Ovoce ze sušičky šipky recept\nOvoce ze sušičky šipky recepty, které budete milovat. Vyberte si ze stovek receptů na Ovoce ze sušičky šipky, které se vám budou snadno a rychle vařit. Připravte si ingredience a můžete se pustit do vaření Ovoce ze sušičky šipky. Užijte si objevování nových porkrmů a jídel z nejlepších Ovoce ze sušičky šipky receptů z čech i ze světa. Dobrou chuť!\nTento recept je především pro lidi, kteří vlastní sušičku ovoce. Nakrájená rajčata na plátky naklademe na sušící plata a necháváme sušit, tak jak je uvedeno v návodu sušičky. Sušené je pak nandáme do sklenic do 2/3 a zalejeme až povrch olivovým olejem. Pořádně to uzavřeme a dáváme stranou odležet. R\njá suším v sušičce na ovoce na 60 st.Používám Mexické koření( je to jenom chili a řecký kmín),česnek a sojovou omáčku( worcheste jsem nezkoušel a ani nemam potřebu).aso necham přemrznout v mrazáku a pak ho skoro zmrzlé nakrájím na cca 4 mm po vláknech, ale je to celkem šumák, protože, když to usušít\nRozkrojená rajčata mírně osolíme a vložíme buď do trouby nebo do sušičky na ovoce. A sušíme..dlouho... V horkovzdušné troubě jsem při teplotě 70°C sušila celou noc asi 12 hodin. Pokud nemáte sušičku a budete sušit v troubě, je lépe rajčátka rozložit na mřížku, výrazně tím zkrátíte proces sušení. Tak\nPo 24 hodinách přecedíme a cuketu dáme do sušičky sušit . Dělám vždy ze dvou menších nebo z jedné velké a polovinu dám do pomerančové šťávy a polovinu do malinové nebo lesní směs - prostě červené. Po usušení dát do sklenic. Vydrží celý rok až do příští sklizně.\nOvoce, které po rozkrojení hnědne, namočit do okyselené vody nebo do jakékoliv limonády s citronovou příchutí, aby se zamezilo změny barvy při sušení. Ovoce se musí oloupat a pak krájet obyčejně na sílu 1 cm, kromě hroznů, které se suší celé, ale doba sušení hroznů je 18-24 hodin podle velikosti. Os\nTak jsem také poprvé v životě zkusila šípkovou marmeládu. Už jen ze zvědavosti - když na ní každý pěje takové ódy. Teď už vím naprosto přesně co to znamená, když se řekne - práce pro vraha. Zvolila jsem obě varianty - povařit celé šípky a pak pasírovat i vyčistit šípky od semínek. Chtěla jsem vědět\nHorko nad 85°C ničí vůni a barvu ovoce i obsah vitaminů. Je to sice zdlouhavé, ale o nic se nestaráte až na jedno vytažení. Ta pochoutka stojí za to. USKLADNĚNÍ: Nejlepší jsou vzduchotěsné dózy či sklenice. Ovoce by pak mělo být uloženo v temnu, nejlépe poslouží komora či spíž. Sušené ovoce může být\nNa plech naskládej rajčátka příčně rozříznutá, osol, přidej zbytek bylinek a vlož do trouby vyhřáté na 180°C.Teď pokud chceš impozantní...\nNakrájíme ho po vláknech - přesně naopak, jako když krájíme klasické plátky masa. Jednotlivé proužky by měly mít sílu 4-6 mm. Já ze strachu, aby se dobře prosušily měla plátky 4 mm, ale mohly by být tlustší. Šířka by měla být cca 3 cm, délka záleží na tom, jak velké je maso.\nNikdy jsme na jablka/hrušky nic nepřidávali, ale když je dávám do sušičky, namáčím je v citron.vodě a zachovají si super světlou barvu. Nestačím sušit, jak mizí pod rukama, ale pořád lepší zobat křížaly, než čokoládky Nám lépe chutnají právě ze sušičky, protože na kamnech byly někdy moc tvrdé. Odpov\nDoba sušenia závisí od hrúbky plátkov. Ale plná sušička sa mi vysuší za cca 4 hodiny. Ja tie poschodia premiestňujem, prekladám ich, najskôr sa usušia tie úplne dolu a spodné, takže to vypnem a poschodia poprehadzujem, Čo je suché, dám preč a suším menej poschodí ďalej. Sušené slivky zo sušičky sú n\n"Čatní" jakéhokoli druhu máme moc rádi. Ze sušeného ovoce jsem nedělala, ale tady ta kombinace se setkává s kladným ohlasem mých buněk chuťových . Jelikož jsem si jistá příznivým ohlasem v rodině, dám ti bod hned, realizace bude co nejdřív Ještě dotaz, ty cibule jsi dala žluté? Nevím, proč, mně tam\nŠpagetko, moc pěkný recept, nám začíná ovoce s masem chutnat čím dál, tím víc musela bych dát višňovou, nebo rybízovou marmeládu, šípkovou nemám, ale tyto jsou taky chutně ostré Dávám 6.bod. Odpovědět\nTroubu zahřejeme na 130°C. Na plech na pečící papír rozložíme přepůlená rajčata řezem nahoru. Osolíme, opepříme, posypeme kořením a zakapeme...\n1974andrea: Okra se da koupit v arabskych nebo indickych obchodech. Na topkach mam jeste jeden recept s okrou (pridavam do podobnych), tam holky psaly nejake odkazy: cerstvou okru maji v Praze - RE food, Korunni 43 nebo v Sape (vietnamska trznice).\nZalijeme vodou tak, aby byla dýně přikrytá. Přidáme šťávu ze 3 citrónů. necháme uležet aspoň 12 hodin. Po zhruba 12 hodinách citronovou vodu slijeme a dýni necháme na sítu okapat. Pak ji vsypeme do vhodné nádoby a přidáme šťávu ze dvou pomerančů, půl kg fruktozy, popřípadě cukru. Promícháme a nechám\nDěkuji za recept, přesto ale musím dodat, že vydrbat kůru kartáčkem a horkou vodou nepomůže, protože ty chemické látky jsou rozpustné v tucích, ne však ve vodě.Ze stejného důvodu by ale neměly pronikat z kůry dovnitř plodů. I když nejsem zastáncem BIO, v tomhle případě bych si radši bio pomeranče ko\njá jsem použil kvasnou rourku, šipky po třech měsících spadly a výsledek je dobrý. říkám dobrý proto, že nikdo v mém okolí nikdo neví, jak to má chutnat. dělal jsem dva demižónky. u jednoho je cítit alkohol hned a u druhého až když polknu. asi je to cukrem. ale že bych toho vydul flašku asi nehrozí.\nNaskládáme do sušičky na ovoce, nastavíme 70°C a sušíme 7 hodin. Poznámka. Dají se jíst jen tak samotné ale také bych je doporučila podávat s nějakým dipem nebo třeba s dýňovým kečupem . Kuchařka: Karol89 . Přidat k oblíbeným Vytisknout recept . Pochutnali jste si? Sdílejte recept! Sdílet na Faceboo


www.infonoviny24.cz - Evropa - Podnikání v rámci EU\nVe volebních kampaních se často dozvídáme, co a koho bude ta či ona politická strana podporovat.\nNezapomíná se na malé a střední podnikatele. Volební programy jsou často směsicí obecních frází bez reálného základu. Někdy je doopravdy těžké dát nějakému heslu obsah, jelikož ne vždy je jasné jak a zda vůbec lze slib splnit. Ovšem bylo by důstojnější a férovější, kdyby volební propaganda spíše reflektovala skutečné požadavky a potřeby, se zaměřením na nalezení realizovatelných řešení. Bohužel, v politických stranách málokdy nalezneme odborníky, jež byli zformování dlouholetou praxí, takže se nakonec volební programy nesou spíše v duchu opakujících se prázdných populistických floskulí. V ČR je cca milión osob samostatně výdělečně činných. Celkový počet registrovaných podniků živnostenskými úřady je cca 2,4 mil. Nejde tedy o zanedbatelná čísla a je proto nutné této části obyvatelstva věnovat náležitou pozornost, i vzhledem k tomu, že také odvádějí nemalou část financí do státního rozpočtu.\n· ESF pomáhá společnostem a pracovníkům vyrovnat se s těmito výzvami četnými způsoby. Například pro konkurenceschopnost mohou být zapotřebí lepší dovednosti, nové a inovativní metody práce pak mohou zvýšit výkonnost a přilákat nové pracovníky. Další problematikou, na kterou se podpora ESF zaměřuje, jsou i příležitosti, které přináší nízkouhlíkové hospodářství, a schopnost přizpůsobit se jim.\n· ESF pomáhá vedením společností také zlepšit výsledky v oblasti vývozu, které mohou otevřít nové trhy a vést k dalšímu růstu. Společnosti a organizace v celé EU využívají podpory ESF k plánování budoucnosti, zlepšování svých výsledků, hledání nových metod práce a k zachování a tvorbě udržitelných pracovních míst.\n· Pomoc lidem založit si vlastní společnost významným způsobem přispívá k tvorbě pracovních míst, a proto ESF podporuje podnikání mnoha způsoby, např. skupinu vědců, kteří zakládají společnost, v níž budou vyrábět svůj nejnovější vynález, nebo nedávného migranta, který se vyučil malířem pokojů a chce si založit malou firmu a zaměstnat pár přátel, kteří mu budou pomáhat.\n· ESF je podnikatelům a osobám samostatně výdělečně činným nápomocen mnoha způsoby, včetně podpory jejich zaškolení v oblastech základního řízení či právních a finančních dovedností nezbytných pro založení podniku. Některé projekty využívají služeb obchodních poradců, kteří podnikatelům pomáhají v kritických prvních rocích podnikání. Jiné projekty podporují sítě podnikatelů, které slouží k výměně zkušeností a nabídce podpory.\n· Může se ukázat, že získat finanční prostředky na založení či rozšíření malého podniku může být obtížné, jelikož rozjezdy mohou být riskantní a banky nemusí být ochotny tyto potřebné prostředky půjčit. V této souvislosti lze jako příklad pomoci v zemích EU uvést projekty mikrofinancování ze zdrojů ESF, díky nimž si začínající podnikatelé mohou půjčit relativně malé částky kapitálu, který potřebují.\n· Operační program Podnikání a inovace pro konkurenceschopnost (OP PIK)\n· Operační program Výzkum, vývoj a vzdělávání (OP VVV)\n· Operační program Zaměstnanost (OP Z)\n· Operační program Doprava (OP D)\n· Operační program Životní prostředí (OP ŽP)\n· Integrovaný regionální operační program (IROP)\n· Operační program Praha - pól růstu ČR (OP PPR)\n· Operační program Technická pomoc (OP TP)\n· 10 Operačních programů cíle Evropská územní spolupráce\n· Program rozvoje venkova (PRV)\n· Operační program Rybářství (OPR)


Kreativní slovník | IZON\nMapa k vašim slovíčkům. Učíme se v souvislostech s obrázky a díky tomu rychleji rozšiřujeme slovní zásobu. Jednoduše, hravě a podle nejčastějších témat, se kterými se můžete potkat.\nV roce 2018 jsme začali vyvíje zcela nový nástroj na pomoc ve výuce slovíček cizích jazyků. Stojí na myšlence tzv. „kreativních map“, které si můžete představit jako kombinaci obrázkového slovníku a myšlenkových map. Cílem je efektivnější výuka cizího jazyka u lidí, kteří mají určité vlastnosti a jsou pro tuto formu výuky vhodní (typicky jde o kreativní lidi, lidi s logickým myšlením atd.).\nProjekt je realizován v rámci Operačního programu Podnikání a inovace pro konkurenceschopnost. Předmětem projektu je průmyslový výzkum a experimentální vývoj funkční aplikace (softwaru), na výuku cizích jazyků prostřednictvím databáze myšlenkových map. Výstupem projektu je online aplikace, která přispěje k získání nových zákazníků, rozšíření produktového portfolia a zvýšení konkurenceschopnosti. Projekt je spolufinancován Evropskou unií.\nOnline aplikace Kreativní slovník Název projektu CZ.01.1.02/0.0/0.0/17_106/0012364 Registrační číslo projektu


Hotel Restaurant Le Rabelais - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Bamako\nO hotelu Hotel Restaurant Le Rabelais\nHotel Restaurant Le Rabelais nabízí ubytování v Bamaku s bezplatným Wi-Fi a fitness centrem. Hotel má venkovní bazén a celoročně otevřený venkovní bazén. Hosté se mohou najíst v restauraci a napít v baru. Na místě je také k dispozici neplacené soukromé parkoviště.\nVšechny pokoje jsou vybavené satelitní TV s plochou obrazovkou a mají vlastní koupelnu se sprchou. Některé pokoje poskytují výhled na bazén nebo do zahrady. Součástí všech pokojů je vlastní koupelna. K dispozici jsou také toaletní potřeby zdarma a fén.\nV hotelu Amsterdam Teleport je k dispozici nepřetržitě otevřená recepce,\nV hotelu si můžete zahrát stolní tenis. V hotelu si lze domluvit také půjčení auta. Letiště Senou je vzdálené 13 km.


PCTuning • Zobrazit téma - Odcházející zdroj\nPrávě je út 19. leden 2021, 06:25\nPředmět: Odcházející zdroj\nZaslal v: so 21. leden 2017, 13:36\nmám cca. 6-8 let zdroj Seasonic S12II 430 W. Doteď byl zlatej. Nicméně v poslední době jsem si začal všímat, že dost často píská. Navíc z něj mám vyvedených 12 V na napájení cca. 1 m LED pásku a ten při zátěži začne viditelně poblikávat. Když změřím výstupní napětí běžným domácím multimetrem, vidím stabilních 11.98 V. Bez osciloskopu je to ale stejně údaj k ničemu. Měřící programy ukazují na 12 V větvi něco málo přes 9 V.\nPravdou je, že dostává naloženo, ale podle mě stále v rámci možností, max. teoretický burn, co se mi podařilo naměřit, byl cca. 370 W při OCCt + Furmark + 3 monitory + práce všech disků. V reálu při hraní není zátěž přes 300 W se sestavou v podpisu.\nJe na čase měnit? Moc se mi na rovinu nechce, jsem spokojený s jeho hlukovým projevem, i pod zatížení o něm vlastně nevím a v case je cable management tak vymakaný, že výměna by znamenala půl dne práce. Mám tu ještě starý Fortron Bluestorm 2 550 W, ale to bych byl podle mě spíš downgrade.\nPředmět: Re: Odcházející zdroj\nZaslal v: so 21. leden 2017, 15:29\nono to asi vypadá že MOSFETy nebo vstupní můstek si radikálně krátí díky dlouhodobě vysoké zátěži max. trvalý proud.\nNicméně mohu se plést a může to být jiná součástka odcházející do důchodu...\nPokud bys byl ochoten dát dost peněz tak kup X-760 od Behemota a kabely https://store.cablemod.com/configurator (Custom PSU Cables) a délku nastavit podle https://seasonic.com/s12ii-430/ (nejprve klikni na "Cables") - avšak pokud jsi neprodlužoval nebo neměnil za jinou délku...\n/// jakým multimetrem jsi měřil napětí? UT211B nebo UT210E to hádám není však taky nestojí málo...\nZaslal v: út 24. leden 2017, 15:49\nPřesnost měření napětí je u většiny metrů použitelná, pokud to zrovna není za stovku z tržnice.\nS těma kabelama to nechápu, každopádně zdroj dneska půjde na servis, problémy se zapínáním…\nZaslal v: út 24. leden 2017, 16:03\nMěřil jsem to modelářským měřákem, který není nijak laboratorní a slouží spíš na měření vysokých proudů v rámci desítek A, než jako přesný měřák napětí.\nZdroj jsem otevřel a okem laika jsem neviděl žádný problém, jenom jedna "součástka s hromadou výstupů" se odchlípla od chladiče. Teplovodivou oboustrankou jsem ho zpátky přichytil a od té doby mám pokoj.\nZaslal v: út 24. leden 2017, 16:17\nZaslal v: út 24. leden 2017, 17:59\nNevím, nejsem elektro pozitivní. Na pasivu uvnitř zdroje byla nějakou zvejkou přichycena součástka - neumím ji identifikovat. Výše popsaným způsobem jsem jí zase k pasivu připevnil.\nZdroj už nepíská.\nZaslal v: út 24. leden 2017, 18:26\ntakže vyřešeno, uvolněná součástka co potom byla připevněna...\nZaslal v: út 24. leden 2017, 18:28\nSi přijdu jak dement teď, ale je to tak. Nebýt linek, tak to snad znova rozeberu a vyfotím.\nZaslal v: st 25. leden 2017, 07:31\nSnažil jsem se to najít někde na netu, ale recenze s dobrými fotkami vnitřku jsou až u novější verze Plus Bronze. Můj je tak z let 2010 a vypadá to trochu jinak.\nAle co to tak porovnávám, mohlo by jít o "rectifying bridge" Doma to ještě zkusím nafotit, ale prostě se zdrojem je už pokoj.


Hotely Belleville | Ubytování Paris-20E, Francie\nhotelyhotely Evropahotely Franciehotely Ile-de-Francehotely Parishotely Paris-20Ehotely Belleville\nBelleville: hotely – rezervujte si hotel ve městě Belleville\nHotely Belleville: rezervace ubytování\nRezervujte si hotel Belleville on-line a ušetřete peníze\nHotely Belleville »\nHotely Belleville: garance nejnižší ceny, žádné rezervační poplatky\nMaplandia.cz ve spolupráci s Booking.com nabízí velmi výhodné ceny za ubytování ve všech typech hotelů ve městě Belleville, od prostých rodinných pensionů po nejluxusnější hotely. Společnost Booking.com byla založena roku 1996 a již dlouho si v Evropě drží první místo mezi agenturami pro on-line rezervaci hotelů. Na této stránce uvádíme přehled hotelů ve městě Belleville.\nVýběr ubytování ve městě Belleville Vám usnadní podrobné informace včetně fotografií a nestranného hodnocení předchozích hostů hotelu. Recenze hotelů Belleville – viz záložka "Hodnocení hostů" prezentace jednotlivých hotelů. Pro usnadnění nalezení ubytování odpovídajícího Vašim představám jsme připravili samostaté stránky jak pro luxusní hotely (čtyř- a pětihvězdičkové hotely), tak pro levné hotely ve městě Belleville. Pamatujte si: na Maplandia.cz je společností Booking.com garantována nejnižší možná cena. Kvalita popisu některých hotelů v českém jazyce nemusí odpovídat standardům Maplandia.cz. Děkujeme za pochopení.\nPoloha města Belleville\n– viz mapa Belleville »\nBelleville leží v oblasti Paris-20E, Paris, Ile-de-France, Francie.\nHotely Belleville – seznam hotelů (volitelné kritérium řazení)\nNásleduje stručný seznam všech hotelů ve městě Belleville. Hotely Belleville jsou seřazeny podle třídy: luxusní hotely ve městě Belleville jsou uvedeny dříve. Pomocí ovládací lišty můžete změnit kritérium řazení: kliknutím zvolíte rozhodující vlastnost. Směr řazení se přepíná kliknutím na první tlačítko (úplně vlevo) lišty.\nSestavili jsme samostatné oddíly pro Belleville luxusní hotely and Belleville levné hotely.\nVe městě Belleville v současnosti nenabízíme žádný hotel. Pro ubytování v blízkosti zvažte prosím ubytování v hotelích uvedených v následujícím oddílu nebo se podívejte na hotely blízko města Belleville.\nHotely v okolí města Belleville\n(Paris, vzdálen přibližně 0.17 km)\nMarie hotel se nachází v klidné čtvrti v centru Paříže v blízkosti míst, jako jsou Republique nebo Bastille a Pere Lachaise hřbitov a to jen pár metrů od stanice metra.\n(Paris, vzdálen přibližně 0.48 km)\nPřátelské Hipotel Belgrand Hotel se nachází v 20. okrsku Paříže, nedaleko Père Lachaise hřbitov a bleší trhy. Nabízí velkou hodnotu a pohodlí.\n(Paris, vzdálen přibližně 0.78 km)\nV hotelu Ermitage vás přivítá v přátelské a teplé prostředí, a to díky své veškeré pohodlí 24 pokojů.\n(Paris, vzdálen přibližně 0.82 km)\n(Paris, vzdálen přibližně 0.95 km)\n(Paris, vzdálen přibližně 1.1 km)\nAdagio Přístup Paris Philippe Auguste nabízí 35 apartmánů rozloží na 3 podlažích, které poskytují příjemné a funkční prostor pro práci, jídlo a samozřejmě relaxaci.\nTento levný pobyt je 600 metrů od Porte de Bagnolet stanice metra. Nabízí bezplatné parkování, Wi-Fi, a je 1 km od známého Père Lachaise hřbitov. Klimatizované pokoje jsou vybaveny satelitní televizí a telefonem.\nHotel disponuje 35 apartmány rozloženo do 5 podlaží poskytuje přátelský a funkční ubytování ať už jste na obchodní nebo rekreační cestu.\n(Paris, vzdálen přibližně 1.2 km)\nTento pařížský hotel stojí pouhých 5 minut chůze od stanice metra Ménilmontant a 100 metrů od Pere-Lachaise hřbitov. To představuje na místě bar s živou hudbou.\n(Bagnolet, vzdálen přibližně 1.2 km)\nZcela přepracované a kompletně zrekonstruovaný, to Novotel vítá vás 5 minut od centra Paříže a 30 minut od Roissy CDG a Orly letiště. Novotel Paris Est je definován design, modernost, komfort a odpočinek.\nBelleville: nabídka cestovních služeb\nHledejte letenky, hotely, půjčovny aut ve městě Belleville\nExpedia je dlouholetou jedničkou v poskytování cestovních služeb na internetu. Expedia Vás provede celým procesem plánování Vaší dovolené v jakékoli části světa, včetně široké nabídky pro Belleville a celou oblast Francie. Expedia je partnerem předních leteckých společností, hotelových řetězců, půjčoven aut i cestovních pojištoven a dalších společností působící nejen ve státě Francie. Může tak nabídnout velmi výhodné ceny (často i ve srovnání s českými agenturami), určitě oceníte i řadu drobností usnadňujících proces on-line rezervace.


Bezúročná půjčka společníkovi - Vysoká půjčka.cz Bezúročná půjčka společníkovi - Vysoká půjčka.cz\nCo je to Bezúročná půjčka společníkovi a na co se používá?\nBezúročná půjčka společníkovi je finanční výpomoc od věřitele, který je schopen půjčit určitou sumu dlužníkovi. Dlužník se zavazuje požadovanou sumu splatit věřiteli společně s úroky a poplatky. Bezúročná půjčka společníkovi Vám pomůže vyřešit nenadálý problém např. porucha automobilu a mnoho dalších. Smlouva o půjčce se řídí především dle občanského zákoníku. Každý se může dostat do finančních problémů, které je nutné co nejdříve vyřešit. Máte výbornou příležitost své starosti hodit za hlavu.\nPro koho je Bezúročná půjčka společníkovi určena?\nV dnešní době se každý může dostat od nepříjemné a finanční indispozice. Bezúročná půjčka společníkovi je ideální řešení pro každého, kdo si chce splnit své sny a přání. Vznikl Vám finanční problém, který je nutné co nejdříve vyřešit? Potřebujete peníze na vybavení bytu či domu, na dovolenou, opravu vozidla? Tato finanční výpomoc je ideálním řešením pro každého. Chybí Vám peníze do výplaty? Máte jedinečnou příležitost získat finanční výpomoc okamžitě.\nBezúročná půjčka společníkovi Vám pomůže vyřešit Vaše nenadále problémy. Budete příjemně překvapeni z rychlého a snadného vyřízení. Získání půjčky nemusí být složitý a zdlouhavý proces. Zažádat je tak jednoduché a snadné. Nedokážete si našetřit hotovost? Půjčka Vám pomůže splnit si své sny a přání. Už nemusíte zdlouhavě spořit své finance a odkládat sny a přání na později. Zažádejte si o ni co nejdříve a své starosti hoďte za hlavu. Už nemusíte mít obavy, že byste své finanční závazky nedokázali včas uhradit.


Studiová sluchátka AKG K361 : Shop4djs.com - Vše pro djs\nStudiová sluchátka AKG K361\nObj. kód: AKG K361\nNákupem získáte slevu: 29,00 Kč na příští nákup\n2 355,37 Kč bez DPH 21 %\nCena na Slovensko: 106,78 €\nDobrým zvykem rakouské firmy AKG je nabídnout ke každému svému špičkovému vlajkovému modelu současně alternativní produkt, který při zachování většiny vlastností prémiového výrobku dokáže zákazníka zaujmout také příznivější cenou. Není tomu jinak ani v případě nejnovější prestižní řady K371, k níž tvoří onu cenově zajímavou alternativu model K361.\nSolidním zvukovým základem uzavřených circumaurálních sluchátek jsou 50mm měniče s cívkami z bezkyslíkaté mědi, jež se mohou pochlubit skvělým frekvenčním rozsahem (15 Hz – 28 kHz) i dynamikou (114 dB SPL/V @ 1 kHz) při impedanci 32 Ohm.\nPohodlný pocit při nošení na hlavě slibuje nejen nízká hmotnost (219 g), ale také měkké náušníky s „pomalou“ paměťovou pěnou a kalibrovaný hlavový pás s jemným odpružením. Samozřejmostí je nadstandardní zvuková izolace směrem dovnitř i ven.\nSluchátka K361 však nejsou jen profesionální, ale také, elegantní, stylová, skladná a dobře vybavená. V seznamu příslušenství totiž najdete rovné či kroucené kabely různých délek, adaptéry pro připojení k profesionálním zařízením i produktům ze sféry spotřební elektroniky a v neposlední řadě též šikovnou přepravní taštičku.


Sobotka in the Sky with Diamonds • RESPEKT\nA nyní malá hádanka. Přečtěte si pozorně následující výrok: „Na myšlence, že by lidské bytosti, které tisíce let užívaly omamné látky pro rekreační a rituální účely, během deseti let najednou vystřízlivěly jen proto, že si to přeje OSN, je něco zásadně chybného.“\nJeho autorem je:\na) Timothy Leary\nc) Bohuslav Sobotka\nNavzdory tomu, že na to současný český premiér nevypadá, správně je c). Na přelomu ledna a února napsal pro britský The Guardian článek společně s bývalým britským vicepremiérem a donedávna šéfem Liberálních demokratů Nickem Cleggem, s nímž se osobně zná. Clegg je známý zastánce dekriminalizace drog a spolu vyzývají k reformě globální protidrogové politiky, již bude letos v dubnu projednávat zvláštní shromáždění OSN v New Yorku. Tentýž panel, který v roce 1998 vyhlásil „svět bez drog“ (aniž by věděl, jak se k němu dopracovat), by měl podle autorů zásadně změnit kurz.\nV Česku si článku nikdo nevšiml a premiér o to možná ani nestál. Ale na mezinárodní úrovni je to skvělé gesto, které mu dodává lesk. Sobotka tuší, že česká tolerantní protidrogová politika může být pro svět inspirací – a nebojí se to prodat.\nDrogové zasedání OSN se mělo konat až v roce 2019, tři jihoamerické státy – Mexiko, Kolumbie a Guatemala – ale požádaly, aby se letos mohl uskutečnit zvláštní summit. Důvody jsou dobře známé. Globální protidrogová represe, postavená na třech mezinárodních smlouvách z šedesátých a sedmdesátých let, selhává a nejvíc to odnáší právě…


CFTC: kryptoderivátová burza BitMEX porušuje Bank Secrecy Act - Lupa.cz\nLupa.cz » CFTC: kryptoderivátová burza BitMEX porušuje Bank Secrecy Act\nAmerická Komise pro obchodování s komoditními futures (CFTC) obvinila majitele a provozovatele kryptoměnové burzy BitMEX z nelegálního provozu platformy pro derivátové obchodování a porušení zákona proti praní špinavých peněz.\nKomise dnes oznámila, že podává u civilního newyorkského soudu žalobu proti pěti entitám a třem jednotlivcům, kteří provozují a vlastní obchodní platformu BitMEX. Ta podle CFTC představuje neregistrovanou obchodní platformu a porušuje několik klíčových regulací.\nHlavní obvinění je z porušování zákona Bank Secrecy Act (Currency and Foreign Transactions Reporting Act) a spiknutí za účelem porušení tohoto zákona. Jedním z důvodů je nedostatečná implementace anti-money laundering procesů.\nObviněnými ze strany CFTC jsou majitelé společnosti Arthur Hayes, Ben Delo a Samuel Reed. Dalším obviněným v kauze je také čtvrtá osoba – Gregory Dwyer (služebně nejstarší zaměstnanec), který provozuje platformu skrze labyrint nastrčených společností (HDR Global Trading Limited, 100× Holding Limited, ABS Global Trading Limited, Shine Effort Inc Limited a HDR Global Services (Bermuda) Limited (BitMEX)). Proti uvedeným společnostem byla také vznesena žaloba. Reed byl dnes v Massachusetts zatčen, další dva obžalovaní jsou podle amerického ministerstva spravedlnosti zatím na svobodě.\nBitMEX, který je pravděpodobně největší kryptoderivátovou platformou současnosti, je v hledáčku CFTC od července 2019, v dubnu tohoto roku společnost implementovala pro své klienty povinné KYC.


www.iluze.estranky.cz - Shounen-ai povídky - Milostný trojúhelník\nÚvod » Shounen-ai povídky » Milostný trojúhelník\nZaparkoval své černé Ferrari před jedním z klubů, kterých byla plná celá tahle ulice. Vystoupil a pohled mu padl na vývěsní štít, které měl podobu obrovského srdce. Ušklíbl se a přešel k vyhazovači. Ani se nenamáhal ukazovat svůj VIP průkaz. „Dobrý večer, pane O’Neale,“ pozdravil ho mladík u vchodu.\nKývl a prošel kolem něj. jeho očím chvíli trvalo než si zvykly na šero té místnosti. Klasický striptýzový bar, pomyslí si. A přesto se sem stále vrací. „Pane O’Neale,“ zaslechne své jméno a otočí se. Žene se k němu majitelka s úsměvem na tváři. „Opět Marii?“ ptá se a chce dívku zavolat. „Ne, díky. Porozhlédnu se kolem,“ prohodí. „Mimochodem dnes vám to velice sluší,“ dodá ještě a odchází. Za zády slyší její koketný smích.\nUsměje se a jen tak obchází lokál. Občas se zastaví a podívá se na vlnící se dívky. Nakonec se usadí v jednom z pohodlných křesel a vyčkává, která se mu začne věnovat. Konečně se objevila štíhlá blondýnka. Pozoroval její dost vyvinuté vnady a uvědomil si, že se celkem nudí.\nNáhle ho zasvrbělo na zátylku a jemu došlo, že ho někdo upřeně pozoruje. Začal se rozhlížet, až mu pohled padl na blonďatého mladíka, který ho doslova propaloval pohledem. Ucítil v žaludku zvláštní mrazení. Jako už dlouho ne. Jakmile si neznámý všiml, že ho pozoruje rychle sklopil oči ke své sklence.\nO’Neal se usmál. Hodil blondýnce pár dolarovek a vstal. Rychle vyhledal majitelku. „Myslím, že bych přeci jen jedno přání měl,“ usměje se na ní. Pod jeho úsměvem roztaje. „Samozřejmě. Hned nechám zavolat Marii.“ Muž však zavrtí hlavou. „Nechci jí. Mám jedno speciální přání.“ Žena pozvedla obočí. „A to je?“\nChytil jí okolo ramen a otočil směrem k baru. Seděl tam už je ten blonďák. „A to je on,“ zašeptá jí do ucha. „Ale, pane! To není možné. Není to jeden z mých chlapců. Prosím, vyberte si někoho jiného.“\nV očích mu zaplane nebezpečný oheň. „Ale já chci jen jeho!“ Žena v sebeobraně zvedne ruce. „Dobře, dobře. Pokusím se. běžte zatím do Šarlatového pokoje.“ Kývne a zářivě se na ní usměje. Pak se otočí a zmizí v jedné z chodeb.\nZadívá se na dno své sklenky a znovu se napije. Ten muž ho upoutal, jakmile vešel dovnitř. Měl mírně nazrzlé vlasy asi po ramena, zelené pronikavé oči a jeho postavu by mu záviděl kdejaký kulturista. V jednom okamžiku využil toho, že sleduje striptérku a prohlédl si ho podrobněji.\nByl si jistý, že je zaujat tou blondýnou, a proto ho víc než překvapilo, když zvedl hlavu a jejich oči se střetly. Byl to jen okamžik, možná dva. Rychle sklopil oči zpět ke své sklence. Po očku ho sledoval, a tak mohl vidět, jak se zvedl a vydal se za jakousi dámou. Hned na první pohled bylo vidět, že se jedná o majitelku. Cosi jí zašeptal a zmizel v jedné z mnoha chodeb, kterými byl celý tenhle podnik protkán.\nUšklíbl se, když si uvědomil kde je. Kdyby to zjistila jeho matka, zřejmě by jí trefil šlak. Jenže jeho už nebavil ten nudný, konvenční život, který ho jen svazoval. Chtěl něco jiného. Chtěl žít, ne jen existovat. A ono většinu času trávit ve škole, nebo v rodinné firmě… Moc volna nemá.\nZnovu si lokl zlatavé tekutiny, když se za ním objevila pohledná brunetka. Zaměstnankyně klubu, jak jinak. „Ehm…,“ odkašlala si celkem nejistě. To ho zaujalo. „Promiňte,“ oslovila ho a on se k ní konečně otočil. „Ano?“ usměje se a čeká. „Posílá mě madam Rosmerta, prý vám, protože jste zde poprvé, jedna z děvčat poskytne své služby zadarmo.“\nPřekvapeně zamrká a vzápětí se opět ušklíbne. Zřejmě vypadá velice nezkušeně. Jak by taky ne. Ve svých dvaadvaceti se spíše než o ženy zajímal o práci. Nakonec se rozhodl nabídky využít. Proč ne? Kdy zase se mu poštěstí vypadnout z domu takhle pozdě. A navíc matka už jistě šílí a volá policajty. „Proč ne?“ prohodí nakonec. „Prosím následujte mě.“\nDívka ho zavede do prostorného pokoje. „Počkejte prosím zde,“ vyzve ho a zmizí. Chvíli nechápavě hledí na zavřené dveře, ale pak pokrčí rameny a vykročí k posteli. Proč si neužít trochu pohodlí než se objeví společnost, že?\nNáhle však ze stínu vystoupí onen muž. „Ups,“ vyklouzne mladíkovi. „Asi mejlka,“ pronese a začne couvat ke dveřím. Ten chlap ho znervózňuje. Sám nevěděl proč. Zřejmě to bylo proto, že z něho sálalo takové charisma, až mu z toho mimoděk vyschlo v krku. „Žádná mejlka,“ pronese chraplavým hlasem a on se zaslechne, jak ve dveřích cvakne klíč.\nNarazí zády do zdi. Neznámý se k němu skloní a opře si ruce vedle jeho hlavy. Není kam utéct. „Co to děláte?“ vyhrkne, ale cítí, že mu srdce buší kdesi v krku. „Neboj, bude se ti to líbit,“ zašeptá mu těsně u ucha a jemně skousne ušní lalůček. „COŽE?!“ vyprskne nevěřícně. Víc říct nestihne, protože ho políbí na rty.\nPoloží mu ruce na hruď ve snaze ho odstrčit, ale marně. Jazykem mu pronikne do úst a jednou rukou ho začne hladit po těle. Ani se nenamáhá mu rozepínat knoflíčky u košile a rovnou ji roztrhne. Hoří touhou a nehodlá se zdržovat. Na okamžik ho přestane líbat, ale jen proto, aby se sehnul a vzal do úst jeho bradavku. Mladík zasténá. „Ne,“ vydechne. „Prosím, přestaňte.“\nZnovu se ho pokusí odstrčit, ale zase bez výsledku. „Jak se jmenuješ?“ zeptá se, když ho na chvíli přestane laskat. „Kevin,“ vydechne a vzápětí sykne. To když se skrz látku kalhot dotkne jeho vzrušeného mužství. Hladí ho jen lehce, sotva se ho dotýká a o to je to dráždivější. „Prosím,“ vydechne Kevin a sám neví, zda žádá o to, aby přestal nebo aby pokračoval.\nCítí na své kůži, jak se jeho prosbě usmál. Krouživým pohybem jazyka ho hladí po každičkém kousku jeho těla a vnímá veškeré jeho reakce. Velice pomalu se dostává ke krku a odtud znovu ke rtům. Přisaje se k němu a celým tělem se k němu přitiskne.\nDráždivě pomalu mu rozepne knoflík u kalhot, a pak i zip. Zajede rukou dovnitř a uchopí ho do dlaně. Kevin se prudce nadechne a on toho využije a jazykem mu vnikne do úst. Mladík se ještě jednou pokusí o odpor. V tu chvíli mu chytí ruce a přišpendlí mu je nad hlavou. Přestaně ho líbat a zadívá se mu do očí. „Proč se stále tolik bráníš, Kevine?“ zašeptá. „Jinde bys za to musel platit. Tady ti nabízím rozkoš zdarma. A že tě to vzrušuje mi nemůžeš zapřít. Tvé tělo tě zrazuje,“ šeptá a stiskne jeho úd. Mladík zasténá a on se usměje. „Vidíš?“ pronese a opět ho políbí.\nRty se pomalu posouvá níž a níž až se zastaví těsně u okraje jeho kalhot. Kevin se mírně prohne. Pousměje se té němé výzvě a pustí mu ruce. Velice pomalu stáhne ten kus oděvu. Pomůže mu vystoupit z nohavic a klekne si před něj. Mlsně si olízne rty, když se zahledí na jeho vztyčené mužství.\n„Ne!“ vydechne mladík ve snaze udržet si ještě kousek hrdosti, když se k němu začne sklánět. „Ale ano,“ odvětí a pro jistotu ho chytí za boky. Pak se maličko nakloní a olízne mu špičku. Očima se přitom vpíjí do těch jeho. Vezme ho do úst a sleduje každičkou jeho reakci. hraje si s ním, líže, saje, hladí.\nKevin začne samovolně pohybovat boky. Vplete mu ruce do vlasů a chce víc. Cítí, že už nebude trvat dlouho a udělá se. když se vrchol opravdu blíží, ucítí mezi nohama náhle něco ledového. Prudce otevře oči a uvidí, že mu na vzrušené mužství přiložil led. „Ne tak rychle,“ šeptnul a vstal.\nOpět se mu přisál na rty a sundal mu košili. Nyní před ním stál nahý. Zálibně si ho prohlížel. „Přejdi k posteli!“ zašeptá svůj rozkaz a on ten hypnotický hlas poslechne. Stojí zády k lůžku a pozoruje ho. Pomalu, jako šelma na lovu, se k němu blíží. Kevin mimoděk vzrušením nasucho polkne.\nZastaví se těsně u něj. skloní se k němu. „Otoč se,“ zašeptá mu chraplavě do ucha. Poslechne. Položí mu ruku na záda a on se předkloní, jak to naznačuje tlak dlaně. Rukama se opře o pelest a vyčkává.\nNeznámý si uhranutě prohlíží tu vyzývající pozici. Vztáhne ruku. Hladí ho po zádech a zastaví se na vypracovaných hýždích. Přistoupí blíž a přitiskne se k němu. Drobnými polibky mu začne zasypávat šíji. Pomalu se posouvá níž přes páteř. Zastaví se u rýhy jeho zadku a jazykem vklouzne dovnitř.\nZaslechne, jak se ostře nadechl, a usměje se. Ruku posune dopředu a uchopí jeho mužství do dlaně. Ukazováčkem dráždivě přejíždí jeho špičku a zároveň ho dráždí jazykem. Začne ho hladit po celé délce a jazykem napodobuje, jak by do něj pronikal.\nKevin pohybuje boky a ze rtů mu unikne vzrušený sten. Muž za ním se postaví a on může slyšet, jak si rozepíná kalhoty. „To není fér,“ vydechne mladík. „Jsi oblečený.“ Místností se rozlehne smích. „A o to více je to vzrušující,“ ozve se mu těsně u ucha. Vzápětí na svém těle ucítí jeho vzrušení. „Ten kontrast mezi námi,“ šeptá.\nOpatrně do něj vnikne prstem, aby ho připravil na to, co bude a zároveň mu neublížil. Mladík na okamžik ztuhne. „Uvolni se,“ šeptne. Pomalu, rytmicky se v něm začal pohybovat. Opět se ozval sten. Po chvíli přidal i druhý prst. Postupně přidával na tempu a mladík se proti němu znovu začal pohybovat.\nVyklouzl z něj a Kevin zklamaně zasténal. Usmál se a sáhl po lahvičce, kterou sem někdo důmyslně připravil. Rychle to použil a velice opatrně do něj pronikl, tentokrát vlastním údem. Trpělivě čekal, až si na něj zvykne. Jemně ho uchopil za vlasy a otočil ho k sobě. Vášnivě ho políbí a začne se pohybovat. V tu chvíli mu v hlavě zabliká světlo, které křičí: chceš ho!\nJediné na co je schopný myslet je jeho vlastní uspokojení. Přestane ho líbat a chytne ho za boky, aby se nehýbal. Tvrdě přiráží a jeho steny, zda jsou bolesti či rozkoše není schopen rozeznat, ho vzrušují ještě více. Ještě jedno vniknutí a on cítí, jak do něj proudí jeho semeno.\nJeště se chvěje dozvuky své vlastní vášně, když si něco uvědomí. Vyklouzne z něj a políbí ho na šíji. Zachvění. Rychle otře sebe i jeho. Zapne si kalhoty a otočí ho k sobě. Zadívá se mu do očí a Kevin mírně zčervená. Přejede mu rukou po hrudi. „Neudělal ses, že?“ zeptá se přímo.\nMladík pokrčí rameny. Maličko do něj strčí a on padne na postel. Klekne si k němu a roztáhne mu nohy. Vezme ho do úst a zároveň do něj vnikne prstem. Pohybuje rty i ukazováčkem v jednom rytmu. Kevin se proti němu prohne a stačí poslední olíznutí a on vyvrcholí. Chvěje se jako osika a cítí se unavený jako nikdy. Unavený, ale naprosto ukojený.\nUcítí na rtech ty jeho a poprvé polibek opětuje. Pronikne mu jazykem do úst a pohladí ho po hrudi. Přitáhne si ho k sobě a pánví se přitiskne k jeho vzrušení. Neznámý nedokáže odolat tak jasné výzvě. Sáhne mezi jejich těla, rozepne si kalhoty a vnikne do něj. Tentokrát je to pomalé, smyslné, ale stejně divoké jako před chvílí.\nLeželi vedle sebe a spokojeně oddechovali. „Jak se jmenuješ?“ optá se po chvíli mladík. Cítí jeho ruce, jak ho lehce hladí po těle. „Mé jméno není důležité,“ odpoví mu, znovu ho políbí. Pak vstane a se slovy: „Sbohem,“ odejde.\nKevin překvapeně zamrká. Nechce se mu nic dělat. Ještě stále cítí jeho ruce na svém těle. Nakonec se však přece jen vyhrabe z postele, rychle se oblékne a bez ohlédnutí opustí klub. Ví že tady byl poprvé a naposledy. Kdyby sem ještě někdy přišel všude by viděl jeho a cítil dozvuky rozkoše, kterou mu způsobil.\nPlácl sebou na postel a rukou si překryl oči. Dnešní přednášky byly obzvlášť náročné. A nejen proto, že včera šel spát v pět ráno, protože musel vyřešit něco pro firmu, ale také proto, že stále viděl ty zelené oči. Jako by náhle cítil jeho doteky. Vzrušeně zasténal. Už to byly dva měsíce a on se nedokázal zbavit myšlenek na něj. „Keve?“ ozve se ode dveří a on se prudce vymrští.\nZadívá se na svou o tři roky starší sestru. Slyšela mě?, ptá se sám sebe. „Ano,“ optá se mírně sevřeným hlasem. Matka by nepřežila, kdyby zjistila, co se stalo. „Musím ti něco říct.“ Vstoupí do ložnice a usadí se vedle něj. bedlivě ji pozoruje. Vypadá tak nějak zvláštně. Šťastně i smutně.\nNa rtech jí zahraje nervózní úsměv. „Jsem zasnoubená, budu se vdávat,“ vyhrkne. Usměje se na ni, ačkoliv ho to zaskočí. „To je výborné,“ ujistí ji. „Gratuluji.“ Obejme ji. „Děkuju,“ vydechne dívka. „Zítra přijde na večeři. Jsem zvědavá co na něj řekneš.“\nUculí se. „Pokud sis ho vybrala ty, tak to určitě bude super chlap,“ pohladí ji po tváři. Kývne a vstane. Sleduje ji, jak opouští pokoj. Jakmile se za ní zavřely dveře, svalil se zpět na postel. Znovu ho uviděl jako by stál přímo před ním.\nOpět zasténá, ale tentokrát ne vzrušením. Cos to se mnou provedl, pane Neznámý?, ptá se v duchu. Od toho zážitku ho nezajímaly dívky. Pořád za ním běhali, ale on je s úsměvem odmítal. Ještě nikdy ho nikdo tak nevzrušil jako on. a stále ho nemohl dostat z hlavy.\nVstal a rozhodl se, že ledová sprcha to vyřeší. V hlavě mu začalo hlodat, jak je možné, že se Kristine tak náhle bude vdávat. Slyšel sice asi před třemi měsíci, že s někým chodí, ale že by se hned chystali na svatbu? Musí do něj být hodně zamilovaná. Asi přede dvěma lety chodila s klukem, se kterým byla rok a brát se nechystali.\nNechá na sebe proudit vodu a zavře oči. Nakonec si nepustil ledovou, ale příjemně vlažnou. Náhle na sobě ucítí čísi ruce. Jemně ho krouživými pohyby hladí po hrudi. Nejprve se domnívá, že je to jen sen, ale když se silné prsty obtočí kolem jeho penisu, prudce otevře oči. A zjistí, že hledí do těch zelených hloubek.\nPřekvapeně zamrká. „Co-co tu děláš?“ vykoktá. Jen zavrtí hlavou a políbí ho. Otočí se mu v náručí a obtočí mu ruce kolem krku. Uvědomí si, že je nahý také. Vzrušeně vydechne a rukama mu začne bloudit po těle. Cítí jeho ztopořené mužství na svém břiše.\n„Otoč se!“ zachraptí mu do ucha a Kevin se zachvěje. Snaží se ještě odolat, ale on ho jemně otočí a rukama ho opře o kachličky. Přejíždí mu rukou po zádech a zastaví se u rýhy jeho zadku. Kevinovi se podlomí kolena. Cítí jeho rty na svém těle a kouše se do rtu, aby nesténal nahlas. Jakmile do něj pronikne jazykem už to nevydrží a z hrdla se mu vydere sten.\nTéměř klesne na zem, ale on ho chytí za boky a pokračuje ve smyslném dráždění. Náhle se zvedne a přitiskne se k němu. Skloní se těsně k jeho uchu. „Chci tě,“ zašeptá mu vzrušeně. Kevin jen polkne. Je vzrušený na nejvyšší míru a kapky dopadající na jeho tělo tento pocit jen umocňují.\nNeznámý se pousměje, když ucítí, jak se pod jeho doteky chvěje. Otočí si k sobě jeho hlavu a vášnivě ho políbí. Jednou rukou vklouzne dopředu a hladí ho po celé délce. „Ne…,“ zaslechne vydechnutí. „Nepřestávej,“ dopoví. Usměje se a začne do něj pronikat. A právě v tu chvíli se ozve ostrý zvuk smsky. Oba zklamaně zasténají.\nJeště jednou se k němu skloní a přisaje se k němu. „Ještě jsme neskončili,“ zašeptá, vyklouzne z něj a odejde ze sprchy. Kevin se ještě stále otvírá o kachličky a prudce oddechuje. Pořád je vzrušený. Nakonec uchopí své mužství do dlaně a rychle se udělá. Pak se sveze na zem, opře se o chladnou zeď a zavře oči.\nZdálo se mu to všechno? Nebo to byla skutečnost? Přestane nad tím dumat, vyjde ze sprchy a rychle se osuší. Pak vejde do pokoje, kde sebou plácne na postel a unaveně se zavrtá do peřin. Za chvíli už spí jako když ho do vody hodí.\nRáno se probudil se zvláštním pocitem. Byl rád, že je víkend a on nemusí do školy. O to víc ho však čeká práce pro firmu. Někdy si připadá jako otrok. Zrovna jako teď. A to večer má přijít ten snoubenec jeho sestry.\nOtočí hlavu a zadívá se na budík. 7:00 bliká na něj provokativně. Zasténá a převalí se na bok. Přece ho nemůžou donutit vstát tak brzy. „Kevine?!“ ozve se hlas jeho matky a vzápětí zabuší na dveře. „Vstávej! Máš práci!“\nJe v pokušení přetáhnout si přes hlavu polštář, ale nakonec odolá. Poslušně vstane a rychle se oblékne. Bude muset do firmy, takže si vezme oblek. Jak příhodné, pomyslí si, když si zavazuje kravatu. Je to jako smyčka, která se kolem mě pomalu uzavírá. S povzdechem vyjde z pokoje.\nAni se nezastaví, aby se něčeho nasnídal a rovnou se vydá do firmy. Je rád, že má řidičák, protože pěšky se mu rozhodně nechtělo. Konečně dojede na místo a vystoupí. Vyjede výtahem do pátého patra budovy, kde se nachází kancelář jejich společnosti. Občas chápe proč od nich otec odešel, ne on utekl. To on založil tuhle společnost, ale jeho manželka a Kevinova matka rychle vzala otěže do svých rukou. A teď, když byl její syn dospělý předpokládala, že to bude on, kdo bude firmu řídit. Vůbec se nezajímala o jeho pocity.\n„Dobrý den, pane,“ zaslechne hlas své sekretářky. Rychle se probere a usměje se na ní. „Dobré ráno, Lucy,“ prohodí a zmizí v kanceláři. Prohrábne si rukou vlasy a zapne počítač. Za dvě hodiny má pocit, že mu snad prasknou oči, jak ho pálí. Jenže je mu jasné, že kdyby se objevil doma za tak krátkou dobu matka by ho hnala zpět.\nSice byla sobota, ale to nic neměnilo na tom, že on musel pracovat. Jen ho udivilo, že je tady Lucy. Zřejmě jí volala matka, aby to nevypadalo, že do práce žene jen Kevina. Ozve se zaklepání na dveře. „Ano?“ zvolá. „Pane Kevine? Tak já už jdu domů. Měl byste jít taky,“ prohodí. Usměje se na ní. „Jistě, nebojte se. Nashledanou. A pozdravujte doma.“ Dívka se na něj usměje a zmizí.\nPo několika hodinách stočí pohled na hodinky. Tři odpoledne. Zaúpí. Skvělé a to se měl ještě dnes učit. Protáhne si svoje ztuhlé tělo a vyjde z kanceláře. Zamkne, zkontroluje zda je vše vypnuté a sjede výtahem do podzemních garáží. Musím vypadat jako angorák, pomyslí si ironicky, když mu začnou slzet oči.\nNakonec se rozhodne nechat auto tady a stopne si taxíka. Přeci jen není hazardér. Sotva zastaví před domem a on vystoupí upoutá jeho pozornost černé Ferrari, které u nich parkuje. Že by to byl ten přítel Kristine? Ten měl přeci přijet až na večeři, ne? No co, pokrčí rameny. Stejně se zašije v pokoji a bude se učit.\nSnaží se tiše proklouznout po schodech, ale zastaví ho hlas matky. „Kevine. Tak jak to dnes šlo?“ ptá se. Nejraději by jí odsekl, že na nic, ale ovládne se a s nuceným úsměvem se otočí. A ve stejnou chvíli ztuhne. Jeho pohled se totiž střetne se zelenýma očima, které ho provází ve snech. Co tu dělá?, buší mu zběsile v hlavě. „Kristine ti chce představit svého snoubence.“\nSnoubenec, pomyslí si. On se se mnou vyspal, už když chodil s mojí sestrou! Za každou cenu se snaží udržet si kamennou tvář, i když žaludek se mu svírá. „Kevine. Tak to je Craig O’Neale, můj snoubenec,“ představí ho Kristine. „A to je můj bratr Kevin, Craigu.“\nMuž k němu natáhne ruku a ani mrknutím oka nedá najevo, že by se znali. Kevin mu ruku stiskne a ignoruje chvění, které mu projede až k rameni. „Těší mě,“ zamumlá tiše. „I mě těší,“ zaslechne jeho podmanivý hlas a má pocit, že se neudrží a jednu mu vrazí. Vzhlédne a spatří na jeho tváři lehký úsměv a v jeho očích… Ne! Raději se odvrátí, aby nemusel sledovat tou toužebnou mlhou zastřený pohled.\nPo formalitě představování se rychle zdekuje do svého pokoje a tam se zavře. Jak se mám teď soustředit na učení?! Má vztek. Jak na něj, tak sám na sebe! Jak to mohl udělat. Vyspal se s ním s vědomím, že na něj doma čeká snoubenka. Co na tom, že zřejmě nevěděl, že je její bratr. I když popravdě ho to moc nepřekvapilo, když ho uviděl.\nProhrábne si vlasy a raději se pustí do učení. Sice se na to nemůže soustředit, ale přesto se přinutí pokračovat dál. Nakonec ho však přemůže únava a on si položí hlavu na ruce. Za chvíli usne spánkem spravedlivých.\nCraig se usmívá na svou budoucí tchýni a na půl ucha poslouchá její vyprávění. Mele něco o tom, jak to měla po odchodu manžela těžké vychovávat dvě děti. Je mu to celkem jedno. jediné na co dokáže myslet je Kevin a jeho smutný pohled, když zjistil, že je snoubenec jeho sestry. „Děje se něco, Craigu?“ optá se Kristine. Stočí k ní oči a usměje se. „Vůbec nic, zlato,“ prohodí. Jen velice těžko by jí vysvětloval, že se miloval s jejím bratrem.\nUběhnou dvě hodiny a má se podávat večeře. „Dojdu pro Kevina,“ ozve se dívka. „Mohu to prosím udělat já?“ ptá se Craig. „Zdá se, že ho dost vyvedlo z míry, když mě poznal. Zřejmě je zvyklý, že tě má stále pro sebe.“ Lhal jako, když tiskne a věděl to, ale nemohl si pomoci. Potřeboval ho vidět o samotě.\nRychle vyběhne schody a namátkou otevře nějaké dveře. Uvidí ho ležet na stole a srdce se mu na chvilku zastaví. Vypadal tak unaveně, když přišel domů. Slyšel od Kristine, že studuje práva a ještě k tomu se stará o chod firmy. Tiše k němu přejde a pohladí ho po hlavě. Mladík jen cosi zamumlá.\nNedokáže odolat a skloní se k němu. Lehce ho políbí do vlasů. Kevin se okamžitě napřímí a Craig schytá jednu do zubů. „Au!“ zasténá. Zadívá se na něj. „Co tu děláš?“ zašeptá vysíleně. Craigovi se stáhne hrdlo. „Mám tady zůstat na večeři, vzpomínáš?“ odvětí a pousměje se na něj. „To vím. Moc dobře víš, co myslím.“\nPokrčí rameny. „Jsem snoubenec tvé sestry.“ Kevin se snaží nevnímat bodnutí u srdce. „Věděl jsi, že jsem to já. Tenkrát v tom bordelu?“ optá se. Jen zavrtí hlavou. Mladík se musel hodně ovládat, aby mu nevletěl do náruče a nechtěl se v ní rozplynout. „Bude se podávat večeře, měli bychom jít dolu,“ ozve se Craig.\nKevin kývne. „Jen se dám trochu dohromady,“ prohodí a zmizí v koupelně. Doufá, že muž mezitím odejde dolů, aby si mohl trochu utřídit své myšlenky. Jakmile vyjde ven, zjistí, že jeho přání bylo marné. „Můžeme jít?“ optá se. Pokusí se na něj pousmát, ale moc se mu to nepovedlo.\nU večeře vůbec nevnímá rozhovor kolem stolu. Ani jídlo mu nechutná. Jediné co je schopen vnímat je Craig sedící vedle jeho sestry a jejich kradmé doteky. „Kevine! Posloucháš mě vůbec?!“ zaslechne hlas matky. Trhne sebou a otočí se k ní. „Co se děje? Jsi nějaký roztržitý. Stalo se snad něco ve firmě?“ Píchne ho u srdce. Jistě. Jeho matku nikdy ani nenapadlo, že on by mohl mít svoje soukromé problémy. Na prvním místě je vždy firma. On je až na tom posledním. Před ním jsou ještě nákupy, klábosení s kamarádkami a čaj o páté. Někde za tím je možná on.\n„Nic se neděje, mami. Jsem jen trochu unavený,“ prohodí. A taky pořádně zmatený. Zvedne hlavu a jejich oči se na okamžik střetnou. Kevin pak rychle uhne, protože nechce vyvolat žádné podezření. Opět se začne věnovat jídlu. „… u nás bude bydlet,“ dolehne k němu necelá věta.\nPrudce zvedne hlavu. „Kdo u nás bude bydlet?“ optá se. Kristine k němu stočí pohled. „Craig, samozřejmě. Až do svatby bude bydlet u nás.“ Do svatby! Buší mu ve spáncích. „A kdy se berete?“ vysouká ze svého staženého hrdla. „Za měsíc,“ promluví poprvé Craig. Stočí na něj svou pozornost. „Doufám, že to s mojí sestrou myslíte vážně, Craigu. Pokud ne, mohlo by to mít následky,“ zavrčí výhružně.\nKristine se zasměje. „Nevšímej si ho, miláčku. I když je o tři roky mladší, má vůči mě ochranitelské pudy. Zřejmě to bude tím, že otec od nás odešel celkem brzy,“ posmutní. Kevin sleduje, jak jí lehce stiskne ruku. „Neboj se. Bude-li to nutné poperu se o tebe třeba i s drakem.“ Světlovlasý mladík už to nevydrží poslouchat a vstane od stolu. „Kevine?!“ ozve se matka. „Budete mě muset omluvit. Mám ještě nějakou práci,“ prohodí a bez dalšího otálení odejde. Cítí v zádech jeho pohled, ale neotočí se.\nKristine si vedle něj povzdychne. Otočí se k ní. „Co se děje?“ optá se. „Víš. Kevin se poslední dobou chová zvláštně. Asi je toho na něj moc. Musí zvládat školu, firmu, osobní život. Ani slovem si nepostěžuje, ale přesto si myslím, že by si měl dát trochu oraz.“\n„Možná bych s ním mohl zkusit promluvit,“ prohodí. Koneckonců už je tady týden. Kevin se mu sice vyhýbá jak jen může, ale přeci jen se stane, že na sebe narazí. A aspoň bude mít důvod ho vidět. Samotného ho překvapilo, jak často na mladíka myslí. „To bys opravdu udělal?“ rozsvítí se jí oči. „Jistě,“ usměje se na ní. Musí přiznat, že se sám diví, jak snadno ho tahle dívka dokáže přesvědčit. „A můžu to udělat teď hned,“ prohodí a vstane.\nChce jít k němu do pokoje, ale zastihne ho zrovna v okamžik, kdy se chystá odejít. „Mohl bych si s tebou promluvit?“ optá se. „Nezlob se, ale zrovna nemám čas. Musím do firmy,“ prohodí a rychle zmizí venku.\nCraig za ním chvilku hledí, a pak rychle vyběhne za ním. Nikde už ho nevidí. Pokrčí tedy rameny a vrátí se zpět. Počká až se vrátí. Jenže ač čekal až do půlnoci, Kevin nikde. Začal si o něj dělat starosti. A nejen on. Kristine běhala po domě a už chtěla volat i na policii. Jen jejich matka byla ledově klidná. „Půjdu se po něm podívat,“ navrhne Craig a oni souhlasí.\nPopíšou mu podrobně cestu do firmy a on vyrazí. Dívá se do každé zapadlé uličky, do každého koutu. Jenže ho nemůže nikde najít. Nakonec dojde i do firmy. A tam ho najde. V bezvědomí na chodbě. „Kevine!“ vykřikne a rozběhne se k němu. Klekne si vedle něj a otočí ho k sobě.\nZatne pěsti. Pod očima má obrovské tmavé kruhy, je bledý jako čistý papír. Je mu jasné, že je přepracovaný. Je to vina jeho matky, ale v životě by to neřekl nahlas. Opatrně ho vezme do náruče a sjede i s ním do podzemních garáží. Vezme si jeho klíčky a odemkne auto. Posadí ho na pozici spolujezdce a přehodí přes něj svůj kabát.\nTiše a s rozvahou vyjede na silnici. Nehodlá se s ním vracet do domu jeho matky. Potřebuje si odpočnout a on mu ten odpočinek dopřeje. Kousek odtud má chatu, takže to nebude problém. Jedou už hodinu, když mu zazvoní mobil. Zakleje, když si uvědomí, že by ho tím mohl probudit.\nZastaví u krajnice a rychle ho zvedne. „Ano, zlato?“ prohodí. Kevin se vedle něj zavrtí a otevře oči. Craig si položí ukazováček na rty, aby mu naznačil, ať mlčí. „Ne, ještě jsem ho nenašel, ale vím, kde je. Jedu za ním, neboj. Vypadá to, že si uvědomil, že si potřebuje dát oraz. Samozřejmě, že tam s ním zůstanu. Probereme chlapské záležitosti a za den či dva se vrátíme, ano?“ na chvíli se odmlčí a poslouchá odpověď. „Dobře. Tak ty zajeď za otcem a já dohlédnu na Keva. Dobře. Já tebe taky, pa.“\nKevin cítí jak ho bodlo u srdce. „Tak kde jsem?“ optá se kuse. „Na jedné chatě, která je ještě tak hodinu vzdálená od tohoto místa.“ Zaslechne jak se zasmál. Neznělo to vůbec vesele. „Matka bude šílet, že firma zkrachuje,“ prohodí tiše. craig se k němu prudce otočí a uchopí ho za ramena. „Kevine! Našel jsem tě v bezvědomí na chodbě té vaší pověstný firmy. Myslíš si, že je jí firma přednější než ty?“\n„Jo,“ zazní suše. Tak na to ho odpověď nenapadá. „Odpočiň si,“ prohodí a opět nastartuje. Za chvíli už zase uhánějí krajinou. Mladík se zavrtá do jeho kabátu. Voní po drahé kolínské a typickým pánským pižmem. Voní jako on. Rychle se zadívá z okna. Je to špatný nápad. Ví to. Strávit několik dní jen s ním, ale přesto se nemůže donutit říci mu, aby to otočil a jel zpět. Vidina několika dní volna to vše vyvrací. Jsem tak unavený, pomyslí si a zavře oči.\nKonečně zastaví před určeným cílem. Craig se k němu otočí a usměje se. Je opravdu hodně unavený, pomyslí si. Potichu vystoupí a otevře dveře u spolujezdce. Vezme ho do náruče a zachvěje se, když mu automaticky ovine ruce kolem krku. Vejde i s ním do chaty a položí ho na postel v ložnici. Až teď si uvědomil, jaký to byl hloupý nápad. Ten kluk ho přitahoval. Tehdy i teď. Ale on si nemohl dovolit podlehnout jeho kouzlu. Věděl, že by s tím Kevin nedokázal žít. A on sám koneckonců také ne. Ale to pokušení…\nZasténal a raději z pokoje zmizel. Vyrazil do kuchyně a dal se do vaření. Přeci jenom ho musí něčím nakrmit. Ještěže cestou sem zastavil v tom obchodě. Tady totiž nebylo absolutně nic. Aby si ukrátil chvíli, zapnul si rádio. A právě kvůli tomu neslyšel asi o hodinu později, že Kevin vstoupil do místnosti.\nTen se opíral o veřeje a zálibně si ho prohlížel. Už dávno věděl, že je ztracený, že si Craig získal jeho duši a.. raději nedomyslel. Jenže také věděl, že to nikdy nebude možné, že nemají budoucnost. Milovala ho jeho sestra a to pro něj bylo svaté. Nikdy by jí to nedokázal udělat, ať to jemu samotnému sebevíc ublíží. Udělal krok dopředu a prudce se zastavil. Vynadal si za to co chtěl udělat. Očima zabloudil k oknu. Muselo být už pozdě večer, protože venku byla celkem tma.\nZaťal ruce v pěst, aby dokázal odolat. Nakonec však opět vykročil a zezadu ho objal. Nedokázal se ovládnout a přitiskl se k němu blíž. Ucítil jak ztuhl, ale nic na to neřekl.\nCraig rozvážně vypnul plyn u sporáku a otočil se. Obtočil kolem něj ruce a přitáhl si ho k sobě. Pomalu se k němu sklonil a jejich rty se střetly. A jako by to byla pomyslná hráz. Najednou v nich vybuchly ty potlačované touhy a oni se začali zběsile líbat. Craig ho zvedl a přenesl do ložnice.\nTam ho položil na postel a lehl si na něj. Rychle ho svlékl a zlíbal každičký odhalený kousek jeho těla. „Craigu,“ zasténal Kevin a přitáhl si jeho rty znovu k sobě. I on ho rychle svlékl a začal ho líbat na nahé tělo. Craig ho však zastavil a znovu se zmocnil jeho rtů. Rukou přitom hladil jeho kůži, pomalu se posouval přes hrudník. Uchopil ho do dlaně a Kevin opět zasténal.\nCítil, jak do něj opatrně proniká prstem a prohnul se mu vstříc. A právě v tu chvíli před sebou uviděl usmívající se obličej své sestry. Panebože!, je to snoubenec mojí sestry. Co na tom, že já ho chci tak moc až to bolí. „Ne!“ zasténá znovu a Craig v tom zaslechne bolest. Okamžitě přestane a zadívá se mu do očí. Vidí v nich smutek. „Tohle přeci nemůžeme,“ šeptá a snaží se ho odstrčit.\nSám se skulí na stranu a dál na něj mlčky hledí. „Jsi snoubenec mojí sestry. Jak bych se jí potom mohl podívat do očí? Jak bys mohl ty?“ vykřikne a vyskočí z postele. „Kevine! Počkej!“ To už však zaslechne, jak prásknout dveře. Ani si nevšiml, že se stihl obléknout. Po deseti minutách se vydá za ním. Najde ho na terase, jak sedí na schodech s hlavou v dlaních.\nPosadí se vedle něj. „Už se to nestane, že?“ optá se ho tiše Kevin. „Samozřejmě, že ne.“ Mladík jen kývne a ani se na něj nepodívá. „Jestli chceš můžeme se vrátit,“ prohodí. „Ne. To nechci. Zůstaňme alespoň do rána, ano?“\n„Fajn, ale pojď dovnitř, nebo se tady v těch kalhotách nastydneš.“ Oba vstanou a vejdou dovnitř. Až bolestně si uvědomují, že je tady jen jedna postel. „Vyspím se na křesle,“ prohodí Craig. „Ne. Musíme se naučit vedle sebe žít,“ prohodí. Nebo spíš já vedle tebe, dodá v duchu. Oba si tedy lehnou. Připadají si jako v rakvi. Leží prkenně, bojí se pohnout.\nNakonec to Craig vzdá, obejme ho kolem pasu a přitáhne si ho k sobě. Cítí jak ztuhl. „Jen tě budu držet, slibuji,“ zašeptá mu do vlasů. Mladík se trochu uvolní. Za chvíli oba spí.\nKevina probudí melodie jedné písničky. Craig zřejmě zapomněl včera vypnout to rádio. Zaposlouchá se do textu a uvědomí si, že ji zná.\nKdyž zítřek nikdy nepřijde, pomyslí si. Maličko nadzvedne hlavu a zadívá se na muže vedle sebe. Klidně spí a on si uvědomí, že souhlasí s tou písničkou. Také by si přál, aby zítřek nikdy nepřišel. Jenže sny jsou jen sny a on se musí vrátit do tvrdé reality. Opatrně vstane a jde se osprchovat. Když vyjde z koupelny, zjistí, že postel je prázdná.\nVydá se tedy do kuchyně, kde na něj čeká snídaně a Craig. „Vrátíme se tedy?“ optá se ho než si sedne. Mladík kývne. „Nic jiného nám nezbývá, pokud nechceme, aby to skončilo katastrofou.“ Craig si uvědomuje, že má pravdu. Jenže jak to bude dál? „Prostě se vrátíme do starých kolejí,“ prohodí Kevin, jako by mu četl myšlenky.\nMuž sebou mírně trhne. „To znamená, že se budeš zase snažit zvládnout tolik věcí najednou?“ optá se tiše. Kevin k němu zvedne pohled. „Žiju takhle už dva roky. Myslím, že to ještě zvládnu,“ prohodí neurčitě. „To proto jsi byl tehdy u Rosmerty, že? Protože ses chtěl vymanit z rutiny svého života.“\nPřejde tu otázku, nebo spíš konstatování, mlčením. Za půl hodiny už sedí v autě. „Kam vlastně jela Kristine?“ optá se po několika minutách. „Vydala se požádat vašeho otce, zda by ji dovedl k oltáři.“ Jen kývne, protože se mu na to nechce odpovídat. Začínal si uvědomovat, že už uběhlo téměř čtrnáct dní, co u nich Craig bydlí. A čím déle u nich byl, tím více se přibližovalo datum jejich svatby.\nDomů dojeli mlčky. Kevin si okamžitě vyslechnul kázání od matky o tom, jak nezodpovědně se chová. Musel se hodně ovládat, aby nevybuchl jak přetlakovaný hrnec. Když konečně skončila vyrazil do svého pokoje. Co bude dělat Craig mu bylo jedno.\nUplynul týden, kdy se jeden druhému vzájemně vyhýbali. Nešlo to samozřejmě věčně, ale snažili se spolu nezůstávat o samotě. Craig si moc dobře uvědomoval Kevinovy postranní pohledy a také tušil co to znamená. Proto se o to usilovněji věnoval Kristine. Chodil s ní na večeře, do kina, do divadla. Začal se angažovat v dění kolem svatby. Jenže myšlenky na Kevina mu to z hlavy vyhnat nedokázalo.\nProtáhl si ztuhlá ramena a zadíval se z okna. Pokojem se tiše nesla hudba. Kvůli tomu jednomu jedinému dnu na chatě, kde slyšel tu písničku si koupil celé album. Přesunul si na několik dní kancelář domů, protože už ho nebavilo pořád jezdit sem tam. Poslední dobou pracoval víc než dřív a věděl, že si o něj Kristine dělá starosti. Jenže on tím jen toužil zahnat myšlenky na něj. Na to co se stalo na té chatě. Na to co to v něm vyvolalo. Už si nic nenamlouval, miloval snoubence své sestry, ale rozhodně to nehodlal nikomu říkat.\nChtěl aby byla šťastná. A byl rozhodnutý jí k tomu štěstí pomoci. I kdyby to znamenalo, že úplně vypadne ze hry. Nikdy by jí záměrně neublížil, a proto se rozhodl, že hned po jejich svatbě odjede. Je jedno kam, hlavně daleko. Povzdechl si. Bude to těžké ho nevidět. Zvykl si na něj. Na to, že ho potkává na každém kroku, i když se mu snaží vyhnout. Je sice bolestivé vidět ho s Kristine, ale musí si na to zvyknout. Alespoň dočasně.\nZaslechne otevření dveří, a pak jak v zámku cvakne klíč. Zezadu ho obejmou čísi ruce. Poznal ho, byl to ten na něhož právě myslel. Craig. Na okamžik podlehl tomu objetí, ale pak se z něj rychle vyvlékl. Ještě dobře si pamatoval, jak to dopadlo na té chatě.\nMá pocit, že mu to osud dělá naschvál, když se opět rozezní text té písně. Zhluboka se nadechne a postaví se k němu čelem. „Co si myslíš, že děláš?“ vyprskne a nasadí co nejostřejší tón. Jeho upřený pohled ho znervózňuje a zároveň v něm vyvolává touhu. „Tady někde v tomhle domě je moje sestra a tvoje snoubenka!“\nCraig udělá krok dopředu a přišpendlí ho tak k oknu. „Miluješ mě?“ zeptá se přímo a Kevin málem zalapá po dechu. Jak to mohl takhle poznat? „Nemiluji tě,“ odpoví s kamennou tváří.\n„Proč ti to nevěřím?“ šeptá a sklání se k němu. Lehce mu přejede jazykem přes rty a hned vzápětí se k němu přisaje. Kevin samovolně zvedne ruce, původně ho chtěl odstrčit, ale místo toho ho jen objal kolem krku a polibek opětoval. Craig si ho přitiskne k sobě. Tak moc po něm touží. Bere si vše co mu nabízí. Rychle mu začne rozepínat knoflíčky u košile a rty přitiskne na odhalenou hruď.\nMladík zasténá. Chce se bránit, ale nemá na to sílu. Bojoval s tím celých čtrnáct dní. A navíc tělo ho zrazuje, stejně jako tenkrát. A tentokrát to není jen tělo, ale i srdce. Sice mu to neřekl, ale Craig měl v podstatě pravdu. Miluje ho. Chytne ho za vlasy a přitáhne si ho k sobě. Vášnivě ho políbí a dlaněmi sjede přes záda až k zadku. Přitiskne si ho blíž a dál ho líbá. Craig se uchechtne a přesune se rty na jeho krk.\nMístností se jako rána z děla ozve zaklepání a hned po něm… „Keve? Jsi tam?“ Oba ztuhnou a v Kevinovi se při hlase jeho sestry ozve svědomí. Tenkrát ho před zkázou zachránila vzpomínka na ni, tentokrát to byla ona sama. Rychle od sebe Craiga odstrčí a chvatně si začne zapínat knoflíčky. Craig mezitím přejde do koupelny a přivře za sebou. Odtud byl jen jediný východ. A u něj stála Kristine. „Už jdu!“ vykřikne Kevin a vyrazí ke dveřím.\nOdemkne a zazubí se na ni. „Copak potřebuješ?“ Kristine si ho prohlédne. „Od kdy se zamykáš?“ prohodí a vklouzne dovnitř. Cítí, jak se mu do tváří hrne ruměnec. „Ani jsem si to neuvědomil,“ zalže. „Co potřebuješ?“ zopakuje svou otázku. „Mám na tebe prosbu,“ zašeptá a otočí se k němu.\nNadzvedne obočí v němé otázce. „Týká se to svatby,“ pokračuje a Kevin se snaží ignorovat tupou bolest, která mu projede srdcem. „Ano?“ ozve se po chvíli mírně ochraptělým hlasem. Pohledem mimoděk zabloudí ke dveřím koupelny a střetne se se zelenýma očima. Jsou potemnělé, ale on se raději nesnaží přijít na důvod.\nSvou pozornost obrátí k zpět k sestře. „Jak víš tak svatba je už za čtyři dny,“ začne. Další rána do jeho srdce. Nějak přestal vnímat čas a takhle se mu to vymstilo. Netušil, že už je to tak brzy. „Prosila jsem o to otce, ale on odmítl,“ odmlčí se. NE!, vykřikne v duchu Kevin. Nechtěj to po mě, zničí mě to, prosí v duchu. Navenek si však udržuje kamennou tvář. „A tak mě napadlo,“ pokračuje Kristine, „jestli bys mě k oltáři neodvedl ty.“\nKřáp! Kevinovo srdce se právě rozpůlilo vedví. Ještě teď cítil jeho rty na svých a teď mu měl dát svou sestru, ačkoliv po něm toužil sám. Na dlouhou dobu se odmlčel, protože si nebyl jistý, jestli se mu pocity neodrazí v hlase. „Samozřejmě, že tě odvedu k oltáři,“ pronese nakonec s úsměvem. Očima opět zabloudí ke dveřím koupelny. Sám nevěděl, co tím chtěl získat, ale Craig už je stejně nepozoroval.\n„Díky, bráško!“ vykřikne a vrhne se mu kolem krku. Kevin jí obejme a nasucho polkne. A vzápětí vytřeští oči, protože z koupelny vyjde Craig. Kolem jednoho prstu má náplast. „Díky, Kevine za tu lékárničku,“ prohodí. „Ahoj, miláčku,“ skloní se ke Kristine a lehce ji políbí.\nMladík se od nich odvrátí. Copak nemá žádné svědomí?, ptá se v duchu. Ještě před chvílí tady sváděl mě a teď se tulí ke Kristine. „Co se ti stalo, že jsi potřeboval lékárničku?“ optá se tiše dívka. „A proč jsi vlastně nepřišel za mnou?“ ptá se dál.\nLehce ji políbí na nos. „Protože jsi nebyla doma, hlupáčku. A jen jsem se řízl do prstu, nic vážného. Slíbila jsi mi večeři, pamatuješ drahá?“ upozornil. „Ach, jistě. Jsem to ale hlava děravá. Jdeme?“ Kývl a nabídl jí rámě. Ještě než odešli, otočil hlavu ke Kevinovi. Ten byl od nich odvrácený, ale svěšená ramena svědčila o tom, že trpí. A Craig. Snažil se ze všech sil věnovat tomu, co mu vypráví Kristine, ale uvědomil si, že ji vůbec neposlouchá. Před očima měl stále jeho výraz ve chvíli, kdy mu řekla, aby jí odvedl k oltáři. Na tváři se mu vystřídala celá škála pocitů, i když méně zkušený pozorovatel si toho nevšiml. Byl tam smutek, láska a zklamání. Potřásl hlavou, aby ten obraz vyhnal a pak už se věnoval jen Kristine.\nKevin sledoval zavřené dveře. Už jen čtyři dny, pomyslí si. Čtyři dny a on ho ztratí. Ne, neztratí, on uteče. Stejně jako jeho otec před tolika lety. Vypadá to, že budu stejný zbabělec jako ty, tati, pomyslí si chmurně a opět se radši ponoří do práce.\nVztekle vypne CD přehrávač a znovu se pokusí soustředit na papíry před sebou. Po několika hodinách se mu to podaří.\nČtyři dny utekly jako voda a nastal den D. Svatba. Kevin tu noc před tím moc nenaspal, protože se nejprve opil, a pak ho tak trápila kocovina, že se spát prostě nedalo. Ale aspoň na nějaký čas zapomněl. I když to byla jen chvíle. Kristine již dávno odjela do kostela, aby se připravila a Craig odjel před hodinou. Byl rád, že se o nic nepokusil, protože nevěděl, jestli by mu dokázal odolat.\nNasedl do svého auta a rozjel se ještě na letiště, aby se ujistil, že má rezervovanou tu letenku. Stačilo by tam zavolat, ale on nechtěl jet do kostela. Chtěl se tomu vyhnout, ale stejně věděl, že nedokáže Kristine zklamat. Na letiště dorazil rychle. „Dobrý den, měl bych tu mít rezervovanou letenku do Austrálie na jméno Kevin Andersen,“ oslovil brunetku sedící za přepážkou. „Dobrý den. Malý moment, prosím.“\nKývne a vyčkává. Zadívá se na hodinky. Zbývá mu ještě dvacet minut. To by teoreticky měl stihnout. Přinejhorším překročí povolenou rychlost. Jednou za rok si to může dovolit. „Ano, tato rezervace zde opravdu je. Na jméno Kevin Andersen, let do Austrálie zítra v 9:00. Souhlasí to, pane?“\nUsměje se na ní. „Ano, naprosto, děkuji vám. Nashledanou,“ rozloučí se a rychle vyjde z haly. Nasedne do auta a vyrazí směrem ke kostelu. Zběžný pohled na hodinky ho ujistí, že dnes tu rychlost opravdu překročí.\nSešlápne plyn téměř na podlahu a šine si to po rovné silnici. Jede po hlavní, takže by to měl stihnout. Vyjede z města, protože kostel, kde se mají Kristine s Craigem brát je na venkově. Na tachometru se objeví 150 km/h.\nJenže to vypadá, že on není jediný kdo pospíchá. Ze silnice po jeho pravici se náhle vyřítí jiný šílenec a Kevin prudce dupne na brzdy. Udělá hodiny a narazí do stromu. Promiň, Kristine, asi to nestihnu, pomyslí si.\nJeho mysl se začne propadat do nevědomí. Ne!, vykřikne v duchu. Craigu, chci tě ještě vidět, prosí zoufale. Pak se všechno propadne do tmy.\nCraig už je nervózní. Co si pamatuje, tak Kevin přeci nikdy nechodil pozdě. Uklidni se. Nic se mu nestalo. Přesto se nemůže zbavit toho zvláštního pocitu… A právě v tu chvíli mu zazvonil mobil, který mu vzápětí vypadl z ruky.\nKristine netrpělivě přecházela po malé místnosti. Kde je ten Kevin?, ptala se v duchu. Ozve se zaklepání a dovnitř vejde Craig. „Craigu! Co tu děláš? Ženich by neměl vidět nev…,“ odmlčí se, když si všimne jeho vážného výrazu. „Co se stalo?“ optá se.\n„Kevin,“ hlas se mu zlomí a do očí mu vhrknou slzy. Dívka přejde k němu a chytí ho za ramena. „Co je s Kevinem?“ vykřikne. „Cestou do kostela… On měl nehodu. Převezli ho do nemocnice, ale jeho stav je prý velice vážný,“ pronáší tiše. „Ne,“ vydechne Kristine a začne se klátit na zem.\nStihne ji zachytit a přenese ji na pohovku. Jemu samotnému se svírá srdce. Nesmí zemřít! „Kevine,“ vydechne tiše. Ne! Rychle přivede Kristine k vědomí. „Musíme okamžitě do nemocnice.“ Kývne a vyběhnou ven. „Ví o tom matka?“ zeptá se ještě než nasednou do auta. „Ty opravdu věříš, že by jí to zajímalo?“ prohodí ironicky, i když ví, že se to nehodí. Dívka překvapeně zamrká, ale uvědomí si, že má pravdu.\nZa pár minut se skřípěním kol zastavují u nemocnice, kde Kevin leží. „Prosím vás před chvíli vám sem dovezli mladík. Jeho jméno je Kevin Andersen, mohla byste mi říct, jak je na tom?“ optá se co nejtrpělivěji sestry na příjmu. „Jste příbuzný? Je mi líto, ale takové informace podáváme pouze příbuzným,“ dodá, když uvidí jeho zoufalý pohled. „Já jsem jeho sestra,“ uchopí se situace Kristine. Sestra by musela být slepá, kdyby neviděla podobu, i když toho mladíka zahlédla jen letmo. „Právě ho operují. Bude to nějaký čas trvat. Můžete počkat v čekárně.“\nPřesunou se tedy do čekárny. Až tam si Kristine uvědomí, že je stále ve svatebních šatech a tudíž zřejmě působí velice komickým dojmem. Stejně tak i Craig s bílou růži v kapse saka. Vyjde tedy před budovu a zavolá matce, aby jim přivezla nějaké normální oblečení. Když se vrátila do čekárny, Craig ji netrpělivě mapoval svými kroky.\nNervózně sledovala jeho počínání. Co chvíli se díval na hodinky a neustále přecházel sem a tam. Působil až dojmem. Téměř se usmála. Takže její domnění se potvrdilo. „Kdyby,“ hlas se jí zlomí, ale přinutí se pokračovat. „Kdyby se Kevovi nic nestalo, vzal by sis mě, že? I přesto že mě nemiluješ.“\nPrudce se zastaví. „Ty to víš?“ vydechne. Klidně přikývne. „Samozřejmě. Nejsem zase až tak blbá, ačkoliv jsem blondýna,“ prohodí a Craig se proti své vůli usměje. Nikdy si nemyslel, že je hloupá. „A navíc mi matka řekla o té dohodě. Jenže bychom si měli uvědomit, že už dávno nežijeme ve středověku. Jsme v jednadvacátém století. Lidi se berou z lásky a ne z povinnosti. Přesto jsem byla ochotná si tě vzít, svým způsobem tě mám totiž ráda, víš? Až se Kevin uzdraví a budeš-li chtít můžeme se vzít. Ale nejdřív by ses měl rozhodnout koho z naší rodiny vlastně chceš,“ pousměje se na něj.\nChvíli na ní nevěřícně hledí, a pak k ní přejde a políbí jí na tvář. „Jsi skvělá ženská,“ prohodí. Má pravdu. Až se Kevin uzdraví řekne mu to. Už dávno v tom měl totiž jasno. Asi za hodinu se objeví sekretářka z firmy, která jim nese normální oblečení. „Jak je na tom?“ ptá se starostlivě. „Ještě ho stále operují, Lucy,“ odpoví jí Kristine a jde se převléci. I Craig udělá totéž.\nČekání se zdá nekonečné, ale konečně se objeví doktor. Samozřejmě, že jeho odpovědi směřovali ke Kristine, ale Craiga pryč neposlal. „Jeho stav je velice vážný. Byla zasažena jedna plíce. Bude zázrak pokud přežije tuto noc. Pokud se tak stane, je tu možnost že přežije.“ Kristine se zapotácela a Craig ji zachytil. „Craigu,“ osloví ho. „Řekni mi, že nezemře,“ šeptá. „Ne! Je to silný muž. Nevzdá se života.“\nJenže co když nemá pro co žít? Co když jsi mu to vzal?, ozve se jeho svědomí. Ne! On je silný, nevzdává se tak snadno. Přežije. Musí. „Můžeme ho vidět?“ zeptá se ještě doktora než odejde. Ten po chvíli váhání kývne. „Ale jen na chvilku.“ Oba kývli. „Jdi ty, Craigu,“ pronesla Kristine. Překvapeně se na ni podíval. „To přeci nejde.“\nPousmála se. „Ale ano jde. Myslím si, že tvůj hlas teď uslyší raději než můj,“ prohodí tiše a Craig už neváhá. Pomalu vykročí k pokoji a vejde dovnitř. Na okamžik se mu zastaví dech, když vidí jeho bezmocné tělo a jak z něj všude trčí hadičky. Tiše přejde k posteli a uchopí ho za ruku. „Co jsi to vyváděl, Kevine?“ šeptá. „Copak tohle se dělá? Takhle mi způsobovat infarkt? Já vím, že už jsem starej, ale nemůžeš mě takhle předčasně posílat na onen svět. A ani ty tam nepatříš, jasný? Koukej se mi vrátit a zase se na mě usmát,“ prosí.\nPosadí se na židli a dál svírá jeho ruku ve své. „Já vím, že jsem si měl brát tvojí sestru, ale ty přeci víš, co k tobě cítím, že? Že ty jsi ten jediný koho chci a chtít budu. Takže se musíš vrátit, ano? Tvůj stav je prý vážný, ale ty jsi silný, že? Vím to, znám tě.“ Uvědomuje si, že plácá nesmysly, ale je mu to jedno. „Je tady se mnou Kristine. Víš, že jsi jí taky způsobil dost velký šok? Má o tebe strach. Já vím, že jsem se choval strašně a moc ti ublížil a klidně mi pak rozbij ciferník, ale hlavně nás neopouštěj ano, Keve?“\nČeká na nějakou odezvu, ale nic se neděje. Za chvíli se objeví doktor, který ho pošle pryč. Pacient se nesmí namáhat. Poděkuje mu a opustí pokoj. Dny mu splývají v jeden. Neví kolik času uběhlo, jediné co si pamatuje je, že vždy když to jde sedí u něj a povídá mu nesmysly. Pořád ho přesvědčuje, ať zůstane tady a nechodí za světlem nebo tak něco. Občas ho vystřídá Kristine, ale není to na dlouho. Vždycky se vrátí zpět.\nKevinův stav se nelepší, ale ani nehorší. Zůstal prostě takový jaký je a mladík upadl do komatu. Lékaři tvrdí, že je to pro něj lepší. Zkusili i zda už bude moci dýchat bez přístroje, ale na to bylo ještě moc brzy.\nOpět seděl u Kevina a něco mu četl. Držel ho za ruku a vyčkával na jakoukoliv reakci. Žádná však nepřišla. Vstal a políbil ho na čelo. Pak vstal a přešel k oknu. Zadíval se na temnou oblohu. Sledoval ta vzdálená světýlka a prosil je, aby mu ho nebrala. Náhle si uvědomil, že padá hvězda. Měl jen jediné přání: aby Kevin žil.\nVrátil se zpět k posteli a posadil se na židli. „Víš, že nás Kristine odhalila? Nevím sice kdy, ale povedlo se jí to. Ale jinak by to ani nešlo, že? Je to přeci tvoje sestra a je úžasná stejně jako ty. Doktoři ti už nedávají moc naděje, tak jim dokaž, že zase nejsou až tak chytří a probuď se, ano?“ prosí ho.\nAsi za hodinu se objeví sestra a pošle ho spát. Už tady má svůj pokoj, kde přespává. Lehne si na lůžko a zadívá se do stropu. Každý den se modlí, ačkoliv to nikdy nedělal, aby se Kevin probudil. Dnes usne překvapivě rychle.\nRáno ho probudí lékař. „Měl byste jít se mnou,“ pronese a Craig přikývne. Vůbec se mu nelíbila doktorova vážná tvář. „Víte, uběhl už půl roku od té nehody a jelikož se pan Kevin neprobouzí,“ odmlčí se. „Myslím si, že by bylo lepší, kdybychom ho odpojili od přístrojů. Vím, potřebuji k tomu souhlas rodiny, ale přijde mi, že vy jste pro něj něco více než rodina. Prosím vás, promyslete si tenhle návrh.“\nCraig rezolutně zavrtí hlavou. „Ne! Absolutně nepřichází v úvahu.“ Lékař na něj soucitně pohlédne. „Záleží to jen na vás,“ prohodí a odejde. Vydá se do pokoje za Kevinem. V půlce chodby ho zastaví Kristine. „Vystřídám tě, ano?“ optá se. „Ne. Chci být dnes s ním. Víš, že mi teď doktor řekl, abych vám navrhnul, aby Kevina odpojili od přístrojů?“\nDívka zalapala po dechu. „To vůbec nepřipadá v úvahu. Pořád je tu naděje, že se probudí.“ Usměje se na ní. „Přesně tohle jsem mu řekl, jen trochu jinak.“\n„Výborně. Opravdu nechceš, abych tě vystřídala? Už jsem tu dlouho nebyla.“ Pohladí ji po tváři. „Kristine, byla jsi tu naposledy včera.“ Dívka si jen povzdychne a kývne. „Dobře tedy, ale kdyby se cokoliv změnilo dej mi vědět.“\n„Rozkaz!“ prohodí a konečně dorazí do jeho pokoje. Přejde k CD přehrávači a pustí přehrávání. Z reproduktorů se ozve tichá příjemná písnička.\nTa písnička se mu moc líbila, ale text byl dost depresivní. Už kvůli refrénu. Když zítřek nikdy nepřijde. Ale on chtěl, aby zítřek přišel. Chtěl aby sebou přinesl Kevinův úsměv. Opět se posadí na židli a uchopí jeho ruku do své.\n„Já ale chci, aby zítřek přišel, Keve,“ zašeptá. „Chci, abys otevřel své oči, usmál se na mě. Všichni to chceme. I Kristine. Víš náš sňatek byl domluvený už dávno předtím. Kristine chtěla, aby to vypadalo, že se bereme z lásky. Bylo to kvůli tobě, víš? Nechtěla, aby ses trápil, že nebude šťastná. A měl jsi pravdu. Opravdu by nebyla šťastná. A víš proč? Protože bych vždycky myslel na tebe. Vždycky bych před sebou viděl tvou tvář,“ šeptá. Sedí tady už několik hodin a cítí, že se mu pomalu klíží oči.\nPoloží si hlavu na jejich spojené ruce a zavře oči. Náhle však ucítí lehký pohyb ruky. Prudce zvedne hlavu a zadívá se na něj. Nic. Jen ten lehký stisk. „Kevine?“ zašeptá a bedlivě ho sleduje. Vidí, že se mu zachvěla víčka. Naděje mu zahořela v srdci a odmítala uhasnout. Skloní se těsně nad něj a sleduje každičký pohyb v jeho tváři.\nNáhle otevře svoje černé oči a zadívá se na něj. Jeho pohled je zkalený mlhou spánku, ale vypadá to, že ho poznal. Sundá si dýchací masku. „Craigu?“ zašeptá. Ten nic neřekne jen na něj mlčky hledí. Opatrně vezme jeho tvář do dlaní a lehoučce ho políbí na rty. Mladík překvapeně zamrká. „Vzali jste se?“ šeptne a opatrně odvrátí hlavu. Nechce slyšet odpověď. „Ty si opravdu nepamatuješ nic z toho co jsem ti říkal?“ optá se.\nDoktoři ti už nedávají moc naděje\nJá ale chci, aby zítřek přišel, Keve\nKevinovi v hlavě zní jeho tichý hlas a uvědomí si, že to byl on, kdo ho celou tu dobu volal zpět. Že to byl Craig, kdo mu nedovolil odejít. „Došlo ti to, že?“ zaslechne jeho šepot. Otočí k němu hlavu a lehce kývne. „Chce se mi spát, Craigu,“ šeptne. „Jen si hezky odpočiň, teď bude všechno dobré,“ uklidňuje ho a pro jistotu mu nasadí masku.\nZe srdce mu spadne obrovský kámen a rychle jde doktorovi oznámit, že ten jehož chtěli nedávno odpojit se probudil.\nUběhli další dva týdny a Kevinův stav se zlepšoval stále víc. Jednou takhle seděl na posteli, záda podepřená polštáři a hleděl ven. Čekal na Craiga. Vzpomněl si na to, když mu řekl, že ta svatba byla domluvená předem. Nejprve zuřil, protože mu to neřekl, ale pak byl šťastný.\nNyní se dveře tiše otevřely a on otočil hlavu tím směrem. Stála v nich Kristine. „Ahoj, bráško,“ usměje se na něj. „Ahoj,“ odpoví také s úsměvem. „Tak jak se ti daří?“ ptá se tiše. „Výborně. A tobě? Prosím tě můžeme se přestat bavit, jako kamarádi na pikniku po deseti letech?“ prohodí a dívka se rozesměje. „Tak to beru. Jsem ráda, že ses probudil. Měla jsem o tebe strach. A nebyla jsem jediná.“\nMaličko nakloní hlavu na stranu. „Ty po mě něco chceš, že Kristine?“ optá se. „Popravdě? Chci. Víš, zjistila jsem, že jsi chtěl ten den co jsem měla svatbu odjet do Austrálie. Chtěla jsem tě poprosit jestli bych si tu letenku mohla vzít já.“ Překvapeně zamrká. „Copak ona ještě platí?“ prohodí. „Jistě. Když se na letišti dozvěděli, co se ti stalo odložili jí na neurčito.“\nMávne rukou. „Klidně si jí vezmi, když ti to udělá radost. Takže nás hodláš opustit?“\nUsměje se. „Ano. Víš už mě to tady nebaví. Nechci, abys měl nějaké výčitky, jasné? Máš Craiga rád a on tebe taky, takže je jedině dobře pokud zůstanete spolu. Jo matka ti vzkazuje, že jestli to uděláš tak tě vydědí, zákon nezákon. Ale z toho si nic nedělej, stejně bude za chvíli škemrat, aby ses vrátil zpět a opět se staral o firmu.“\n„Jenže já se nevrátím,“ prohodí tiše. „To bych ti taky radil, protože se nebudu dívat, jak se den po dni ničíš,“ ozve se ode dveří tichý hlas Craiga. Mladík se na něj usměje a Kristine taky. Přejde k ní a políbí jí na tvář. „Ahoj, zlato.“\nKevin se všemožně snažil, aby nebylo poznat, jak jím projel osten žárlivosti. Dívka se zasměje. „Takže jsem se vlastně přišla rozloučit, bráško,“ prohodí a přejde k němu. Obejme ho a pak mu vtiskne polibek na tvář. Pak přejde ke Craigovi a zapíchne mu ukazovák do hrudníku. „A ty mi tady na něj dávej pozor, jasný? Jestli se dozvím, že jsi mýmu malýmu bráškovi ublížil, tak se vrátím a uvidíš, co dokáže naštvaná blondýna!“\nCraig se k ní skloní a zašeptá jí: „To bych si nedovolil, protože tvůj bratr je tím jediným, co mě udrželo ve vaší šílené rodině celý ten měsíc.“ Dívka se rozesměje a ještě jednou se na oba zadívá. Cítí jak se jí do očí hrnou slzy a raději se otočí. „Tak se tady mějte, hoši,“ prohodí a chystá se zmizet. „Kristine?“ zastaví jí u dveří hlas jejího bratra. „Ano?“\n„Děkuji ti za všechno. Mám tě moc rád.“\nNevydrží to, otočí se a vběhne mu do náruče. Obejme jí a přitiskne k sobě. „Já tebe taky, bráško. Budu ti pravidelně volat. Chci, abys byl šťastný.“\nOdtáhne se od ní a políbí ji na čelo. „To samé chci já pro tebe.“ Dívka se usměje a rázně si otře slzy. „Tak a dost, já mizím nebo mi uletí letadlo. Tak se mějte.“ Vlepí ještě jednu pusu Craigovi a je v trapu.\nKevin náhle zaslechne, jak se směje. Otočí k němu pohled. „Netvař se tak ublíženě,“ prohodí mezi salvy smíchu. Přejde k němu a zvážní. Začne se k němu sklánět. „Tebe mám stejně radši,“ šeptá a jejich rty se střetnou. „Já vím,“ odvětí a polibek opětuje. „Matka vyhrožuje, že mě vydědí,“ prohodí celkem pobaveně. „Tím líp, aspoň tě budu mít celého jen pro sebe.“\nMladík vztáhne ruce a obejme ho kolem krku. „Doufám, že máš stále ještě tu pěknou chatku,“ zašeptá mu do rtů. „No já nevím, možná jsem jí už věnoval některé ze svých milenek. Nebo milenců?“ prohodí provokativně a Kevin do něj šťouchne až se zapotácí. „To bych ti teda neradil, protože já jsem šíleně žárlivý a majetnický a…,“ jeho hlas přejde v pouhý šepot určený jen uším Craiga. Ten zasténá. „Panebože, už abych tě měl doma. A opovaž se něco z toho nesplnit,“ zahrozí.\nKevin se rozesměje a jeho smích se nese celým pokojem. Ve stejnou chvíli se ze země zvedá i let číslo 5934 do Austrálie, ve kterém sedí jeho sestra. A vedle ní velice pohledný mladý muž, který vypadá, že má stejnou cestu. Ale na to, aby to zjistila má celý let a možná i život…\nV povídce je použit text z písně If tomorrow never comes od Ronana Keatinga.\n(keishatko (www.keishatko.blog.cz), 27. 2. 2011 23:01)\ntak som rada, že to nakoniec dobre dopadlo :D veľmi pekná\n(Glorilian (http://glorilian.sblog.cz), 18. 3. 2009 19:20)\nJop jop... velmi podařené, promyšlené, výborně napsané.\nuž po třetí..\n(Wendy, 21. 2. 2009 18:24)\npřesně...čtu to už potřetí a pořád se toho nemůžu navbažit...vážně nádhera;-)...jsi prostě talent od narození...;-)\nAko som si TOTO mohla dovolit?? xD\n(Tobari-chan, 17. 11. 2008 0:24)\nAko som si mohla dovoliť TOTO urobiť!!\nTak niektoré poviedky mám prečítané aj trikrát ale koment? Kdeže!! Ja som ho sem nedala!! xD\nFakt jeden z ďalších dokonalých koncov, poviedok.\nTrocha ma prekvapila Kristine...ako pekne pristúpila k tomu, že sa tí dvaja milujú. A dosť by ma zaujímalo to slovo, ktoré patrilo iba Creigovi...ehm mám iba ja ten pocit,alebo mu naozaj povedal, že je nadržaný? xD\n(Aki, 15. 11. 2008 23:58)\nNenásilná?! -||-. Creig je celkem dost agresivní. (Vím, že je to myšleno jako čtivá.)\nOpět si mě potěšila dobrým koncem.\n(Nex, 27. 5. 2008 18:01)\nJá se vůbec neučím na zítřejší opravku mé čtyřky a místo toho jsem nucena neopatrnými komentáři ostatních pod jinými články číst už druhou povídku! *stěžuje si* A just si komenty pode mnou nepřečtu! Ještě tam zas bude něco o super, milé a nenásilné povídce a mně už trefí. Ne ne. Padám. Pá. ;-)P\n(Tamara, 3. 4. 2008 18:39)\ntahle ta povidka byla fakt neco hrozne se mi libila ^^ doufam ze brzy napises dalsi uz ted sa na ni hrozne tesim XD (ps. kdyby mel nekdo zajem muze za mne hlasnout http://ayame-chanblog.blog.cz/0804/s-o-n-s-a-p-zapis-konci-1-kolo-zacina arigato ^^)\n(Yuiko, 26. 3. 2008 17:09)\nJak to,že píšeš tak dlouhý povídky??Tohle já nenapíšu za celej život!!§ XD No tak přeháním,píšu docela hodně XD Byla to super povídka :) Já už se bála že se Kevin neprobudí.To bych nepřežila XD No prostě super povídka,od tebe se ani nic jiného čekat nedá :)\n(Peetra, 19. 3. 2008 21:02)\nBylo to sice az strasne mooc dlouhe,ale nakonec jsem se stejne dopidila konce.\n(Ajame, 9. 3. 2008 12:25)\nNádherný příběh. Fakt hezký.\n(Kat, 9. 3. 2008 10:18)\ntedy docela pěkné rouzlení a víš, že jsem ti na to skočila, že se berou z lásky, tedy aspoň ze strany Kristine, No jo dostala jsi mně. Jinak pěkně napsané, dobrodružně, má to spád, má to všechno co má dobrá povídka mít. A konec nádherný i pisníčka je moc pěkná.\nTo že bylo to dlouhé mi nevadilo a klidně mohlo být delší. I když já bych se z kómatu asi probrala dřív mít u postele tak pěkného cvhlapa.\nDěkuji za pěkné počteníčko\n(laliloo, 7. 3. 2008 18:36)\nKrása, sice je to nehorázně dlouhé, ale dost mě to chytlo. :) Jsem ráda, že to dopadlo dobře. Moc děkuju za krásné počteníčko\n(Lilithka, 6. 3. 2008 8:30)\n(Tigie, 5. 3. 2008 11:46)\nTaky bych se probudila z komatu, kdyby mě volal takový krásný chlap! :-) A Kristine to přeju... teda ten poslední odstavec...no ale vlastně i to, že to s Craigem skončilo. Ne že bych byla zlomyslná, ale kdyby zůstal s ní, skočila bych do počítače a osobně si to s nima vyřídila!!! :-)\n(Bea, 4. 3. 2008 22:23)\nBože, Keiro, ty mě jednou zničíš...\nJak ti mám probůh psát komentář, když ani pořádně nevím, jak se jmenuju? NO?! No! To mi neporadíš, co ty chytrá... Chm.\nZatím se budeš muset spokojit s tímhle paskvilem, co si říká komentář, a počkat si, až se mé myšlenky rozuteklé po celém šírém, známém i neznámém vesmíru uráčí vrátit a zaujmout příslušné pozice v mé hlavě.\nTohle ti píšu vlastně jen proto, abys měla důkaz, že jsem to četla a ne že se z toho snažím vykroutit, jako obvykle.\nMimochodem, pokud si hodláš na můj postup stěžovat, upozorńuji tě, že naprosto zbytečně, neb "každý svého štěstí strůjcem".\nA za tenhle stav mé mysli a všeho okolo může jen tvá povídka! Kruci, tohle se kamarádkám nedělá! :-)) Abys z nich udělala slintající blbečky, no né?\nJdu přemýšlet, ať příště vyplodím něco smysluplnějšího. A taky jdu doufat, že mě za toto nepřizabiješ... :-) Když jo, tak už nebudeš mít... Vím já, kolik těch osobností vlastně existuje v mém chorém (a po dnešku ještě chořejším) mozku?:D\n(K-katti ( www.k-katti.estranky.cz ), 4. 3. 2008 18:31)\nKchi, kchi, kchi- to bylo nádherný- opravdu se ti to strašně moc povedlo... Obdivuji tvůj talent se tak hodně rozepsat xD... Docala mě překvapilo, že byla ta svatba domluvená- to by mě opravdu nenapadlo, ale nakonec to stejně skončilo všechno dobře, což JE dobře... =DDD\n(Jane, 4. 3. 2008 16:59)\npáni to bylo úžasný, mooooooc se ti to povedlo. To je dobře, že na konec zůstali spolu. :)\n(vasche, 4. 3. 2008 15:34)\nje to úplně úžasný, fakt moc chválím a děkuju. a zase něco brzo přidej


Sony Xperia XA - androidtip.cz\nSony Xperia XA – Nejslabší, ale s největší osobností\nNejslabší z řady X, Sony Xperia XA, je konečně venku a má pro uživatele pár překvapení. Podobně jako dříve Compact je totiž možná ze všech tří v současnosti vydaných smartphonů této řady pro uživatele nejzajímavější, když se vezme v potaz poměr její ceny, výkonu a zpracování. Je to také telefon, který je nepochybně nejvíce svůj.\nPo designové stránce se Sony Xperia XA už na první pohled od svých silnějších souputníků v mnoha směrech liší. Je totiž postavena mnohem klasičtěji ve stylu starých modelů Sony, s kovovým rámem a plastovými zády. Na první pohled zaujme bezrámečkový a zakřivený 2,5D displej, který ani jedna ze silnějších Xperií X nemá. Na druhou stranu Xperia XA nemá čtečku otisků prstů. Tlačítko na zapnutí na boku je tak zase klasické, ve stylu starého designu Sony Omnibalance, díky čemuž má také opět výše a snáze dosažitelná tlačítka na hlasitost na boku. Po vzhledové stránce jde rozhodně o jeden z nejpovedenějších modelů Sony z posledních let. Určitým bonusem je také to, že stejně jako silnější modely řady X existuje Xperia XA i ve verzi pro dvě SIM, nicméně v tomto případě se nemusí druhá SIM dělit o slot s SD kartou.\nDisplej má Sony Xperia XA opět 5 palců velký IPS LCD, stejně jako oba silnější smartphony, ovšem s nižší jemností a rozlišením. Místo zobrazovací technologie Triluminos používá o něco horší Mobile Bravia Engine 2. Nemá následkem toho tak živé a přesné barvy jako oba vyšší modely X, nicméně přesnost barev se i tak vyrovná řadě loňských vlajkových lodí. Vede si také velice dobře v oblasti jasu a čitelnosti na slunci, kde překvapivě překonává i letošní vlajkovou loď HTC 10.\nJako hardware používá Sony Xperia XA MediaTek MT6755 Helio P10 s GPU Mali-T860 MP2, na rozdíl od obou vyšších modelů X, které mají v sobě technologie od Qualcommu. K tomu má 2 GB RAM a 16 GB vnitřní paměti, kterou lze rozšířit pomocí SD karty o dalších 256 GB. Na střední třídu je to více než dostačující, výkon Xperie XA odpovídá ve skutečnosti spíš vyšší střední třídě; pohybuje se někde mezi Snapdragonem 616, který má dnes většina střední třídy, a Snapdragonem 808, jehož modernějšího nástupce, Snapdragon 650, má v sobě Xperia X.\nV oblasti konektivity je Sony Xperia XA vybavena dobře, ale nijak překvapivě. Má v sobě NFC i velkou řadu frekvencí LTE, Bluetooth 4.1, Wi-Fi a GPS i s ruským Glonassem. Stereo reproduktory z vyšších Xperií jsou ale pryč, stejně tak možnost kabelového připojení k televizi. Jako všechny telefony Sony také pořád používá microUSB 2.0, takže pokud toužíte po oboustranném USB typu C, musíte hledat u jiných výrobců.\nFotografickou výbavu má Sony Xperia XA úplně osobitou, nejde ani úplně o nový typ v silnějších typech X, ani o ten ze starších vlajkových lodí. Zadní kamera má 13 MP, digitální stabilizaci obrazu, fázové zaostřování a prediktivní hybridní zaměřování, které se nově objevilo v řadě Xperia X a umožňuje mít neustále zaměřený pohybující se předmět, dokud je v obrazu. Tato technologie nicméně v Xperii XA nefunguje tak dobře, jako v dražších Xperiích X. Přední fotoaparát pak má 8 MP. Na svou třídu dělá Xperia XA velice dobré snímky, ve srovnání s Xperiemi X ale reaguje pomalu a obecně zaostává v detailech.\nBaterie, kterou má Sony Xperia XA, je stejně jako u ostatních Xperií X typu Qnovo a měla by tudíž ve smartphonu déle vydržet celkově fungovat, než bude potřebovat vyměnit. To je v tomto případě alespoň nějaká útěcha, protože její výkon 2300 mAh je navzdory oficiálním údajům silně podprůměrný, pravděpodobně kvůli špatným optimalizacím. Xperii XA budete v každém případě potřebovat nabíjet každý den a jde po dlouhé době o první výraznější telefon od Sony, který má špatnou výdrž baterie.\nSony Xperia XA je zatím poslední (ještě přijde minimálně Xperia XA Ultra) a také nejslabší smartphone z celé řady X. Přesto má vlastně jedinou chybu, a to je výdrž baterie. Jinak se může pochlubit mnohem lepším designem než její silnější souputníci, a ve srovnání s konkurencí si také jinak nevede vůbec špatně ani pokud jde o hardware, ani v případě ceny. Xperia XA má prostě svou osobnost, kterou si k sobě Sony vždy lákalo své nadšence, něco, co u silnějších nových Xperií trochu chybělo.\nČvn 20, 2016 Tomáš Xaver\nSony Xperia XA - Specifikace\nBílá, černá, limetková, růžovozlatá\nHDR, digitální stabilizace obrazu, geo-tagging, dotykové zaostřování, detekce obličeje a úsměvu, panorama, automatické ostření, fázové zaostřování, prediktivní hybridní zaměřování\nSony Xperia XA - Recenze\nSony Xperia XA - Galerie\nSony Xperia XA - Videa\nSony Xperia XA - Kde koupit


V galerii Kryt se představí GlobaLove Jiřího Votruby | E-CHOMUTOVSKO.CZ\nKde se pobavit\tV galerii Kryt se představí GlobaLove Jiřího Votruby\n22. 9. 2015 11:22\tKlášterec nad Ohří - Po velmi úspěšné výstavě Proměny Blanky Bohdanové, která měla hojnou návštěvnost i velmi pozitivní ohlasy u diváků nejen z Klášterce nad Ohří, se v galerii Kryt představí další ze současných českých vynikajících výtvarníků. Je jím Jiří Votruba, malíř, grafik a ilustrátor, který má za sebou řadu výstav v České republice i v zahraničí.\nHorské krajiny, na jejichž úpatí trůní obří teniska či další značkové výrobky. Votrubovy hravé, pop-artově laděné obrazy kriticky ukazují globalizovanou konzumní společnost. Jako ústřední motiv zde nacházíme červený balónek ve tvaru srdce. Tradiční symbol nejsilnějšího citu, který „i hory přenáší“, tu malíř zpodobnil jako prchavou pouťovou atrakci. „Globální společnosti k nám mluví řečí lásky: tvrdí, jak moc nás milují a že s námi chtějí trávit co nejvíc času, perou se o nás a slibují odměny za věrnost, ale všichni víme, že za tím vším stojí zcela přízemní obchod. Téhle účelové, masově nabízené lásky je dnes myslím po celé planetě až příliš – a přesto se znovu rádi necháme svést…“ říká malíř, grafik a ilustrátor Jiří Votruba, který se již podruhé představí v klášterecké galerii Kryt. V roce 2012 jsme viděli jeho Globální portrét, a nyní nás čeká téma GlobaLove, ve kterém si opět vychutnáme originální autorův rukopis a jeho inspiraci pop-artem. Výstava GlobaLove v galerii Kryt bude zahájena ve čtvrtek 1.10.2015 v 17 hodin a potrvá do 26.10.2015. Facebook Social Comments


Dvanáct tisíc ruliček, stejně tak fotografií – Zámek Linhartovy\nDvanáct tisíc ruliček, stejně tak fotografií\nPříležitost dělá zloděje. Jsem v Krnově, tak proč nezazvonit u dveří jednoho z krnovských bytů a kastelánovi Linhartovského zámku neukrást kousek jeho volného, čí spíš, jak se ukázalo, času pracovního. Dveře otevírá jednou rukou, v té druhé drží lepidlo a štětec. Mezi šuměním tekoucí vody z koupelny, kam si vyrazil umýt ruce, nabízí kávu.\nJsem zvědavý, jak pokračují práce na vytváření šesti chybějících hlav, na něž čekají těla v Linhartovském zámku spolu s dalším devadesáti čtyřmi již kompletními postavami z „Papírového světa hraběte Sedlnického“, raritního souboru postav. Jistě se stanou spolu s dalšími expozicemi tahákem pro návštěvníky bez ohledu na jejich věk a o které se předběžně zajímá i agentura Dobrý den z Pelhřimova. Posezení u kávy ale, jak rozhodl Jarda, má zatím přednost.\nPapírové hlavy v miniateliéru Jaroslava Hrubého…\nZ ničeho nic se probíráme zámeckými událostmi od jeho zpřístupnění veřejnosti v roce 2005, vzpomínáme na nejzajímavější expozice, množství uspořádaných kulturních vystoupení, nočních prohlídek, návštěvnost. Snažíme se opět odhadnout termín, jestli je reálné po znovu obnovení stavebních prací někdy v průběhu měsíce března a jejich dokončení do konce června otevření zámku a celého přilehlého areálu pro veřejnost počátkem letních prázdnin. Kastelán nepochybuje, vymýšlí a jedná. Připravuje a zajišťuje expozice. A kde je malování a úklid…\nOdkud se asi známe?\nKdyž jeden pracuje sám, jak je tomu v kastelánově domácím miniateliéru, napadají jej různé myšlenky. Není se co divit, že Jarda udává směr další debatě sdělením jedné z nich. „Když jsem si odhadl, kolik jsem musel vyrobit stylizovaných vlasů, to je papírových nabarvených a nalakovaných ruliček z papíru (hlavy plešatých pánů jsem nebral v úvahu), sám jsem byl překvapený. Je jich něco přes dvanáct tisíc.“ Informace mě inspirovala také k jednomu zjištění. Počet fotografií, které jsem na zámeckém webu dosud zveřejnil je obdobný.\nUvidíme, která postava získá právě takovou hlavu…\nPomalu se začíná stmívat, je nejvyšší čas nahlédnout do domácí výtvarné dílničky. Na rozdíl od zámeckého ateliéru, který má tu správnou atmosféru aranžérského nepořádku s vůní barev, v miniateliéru je pořádek jak v klícce. Jen počet hlav na stole je vyšší, než plánovaných šest. Kastelán řekl, že vytvoří stovku postav, tak kdyby se asi přece jen trochu přepočítal, aby mu náhodou nějaká hlava nechyběla. Naštěstí tu svoji má na správném místě.\nTags: kastelánkastelán Jaroslav HrubýSlezsko bez hranic IIIzámek Linhartovy\nKastelán doprovázel histor ...\nPříspěvky dle data Vybrat měsíc Leden 2022 (3) Listopad 2021 (1) Říjen 2021 (2) Září 2021 (1) Červenec 2021 (3) Červen 2021 (3) Květen 2021 (5) Duben 2021 (4) Březen 2021 (4) Únor 2021 (3) Leden 2021 (4) Prosinec 2020 (5) Listopad 2020 (4) Říjen 2020 (6) Září 2020 (7) Srpen 2020 (7) Červenec 2020 (8) Červen 2020 (4) Květen 2020 (4) Duben 2020 (3) Březen 2020 (5) Únor 2020 (2) Leden 2020 (3) Prosinec 2019 (5) Listopad 2019 (2) Říjen 2019 (5) Září 2019 (8) Srpen 2019 (8) Červenec 2019 (4) Červen 2019 (6) Květen 2019 (5) Duben 2019 (2) Březen 2019 (3) Únor 2019 (1) Prosinec 2018 (3) Listopad 2018 (3) Říjen 2018 (6) Září 2018 (5) Srpen 2018 (9) Červenec 2018 (6) Červen 2018 (1) Květen 2018 (3) Duben 2018 (7) Březen 2018 (5) Únor 2018 (3) Leden 2018 (5) Prosinec 2017 (4) Listopad 2017 (10) Září 2017 (2) Srpen 2017 (4) Červenec 2017 (7) Červen 2017 (1) Květen 2017 (4) Duben 2017 (2) Únor 2017 (1) Leden 2017 (6) Prosinec 2016 (3) Listopad 2016 (7) Říjen 2016 (5) Září 2016 (4) Srpen 2016 (5) Červenec 2016 (3) Červen 2016 (7) Květen 2016 (3) Duben 2016 (4) Březen 2016 (5) Únor 2016 (10) Leden 2016 (4) Prosinec 2015 (3) Listopad 2015 (2) Říjen 2015 (6) Září 2015 (4) Srpen 2015 (9) Červenec 2015 (7) Červen 2015 (4) Květen 2015 (7) Duben 2015 (9) Březen 2015 (20) Únor 2015 (18) Leden 2015 (3) Prosinec 2014 (5) Listopad 2014 (1) Září 2014 (1) Srpen 2014 (3) Červenec 2014 (1) Červen 2014 (3) Květen 2014 (7) Duben 2014 (1) Prosinec 2013 (2) Listopad 2013 (1) Září 2013 (2) Srpen 2013 (2) Červenec 2013 (1) Červen 2013 (2) Duben 2013 (1) Únor 2013 (1) Prosinec 2012 (2) Listopad 2012 (2) Říjen 2012 (2) Srpen 2012 (5) Červenec 2012 (1) Květen 2012 (2) Březen 2012 (1) Únor 2012 (2) Prosinec 2011 (1) Listopad 2011 (1) Srpen 2011 (2) Červenec 2011 (4) Červen 2011 (2) Květen 2011 (3) Duben 2011 (2) Březen 2011 (1) Leden 2011 (1) Prosinec 2010 (4) Listopad 2010 (1) Říjen 2010 (2) Srpen 2010 (4) Červenec 2010 (6) Červen 2010 (5) Květen 2010 (1) Duben 2010 (3) Březen 2010 (3) Únor 2010 (1) Prosinec 2009 (6) Říjen 2009 (3) Září 2009 (5) Srpen 2009 (10) Červenec 2009 (5) Červen 2009 (1) Květen 2009 (2) Duben 2009 (1) Březen 2009 (2) Únor 2009 (1) Prosinec 2008 (2) Listopad 2008 (3) Září 2008 (4) Srpen 2008 (4) Červenec 2008 (6) Červen 2008 (2) Květen 2008 (4) Březen 2008 (2) Únor 2008 (1) Prosinec 2007 (5) Listopad 2007 (2) Říjen 2007 (3) Září 2007 (4) Srpen 2007 (7) Červenec 2007 (3) Červen 2007 (3) Květen 2007 (14) Únor 2007 (1) Leden 2007 (1) Prosinec 2006 (2) Září 2006 (1) Srpen 2006 (2) Červenec 2006 (2) Červen 2006 (1) Květen 2006 (2) Březen 2006 (1) Prosinec 2005 (2) Srpen 2005 (1) Květen 2005 (7) Listopad 2003 (2) Říjen 2003 (1) Prosinec 2002 (1) Listopad 2001 (1)\nRealizace projektu EU (65)\nZámek Linhartovy (104)\nKastelán doprovázel historika\nLed 29, 2022\nakce na zámku (22) Cestami proměn (1) divadelní představení (1) Heřman Menzel (5) historie zámku (1) Jaroslav Hrubý (37) kastelán (20) kastelán Jaroslav Hrubý (39) klauniáda (1) koncert (4) koronavir (5) Krtečkova studánka (1) Legato (1) Má vlast cestami proměn (2) Městský turistický okruh (13) noční prohlídka (3) noční prohlídka zámku (4) Otevírací doba (20) Pašerácká stezka (1) planetárium (1) Pohádková stezka (1) Pozvání na zámek (13) Program 2019 (2) rozhledna Hraniční vrch (3) rybník "Celňák" (1) sezóna 2019 (2) Slezsko bez hranic III (57) starosta (2) stavební úpravy zámku - kontrolní dny (23) Státní svátek (1) svatby (1) Velikonoční jarmark (5) vernisáž (1) vernisáž fotografií (4) vernisáž obrazů (4) večerní prohlídky (1) Video (17) vstupné (4) Vánoční jarmark (2) vánoční koncert (2) výstavy (1) zámecký park (18) zámek Linhartovy (54) ČERVIVEN (2) ČT Ostrava (3)


MONITORUJI.CZ > BULVáR > KORONAVIRUS ONLINE: PřES 4000 OBěTí V ČR, 220 JEN ZA úTERý A NAKAžENá DOSTáLOVá Má BOLESTI\nprávě se nacházíte » bulvár » KORONAVIRUS ONLINE: PřES 4000 OBěTí V ČR, 220 JEN ZA úTERý A NAKAžENá DOSTáLOVá Má BOLESTI dnes je 24.5.2022, svátek má Jana\nZdroj: blesk.cz 04.11.2020 (18:20) bulvár\nDalší člen české vlády má koronavirus, nakažená ministryně pro místní rozvoj Klára Dostálová (za ANO) má bolesti a rýmu. Za středu v tuzemsku přibylo zatím 7 298 nakažených - a za úterý také rekordních 220 obětí koronaviru. Růst počtu nových případů podle statistik zřejmě nepokračuje, tvrdí premiér Andrej Babiš (ANO). Odhady k otevření škol či obchodů by měly být jasnější v pátek. Od pondělí budou na tzv. mapě cestovatele označeny minimálně oranžovou barvou takřka všechny evropské země. Většina bude červená. Dění kolem pandemie koronaviru sledujeme na Blesk.cz online. celý článek