených filmech např. ve snímku Polibek ve sněhu (1935) hrál v české i německé verzi, v Burianově komedii Pobočník jeho výsosti (1933) pouze v německé.\nV roce 1939 na poslední chvíli opouští vlast spolu s otcem a přes Polsko míří do Švédska. Zde se zpravodajsky angažoval v protinacistickém odboji, pořádal literární pásma pro emigranty, na nátlak Německa byl dokonce krátce internován. Spolupracoval i s dramatikem Bertoldem Brechtem. Po osvobození zůstal ve Švédsku jako zpravodaj Československé tiskové kanceláře /ČTK/, ovšem v roce 1948 byl vyhoštěn za činnost ve prospěch Sovětského svazu. V roce 1951 byl z ČTK propuštěn a působil v Československých cirkusech, varieté a lunaparcích ve funkcích od náměstka ředitele po krmiče lvů.\nV roce 1953 se opět vrací k divadlu jako režisér a herec na scénu ve Varnsdorfu. Nejdelší angažmá získal v Realistickém divadle Zdeňka Nejedlého v Praze (1954-1971). Pohostinsky vystupoval na scénách v Berlíně, Mnichově či Hamburgu, v letech 1978 – 1982 byl členem vídeňského Burgtheateru. Během své kariéry vytvořil nespočet velkých divadelních rolí, ve filmech to pak byly spíše drobné úlohy (např. Smrt si říká Engelchen, Kdo chce zabít Jessii?). Věnoval se překladu, účinkoval i v rozhlase a např. na gramofonové desky namluvil v němčině Osudy dobrého vojáka Švejka. Zemřel 30. září 1982 ve Vídni.\nErnst Weiss (1882 – 1940) – spisovatel\nTento prozaik, dramatik a lékař se narodil v Brně 28. srpna 1882 jako druhý syn obchodníka se sukny Gustava Weisse. Záhy přišel o otce a tato ztráta jej zasáhla natolik, že ji celoživotně řeší i ve svých pozdějších, zejména exilových dílech. Po maturitě na II. německém gymnáziu v Brně studuje medicínu v Praze a ve Vídni, kde v roce 1908 promuje. Působil na různých klinikách a ve Vídni se seznámil s místními literárními kruhy. Plícní choroba jej donutila vzdát se chirurgie a v letech 1912-13 pracoval jako lodní lékař. V té době publikuje v nakladatelství S. Fischer svůj první román Die Galeere (česky Galeje) z lékařského prostředí – morfinistický lékař se zde pokouší svou citovou chudobu kompenzovat vědeckou činností. Témata psychických problémů a obsesí, jakož i medicína jako rámec, se budou vyskytovat v celém jeho díle. První světová válka je zastihla jako plukovního lékaře na východní frontě. Válečné hrůzy zpracoval v roce 1919 v románu Mensch gegen Mensch (česky Člověk proti člověku).\nPo válce Weiss pokračoval v práci v oboru v Praze, kde v roce 1920 definitivně opustil své povolání lékaře a cele se věnoval pouze literatuře. Byl v kontaktu s autory „Pražského okruhu“, s Maxem Brodem, Egonem Erwinem Kischem, Franzem Werfelem a hlavně Franzem Kafkou. Žil střídavě v Berlíně a v Mnichově, ale po nástupu Hitlera k moci se vrátil do Prahy. Odtud emigroval do Paříže, kde pokračoval v literární tvorbě, ovšem už ve velkých hmotných problémech i přes podporu Stefana Zweiga či Thomase Manna. V den vstupu nacistických vojsk do Paříže, 15. června 1940 ukončil Ernst Weiss svůj život sebevraždou. Jeho souborné dílo zahrnuje 16 románů, 3 dramata, povídky, básně a eseje – nejznámější je zřejmě za jeho života publikovaný román Georg Letham, lékař a vrah (1931) a pak v pozůstalosti nalezený Der Ausgenzeuge (česky Očitý svědek), vydaný v roce 1963 (česky 1968). Hlavním hrdinou tohoto díla je lékař, který vyléčí psychopata Hitlera a umožní mu tak politickou kariéru. Weissovo dílo charakterizuje hluboké humanistické cítění autora a jeho starost o duševní zdraví jedince i světa. Jeho sympatie patří bezmocným a utlačovaným.\nFranz Friedrich Grünbaum (1880-1941) – herec, kabaretiér\nNarodil se 7. dubna 1880 v Brně v rodině pojišťovacího agenta. Po absolutoriu Prvního německého gymnázia pokračoval ve studiu ve Vídni na právnické fakultě. V roce 1905 přichází s prvním textem šansonu „Klein Elschen und die Viere“, o rok později byl angažován jako konferenciér v novém vídeňském kabaretu Hölle. Zde uvedl svou operetní prvotinu, jednoaktovku „Phryne“ (spolu s Robertem Bodanzkym a hudbou Edmunda Eyslera). Následují další libreta k populárním operetám, angažmá v berlínském kabaretu Chat noir, v roce 1910 pak návrat do Vídně.\nO čtyři roky později konečně přechází do Biercabaret Simplicissimus (Simpl), kde uvádí se spoluautorem Wilhelmem Sterkem vlasteneckou veselohru „Sturmidyll“ (Idyla při útoku). V roce 1915 se dobrovolně hlásil do armády a zapojil se bojů na italské frontě, v roce 1919 ovšem s válkou zúčtoval v sešitech „Vom seligen Zensor“. V témž roce se potřetí oženil s Elisabeth (Lilly) Herzlovou. Od 20. let Grünbaumova kariéra nabrala na obrátkách. V roce 1923 se stal ředitelem kabaretu Hölle, vystupuje ve dvojici s Karlem Farkasem, spolupracuje s berlínským kabaretem KadeKo (Kabaret der Komiker), kde zaujala jeho revue „Hallo, hier Grünbaum!“ se šlágrem „Ich hab das Fraul´n Helen´ baden sehn“ (u nás známo pod názvem „Já viděl Helenu v bazénu…“). Přispíval do vídeňských listů, byl iniciátorem „Manifestace za duchovní Vídeň…“ v listu Arbeiter-Zeitung ze dne 20. dubna 1927. V roce 1929 hostoval v českých lázních. V letech 1931-1932 hrál v 10 zvukových filmech a vytvářel revuální programy pro kabarety.\nV roce 1937 účinkoval na Světové výstavě v Paříži. 29. února 1938 mělo premiéru poslední představení společné revue v kabaretu Simpl, v březnu téhož roku (po anšlusu Rakouska) byl při pokusu o útěk do Československa zatčen gestapem, 24. května deportován do koncentračního tábora v Dachau, v září odeslán do Buchenwaldu a v říjnu 1940 zpět do Dachau, kde umírá 14. ledna 1941. Manželka Lilly zahynula 9. května 1942 ve vyhlazovacím táboře v Sobiboru. Franz Friedrich Grünbaum byl ve své době hvězdou operety a později zejména satirického kabaretu, kterému svým uměním vtiskl nezaměnitelnou tvář a tento žánr v německy mluvícím prostředí doslova definoval.\nViktor Oppenheimer (1877 – 1942) – sochař, medailér\nNarodil se 2. května 1877 v Rousínově v německé židovské rodině. Po maturitě v Brně pak ještě dva roky (do roku 1897) pokračoval na průmyslové škole. Výtvarné školení dostal na uměleckoprůmyslových školách ve Vídni, v Düsseldorfu a v Mnichově. Po návratu do Brna v roce 1905 začínal jako učitel kreslení, odtud zamířil do Šumperka, aby opět skončil v Mnichově. Již v roce 1911 obdržel Poellathovu cenu za vynikající výsledky v medailérské tvorbě.\nPo vzniku Československé republiky se vrátil do vlasti a po vystřídání několika míst asistenta kreslení stál u zrodu Školy uměleckých řemesel (1924), kde byl jmenován prvním profesorem modelování. Oppenheimer se soustavně účastnil brněnského uměleckého života. Byl členem většiny uměleckých spolků ve městě, ve Sdružení německých výtvarných umělců Moravy a Slezska „Scholle“ byl členem výboru. Přednášel o umění nejen v Brně, ale i v Olomouci nebo Moravské Ostravě, obesílal výstavy v ČSR nebo v Německu (1931). Publikoval v časopisech Bytová kultura a Tagesbote. Ve své tvorbě se orientoval zejména na reliéfní tvorbu, v roce 1936 vystavoval např. bustu T. G. Masaryka. Důležitým prvkem jeho díla jsou i portrétní medaile a plakety, na nichž kromě osobností světových zobrazil i přední zástupce brněnského kulturního a vědeckého života (prof. Karel Absolon, arch. Ernst Wiesner a další).\nVýznamným způsobem se prezentoval i jako sběratel – výjimečná byla jeho kolekce orientálního umění, která se dochovala se a nyní je součástí sbírek Moravské galerie. V roce 1938 byl Oppenheimer penzionován, 28. ledna 1942 pak i se svou ženou Eliškou odtransportován do Terezína. V říjnu 1942 byl odvezen do Osvětimi, kde umírá v plynové komoře, přesné datum úmrtí je neznámé. Velká část jeho díla byla za války nacisty zničena.\nBruno Beran (1888 – 1979) – malíř\nNarodil se v roce 1888 v Brně v rodině textilního podnikatele, dodavatele uniforem c.a k. rakouské armády. Kromě výtvarného talentu se u něj záhy projevil i talent hudební (byl výjimečným houslistou), nakonec ale dal přednost studiu malířství ve Vídni. Zde se seznámil se svou nastávající ženou Irenou, studentkou konzervatoře a rovněž brněnskou rodačkou. Po sňatku přesídlili společně do Mnichova, posléze do Paříže, kde Beran krátce studoval u Clauda Moneta a získal charakteristický impresionistický rukopis.\nPo vypuknutí I. světové války narukoval, ale po několika měsících se pro zdravotní neschopnost vrátil do rodného Brna. Tvořil střídavě v Paříži, kromě portrétů maloval i náboženské výjevy, účastnil se výstav brněnského Sdružení německých výtvarných umělců Moravy a Slezska. Poté, kdy hospodářská krize připravila v roce 1929 otce o rodinný podnik, odešel poprvé do Španělska, kde konkrétně na Ibize prožil 3 roky intenzivní výtvarné práce. Tehdy již byl vyprofilován jako žádaný portrétista a krajinář, některými kritiky přirovnáván k Degasovi.\nPo vypuknutí španělské občanské války manželé Beranovi i s dětmi odchází do Velké Británie. Poté se vrací do Paříže, ale po její okupaci nacisty musí znovu uprchnout přes Pyreneje do Portugalska a odtud do New Yorku. Do roku 1950, kdy Bruno Beran získal americké občanství, se živil jak se dalo, ovšem díky jeho portrétní bravuře záhy získal zakázky z okruhu washingtonského diplomatického sboru. Téměř do své smrti 27. června 1979 v Palma de Malorca byl umělecky aktivní a jeho odkaz představuje i přes téměř kompletně ztracená raná díla z prvního pařížského pobytu významnou etapu dějin moderního umění.\nErnst Wiesner (1890-1971) – architekt\nPamětní deska E. Wiesnerovi v Brně\nNarodil se 21. ledna 1890 v Malackách v rodině papírníka. Na přelomu století se rodina přestěhovala do Brna, kde Ernst zahájil studia na Zemské vyšší reálné škole, později přestoupil na Vyšší průmyslovou školu, obor stavební. Po maturitě odešel do Vídně, kde po roční epizodě na stavební škole místní techniky přechází na Akademii výtvarných umění do Mistrovské školy architektury, kterou zakončil v roce 1913. To už má za sebou první realizaci – přestavbu Kellnerovy vily v Rosicích. Do vypuknutí I. světové války zůstal jako asistent v ateliéru Friedricha Ohmanna, v letech 1914 – 1918 sloužil v rakousko-uherské armádě v hodnosti poručíka. Po ročním působení na ministerstvu války se vrátil do Brna a otevřel si vlastní projekční ateliér.\nPrvní zásadní realizací v duchu moderních trendů je „Gutmannův dům“ – činžovní vila v Údolní ulici a přestavba domu pro administrativní účely pro téhož investora. Následují v roce 1920 návrh zastavění bloku mezi Mozartovou a Beethovenovou ulicí, na jejichž základě zde postavil v letech 1921-1923 budovu Moravské zemské životní pojišťovny a v letech 1923-1925 budovu České banky Union. V roce 1925 vyhrál soutěž na stavbu městského krematoria, jehož realizace proběhla v letech 1926 – 1930. Ve stejné době projektoval pro investora Hermínu Stiassni původně hotel, později administrativní objekt Paláce Morava v Divadelní ulici. Pro manžele Stiassni pak projektoval i rodinnou vilu v Pisárkách (1928 – 1929) známou později jako „vládní“. Spolu s Bohuslavem Fuchsem se podílel na návrhu budovy Moravské banky na nám. Svobody.\nV březnu 1939 se mu podařilo z Brna uniknout před nacisty a přes Německo, Holandsko a Belgii se uchýlil do Velké Británie. V letech 1940-1943 pracoval pro Radu hrabství Cumberland (Country Council of Cumberland), v letech 1943-1945 pro československou exilovou vládu v Londýně. Po únoru 1948 začal po krátké návštěvě v ČSR učit na Škole architektury a stavebnictví v Oxfordu. Poté přesídlil do Liverpoolu, kde působil až do důchodu. V roce 1954 mu Liverpoolská univerzita udělila nejvyšší britskou poctu – titul Master of Architecture. Obnovení kontaktů s Brnem na konci 60. let 20. století už se nepodařilo realizovat. Ernst Wiesner umírá 15. července 1971 v Liverpoolu.\nOtto Eisler (1893 – 1968) – architekt\nNarodil se 1. června 1893 v Bystřici nad Pernštejnem, otec Theodor v roce 1896 zemřel a matka se i s pěti syny odstěhovala do Brna. Zde Otto navštěvoval českou obecnou školu (1899-1904), I. c. k. českou státní reálku na Antonínské ulici (1904-1912) a poté studoval architekturu na Deutsche technische Hochschule in Brünn. Během I. světové války studia přerušil, aby je dokončil v roce 1922. Krátce pobýval ve Výmaru a Vídni (údajně u Waltra Gropia), poté se vrátil do Brna a otevřel si zde projekční kancelář.\nSpolečně s bratry se podílel na stavebním rozmachu Brna – nejstarší z jeho bratrů Artur založil již v roce 1919 stavební podnik, který se brzy stal jednou z největších a nejžádanějších firem v Brně (realizoval stavbu zásadních objektů brněnského funkcionalismu: Palác Morava, hotel Avion a dokonce i vilu Tugendhat). Otto do něj kapitálově vstoupil v roce 1930. V roce 1922 zakládá další z bratrů Hugo dřevařské závody, které po jeho smrti během II. světové války Otto přebírá, aby byly v roce 1948 znárodněny, stejně jako stavební firma, kterou převzal po zahynuvším Arturovi bratr Mořic.\nOtto Eisler se jako architekt podílel na zásadních stavbách meziválečného období, jeho realizace se objevovaly i v respektovaných zahraničních časopisech. Vyznával racionalitu a puristický přístup, což můžeme na dochovaných stavbách ocenit ještě dnes. Zmiňme např. rodinnou vilku Dům pro dva mládence (1930), několik velmi kvalitních realizací nájemních domů na Údolní, Cejlu, Botanické či objekt synagogy na ulici Skořepka (1936). Po okupaci ČSR v roce 1939 byl spolu s bratry zatčen a krátce vězněn gestapem, poté se mu podařilo uprchnout do Norska, které ovšem bylo záhy okupováno.\nOtto byl při pokusu o přechod hranic do Švédska postřelen a poté vystřídal několik koncentračních táborů, až skončil v Buchenwaldu, kde se dočkal 11. dubna 1945 osvobození. Po návratu do Brna pracoval dál ve své projekční kanceláři až do roku 1950, kdy se stal externím zaměstnancem Botanické zahrady Masarykovy univerzity (později Univerzita Jana Evangelisty Purkyně). Na sklonku života se aktivně podílel na vybudování brněnské zoologické zahrady. Zemřel 27. července 1968 v Brně. Hrob se nachází na brněnském židovském hřbitově.\nHeinrich Blum (1894 – 1942) – architekt\nNarodil se 16. ledna 1894 v Soběšicích u Brna. Studia zahájil na První německé reálce v Brně, pokračoval na Deutsche technische Hochschule in Brünn, kterou dokončil až v roce 1921. Na technice zůstal jako asistent a pokračoval postgraduálním studiem do roku 1925. Během studií se setkal s Adolfem Loosem, navštěvoval jeho přednášky a první práce byly ovlivněny jeho architektonickým názorem. Brzy se ale dostal k vlastnímu stylu příklonem k funkcionalismu. Jednou z prvních realizací se stalo silo maloměřické cementárny (s F. Hýblem).\nPak už následovaly na konci 20. let vily Koblitzových a Rosenbergových v Preslově ulici a vila Wittalových v Hroznové ulici, v roce 1931 Masarykova německá škola lidová na Janáčkově náměstí v Brně (nyní Přírodovědecká fakulta MU). Nájemní blok s minimálními byty (1932) na Merhautově ulici č. 13 (spoluautoři Shiram Ašer a Sikmund Kerekes) je ukázkou puristické architektury. Blum byl také spolu s Arnoštem Wiesnerem, Jindřichem Kumpoštem, Bohuslavem Fuchsem a Jiřím Krohou členem pracovního výboru Výstavy stavebnictví a bydlení, která se konala roku 1933 na brněnském výstavišti. Poslední a nejvýznamnější realizací Heinricha Bluma byla budova První moravské spořitelny v Jánské ulici, na jejímž projektu pracoval spolu s Josefem Poláškem a Otokarem Oplatkem.\nZačátkem listopadu 1941 se oženil, ale již 14. dubna 1942 byl s manželkou deportován do terezínského ghetta transportem Ah a následně 27. dubna 1942 transportem Aq do polské Izbice. Z Izbice pak byli zřejmě transportováni do některého z blízkých vyhlazovacích táborů Majdanek, Belžec, Chelmno nebo Sobibór, kde byli zavražděni.\nprávník, politik, zakladatel Lidových novin\nNarodil se 8. dubna 1855 v obci Habry u Havlíčkova Brodu. Po obecné škole a maturitě na premostránském klášterním gymnáziu (1873) pokračoval ve studiu práv na Karlově univerzitě. Už jako gymnazista publikoval v Národních listech a v pražské Politice. Tím a také svými otevřenými sympatiemi k mladočechům na sebe upozornil vydavatele a politika Julia Grégra. Údajně na jeho popud odešel do Brna zahájit svou advokátskou kariéru (1880) a šířit myšlenky mladočechů v konzervativním německém prostředí. V letech 1881 -1882 krátce působil ve Vídni, kde spolu s Janem S. Skrejšovským redigoval protivládní list Tribune, v němž obhajoval práva slovanských národů.\nPo definitivním návratu do Brna (1886) si otevřel samostatnou advokátní kancelář. Získal si pověst vynikajícího obhájce, ovšem odmítal moravský separatismus, čímž proti sobě popuzoval část brněnské české společnosti. V roce 1882 se Stránský oženil a měl tři děti: Miladu, Jaroslava a Boženu. Zastával funkce v řadě českých spolků, od roku 1884 vydával Národní noviny, po nezdaru přichází v roce 1889 s Moravskými listy. Jejich program se stavěl proti centralizačním snahám rakouské vlády, žádal posílení autonomie a samosprávy korunních zemí a uznání českého státního práva. V roce 1891 stanul Stránský v čele Moravské strany lidové, ale jeho politická kariéra jej finančně vyčerpala natolik, že se vydání novin vzdal.\nV prosinci 1893 však přišel s Lidovými novinami, s deníkem jehož prestiž rychle rostla. Současně získal i postavení vůdce české Moravy. V roce 1895 byl na Novoměstsku zvolen poslancem moravského zemského sněmu, o rok později se stal poslancem vídeňské říšské rady, což se opakovalo až do konce Rakouska-Uherska. Po sblížení s Masarykovými realisty se zcela věnoval politice a v roce 1907 předal Lidové noviny synovi Jaroslavovi (1884 – 1973), o rok později založil Lidovo-pokrokovou stranu moravskou a stal se jejím předsedou. V roce 1917 navázal spolupráci s Karlem Kramářem a už v únoru 1918 patřil k hlavním činitelům ustavení České státoprávní demokracie (později Československá národní demokracie), kam přivedl členy své Lidovo-pokrokové strany. V červenci 1918 byl jmenován členem Národního výboru.\nPo vzniku ČSR byl vyslán do Revolučního národního shromáždění. V první československé vládě byl jmenován ministrem obchodu. Když v roce 1919 z vlády odešel, vedl Pražskou železářskou společnost jako její prezident. Roku 1920 byl za národní demokraty zvolen senátorem. Roku 1925 se brněnské křídlo jeho strany odtrhlo a založilo Národní stranu práce. Stránský se pak mandátu vzdal a stáhl se do ústraní. Zemřel 18. prosince 1931.\nLudwig Czech (1870-1942) – sociálně demokratický politik\nNarodil se 14. února 1870 ve Lvově v rodině železničního úředníka. Po středoškolských studiích zahájil studium práv ve Vídni, v té době se rodina přestěhovala do Brna, kde také vstoupil do sociálně demokratické strany. Advokátské zkoušky složil v Curychu, po návratu do Brna si otevřel advokátskou praxi. V letech 1897–1901 redigoval německý brněnský sociálně demokratický časopis Volksfreund, od roku 1899 vedl německou část zemské organizace rakouské sociální demokracie na Moravě. Od roku 1906 byl členem městského zastupitelstva.\nPo vzniku ČSR stál u zrodu Německé sociálně demokratické dělnické strany v ČSR, v parlamentních volbách v dubnu 1920 byl zvolen poslancem (byl jím až do roku 1938) a místopředsedou poslanecké sněmovny (tuto funkci zastával do roku 1925). Na podzim roku 1920 se stal prozatímním a po odchodu komunistů a založení jejich strany v roce 1921 definitivním předsedou německé sociální demokracie v ČSR. V letech 1929–1938 byl ministrem několika vlád s odpovědností za resorty sociální péče, práce a zdravotnictví. Prosazoval spolupráci českých a německých sociálních demokratů a podporoval protihenleinovskou politiku.\nPo nástupu Hitlera k moci v Německu a posléze po anšlusu Rakouska se významně angažoval v pomoci uprchlíkům z těchto zemí. V březnu 1938 byl na sjezdu strany zvolen novým předsedou strany Wenzel Jaksch, Czech následně rezignoval i na funkci ministra. Po okupaci odmítl i přes nabídky ze zahraničí opustit Brno. Dne 23. března 1942 byl transportem Ad deportován do Terezína, kde ve věku 72 let zemřel 22. srpna 1942. In memoriam mu byl v roce 1992 udělen Řád Tomáše Garrigua Masaryka IV. třídy.\nMUDr. Richard Werner (1875 – 1945) – lékař onkolog\nNarodil se 22. července 1875 v Jeseníku (Frývaldově). Ve Vídni vystudoval lékařskou fakultu, v letech 1901 – 1901 absolvoval vojenskou službu v posádkové nemocnici v Brně. Poté nastoupil do všeobecné nemocnice ve Vídni, kde se věnoval gynekologii a kožnímu lékařství. V Heidelbergu, kam přechází na kliniku vedenou prof. Czernym, se již zabýval ozařováním onkologicky nemocných pacientů, publikuje i první práce na toto téma. Habilitoval se v roce 1906 a profesorem se stal v roce 1912. Spoluzaložil odborný časopis Strahlentherapie, zkoumal podstatu zhoubného bujení. Začátkem I. světové války působil ve vojenské nemocnici v Moravské Ostravě, v roce 1916 se vrátil do Samaritní nemocnice v Heidelbergu jako nástupce prof. Czerného. Postupně se stal se vědeckou autoritou v oboru: v roce 1927 předsedal jako hlavní pořadatel 18. rentgenologickému kongresu ve Wiesbadenu, byl předsedou ústředního výboru pro výzkum rakoviny v Německu, dopisujícím členem argentinské společnosti pro tento výzkum, zasedal v představenstvu německé rentgenologické společnosti a pracoval na příspěvcích do učebnic na úseku terapie zářením.\nPo nástupu nacistů v roce 1933 opustil Německo a ucházel se, také díky svému československému občanství o místo ředitele Domu útěchy (nyní Masarykův onkologický ústav v Brně). Jeho úspěšnou kariéru vědce i ředitele ukončil s příchodem německých okupantů březen 1939. Na vrcholu sil ve svých 64 letech musel opustit místo, 28. ledna 1942 byl deportován do Terezína. Útrapy vězení nepřežil, zemřel v ghettu 8. února 1945. V roce 2011 byl po něm slavnostně pojmenován nový pavilon Masarykova onkologického ústavu na Žlutém kopci.\nGeorg Placzek (1905-1955) – fyzik\nNarodil se 26. září 1905 na Velkém náměstí č. 3 (dnes nám. Svobody) jako nejstarší ze tří dětí v rodině textilního podnikatele Alfreda Placzka. Otec byl od roku 1913 majitelem textilní továrny Skene a Co. v Alexovicích. Georg od září 1918 navštěvoval Německé státní gymnázium, od roku 1924 pak pokračoval ve studiích střídavě na univerzitách ve Vídni a Praze. Jeho disertační práce byla vynikající a projevuje se zde již jeho nadání k vědecké práci, které jistě zdědil po dědečkovi z otcovy strany Baruchovi Placzkovi, který kromě úřadu moravského rabína proslul také svými styky s největšími duchy své doby (korespondoval např. s Darwinem nebo Mendelem).\nPrvní zastávkou na Placzkově vědecké pouti se stal Utrecht, kde se mu otevřela i budoucí spolupráce s Nielsem Bohrem a kvantová fyzika jako nový obor. Následují cesty po Evropě, setkání a spolupráce s nejdůležitějšími vědci té doby, s nimiž spolupracuje mnohdy jako inspirátor nových objevů. Sám vytváří teorii Ramanova rozptylu světelného záření, působí v Sovětském svazu, odkud si přiváží skepsi ke stalinské diktatuře, kterou později významně ovlivní tvůrce americké atomové bomby.\nV roce 1939 se stal katalyzátorem několika zásadních objevů nukleární fyziky, z nichž asi nejdůležitější je objev experimentu, který dokazuje štěpení uranu. Od roku 1943 se z Montrealu podílí na projektu atomové bomby, od května 1945 přímo v Los Alamos. Z nepřímých důkazů se zdá, že byl přímo účasten prvního testovacího výbuchu. Bohužel, konce války se nedožili rodiče ani sourozenci. Bratr Fritz se zastřelil 23. března 1939 po ostrém konfliktu s německými úředníky rodinné továrny v Alexovicích, Sestra Edith byla v listopadu 1941 odeslána do Terezína, rodiče Alfred a Marianne ji následovali v květnu 1942.\nPo válce Georg Placzek pokračoval v práci v Montrealu, od roku 1948 působil již trvale na Institute of Advanced Study v Princetonu. Psal, přednášel a přes vážný zdravotní stav cestoval po Evropě. Zemřel 9. října 1955 v Curychu, podle sdělení lékařů na srdeční příhodu, velmi pravděpodobně však šlo o sebevraždu v důsledku Placzkových dlouhodobých depresí.\nRichard Feder (1875 – 1970) – vrchní zemský rabín\nNarodil se 26. srpna 1875 ve Václavicích u Benešova. Po maturitě na akademickém gymnáziu v Praze pokračoval na Filozofické fakultě a souběžně na Židovské teologické fakultě ve Vídni. 19. září 1903 nastoupil na své první rabínské místo v Kojetíně. Vystřídal místa v Lounech a Roudnici nad Labem, aby pak zůstal do II. světové války v Kolíně. Kromě úřadu rabína vyučoval německý jazyk a německou obchodní korespondenci na obchodní akademii v letech 1917 – 1938, kdy odešel do důchodu. Jako jednatel Okresního osvětového sboru v Kolíně ovlivňoval po dlouhá léta kulturní život města.\nSám často přednášel různorodému publiku o dějinách náboženství, o Janu Husovi, o buddhismu i o české literatuře. 13. června 1942 byl zařazen s celou rodinou do transportu „Aad – Kolin“ do Terezína. I v ghettu sloužil jako rabín a udržoval náboženský život, dokonce uzavíral židovské sňatky. Válku přežil ze své široké rodiny jediný: žena Hilda zemřela v Terezíně, synové Viktor a Evžen a dcera Rut i s rodinami zahynuli v koncentračním táboře v Osvětimi. Vrátil se do Kolína, kde pracoval až do zvolení oblastním rabínem moravskoslezských náboženských obcí.\nDo nového úřadu v Brně byl uveden 19. dubna 1953, po dalších 17 let navštěvoval moravské židovské obce a synagogální sbory, přednášel, učil a psal. Nejznámějšími z jeho děl jsou: Židé a křesťané (1919), Hebrejská učebnice (učebnice novohebrejštiny, 1923), Haleluja. Hebrejská řeč. (1936), Sinaj (1955), Židovská tragedie (1947). V roce 1961 byl ustaven zemským rabínem, Brno však neopustil. U příležitosti 90. narozenin mu bylo v roce 1965 uděleno státní vyznamenání. Richard Feder zemřel 18. Listopadu 1970 ve věku 95 let a je pohřben na Židovském hřbitově v Brně. V roce 2002 mu byl prezidentem České republiky Václavem Havlem propůjčen Řád Tomáše Garrigua Masaryka. V roce 2003 byl jmenován čestným občanem města Brna.\nPamětní deska R.Federa při vstupu na brněnský židovský hřbitov\nMgr. Dalibor Fiala\nPROF. HUGO TRAUB ZNÁMÝ I NEZNÁMÝ\nV dubnu uplyne 75 let od chvíle, kdy byl prof. PhDr. Hugo Traub odvlečen z Terezína do východního Polska, kde zahynul. O existenci Traubovy ulice víme, o jeho nositeli již méně nebo nic.\nProf. Rudolf Traub\nHugo Traub se narodil 18. dubna 1879 v Čáslavi obchodníkovi Izáku Traubovi. Maminka Marie, roz. Schulhofová, pocházela z Jeníkova nedaleko Hlinska. Měl tři sourozence: jednoho bratra a dvě sestry. Nižší gymnázium navštěvoval v Čáslavi, do vyšších tříd chodil na smíchovské gymnázium, kde maturoval v roce 1900. Na Filozofické fakultě České Karlovy univerzity si zapsal studium dějepisu a zeměpisu, které dokončil v roce 1904. O rok později promoval s titulem doktor filozofie (PhDr.) v oboru obecných dějin a historie rakouského mocnářství. Po promoci získal licenci pro výuku historie a zahájil kariéru středoškolského profesora. V pražském hotelu Bristol jej 26. prosince 1907 mělnický rabín Adolf Pollak oddal s osm let mladší Elly Oplatkovou z Mělníka. Koncem listopadu 1908 se jim narodil jediný syn Jiří.\nHugo Traub byl krátce profesorem v Prostějově. V Brně se v roce 1910 trvale usadil. V letech 1904 – 1906 učil na prvním českém reálném gymnáziu na tř. kpt. Jaroše. Poté až do dubna 1939 nepřetržitě působil na státním reálném gymnáziu na Křenové ulici. Vydal několik učebnic dějepisu a učebnic občanské nauky pro střední školy. Vedle toho vyučoval na brněnské konzervatoři. Přednášel i na Svobodné škole politických nauk v Praze, která podle francouzských a britských vzorů vzdělávala zejména novináře. V letech 1930-1939 byl na České vysoké škole technické v Brně jako honorovaný docent pověřen přednáškami z obecných a kulturních dějin. Od poloviny 30. let působil na Komenského vyšší lidové škole v Brně, kde se ve filozoficko-historické sekci ujal přednáškových cyklů.\nPři habilitaci na Filozofické fakultě Masarykovy univerzity v Brně v roce 1921 však nebyl úspěšný. Souvislosti je třeba hledat v jeho metodě historické práce. Raději než historické úřední prameny využíval soukromé archivy, osobní vzpomínky a novinářské články. Nedostatek důrazu na kritický přístup k pramenům jej z pohledu některých historiků diskvalifikoval. Hugo Traub byl historikem zejména politických dějin 19. století. K dějinám roku 1848 a doznívání revoluce u nás i v Evropě otiskl řadu příspěvků v odborných časopisech i samostatných prací. Nemenší pozornost věnoval letům šedesátým a sedmdesátým. Jeho významná studie Poslední český pokus o vyrovnání s Rakouskem byla poctěna druhou cenou města Prahy. Prameny použité ke studii vzbudily Traubův zájem o postavy hrabat Belcrediových. Z jejich písemné pozůstalosti čerpal informace k dějinám českého státoprávního boje. Z českých politiků se jeho pozornosti těšil zejména František Ladislav Rieger. Vydal o něm životopisnou monografii a část edice jeho projevů. Pozornost věnoval dalším osobnostem českého politického života 19. století (kníže R. Thurn-Taxis, hrabě V. Kaunic, K. Sladkovský, E: Gregr). Vyšly mu i knihy o Fr. Palackém, K. Havlíčku-Borovském a o zakladateli českého agrarismu Alfonsi Šťastném, pocházejícímu ze židovské rodiny Rosenauerovy. Mezi jeho popularizační a souborné práce náleží Dějiny 19. století, Naše politické dějiny 19. století, Stručný přehled říše rakousko-uherské. Byl prezidentem vědeckého spolku historiků Historický klub. Mnoho let působil jako tajemník Matice moravské v Brně. Byl činný v Moravské muzejní společnosti jako redaktor Časopisu moravského muzea.\nPamátní Kámen zmizelých\nJeho zájem se také ubíral směrem k současnosti. Redigoval populárně vědeckou knižnici Vševěd a Píšovy vědecké příručky, které veřejnosti co nejsrozumitelněji zpřístupňovaly znalosti všech oborů. V roce 1929 se zapojil do brněnské pobočky Panevropského hnutí, které usilovalo o hospodářské a kulturní sblížení nástupnických států Rakousko-Uherska. Současně se stal členem spolku Středoevropský ústav ku podpoře hospodářského a kulturního sblížení v Brně (Mitteleuropa), jehož zakládající členové se stali významní místní velkoprůmyslníci a velkoobchodníci, ředitelé bank a velkých podniků (Fritz Jellinek, Hans Tugendhat, Alfred a Walter Löw-Beerové). Traub rozpracoval program ideologa hnutí maďarského národohospodáře a právníka Eleméra Hantose (vl. jménem E. Hechta). V deseti bodech podal návrh na kulturní práci spolku. Zasazoval se o organizaci výuky jazyků středoevropských národů, mezinárodní výměnu studentů i profesorů, prázdninové vzdělávací kurzy, výměnu publikací mezi středoevropskými knihovnami a péči o překlady odborné literatury i beletrie. Společně s některými členy obou spolků byl členem brněnské pobočky Rotary klub, usilující o dodržování etických zásad v povolání i soukromém životě, rozvíjení pomoci, služby a podpory dobré vůle. Byl rovněž dlouholetým členem Sokola Brno I a místopředsedou zemského ústředí Československého abstinentního svazu.\nV roce 1939 byl jako Žid penzionován a zbaven všech veřejných aktivit. Musel opustit svůj byt a přestěhovat se svou ženou Ellou a tchýní Janou Oplatkovou na ulici Ponávka č. 16. Všichni tři byli zařazeni do transportu Ae a dne 29. 3. 1942 se zavěšenými čísly Ae/400-402 deportováni do ghetta Terezín. Za měsíc, dne 27. 4. 1942, byli manželé Traubovi s transportními čísly 772 a 773 transportem Aq odvlečeni do Lublinu. Tchýně zemřela v ghettu v květnu 1942. Hugo Traub byl po selekci poslán do tranzitního ghetta Izbica ve východním Polsku. Odtud byl dále deportován do vyhlazovacího tábora Sobibor. Přesné datum a místo jeho smrti zůstává neznámé. Se vší pravděpodobností zahynul se svou ženou nejpozději na podzim 1942 ve věku 63 let.\nOd 25. 9. 1946 nese ulice Hutterova v Černých Polích název Traubova. Traubovo jméno je uvedeno na pamětních deskách mez oběťmi Sokola ve dvoraně sokolského Stadia na Kounicově 20-22, ve vstupních prostorách Nejvyššího správního soudu na Moravském náměstí 6 a při vstupu do budovy gymnázia na Křenové ulici.\nNa chodníku před domem na ulici Čápkova 5 byl v roce 2013 vsazen pamětní Kámen zmizelých.


Kdo zachrochtal v Sexistickém prasátečku? Bylo z čeho vybírat, pozadu nestáli ani politici - Pražský patriot\nKdo zachrochtal v Sexistickém prasátečku? Bylo z čeho vybírat, pozadu nestáli ani politici\n29. prosince 2014 10:01\nTakřka polonahé ženy v reklamách. A nápisy: Vždy na pravém místě, Láska, sex a politika, Vždy jsem si přála sex u krbu… Jedná se o sexistickou reklamu, bouři ve sklenici vody, nebo něco mezitím?\nPodle hnutí Nesehnutí to splňuje parametry sexismu, podle Ladislava Jakla z Institutu Václava Klause se tím jen mlátí po hlavě ti, co jim zbyl zdravý rozum, podle konzervativce Romana Jocha z Občanského institutu to nepobuřuje, ale je to trapné. Vztahové poradkyni a publicistce Libuši Konopové se erotika v reklamě líbí, je-li vkusná, kreativní a vtipná, pokud je ale líbivá za každou cenu, působí podle ní jako laciné klišé.\nNezisková organizace Nesehnutí vyhlašuje každý rok anticenu za takzvaně sexistickou reklamu – Sexistické prasátečko. „Soutěž má pevně daná kritéria pro přijetí reklam, nově zakotvená díky překladu dokumentu, který pro posuzování sexističnosti reklam používají evropská města Vídeň, Graz, Salzburg a nově bude i Berlín,“ uvedla pro Pražský Patriot jedna z organizátorek soutěže Kristýna Pešáková.\nTento druh reklamy se vyskytuje u nejrůznějších druhů nabízených produktů. Od bank a pojišťoven, přes kavárny, festivaly až po krby a autoklimatizace. Nevyhýbají se ani politickým kampaním. V letošním volebním roce nebyla o kontroverzní reklamy nouze.\nV prasátečku bodovala politická reklama\nSloganem „Láska, sex a politika“ lákala letos na podzim voliče kandidátka za ANO do Senátu Laura Janáčková. Na nosiči byla stroze oblečena a napodobovala seriál Sex ve městě. Sexuální symboliku, která měla sloužit k přitáhnutí pozornosti, zvolila i TOP 09 v Havířově a zlínská ČSSD, která po kritice reklamu stáhla.\nAnticenu veřejnosti v rámci letošního 6. ročníku Sexistického prasátečka vyhrála právě reklama zlínské ČSSD, zveřejněná před komunálními volbami. Na plakátě je silueta části dívčího těla, dívka si zakrývá rozkrok. U toho je nápis: „Pro spoustu z nás to bude poprvé. Nestyďte se nám dát šanci…Volte ČSSD!“.\nOdborná porota zvolila reklamu TOP 09 z Havířova se zadnicí ženy v bikinách a sloganem „TOP 09 vždy na pravém místě“. V kategorii Stereotypy a jazykový sexismus získala anticenu reklama Radia Spin s fotografií ženy se zrzavými vlasy a nápisem „Čím rezavější střecha, tím vlhčí sklep“.\nDo soutěže posílala už šestý rok tipy na reklamu, kterou považovala za sexistickou, veřejnost. Některé tipy byly z internetu, jiné z časopisů nebo třeba z inzerátů v novinách. A také z veřejného prostoru z různých měst, včetně Prahy. Z metropole pochází jak zmiňovaná kampaň Janáčkové, tak i další reklamy.\nVe stanici metra Můstek bývala třeba reklama koupelen Spollu s ženou v plavkách a nápisem „Může být i Vaše!“. Na pražském billboardu Krokodýlí Zoo Protivín je zase žena s kouskem odhalené zadnice.\nReklama PSN-Prodej a pronájem nemovitostí na jednom z pražských domů s fotografií pohledné dívky zase hlásala: „Vždy jsem si přála sex u krbu“. Pure Jatomi Fitness zase prezentovala ženskou zadnici s nápisem „Léto za půlku“. Na billboardu Autoservisu Hoffmann byla zase fotografie auta a o něj opřené ženy v plavkách doplněná nápisem: „Dali mi ho tam a 100 000 kaček navíc“.\nNěkteré (nejen) pražské reklamy, které byly označeny za sexistické, zveřejňujeme ve fotogalerii:\nNesehnutí uvádějí, že feministická kritika takového druhu reklamy se (na rozdíl od kritiky konzervativců) moralisticky „neobrací proti nahotě a tělu jako takovému, nýbrž proti způsobu prezentace mužů a žen, který upevňuje předsudky o rolích žen a mužů ve společnosti“.\nA jak to tedy vidí konzervativec? „Nejsem si vědom, že bych byl kdy v minulosti nějakou reklamou uražen, byl jsem mnohými pobaven, pohoršen snad žádnou. Když je tam nějaká nahá žena, neuráží mě to, ale přijde mi to trapné. Zasměji se nad trapností,“ uvedl pro Pražský patriot Roman Joch z Občanského institutu.\nJako Slováka mě neurazila „protislovenská“ reklama\n„Paní Janáčková to přepískla. To si myslela, že ji kvůli tomu zvolí senátorkou? Neodhadla záměr, kandidovala v Praze 1, což je historické centrum, je tam Malá Strana. To si myslela, že to nějakým způsobem bude na obyvatele Prahy 1 působit? Kdyby působila v soukromém sektoru, ať si dělá, co chce, v akademické sféře by ale měla držet dekorum,“ dodal Joch.\nVzpomenul i nedávné reklamy – „protipolskou“ a „protislovenskou“. „Neurazila mě žádná. Ta ´protipolská´ s mobily mi přijde vyloženě trapná, nemá žádnou pointu. Ta ´protislovenská´ mi přijde vtipná. Jsem poloviční Slovák a přišlo by mi trapné, kdyby se za to Slovák či Slovenka urazili. Reklama sděluje, že konkrétní Slovenka je kráva, nikoli, že všechny. A v každém národě jsou dobří i hloupí lidé,“ dodal.\nJakl: Sexismem se mlátí každý, kdo…\nZase jiný úhel pohledu zaujímá na takzvaně sexistickou reklamu Ladislav Jakl, který působí v Institutu Václava Klause. Podle jeho názoru je „klacek ´sexismu´ jednou z moderních zbraní, kterou se mlátí po hlavě každý, kdo si zachoval zbytky starého dobrého rozumu“.\n„Reklamy, kterým se v některých kruzích říká sexistické, jsou většinou pěkné a navíc účinné. A jestli má někdo jiný názor, ať je chápe jako odrazování od propagovaného výrobku a hotovo. Tím se ukáže, co ve společnosti funguje. A tvůrcům bych rád vzkázal, ať se nedají zastrašit,“ dodal Jakl pro Pražský patriot.\nReklama Oliviera Toscaniho\nVztahové poradkyni a autorce několika knih s erotickou tematikou (například Ukradená objetí) Libuši Konopové se erotika v reklamě líbí, je-li vkusná, kreativní a vtipná.\n„Nemusí jít o líbivost za každou cenu, taková reklama potom působí jako laciné klišé. Mě osobně oslovuje třeba provokující reklama Oliviera Toscaniho, spojeného s firmou Benetton,“ uvedla pro server Pražský patriot.


Mezinárodní šampionát – ČSCHVK\nČSCHVK jednou ročně pořádá Mezinárodní šampionát Welsh Pony & Cob. Je přístupný všem koním plemen welsh pony a cob (sekce A, B, C, D) a jejich křížencům s jinými plemeny, welsh part-bred (WPBR). Kromě výstavních rubrik na ruce se zde otevírají Otevřená jezdecká třída a Otevřená zápřahová třída a dětské rubriky Dítě na poníku s vodičem, Začínající jezdec a Mladý vystavovatel. Mezinárodní šampionát je zároveň celostátním výběrem hřebců pro plemenitbu (pro WPBR jediným výběrem v roce – viz též Řád PK), celostátním svodem klisen a pro zájemce i registrací (čipováním) letošních hříbat. Na šampionátu se hřebec od 3 let výše nebo 3-4letá klisna může dostat do Akceleračního programu, a získat tak přes ASCHK ČR nárok na národní dotaci na podporu chovu. Vyhlašuje se titul Nejlepší mladá klisna z českého chovu a Nejlepší mladý hřebec z českého chovu (tří- až čtyřletí koně). V neděli se pořádá sportovní část, kdy existuje možnost složit Výkonnostní zkoušky velšských plemen pony a kob.\nPravidla výstavnictví velšských plemen pony a kob (např. úprava koně, oblečení vystavovatele, atd.) najdete vždy v aktuálních propozicích konkrétní výstavy, které se chcete zúčastnit. Tématu výstav se věnuje kapitolka „Jaká jsou pravidla výstavnictví velšských plemen pony a kob? Jak správně předvést velše na výstavě?“ v Častých dotazech. Komplexní britská Pravidla výstavnictví (pdf) velšských plemen, přeložená do češtiny, najdete na stránkách bývalé SCHWPC. Od aktuálních propozic MŠ WP&C se jen trochu liší. V březnu 2009 ČSCHVK uspořádal velmi dobře navštívený seminář s hlavním tématem vystavování velšských plemen, článek o tomto semináři ve Zpravodaji Welsh-CZ (pdf) je dostupný on-line na těchto webovkách. 28. března 2015 byla na Členské schůzi ČSCHVK členskou základnou schválena nová Pravidla pro posuzovatele, stevardy, hlasatele a vystavovatele (pdf), která budou platit v plném rozsahu na všech výstavách podporovaných ČSCHVK (zejména Hradec Králové, Plasy), neurčí-li propozice konkrétních výstav jinak.\nInformace k aktuálnímu ročníku Mezinárodního šampionátu najdete zde\nČlánky o Mezinárodním šampionátu:\n„Mezinárodní šampionát Welsh Pony & Cob 2019 Hradec Králové“ (pdf)\n„Mezinárodní šampionát Welsh Pony & Cob 2018 Hradec Králové“ (pdf)\n„Mezinárodní šampionát Welsh Pony & Cob 2014 Hradec Králové“ (pdf)\n„Senior výstavy novým mezinárodním šampionem velšských plemen koní“ (pdf)\nČlánek o MŠ WP&C 2014 (Markéta Píšová, pdf)\nČlánek o MŠ WP&C 2013 (Renáta Kolářová, pdf).\nČlánek o MŠ WP&C 2012 (Irena van Vuurenová, pdf)\nČlánek o MŠ WP&C 2011 (Renáta Kolářová, s fotografiemi).\nČlánek o MŠ WP&C 2010 (Veronika Jiroutová, fotografie Běla Fialová).\nČlánek o MŠ WP&C 2009 (Běla Fialová, s fotografiemi. Pod článkem ke stažení výsledky.)\nČlánek o NŠ WP&C 2008 (Irena van Vuurenová, s fotografiemi, pdf).\nRůzné fotogalerie minulých ročníků:\nFotografie 2019 (Kateřina Kopecká)\nFOTOGALERIE 2016 SOBOTA (Monika Morávková), FOTOGALERIE 2016 NEDĚLE (Monika Morávková), FOTOGALERIE MŠ WP&C HK 2016 (Marika Batelková)\nFotogalerie Moniky Morávkové 2014, Fotogalerie Michaely Antošové 2014\nFotogalerie Renáty Kolářové 2013 (www.horsephotos.cz), Renáta Kolářová – malý výběr z portrétů (facebook), Fotogalerie Jezdectví 2013 (Renáta Kolářová), Monika Morávková 2013 (rajce.net), Tomáš Voršilka – výběr z fotografií 2013 (facebook), Jezdecké hry a výkonnostní zkoušky Welsh Pony a Cob neděle 23. 06. 2013 (Monika Morávková), Hradec Králové 2013 I. část, Hradec Králové 2013 II. část (Míla Rambousková – Bensia)\nFotogalerie ročníku 2012 v Jezdectví, Fotografie oficiální fotografky MŠ 2012 Renáty Kolářové\nJedna z fotogalerií ročníku 2011 (autorka Lucie Hladová, autoři fotografií manželé Bělohlavovi)\nV roce 2011 na MŠ WP&C v Pardubicích celková šampionka dne získala tzv. Overseas Medal, tj. zahraniční medaili WP&CS. MŠ WP&C v organizaci ČSCHVK je první (a prozatím jedinou) českou výstavou velšských plemen pony a kob, která tuto medaili udělila, a v roce 2011 MŠ byl jednou z pouhých 11 evropských výstav, kde tuto medaili bylo možné vyhrát.


Madlo ke schodišti – Brno | NejŘemeslníci\nMadlo ke schodišti – Brno\nVýroba a montáž vnitřního schodišťového zábradlí s madlem při zdi :\nvarianta provedení :\n- nerezové vnitřní schodišťové zábradlí s dřevěným madlem a s pěti nerezovými pruty – průměr 10 mm + dřevěné madlo při zdi.\nS realizaci jsem byl spokojen, termin i cena dodržena.\nMadlo ke schodišti, Brno\nMadlo ke schodišti, Žďár nad Sázavou\nPoptávám skleněné zábradlí bez madla – délka 4,07 m (půdorys dispozice v příloze). zábradlí bude upevněné do u profilu v povrchové úpravě kartáčovaná nerez, který bude umístěný na hraně podlahy a otvoru schodiště (způsob uchycení viz vzorové fotografie).\nmísto realizace – třebíč.\nMadlo ke schodišti, Třebíč


Sever Itálie zasáhly záplavy - oPojištění.cz\nSever Itálie už několik dnů trápí vytrvalé deště, které na mnoha místech způsobily záplavy a sesuvy půdy. Právě sesuv podmáčené zeminy dnes v oblasti Piemontu zabil jednoho muže, v úterý v zasypaném domě nedaleko Janova zemřel manželský pár. Na mnoha místech úřady nechaly zavřené školy, někde nefunguje železniční spojení. Poslední obětí nepřízně počasí je muž z městečka Crevacuore poblíž hranic se Švýcarskem. Spolu s jedním dalším člověkem, který skončil v nemocnici, ho tam strhla lavina bahna.\nBalkán sčítá škody po povodních, záplavy zasáhly i Česko


Zeleninové saláty, které jsou nejenom chutné, ale jsou i zdravé - Svět kreativity\nHomeRecepty a potravinyZeleninové saláty, které jsou nejenom chutné, ale jsou i zdravé\nZeleninové saláty, které jsou nejenom chutné, ale jsou i zdravé\nZeleninové saláty jsou chutným, zdravým a také lehkým jídlem. Pokud vám dochází inspirace, máme pro vás 5 variant, na kterých si stoprocentně pochutnáte. Tím si můžete být stoprocentně jisti. Recepty jsou jednoduché a zvládne je každý. Pojďme na ně.\nVelmi jednoduchá varianta, která je jednou z těch, která ukazuje, že zeleninové saláty mohou být i s masem a nejsou nutně jenom jídlem pro vegetariány. Konkrétně na tento budete potřebovat:\nMaso nejprve uvařte nebo orestujte na pánvi a potom ho nakrájejte na kousky. Dále přidejte nakrájené zelí, nakrájenou okurku a vše smíchejte s bílým jogurtem, který bude chutným dresingem. Dochuťte solí, pepřem či bylinkami a můžete podávat.\nLehký zeleninový salát s kuřetem\nAni v této variantě maso nechybí. Ingrediencí je zde podstatně více, což se pozitivně podepíše na výsledné chuti. Na tu má vliv i to, že zálivka vznikne z kombinace sójové omáčky a oleje, což je netradiční, ale zajímavá kombinace. A co na samotný salát?\nJako první nachystáte maso, které opět uvaříte, nebo orestujete na pánvi. V míse potom smícháte nakrájené maso, nakrájenou zeleninu a zálivku. Tu vytvoříte ze sójové omáčky, olivového oleje a prolisovaného česneku. Vše smícháte se salátem, dochutíte solí a pepřem a je hotovo.\nI tento patří mezi populární zeleninové saláty. Pokud něčím zaujme, tak je to rozhodně kombinace surovin. Určitě se jí nebojte, protože po ochutnání zjistíte, že výsledek stojí za to. Nachystejte si:\nZákladem je samozřejmě příprava zeleniny, a ovoce i vajec. Vše nakrájejte na menší kousky a promíchejte v míse. Suroviny nezapomeňte osolit a opepřit. Potom vše promícháte také se strouhaným sýrem, který vašemu salátu dodá chuť. Dále ho nechte chvíli uležet v lednici a podávejte. Kdo má zájem, může ho ještě zjemnit bílým jogurtem nebo kefírem.\nZeleninový salát s masem a vejci\nŽe zeleninové saláty nemusí být jenom samá zelenina, to si ukážeme na této variantě. Kromě zeleniny jsou zde také vejce a samozřejmě i pro někoho tolik nezbytné maso. Aby se vše povedlo, je třeba si nachystat:\n1 kus kuřecích prsou\nAni tady není postup nijak složitý. Kuřecí prsa vařte, pečte, nebo restujte. Vajíčka uvaříte takzvaně natvrdo. Potom už stačí vše nakrájet, vložit do mísy a opatrně promíchat. Jako zálivku použijte kombinaci šťávy s citronu a oleje. Obojí přidejte k salátu, zamíchejte a lehké zeleninové jídlo s masem a vejci je hotové.\nSalát s hrachem a mrkví\nNejde o úplně klasickou kombinaci, ale jedná se o variantu, která je velmi chutná. Když máte dost známých variant, je pravý čas na tuto. K té budete potřebovat:\nPostup i tady zvládne i naprostý začátečník. Maso nakrájejte, přidejte nakrájenou vařenou mrkve a hrášek. Dále přidejte jogurt, vše zamíchejte, dochuťte také solí a pepřem a nechte uležet. Po ochutnání se stane tento salát jedním z vašich oblíbených.


Víkend otevřených ateliérů - Plzeň - AtlasCeska.cz\n28.09.2019 - 29.09.2019 Plzeň\nPoslední zářijový víkend 28. a 29. 9. 2019 se v Plzni a okolí otevřou dveře ateliérů, galerií, výtvarných škol a dalších míst, kde umění vzniká nebo se vystavuje. Pro návštěvníky je to příležitost poznat osobně ty, kdo tvoří v jejich okolí, seznámit se s výtvarnými technikami a třeba zkusit i sami tvořit.\nPřipravené budou také výtvarné workshopy, ať už jde o oblíbené sochání z porobetonu, tvorba mozaiky nebo například malování v Galerii města Plzně. Zdarma otevřou své dveře významné plzeňské galerie i Dům historie Přešticka v Přešticích. Chybět nebude ani Katedra výtvarné výchovy a kultury pedagogické fakulty ZČU, Galerie Jaroslava Sutnara či SUPŠ Zámeček.\nVšechny vstupy jsou ZDARMA, na některé workshopy a ART PARTY je potřeba registrace. Formuláře, program a mapu míst budeme postupně přidávat na náš web www.otevreneATELIERY.cz.\nPošlete SMS zprávu ve tvaru ATLASCESKA 120701 na telefonní číslo 9033350 a článek tak nikdo nepřehlédne!


Resorcinol – Wonderful\nResorcinol je chemická látka, která se často používá v kosmetických přípravcích včetně permanentních barev na vlasy, kožních peelingů a léčby akné.\nV barvě na vlasy reaguje resorcinol s vývojkou (často peroxidem), aby natrvalo navázal barvu na vlasy.\nObvykle se používá s kombinací jiných chemikálií, aby se získala specifická barva barviva.\nJeho použití ve většině permanentních barev na vlasy je způsobeno jeho účinností při barvení vlasů a protože je to levná složka.\nPřestože se resorcinol používá v kosmetickém průmyslu, chemickou látku významně využívá také gumárenský průmysl při výrobě pneumatik.\nResorcinol se používá pro lepení dřeva, komerční barviva a v chemické výrobě.\nResorcinol byl Evropskou unií formálně klasifikován jako dráždivý a v několika zemích včetně Kanady a Japonska byl v kosmetických přípravcích zakázán nebo výrazně omezen.\nResorcinol dráždí pokožku a je často složkou, na kterou jsou uživatelé alergičtí v barvách na vlasy.


Polohovací zahradní lehátko LONDON - stříbrná + černá | Kokiskashop.cz\nPolohovací zahradní lehátko LONDON - stříbrná + černá\nPolohovací zahradní lehátko pro příjemný odpočinek na Vaší zahradě. Zobrazit podrobnější popis ->\nKatalogové číslo: R54722\nCena bez DPH 4 137,19 Kč\n5 006 Kč\n54 zákazníků zakoupilo tento produkt\nPolohovací zahradní lehátkopro příjemnýodpočinek na Vaší zahradě. Textílie je odolná proti počasí. Lehátkonabízí 5 poloh pro co největší relax. lehátkoskládací 5-poloh certifikát TÜV\nvýška výrobku (výška sedu od země): 34cm\nvýška výrobku (max. výška opěradla): 105cm\nšířka výrobku: 68cm\ndélka výrobku: 190cm\nmateriál: hliníková kostra + textílie 4x4mm\nrozměr balení: 130x73x18cm\nmateriál balení: karton\n1x LONDON poloh. lehátko - stříbrná+černá\nZahradní lehátka pro maximální relaxaci\nKdyž příjde řeč na kvalitní zahradní lehátko, očekáváme vkusný design, který dobře zapadne do naší zahrady a především maximální pohodlí a také odolnost a snadnou údržbu použitých materiálů. Lehátka která pro vás máme v kategorii Zahradní lehátka těmto požadavkům odpovídají. A jaké zahradní lehátko si tedy vybrat?Pokud dáváte přednost klasice, pak je tou správnou volbou právě pro vás klasické... zobrazit celý článek\nJak vybrat lehátko na vaši zahradu?\nZahrada u vašeho domu nebo v zahrádkářské kolonii nemusí být nutně spojena pouze s náročnými pracemi, které jdou ruku v ruce s údržbou a pěstováním plodin. Primárně by měla sloužit jako místo, kde si odpočinete na čerstvém vzduchu. Lehnout si na lehátko a vzít si zajímavou knížku je něco, co nikdy neomrzí. Aby byl ale odpočinek opravdu dobrý a relaxace na lehátku pohodlná, pojďme... zobrazit celý článek\nSkládací zahradní lehátko - oranžová\nSkládací zahradní lehátko - modrá\nSkládací zahradní lehátko - zelená\nZahradní lehátko polohovatelné\nPolštář váleček NEPTUN MIX\nKempinkové zahradní lehátko skládací - modrá - II. jakost\n1 945 855 ks


TOP Souprava meditační zdravotní sedák 2 ks 2S00C TARA | Zdravotní výrobky plněné BIO náplněmi\nÚvod »» TOP Souprava meditační zdravotní sedák 2 ks 2S00C TARA\nPotahová látka + bavlna, průměr 50 cm, výška 20 cm, náplň BIO špaldové slupky\nČíslo produktu: S502S00CS\nEAN kód: 070508820913\nBarva: černoměděná potahová látka + černá bavlna\nVýplň: BIO špaldové slupky\nRozměr: výška 20 cm\nVáha: cca 3 + 3 kg\nMOBILNÍ ŽIDLE I ZDRAVOTNÍ SEDAČKA - JE VELMI POHODLNÝ...\nZDRAVOTNÍ MEDITAČNÍ SEDÁK plněný BIO špaldovými, které jsou charakteristické svou tvarovou stálostí, zajišťují stabilitu Vašeho těla, umožňují sedět vzpřímeně, uvolněně a zároveň pohodlně. Sedák je určen k meditaci, odpočinku i cvičení jógy, poslouží též i jako vhodný bytový doplněk, může zároveň posloužit místo židlí k nižším stolkům.\nSnímatelný potah je vyroben ze 100 % bavlny a opatřen zipem. Lze jej prát při teplotě do 40°C nebo chemicky čistit jako koberec. Vnitřní sypek sedáku je opatřen kratším zipem umožňující případné doplnění nebo odsypání náplně dle konkrétního požadavku zákazníka. BIO náplň lze lehce vyměnit, doporučujeme měnit po 3 – 5 letech (dle frekvence používání). BIO náplně lze zaslat na dobírku. Pro kvalitní sezení je důležité mít správnou velikost a výšku (čím širší, tím pohodlnější), aby kyčelní klouby nebyly vystaveny nepříjemným tlakům. Na tento výrobek byli použity velmi kvalitní pevné látky - díky zpracování je prodloužena jeho životnost.\nTento sedák se může po odsypání používat (jako klín nebo malý polšář), při sedu na podporu vzpřímeného držení páteře, při spánku či na vypodložení krční páteře... Výšku sedáku si můžete libovolně zvolit podle účelu používání.\nV případě požadavku náplně ve směsi BIO pohankových a špaldových slupek či jiné barevné kombinace, napište své přání do objednávky ( poznámky ) nebo telefonicky na tel: 603 827 193, 494 532 092 nebo e-mailem info@polstarkytara.cz.


Půjčovna přívěsů Plzeň - Skvrňany - Plzeň - Bazoš.cz\nHlavní stránka > Služby > Půjčovny > Inzerát č. 104373643\nPůjčovna přívěsů Plzeň - Skvrňany\nPotřebujete přepravit rozměrné zboží či stavební materiál?\nChcete si přivézt vůz z ciziny nebo máte nepojízdné auto?\nŘešíte přestěhování bytu nebo pořízení nového nábytku?\nNeváhejte se obrátit na naši půjčovnu přívěsných vozíků!\nVšechny vleky jsou vybaveny rezervou a kotevními oky.\nSoučástí jsou upínací popruhy, redukce a případně nájezdy.\nPři zapůjčení na 3 a více dní jsou samozřejmě ceny dohodou.\nKauce se skládá v hotovosti při sepisování smlouvy, viz níže.\nSídlíme v Plzni na Skvrňanech, více na fotce s mapkou.\nNabízíme následující přívěsy, autopřepravník a sklápěč:\nValník Rydwan 215 x 125 x výška bočnic 35 cm\nCelková hmotnost 750 kg, užitečná hmotnost 500 kg.\nUžitečná hmotnost konstrukční činí až 750 kg.\nPřední i zadní čelo je sklopné a odnímatelné.\nCena za 24 hodin činí 290 Kč, kauce 2 000 Kč.\nValník Rydwan 295 x 125 x 35 cm (+ plachta)\nCelková hmotnost 750 kg, užitečná hmotnost 450 kg.\nUžitečná hmotnost konstrukční činí až 1 200 kg.\nCena za 24 hodin činí 490 Kč, kauce 3 000 Kč.\nPodvalník Rydwan 410 x 195 cm\nCelková hmotnost 2 700 kg, užitečná 2 050 kg.\nPlato je vybaveno dlouhými nájezdy a navijákem.\nPojezdové kolečko má váhu pro správné naložení.\nCena za 24 hodin činí 690 Kč, kauce 5 000 Kč.\nHydraulický sklápěč 305 x 155 x 30 cm\nCelková hmotnost 2 000 kg, užitečná 1 400 kg.\nUžitečná hmotnost konstrukční činí až 2 100 kg.\nSklápění je na komfortní elektrické ovládání.


Apartment DaMiNo - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Kazaň\nKazaň a zdejší nabídka všech 1 074 ubytování.\nApartment DaMiNoApartmáChistopolskaya 82, Novo-Savinovsky, Kazaň, Rusko, 420001 - Zobrazit na mapěSkvělé8,6Na základě5hodnoceníApartment DaMiNoZobrazit více fotografiíZobrazit více fotografiíZobrazit všech 32 fotografií\nApartment DaMiNo – podrobnější informace\nUmístěný v krásné oblasti Kazan hotel Apartment Damino je známý svou pohostiností v kultura centru města Kazaň. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět. V Apartment Damino výborné služby a vynikající zařízení vytvářejí nezapomenutelný zážitek z pobytu. Hoteloví hosté si mohou užívat vybavení jako rodinný pokoj, výtah, odvoz na/z letiště, kuřácká část. Všechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Apartment Damino je vaším místem pro kvalitní hotelové ubytování ve městě Kazaň.


Pěstování borůvek v nádobách a pilinách | VeseleBydleni.cz\nVelikost borůvky se závisí na odrůdě, nejvyšší rostliny mohou dosahovat až 1,8 m. Při výběru odrůdy je proto dobré zvážit možnosti prostoru, ve které budete rostlinu pěstovat.\nJak pěstovat borůvky na balkoně?\nBorůvku můžete pěstovat v zahradě, ale i na balkoně. Balkonové pěstování borůvek v nádobách se řídí několika důležitými pravidly.\nPrvním je dostatečně velká nádoba. Chcete borůvku zasadit do malého okrasného květináče, jde o zbytečně vynaložené úsilí a vyhozené peníze. V takových podmínkách vám pravděpodobně vůbec nezarodí. Podíváte se po větších nádobách o objemu alespoň 40 l. Dno této nádoby musí mít otvory na odtékání přebytečné vody, na spodní část květináče můžete umístit i vrstvu štěrku.\nHotová kyselá půda nebo piliny\nDruhým faktorem úspěšného plození borůvky je kyselá půda. Namíchejte si tedy substrát, který sestává z kombinace zahradní zeminy a rašeliny v poměru 1: 3. Ph půdy by mělo pohybovat v intervalu od 3,5 - 4,5. Sáhnout můžete i po hotovém substrátu, který obsahuje i dostatečné množství živin, které rašelině chybí.\nVhodným substrátem jsou například i piliny z jehličnanů, které během rozkladu vytvářejí kyselé prostředí. Takový substrát je plný živin a navíc výborně saje vodu. Pěstování borůvek na pilinách má však nevýhodu a tou je vyšší nárok na zavlažování. Piliny totiž na povrchu nasají všechnu vodu a ke kořínkům žádná nedostane. Na tento fakt tedy v případě tohoto substrátu nezapomínejte.\nDbejte na pravidelnou závlahu. Substrát by však nikdy neměl buť promočený. Borůvky v nádobách lze zalévat každý den, nejvíce vody potřebují během kvetení a plození. Co se týče stanoviště, to by mělo být slunečné. Mírný stín jim vůbec nevadí.\nBorůvky podporujte pravidelným hnojením, nejlépe hnojivy určenými přímo pro tento účel.\nVaše oblíbenéModerní ložnicový nábytek , Hnědé Šatní skříně , Hnědé kuchyňské skříňky , Bílý zahradní nábytek , Šedé sedací soupravy , Zelené křesla , Bílé konferenční stolky , Růžové postýlky , Italský sedačky, křesla a vaky , Černé komody , Hnědé sedací soupravy , Skandinávské jídelní stoly , Zelené sedací soupravy , Zelené sedačky a pohovky , Moderní křesla , Černé sedací soupravy , Černý kuchyňský nábytek , Šedé Šatní skříně , Modré sedačky a pohovky , Růžový kuchyňský nábytek


Bodyflex Fitness TRI-Creatine 200 kapslí | FitnessGym.cz\nDomů / SPORTOVNÍ VÝŽIVA / Kreatiny / Kreatinové směsi / Bodyflex Fitness TRI-Creatine 200 kapslí\nOlimp Blackweiler Shred Shot 60 ml 38 Kč\nExtrifit Fatall Ultimate Fat Burner 130 kapslí 579 Kč\nNaturLabs Liposomální vitamín D3 + K2 30 kapslí 588 Kč\nWeider 40% Protein Low Carb High Protein Bar 50 g 49 Kč\nBrainMax Performance Magnesium 1000 mg (Hořčík + Vitamín B6) 100 kapslí 559 Kč\nBodyflex Fitness TRI-Creatine 200 kapslí\nTRI-CREATINE obsahuje 3 formy kreatinu v ideálním poměru pro maximalizaci svalového růstu.\nBěhem posledních deseti let proběhly stovky výzkumů, které se zaměřovaly na vliv kreatinu na fyzický výkon. Výsledky většiny z nich se shodly na tom, že suplementace kreatinu zřetelně zlepšuje fyzický výkon.\nZdrojem energie pro kontrakci skeletálních svalů je adenosin trifosfát - ATP. Během tréninku se ATP hydrolyzuje (rozkládá působením vody) a vzniká adenosin difosfát - ADP. Vzhledem k tornu, že naše tělo potřebuje energii neustále, musí se ATP průběžně doplňovat. Jakmile jsou rezervy ATP vyčerpány, tělo sáhne do kreatinových zásob. A jestliže je k dispozici málo kreatinu, nastává předčasné vyčerpání a snižuje se intenzita tréninku.\nSe zvýšeným požadavkem na přísun energie se kreatin fosfát rozkládá na volný kreatin a zbývá jedna fosfátová skupina. Tento energií nabitý fosfát se pak přidává k ADP a vzniká ATP. Kreatin zvyšuje tvorbu čisté svalové hmoty a explozivní sílu, zvyšuje výkonnost.\nJe látka, která hraje klíčovou roli v mechanizmu suplementace kreatinem. Kreatin fosfát vzniká z kreatinu a jeho fosfátová skupina se váže k ADP a ATP se tvoří ještě rychleji, než v případě užívání samotného kreatinu. Kreatin fosfát tedy přeskakuje jednu fázi procesu tvorby ATP a vy můžete trénovat ještě tvrději.\nje pokročilá a velmi stabilní forma kreatinu využívající ethyl esterové technologie, která má za následek mnohem lepší vstřebávání kreatinu, snížený pocit nadýmání a minimální vodní retenci (zadržování vody). Esterifikovaný kreatin je efektivnější při pronikání buněčných stěn. Proto při aplikaci většinou postačuje i poloviční dávka než obyčejného kreatinu.\nje sloučenina kreatinu a alfa-ketoglutarátu (AKG). Tento krkolomný název označuje látku, která se vyznačuje velkým uvolňováním oxidu dusnatého (NO). Tím se zlepšuje vstřebávání kreatinu. AKG se rychleji vstřebává ve střevě a předchází tak trávícím potížím. Kreatin transportovaný společně s AKG je tedy ihned použitelný pro svalové buňky.\nvědecky podložená účinnost\nzdroj chemické energie pro svalovou kontrakci\nzvýšení explozivní síly\nenergie 236 kJ / 57 kcal 1,9 kJ / 0,5 kcal\nbílkoviny 0,1 g 0,1 g\nsacharidy 0,1 g <0,1 g\ntuky 0,1 g <0,1 g\nz toho nasycené 0,1 g <0,1 g\nSodík 0,12 g <0,1 g\nKreatin ethyl ester 24 g 200 mg\nKreatin alfa-ketoglutarát 24 g 200 mg\nKreatin ester fosfát 24 g 200 mg\nkreatin ethyl ester, kreatin alfa-ketoglutarát, kreatin ester fosfát, želatina, protispékavá látka (mastek), barvivo (oxid titaničitý\nALERGENY: Může obsahovat stopy lepku, sóji, mléka, vajec.


Seznam navyšuje velikost freemailových schránek na 2000 MB\nSeznam již v lednu letošního roku pøekroèil ve velikosti svých emailových schránek hranici 1000 MB, ale nyní jde ještì dál. Svým uživatelùm nyní nabízí emailový prostor 2000 MB, tedy témìø 2 GB, pøièemž tìm, kteøí si svou schránku již aktivovali na 1010 MB, bude navýšena zcela automaticky.\nSpoleènost Seznam, provozovatel nejnavštìvovanìjšího èeského portálu seznam.cz, ve ètvrtek oznámila další dramatické navýšení kapacity freemailových schránek, a to na 2000 MB.\nTímto krokem však vývoj emailu na Seznamu zdaleka nekonèí. V nejbližší dobì dojde k dalším inovacím, které usnadní uživatelùm používání jejich freemailové schránky a umožní jim napøíklad prohledávat emaily podle konkrétního klíèového slova.\nSeznam E-mail je dlouhodobì nejpopulárnìjším e-mailem zdarma na èeském internetu. Každý den si e-mailovou schránku na Seznamu zøídí pøes deset tisíc lidí. Službu Seznam E-mail za mìsíc aktivnì využije více než 1,7 milionu uživatelù. Seznam.cz používají pøes 3,75 milionu uživatelù mìsíènì.


Nalezeno 1040 pracovních pozic.\nProcesní inženýr - Břeclav\n2022-04-22 - Moravia comfort s.r.o. - dobraprace.cz\nFinanční ohodnocení dle zkušeností 40 000 - 50 000 Kč Práce v jednosměnném provozu 25 dní dovolené Firemní stravování Stravenky Příspěvek na penzijní pojištění Výhodné mobilní tarify pro Vás a Vaše nejbližší Firemní akce a večírky Příprava a zpracování ... (45000 - 60000 Kč)\n2022-05-16 - GUMOTEX, akciová společnost - personalka.cz\nPracovník finančního oddělení - Břeclav\nRozumíte si s čísly? Máte zkušenosti v oblasti controllingu ve výrobní společnosti? Domluvíte se alespoň trochu anglicky? Pak jste náš člověk! Zašlete nám váš životopis! Stabilní výrobní firma hledá novou pracovní posilu na pozici PRACOVNÍK FINANČNÍHO ODDĚLENÍ * Odpovídající...\n2022-05-11 - K Security, s.r.o. - personalka.cz\nvizážistka - Břeclav\nFinancial reporting specialist - Břeclav\nNáplň práce Znalost financí/ekonomie se zaměřením na informační technologie. Spolupráce při sestavování finančního plánu skupiny GUMOTEX, forecastů a vyhodnocení odchylek finančního a provozního hospodaření. Dle zadání Group Controllera podílení se na vytváření a ...\nVedoucí pobočky Břeclav - Břeclav\n2022-05-15 - ProEx 2000, spol. s r.o. - personalka.cz\nČeská prosperující společnost ProEx2000 přijme Vedoucí pobočky v Břeclavi. Pracovní náplň: Vedení pobočky v Břeclavi Vedení prodejny a skladu Zásobování pobočky Prodej, fakturace, cenové nabídky, objednávky zboží Komunikace s centrálním skladem Příjem...\n2022-05-16 - LINDE + WIEMANN CZ, s.r.o. - personalka.cz\nProvozní zámečník - Břeclav\nNáplň práce Údržba, seřizování a opravy výrobních zařízení a jiné montážní práce. Svařování elektrickým obloukem nebo CO2. Požadujeme Výuční list v oboru zámečník, popř. v příbuzném technickém oboru Manuální zručnost, zodpovědnost, spolehlivost Svářečský průkaz...\nOBSLUHA PRÁŠKOVÉ KABINY - Břeclav\n2022-05-16 - Arens Oberflächenfullservice s.r.o. - personalka.cz\n29.4.2022 - obsluha práškové kabiny, údržba, doplňování prášku, nastavení I ZŠ, zodpovědnost, spolehlivost, manipulace s malým el. vozíkem. KONTAKT: Hromková Blanka, tel.: (***) ***-****, e-mail: ****@*****.*** Místo výkonu práce: Břeclav ... (25000 - 30000 Kč)\nŘIDIČ VZV, Řidiči vysokozdvižných vozíků - Břeclav\nCo vás čeká: - obsluha výrobní linky - příprava, dovoz a vývoz hotového zboží od linky. Požadavky Minimální vzdělání: Střední odborné (vyučen) Řidičský průkaz - řízení motorových vozíků (VZV) Benefity Bonusy a prémie - měsíční prémie, prémie na dovolenou,... (25500 - 30500 Kč)\nPlánovač výroby - i pro absolventy! - Břeclav\nPožadujeme * praxe v oblasti plánování - šikovné absolventy si však rádi zaučíme! * znalost MS Excel NEBO některý z ERP systémů (buď SAP anebo Axapta) Nabízíme * měsíční odměny * vzdělávání a kurzy * pružná pracovní doba * docházkový bonus * týden...


SD : 43510.7\nEnterprise míří na Ritiu IV, aby doručila lékařský materiál. Planeta není v žádné alianci a právě čelí teroristickým útokům skupiny Ansata, která požaduje svobodu pro Západní kontinent.\nKdyž po jednom teroristickém útoku Bev naléhá na Picarda, aby ji dovolil zůstat na planetě, Picard nerad svoluje. Ale hned poté se objevuje jeden Ansata (jen tak ze vzduchu), strhne Bev k sobě a oba někam zmizí.\nZatímco se vůdce Ansatů Finn se snaží spřátelit s Bev, Picard přidělí Wesleyho k týmu, který zkoumá jak se Ansatové přenášejí. Riker se zatím baví s Alexanou Devos, Rutianským šéfem policie. Devos říká, že by ráda konflikt vyřešila, ale přitom Ansaty bere jako "zvířata", a není zrovna moc optimistická, co se týče mírové smlouvy.\nFinn nakonec přiměje Bev k řeči a řekne jí, že Ansatové potřebují doktora, a obviní Federaci z toho, že dodává Rutianům lékařský materiál. Když ale Bev řekne, že k tomu, aby jim mohla pomoct bude potřebovat ten materiál, Finn ji ukáže zásoby, které nakradli a které Bev předala druhé straně. Zatímco Riker spolupracuje s Devos a vidí známky nenávisti na obou znepřátelených stranách, Bev zjistí, že DNA Ansatů se víc a víc pokřivuje, ale nemůže jim pomoc bez toho, aby nejprve zjistila příčinu té degenerace. Finn jí řekne, že to bude tím Invertorem, vynálezem, který jim dovoluje cestovat mezi dimenzemi, ale "bere si zpět svou cenu". Bev objeví, že Finnova DNA už také degeneruje, ale Finn to bere na lehkou váhu, protože pokud zemře, stane se z něj mučedník. Finn ji ještě řekne, že důvod proč bojují je nezávislost a tak osobní potřeby musejí jít stranou. Wesovi se konečně podaří zjistit jak se Ansaté přenášejí, ale k tomu, aby přesně určili kam se přenášejí, bude potřeba, aby se Ansaté ještě několikrát transportovali.\nRiker zatím sdělí zajatému Ansatovi, že chce mluvit s jeho vůdcem. Když se Finn dostaví a vidí množství nově zajatých, po příletu Enterprise, rozhodne se, že Enterprise zničí. Téměř se mu to podaří, ale posádce se mu to podaří překazit. Pak se Finn objevuje na můstku a kdy na něj Picard zaútočí, transportuje se zpět i s ním.\nPicard je zaveden k Bev, kde si s ní nejprve o samotě promluví, a pak mluví i s Finnem, který jim sdělí, že chce aby se Federace také zapojila, protože pokud Enterprise bude vyjednávat, bude to pro něj jen výhodné. Finn se ještě transportuje na Enterprise, aby posádce sdělil své požadavky, a znovu mizí pryč - ale tentokrát se posádce podaří detekovat zdroj přenosu, a Riker se spolu s Devos, Worfem a bezpečnostním týmem přenese na udané souřadnice.\nVýsadkovému týmu se podaří vypnout hlavní zdroj, a kdy jsou Ansatové obklíčeni, začnou pátrat po Picardovi a Beverly. Riker je nakonec najde spolu s Finnem, který právě míří zbraň na Picarda. Devos je ale rychlejší a Finn padá mrtev k zemi. Po krátkém zastrašování zbraní malým dítětem s Ansaty, které se Bev podaří ukončit, Riker reaguje na tvrzení Devos "že to nikdy neskončí" slovy: "Možná to skončí když jeden z vás složí zbraně."


Co dělat při dopravní nehodě v zahraničí - Měšec.cz\nMěšec.cz » Tiskové zprávy » Co dělat při dopravní nehodě v zahraničí\n[Tisková zpráva] Vzhledem k letošním událostem v letecké dopravě a k celkově zhoršené ekonomické situaci lze předpokládat, že hodně Čechů vyrazí letos na dovolenou k moři autem.\nÚzemní platnost povinného ručení a havarijního pojištění záleží na tom, jakou jste si zvolili ve smlouvě. Povinné ručení platí na území dle zelené karty, u havarijního pojištění to bývá většinou Evropa, ale sjednat si lze jen území ČR. Před cestou si tedy nejdříve ověřte, jakou územní platnost smlouvy máte. Pokud nemáte sjednané celoroční havarijní pojištění, může pro vás být řešením krátkodobé havarijní pojištění. Povinné ručení nebo havarijní pojištění vždy kryje zdarma určitý rozsah asistenčních služeb, ale nabídky jednotlivých pojišťoven se liší. Některé pojišťovny práci mechanika na místě nehradí nebo pouze do určité výše. „Před odjezdem do zahraničí proto doporučujeme řádně se informovat na přesný rozsah pojištění, na jeho územní platnost, a na asistenční služby. Ušetříte si tak nepříjemné překvapení v již tak nepříjemné situaci jakou nehoda v zahraničí jistě je,“ říká Andrea Lovasová z České pojišťovny. „V některých zemích platí také pro šetření dopravních nehod určitá specifika, informujte se o nich raději dopředu.“\nRozhodně nezapomeňte na…\nAť už budete viníkem nebo poškozeným, oznamte nehodu policii. Pokud policie nehodu nebude prošetřovat, vyplňte formulář „Záznam o dopravní nehodě“. Máte-li možnost, vyfotografujte místo nehody, poškozené vozidlo, všechny ostatní způsobené škody a celkovou situaci.\nPokud jste v roli poškozeného a škoda bude hrazena z povinného ručení viníka, napište si jeho jméno, adresu a registrační značku vozidla a zjistěte si, u které pojišťovny je pojištěn. Pokud nehodu zaviníte vy, bezprostředně po nehodě (nejlépe ještě v době pobytu v zahraničí) kontaktujte příslušnou národní kancelář „povinného ručení“ (kontaktní údaje jsou uvedeny na webových stránkách: www.cobx.org. ) a dohodněte se s ní na dalším postupu. Rozhodně si nezapomeňte na cestu přibalit zelenou kartu!),\nPro záznam o dopravní nehodě zkuste použít tiskopis v jazyce země, kde škoda nastala, nebo v jazyce dalšího účastníka nehody. Nebudete-li jej mít k dispozici, nevadí, použijte váš v češtině, který byste měli vozit všude s sebou jako vybavení vašeho vozu. Vyplňte čitelně všechny body, volná pole proškrtněte. Nezapomeňte uvést všechny svědky nehody, označit místa poškození vozidel, vyplnit součet označených políček, určit vozidla a označit hlavní a vedlejší silnice, uvést počet příloh. „A to nejdůležitější na konec – záznam musí být podepsán všemi účastníky nehody! Všechny kopie se musí shodovat, nic proto nedoplňujte dodatečně. A nepodepisujte nic, čemu nerozumíte, případně doplňte své vyjádření v češtině,“ upozorňuje Zdeněk Dvořák z České pojišťovny.\nCo s poškozeným vozidlem\nPočítejte s tím, že policie v některých státech může nařídit odtah vašeho poškozeného nebo porouchaného vozidla z důvodu zajištění bezpečnosti provozu, nebo když dojde ke zranění řidiče a jeho transportu do nemocnice. V tom případě si od policie zajistěte dokument o šetření události.\nPravděpodobnější však je, že si odtah vozidla budete zajišťovat přes asistenční službu vaší pojišťovny, případně si vozidlo necháte v zahraničí opravit. V případě opravy vozidla specialisté z České pojišťovny doporučují provést fotodokumentaci škody, ve které nesmí chybět dvě úhlopříčné fotografie vozidla jako celku, registrační značka, VIN vozidla a detaily poškozených částí vozidla. Nezapomeňte si převzít fakturu od zahraniční opravny a zdokumentovat poškozený díl. Je-li to vzhledem k velikosti náhradního poškozeného dílu možné, dopravte jej zpět do ČR.\nNehoda v zahraničí, zvláště při dovolené, není ničím příjemným. Vaší první pomocnou rukou jsou asistenční služby, které bývají součástí každé smlouvy o povinném ručení i havarijním pojištění. Kontaktujte je co nejdříve přímo z místa události. Operátor bude při hovoru potřebovat číslo vaší pojistné smlouvy, RZ vozidla, popřípadě jeho VIN. Dále vás operátor požádá o popis situace na místě, kde je vozidlo a v jakém je stavu, je-li potřeba odtah, vyproštění nebo práce mechanika, dále na vznik a rozsah škod a na hmotnost vozidla. V případě poškození vozidla vám asistenční služba pomůže s odtahem do nejbližšího autorizovaného servisu, kde dojde buď k úplné, nebo provizorní opravě. S asistencí můžete počítat i v případě potřeby sešrotování vozidla, nebo jeho uskladnění a následného odtahu do ČR.\nPo návratu z ciziny neprodleně telefonicky informujte o nehodě svoji pojišťovnu, která se postará jednak o proplacení škody poškozenému z vašeho povinného ručení, jednak o náhradu škody na vašem vozidle, máte-li uzavřené havarijní pojištění.


5Peta 1. 5. 2012 14:31\nAhoj holky, jsem ještě studentka a chtěla bych se zeptat, jak je to s růžovým prohlášením? Vím, že bych ho měla mít vždy podepsané jen u jednoho zaměstnavatele, ale teď se mi nabídly dvě práce a v obou mi to nabízí, tak co by se stalo, kdybych to podepsala v obou, abych dostala nezdaněné penízky ve výplatě? Přijde na to někdo a bude to řešit, nebo se vám stalo, že jste to tak udělaly a nic se nedělo?\nUnison.S 1. 5. 2012 14:44\nPodepiš ho tam, kde budeš mít víc peněz - nestrhnou ti tak daně a dostaneš víc... kdybys ho podepsala u tý práce, kde by sis vydělala víc, zbytečně přijdeš o peníze\nUnison.S 1. 5. 2012 14:46\nMrkni sem: jsou tu zajímavý dotazy a odpovědi: http://www.axial.cz/on-line-poradna\n5Peta 1. 5. 2012 14:58\nReaguji na Unison.S:\nPrávě oba zaměstnavatelé nabízejí stejnou sazbu za hod. tak u jednoho to teda podepíšu, ale říkala jsem co by se mohlo stát, kdybych to podepsala u obou...\nUnison.S 1. 5. 2012 15:49\nto netušim, co by se stalo, ale v tom odkaze, jak jsem Ti posílala, tam mám dojem nějakej takovej dotaz je ) Co se stane, když dvakrát\nMiruskha2 1. 5. 2012 15:58\nReaguji na 5Peta: Ahoj já mám taky dvě brigády a myslím že bych mohla dostat nějakou pokutu a jestli máš víc jak jedno zaměstnání tak by ti peníze měli z jednoho určitě strhávat. A ty máš na výběr jestli to podepíšeš? já jsem musela.\nScoooby 1. 5. 2012 16:02\nPodepiš to kde chceš Na tohle se nepřijde, pouze v případě, že by tě někdo udal. Jinak se žádné kontroly nedělají. Mám to z více zdrojů a dokonce i když se mě v práci na to ptají, zda ho podepíšu a já na to, že ho mám už někde podepsané, tak řeknou ať to neřeším.\n(Nerada bych tu ale k něčemu sváděla, zvaž si to sama )\n5Peta 1. 5. 2012 16:06\nCituji Miruskha2: A ty máš na výběr jestli to podepíšeš?\nMyslím, že na výběr máš vždy. Přece tě do toho nikdo nemůže nutit. Já prostě budu nastřídačku pracovat pro 2 zaměstnavatele, oba nabízejí stejné peníze na hodinu a tak jsem chtěla vědět, co by ses talo, kdybych to podepsala u obou zaráz. Ale vždy to je práce jen na dohodu, protože víc mi stejně dát nemůžou, jako třeba na plný úvazek. Ale zase by jsi byla hloupá, kdyby sis to jako studentka nechávala strhnout a pak si o to složitě žádala při daň.přiznání jednou za rok....\nMiruskha2 1. 5. 2012 16:08\nReaguji na 5Peta: no já jsem to nakonec vyřešila jinak takže jsem v pohodě ale myslím že kdybych ten růžový papír nepodepsala tak prostě letím.Proč by ´ti to potom dávali když by to nikdo nepodepsal\n5Peta 1. 5. 2012 16:13\nNo ale ono to prohlášení znamená výhodu hlavně pro tebe, takže ty bys jim ho chtít podepsat právě že měla. Pro ně to možná jako pro firmu a agenturu znamená nějaké malé plus v tom, že "zaměstnávají" studenta a asi mají taky nějakou úlevu na daních a proto se tě do toho snažili donutit. Ale k tomu by jim podle mýho názoru mělo stačit potvrzení o studiu.\nPokud tě teda nechtěli ošulit v tom smyslu, že tobě by vyplatili smluvenou částku a DPH, které jim na tebe stát vrátí by si nechávali, ale to by při brigádničení neměla být žádná závratná částka, tak nevím, jestli by se jim to vyplatilo, kor když nejsi blbá a věděla bys, že tě šulí...\nMiruskha2 1. 5. 2012 16:21\nReaguji na 5Peta: no jo jenomže brigádu musíš mít jenom jednu druhou už platíš daně\nfoginka 1. 5. 2012 16:49\nReaguji na Scoooby: No nevím pokud si podáš daňové přiznání, nebo ti udělají roční zúčtování, tak uvidí na úřadě, že to máš dvakrát. Nevím jestli za to nějaká pokuta stojí.\n5Peta 1. 5. 2012 16:51\nCituji Scoooby: i když se mě v práci na to ptají, zda ho podepíšu a já na to, že ho mám už někde podepsané, tak řeknou ať to neřeším.\nPřesně to jsem od někoho potřebovala vědět, jestli už se to někomu stalo. Protože já samozřejmě taky přiznám, že už ho někde podepsaný mám, ale oni mi sami říkají, klidně ho podepiš i u nás... tak proto jsem radši vznesla dotaz, než to podepíšu\nCituji Miruskha2: no jo jenomže brigádu musíš mít jenom jednu druhou už platíš daně\nTohhle taky samozřejmě teoreticky vím, ale mě spíš šlo o to, že když sám ten zaměstnavatel říká, že "mu" to nevadí, tak jsem chtěla vědět, jestli se mi pak nemůže stát, že na mě někdo dolítne...Nic proti, ale pracující student je podle mě lepší než nepracující nepřizpůsobivý spoluobčan, tak zas ale na druhou stranu nevím, proč by mi měli strhávat daně, když stejně si v celkové sumě nevydělám nic extra, rozhodně nepřekročím žádný stanovený limit, který je myslím kolem 24tis.za rok.\nJen jde o to, že teď na jaře je víc práce, tak proč klidně nevzít 2 a v zimě být radši doma v teple, když se žádná práce nenajde....?\nCituji Unison.S: Mrkni sem: jsou tu zajímavý dotazy a odpovědi:\nDěkuju za odkaz, jsou tam i užitečný formuláře, tak to večer prostuduju víc\nfoginka 1. 5. 2012 16:52\nReaguji na Miruskha2: Ano o tom to je, proto je růžový papir a sleva na dani pouze jednou. Jinak daně platíš to je logické, ale pochybuju, že by někoho vyhodili kvůli tomu že jim to nepodepíše, firmě je to jedno - pro ně si náklad stejný když podepíšeš či nikoli. Tam jde o výhody pro tebe.\nfoginka 1. 5. 2012 16:54\nReaguji na 5Peta na druhou stranu nevím, proč by mi měli strhávat daně, když stejně si v celkové sumě nevydělám nic extra, rozhodně nepřekročím žádný stanovený limit, který je myslím kolem 24tis.za rok. :\nNo dobře, ale i tak nechápu, proč by ti to třeba stát nemohl vrátit při ročním zúčtování? Když si vypočteš daň za rok, tak ti to roční sleva bez problémů pokryje a vrátí ti přeplatky na dani.\nDvě podepsaná růžová prohlášení poplatníka na slevu na dani 6