Úplná verze „Provolání“ Farní rady PCO Brno k pokusům ER OBE o likvidaci naší farnosti! – Pravoslavná církevní obec při chrámu svatého Václava v Brně\nÚplná verze „Provolání“ Farní rady PCO Brno k pokusům ER OBE o likvidaci naší farnosti!\nPublikováno\t 17 října, 2021 od autora: Michal Dvořáček / 0 komentářů\nOficiální stanovisko a „Provolání“\nFarní rady a věřících PCO v Brně\nze dne 17.10.2021\nVe věci vyhlášeného „Konkurzního řízení“\nOlomoucko-brněnské eparchie (OBE)\nk „uvolněnému“ místu duchovního správce\nPravoslavné církevní obce v Brně (PCO Brno)\nze dne 12. října 2021\nPokud pomineme skutečnost, že v brněnské Pravoslavné církevní obci se žádné místo duchovního správce neuvolnilo, nýbrž bylo násilně „uvolněno“, proti všem dobrým zvyklostem, zákonu i mravům, a při veškeré absenci prokazatelně důvodných obvinění, pak lze s jistotou říci, že jde o nový pokus OBE, jak obejít zákon a znovu se zmocnit naší farnosti, jejího majetku, správy i věřících, kteří jsou zdrojem jejího duchovního bohatství a krásy.\nVy, věrní a aktivní věřící naší církevní obce v Brně, kteří dlouhodobě nejenže sledujete dění v naší farnosti, ale přímo a osobně se rovněž účastníte všech našich snah za očištění nespravedlivě pomluveného správce naší farnosti, otce Jozefa Fejsaka, a rovněž horlivě hájíte jeho dobré jméno a čest, Vám především je adresováno naše dnešní provolání. Spolu s Vámi jsme odhodláni nadále bránit hlavní zásady naší pravoslavné víry, kterými je víra v Trojjediného Boha a láska k našemu bližnímu, příteli i nepříteli. V tomto duchu i nadále postupujeme.\nUplynul téměř rok, co byl na Ministerstvu kultury České republiky ustanoven novým duchovním správcem vikární biskup šumperský – vladyka Izaiáš. Od té doby jsme se všemi církevními i zákonnými prostředky snažili situaci vysvětlovat, uvádět věci na pravou míru, nabádat ty, kteří pochybili, k nápravě, a hlavně: vést dialog s Ministerstvem kultury ČR, jemuž jsme podstoupili všechny potřebné podklady a prohlášení, které nade vší pochybnost potvrdily, že při ustanovení nového duchovního správce se Eparchiální rada OBE dopustila nezákonného a protiústavního postupu, když ustanovila tohoto správce „bez dohody s církevní obcí“, což odporuje správnému postupu dle naší Ústavy (viz čl. 9).\n2.Duchovního správce církevní obce ustanovuje eparchiální biskup jako předseda eparchiální rady po dohodě s církevní obcí. Za svoji činnost v plném rozsahu zodpovídá eparchiálnímu biskupovi.\nMinisterstvo kultury ČR provedlo v září t.r. výmaz vladyky Izaiáše, který na pozici duchovního správce PCO Brno v Rejstříku evidovaných právnických osob na MK ČR figuroval od prosince loňského roku.\nOd té doby je místo duchovního správce PCO Brno vakantní, prozatím neobsazené.\nTakto dnes vypadá nově aktualizovaný Výpis z Rejstříku evidovaných právnických osob, konkrétně naší PCO Brno, na webových stránkách MK ČR.\nJe přirozené, že tento stav není dlouhodobě udržitelný, a není příjemný nikomu. Jaká jsou ale další východiska?\nKdo a jak může tento stav nyní zvrátit a ovlivnit ku prospěchu především samotné naší farnosti, ale v širším kontextu i celé Olomoucko-brněnské eparchie, která se kvůli této nestandardní situaci ocitá pod velkým tlakem věřících, ale i české veřejnosti a úřadů?\nV prvé řadě tuto alarmující situaci může vyřešit ten, který je osobně zodpovědný za zcela neadekvátní řešení svých osobních sporů s naším duchovním otcem Jozefem, neboť rozpoutal agresivní kampaň proti jeho osobě s cílem odstranit otce Jozefa z pozice duchovního správce, a později také jeho suspendaci, laicizaci a zcela nehoráznou výpověď pro nadbytečnost. Ve svých dalekosáhlých krocích stihl působitel těchto smutných událostí pomluvit nejen otce Jozefa, nýbrž i pražského arcibiskupa, vladyku Michala.\nDále tuto situaci může vyřešit arcibiskup olomoucko-brněnský, vladyka Simeon, který nadále zůstává statutářem naší eparchie, byť se nyní dlouhodobě nachází v Domově seniorů v Praze. I přesto, že je nadále činným ve svém úřadu, nebylo dosud možné se s vladykou Simeonem osobně setkat anebo s ním alespoň promluvit, byť jen po telefonu, či obdržet jeho odpověď na několikeré naše žádosti a úpěnlivé prosby o možnost osobní schůzky. Někdo zjevně této naší iniciativě brání!\nZ výše uvedených důvodů, a také na nedávný pokyn Jeho Blaženosti Rastislava, arcibiskupa prešovského a metropolitu českých zemí a Slovenska, jsme se před pár dny vydali vladyku Simeona osobně navštívit v místě, kde se nyní v Praze nachází. I v této návštěvě nám bylo ze strany rodiny vladyky Simeona zabráněno, ačkoli jsme se od zástupců OBE dozvěděli, že vladyka Simeon „projevuje bystrý zájem o všechny eparchiální záležitosti, jako vrchní eparchiální pastýř dostává detailní informace a ke všemu vyjadřuje své pastýřské postoje a pokyny…“ Ve schůzce s jeho brněnskými věřícími je mu však nadále kýmsi bráněno.\nMimořádné jednání a nové usnesení Posvátného synodu\nPři nedávném mimořádném zasedání Posvátného synodu v Praze (7.10.) biskupové naší místní církve projednávali kromě jiného také samotný spor mezi vikárním biskupem Izaiášem a Pravoslavnou církevní obcí v Brně, která se v srpnu t.r. stala dvakrát terčem jeho násilného napadení a snahy o její převzetí.\nPosvátný synod vydal své oficiální usnesení a ve věci odvolání otce Jozefa (proti jeho nezákonné laicizaci i suspendaci) rozhodl tak, že se odvolání (které má odkladný účinek) vyhovuje a věc se postupuje zpět do eparchie – tj. eparchiálnímu biskupovi (tedy arcibiskupu Simeonovi, nikoli vikáři Izaiášovi), jak je uvedeno v Usnesení č. 1 Synodu ze 7.10.2021. Usnesení svým podpisem přijal i vikární biskup Izaiáš. Metropolita Rastislav nám pak ještě osobně doporučil, aby otec Jozef probral celou tuto církevní záležitost osobně s vladykou Simeonem společně se zástupci Farní rady (Rady církevní obce Brno), neboť on je prozatím osobou veřejnou a jediným oficiálním a právoplatným představitelem-statutářem OBE. K němu je nám však prozatím zabráněno vejít. Vladyka Simeon je přísně střežen a kromě rodiny a vybraných osob k němu není dovoleno vejít nikomu jinému. Žádali jsme o schůzku jeho dceru, která podle slov Domova pro seniory (není tedy v nemocnici ani jiném zdravotnickém ústavu), kde se vladyka nyní nachází, jediná rozhoduje o tom, kdo ho může navštívit.\nPřesto se nadále o tuto schůzku budeme snažit, a učiníme pro to maximum. Jde o postup v souladu s doporučením metropolity Rastislava a respekt k tomu je důležitý pro bytí a nebytí naší farnosti a další působení otce Jozefa jako kněze, duchovního a pastýře svého církevního lidu.\nMinisterstvo kultury a jeho role při registraci duchovního správce\nDne 23.9.2021 napsalo Ministerstvo kultury, jmenovitě vedoucí samostatného oddělení církví a náboženských společnosti, dopis, v němž uvědomil Jeho Vysokopřeosvícenost vladyku Simeona o „změně zápisu“ v tzv. REPO, tj. „Rejstříku evidovaných právnických osob“ (tj. církevních subjektů evidovaných na ministerstvu). Tato změna měla v tu dobu, a nadále má, dalekosáhlý vliv na dění v naší farnosti. Po mnohaměsíčních snahách naší farnosti a žádostech o prověření správného postupu při evidování změn v REPO při zápisu nového duchovního správce naší farnosti, které byly provedeny v prosinci 2020, jsme se konečně dočkali dílčí satisfakce. Ministerstvo kultury si povšimlo pochybností o provedeném zápisu (viz odstranění otce Jozefa a jeho nahrazení vladykou Izaiášem na pozici duchovního správce PCO Brno), který zpočátku a z pohledu MK nevyvolával žádná podezření.\nPCO Brno již při dřívějším jednání na Ministerstvu kultury naznala, že MK klade důraz na zjištění, zda vůbec měla naše církevní obec možnost jednat o věci ustanovení nového duchovního správce a zaujmout k ní stanovisko. Také proto jsme jako členové Farní rady PCO v Brně potvrdili, že ani před nenadálým odvoláním otce Jozefa Fejsaka dne 10.12.2020 z pozice duchovního správce, ani následně po ustanovení nového duchovního správce, vikárního biskupa šumperského, naše farnost neměla ani v jednom případě jakékoli ponětí o nějakých záměrech ke změně duchovního správce naší farnosti, ale ani nic podobného neiniciovala a Eparchiální radu OBE nikdy nežádala.\nTaké s ohledem na výše uvedené skutečnosti vedoucí oddělení církví na MK ČR vydal dne 23.9. své rozhodnutí, v němž kromě jiného uvedl:\n„Vzhledem ke skutečnosti, že správní orgán (MK ČR) má důvodnou pochybnost o oprávněnosti úkonu, jímž byl ThDr. Igor Slaninka zapsán do rejstříku evidovaných právnických osob (REPO) jako statutární zástupce PCO Brno, a vzhledem k tomu, že před vyjasněním situace na plánované schůzce (k níž mělo dojít 29.9., pozn. autora) činí ThDr. Igor Slaninka závažná rozhodnutí z titulu statutárního zástupce této obce, je správní orgán (MK ČR) povinen šetřit oprávněné zájmy dotčených osob, v tomto případě zejména PCO Brno. Z toho důvodu správní orgán vymazal ThDr. Igora Slaninku z funkce statutárního zástupce PCO Brno v rejstříku evidovaných právnických osob do doby, než bude prokázáno, že k jeho jmenování došlo v souladu s příslušnými ustanoveními základního dokumentu, resp. vnitřních předpisů, na které odkazuje.“\nPevně věříme, že Oddělení církví MK ČR bude nadále jednat nejen v souladu s naší Ústavou a Základním dokumentem, nýbrž také v duchu všech příčinných souvislostí a rozpozná každou zjevnou pochybnost a pokus o nestandardní postup (tj. obcházení platného práva), které předem řádně prověří.\nTo, že nadále sloužíme v našem chrámu a že nám dosud stále nebyl odebrán náš církevní majetek, je zčásti výsledkem čestného postupu a dosavadního rozhodnutí Oddělení církví MK ČR.\nVýpověď otce Jozefa z nadbytečnosti a další souvislosti\nDne 28.6.2021 rozhodla ER OBE, v zastoupení svého ředitele, vikárního biskupa Izaiáše, o „rozvázání pracovního poměru otce Jozefa formou výpovědi z nadbytečnosti“.\nOtec Jozef se proti této výpovědi, kterou neuznal, ohradil, a uvědomil OBE, že ji považuje za neplatnou a učiněnou v hrubém rozporu s ustanoveními Zákoníku práce (č. 262/2006 Sb.), neboť nebyly naplněny zákonem stanovené požadavky pro podání výpovědi ze strany zaměstnavatele.\nOtec Jozef si dovolil vznést námitku proti takovému postupu ze strany OBE a sdělil, že nerozumí tomu, „v čem spočívá nadbytečnost jeho osoby v Brněnské pravoslavné církevní obci,“ neboť situace je zde ve skutečnosti zcela opačná, kdy je v Brněnské PCO zoufalý podstav duchovních. Tvrzení o jeho nadbytečnosti je tedy zcela liché, což může být dále prokázáno.\nVýše uvedené mimo jiné potvrzuje skutečnost, že podaná výpověď otci Jozefovi z důvodu údajné nadbytečnosti je zcela účelový a neplatný právní úkon. Dále otec Jozef uvedl, že výpověď podepsaná vladykou Izaiášem byla podaná osobou k tomuto úkonu neoprávněnou, neboť ze strany vladyky Izaiáše nebylo předloženo oprávnění k učinění tohoto úkonu, kdy z pověření správou eparchie vydané arcibiskupem Simeonem dne 26. 1. 2021 zcela jasně vyplývá, že k tomuto úkonu vladyka Izaiáš pravomoc nemá. Oprávnění nadto nebylo přílohou podané výpovědi. Také z tohoto důvodu byla tato výpověď, a nadále zůstává, neplatným právním úkonem a není s to vyvolat zamýšlené důsledky. Nadto otec Jozef uvedl, že Ústava ani jiný závazný dokument přijatý Pravoslavnou církví neumožňuje pověření správou eparchie jinou osobu, z čehož vyplývá, že vladyka Izaiáš disponuje stále toliko oprávněními, které mu vyplývají z funkce pomocného biskupa.\nTaké s ohledem na výše uvedené otec Jozef jako svou odpověď OBE sdělil, že v souladu s ustanovením § 69 odst. 1 Zákoníku práce trvá na tom, aby byl nadále zaměstnáván jako duchovní dle pracovní smlouvy ze dne 26. 1. 2016 a požádal, aby mu bylo umožněno pokračovat v práci a byla mu přidělována práce dle jeho pracovní smlouvy.\nZávěrem svého ohrazení proti výpovědi z nadbytečnosti otec Jozef uvedl, že jeho kněžské, duchovní a pracovní povinnosti vůči věřícím PCO v Brně, jakožto duchovní správce, vykonává řádně a svědomitě již několik desítek let. Z jeho strany tedy nikdy nedošlo k porušení pracovní disciplíny či jakémukoliv jinému porušení mých povinností a slibu složenému PCO.\nA nyní dovolte, abychom uvedli výše popsané okolnosti výpovědi otce Jozefa do souvislostí s nově vyhlášeným konkurzním řízením (k „uvolněnému“ místu duchovního správce v PCO Brno). Každý člověk, alespoň trochu obeznámený se základy civilního práva, konkrétně Zákoníku práce, dobře ví, že pokud se takto (z důvodu nadbytečnosti) uvolněná pozice „znovu obsadí“ do 3 měsíců od účinnosti výpovědi, pak je taková výpověď neplatná. Konkurz OBE, vyhlášený 12.10., zakládá všechny důvody k zneplatnění dané výpovědi, a proto je na místě opětovně platnost takové výpovědi odmítnout také právní cestou.\nVýpověď a zákaz duchovenské služby otce Marka Malíka\nNejen Eparchiální rada OBE, ale zejména ředitel Eparchiálního úřadu se zcela zkompromitovali, když za současné napjaté situace, v níž bychom očekávali, že správa naší eparchie bude respektovat usnesení Posvátného synodu, předali krátce před konáním vyhlášeného konkurzu výpověď také otci Markovi Malíkovi, pomocnému duchovnímu naší místní církevní obce. Je to další jasný signál o tom, že OBE chce naši současnou farnost i její duchovní otce zcela a nekompromisně zlikvidovat. Dopouští se však velkého pohoršení, které bude mít dalekosáhlé duchovní následky. Nám nezbývá než se modlit i za své nepřátele, kteří „nevědí, co činí“. Na co nesmíme v neposlední řadě zapomenout, že také tímto krokem, kdy se OBE zbavila i druhého našeho kněze, domnívá se, že nyní nastaly z jejího naivního pohledu zákonné podmínky k vyhlášení konkurzu na duchovního správce, jako by naše farnost již neměla žádného duchovního. OBE se pokusila zbavit všech překážek, aby ani v případě, že by naše farnost souhlasila s vlastní kandidaturou na duchovního správce, nepovstal z PCO Brno žádný jejich protikandidát…\nOhrazení se proti vyhlášenému konkurzu na nového duchovního správce\nZ pohledu církevního práva a vymezení práv a povinností jednotlivých subjektů Pravoslavné církve (v českých zemích a na Slovensku) je naší povinností vyjádřit zcela kategorický a důrazný nesouhlas se zapojením jak otce Jozefa, tak kohokoli z členů Farní rady anebo církevní obce do vyhlášeného konkurzu OBE, ať už jakoukoli formou, neboť, jak se domníváme, zástupci OBE prostřednictvím tohoto postupu, jež má za cíl ustanovit nového duchovního správce v naší obci, usilují o „obejití“ věřících PCO Brno, kteří mají svá práva garantovaná Ústavou Pravoslavné církve, viz čl. 9, 2, a). Máme na mysli „dohodu s církevní obcí“, která je prioritně zajištěna formou volby duchovního správce dané obce samotnými věřícími na tzv. „Farním shromáždění“, jak tento postup popisují tzv. „Prováděcí předpisy k čl. 9 naší Ústavy.\nViz Prováděcí předpis k čl. 9 Ústavy PC:\n1. Duchovního správce církevní obce ustanovuje eparchiální biskup jmenovacím dekretem.2. Pod „dohodou“ s církevní obcí se rozumí:\nA tudíž máme za to, že jako jediné adekvátní řešení a legitimní postup, který by měl být v dalším realizován, jelikož je garantován právoplatným eparchiálním archijerejem a současně arcibiskupem olomoucko-brněnským, spočívá v realizaci takové „Dohody“ s církevní obcí v Brně, která umožní postupovat plně v souladu s článkem 9, 2, a), tzn., že bude provedena volba shromážděním PCO Brno. Kandidáti do těchto voleb budou navrženi právě členy PCO Brno.\nV souvislosti s již zmíněným a vyhlášeným konkurzem tímto zcela otevřeně upozorňujeme na skutečnost, že OBE postupuje v rozporu s Ústavou, jelikož konkurzu (který lze vyhlásit mimochodem jen tehdy, když jsou naplněny „Podmínky“ podle čl. 9 Ústavy) musí předcházet Volba na shromáždění PCO. Jen pro vyjasnění upřesňujeme, že ona „dohoda s církevním obcí“, deklarovaná článkem 9 Ústavy, je vždy myšlena jako „schválení obcí“, a tudíž není prostor pro žádné spolu-schvalování apod.\nPokud by PCO uznala nově vyhlášený konkurz ER OBE za zákonný a právoplatný, pak by popřela sama sebe a souhlasila by s neústavním a necírkevním postupem OBE, kterým dlouhodobě podrývá autoritu ve výkonné orgány naší církevní správy a ústavnost veškerých církevních postupů, jimiž se Eparchiální rada OBE jako výkonný orgán určený ke správě naší místní eparchie navenek projevuje.\nPCO nadále upozorňuje na zcela zjevný nesoulad mezi tím, co bylo rozhodnuto na nedávném mimořádném zasedání Posvátného synodu, a současnými kroky ER OBE, která v těchto dnech oproti všem očekáváním vyhlásila již výše zmíněné „konkurzní řízení“ na nového duchovního správce naší farnosti.\nZávěrečné provolání PCO Brno\nMísto respektování závěrů a rozhodnutí biskupů a společného Usnesení (Posvátného synodu) ze dne 7.10. se ER OBE rozhodla a zvolila cestu odporu proti církevní autoritě (tj. proti Posvátnému synodu a Metropolitovi českých zemí a Slovenska) a zcela očividný záměr vyhnout se nařízením sboru biskupů, s nimiž koneckonců souhlasil také vikární biskup Izaiáš. Vzhledem k tomu, že Posvátný synod uznal oprávněnost naší žádosti o odvolání a vrátil projednání celé kauzy k eparchiálnímu archijerejovi, naše církevní obec respektovala toto usnesení a počala konat maximum pro realizaci schůzky s vladykou Simeonem.\nNehledě na nerovné podmínky obou stran, Pravoslavná církevní obec v Brně bude i nadále hájit své duchovní otce, kteří prokázali před svými věřícími čisté svědomí a chvályhodnou péči a lásku o jim svěřený Boží lid. Bude tak přirozeně činit v souladu se všemi zákonnými postupy, interpretovanými v duchu zachování evangelní víry, naděje a lásky, ve snaze utvrdit jednomyslnost všech věřících ve věcech zásadního významu, na nichž je postavena boholidská jednota naší svaté Církve!\nNaši farnost budeme i nadále bránit všemi možnými prostředky.\nPevnou a nezlomnou vůli věřících naší pravoslavné církevní obce nikdo nezlomí!\nZa členy Farní rady a věřící PCO Brno\nV Brně dne 17. října 2021\nÚplná verze Prohlášení ke stažení zde:\nOficiální stanovisko PCO Brno k vyhlášenému konkurzu OBE_17.10.2021\nZkrácená verze Prohlášení ke stažení zde:\nOficiální stanovisko PCO Brno ke konkurzu_ZKRÁCENÁ VERZE_17.10.2021\nČlověk se musí nejprve smířit sám se sebou, změnit svůj život, činit pokání, aby se pak Bůh smiloval nad ním.!\nProvolání Farní rady PCO Brno k pokusům ER OBE o likvidaci naší farnosti! (zkrácená verze)


Tablety na bolest a horečku | EUC Lékárna\nPanadol Extra Rapide obsahuje kombinaci dvou léčivých látek, která je účinná proti bolesti a horečce - paracetamol a kofein. Zajišťuje úlevu od bolesti a snižuje zvýšenou tělesnou teplotu; zmírňuje únavu. Přípravek není určen pro děti mladší 12 let. Čtěte pozorně příbalový leták.


Hustota výkonu je klíčem k úspěchu\nAby se udrželi na dnešním trhu, potřebují výrobci hledat cesty, jak zvýšit hodnotu svých převodovek při zachování nízkých výrobních nákladů. Stejně důležité je držet na uzdě náklady pro koncového uživatele, a to od nákupu až po provoz. Jak můžeme tyto nároky nejlépe splnit?\nKlíčem k úspěchu je hustota výkonu – vytrvalá snaha o co nejvyšší výkon díky kombinaci maximální síly s minimálními rozměry a hmotností.\nDíky široké paletě nástrojů, technologií a služeb může společnost SKF pomoci výrobcům dosáhnout větší hustoty výkonu u všech typů převodovek. Naším cílem je spolupracovat s Vámi a přijít tak na řadu zlepšení v provedení převodovky.


TIPY NA VÁNOCE – KRÁSNÉ DŘEVĚNÉ HRAČKY :: Mommy-blog\nA není to nic jiného, než nádherné, designové a dřevěné hračky zn. Little Dutch. Kluci, kdyby mohli psát sami, tak by si obě dvě věci, které máme, vychválili do nebes. A právem! Jak autodráha, tak kytara, jsou našimi věrnými společníky při každodenním hraní. Pojďme se podívat na ně blíže!\nLittle Dutch dřevěná autodráha s autíčky\nKdyž si tuto dřevěnou autodráhu s autíčky kluci rozbalili, tak byli nadšení jak hrom. Bylo to skoro dojemné sledovat, tak ji téměř posvátně okukovali a otlapkávali (teď už je posvátnost tatam a 4 autíčka, která byla součástí, už měsíc nemůžu najít :-D). Autodráha je precizně zpracovaná, je vysoce odolná, ekologická a hra samotná rozvíjí motoriku a dětskou fantazii. Jak se autíčka překlápí postupně do spodních pater, tak na to kluci vydrží koukat fakt dlouho. Teda - vydrželi, než autíčka někam "založili" :-D Takže na nás (kluky) spokojenost! Vlastně i za mě - protože se kluci zabaví :-) A info pro "majitele holčiček" - mají ji i v růžové!!!\nLittle Dutch dřevěná dětská kytara\nTak toto byl dárek asi za milion. Když jsou kluci u babičky a dědečka, tak jim děda vždy večer před usnutím hrává na svoji velkou kytaru ukolébavky a oni to milujou. A když pak Kubí dostal tuto kytaru, tak skákal 3 metry vysoko :-) Sice se o ni vcelku dost perou, ale není divu, když je tak super! Tato dřevěná kytara vypadá jako opravdická, jen prostě menší. Má 4 struny, kolíčky na "ladění" a vydává zvuky podobné klasické kytaře. Je rovněž velice odolná (už kolikrát byla upuštěna za zem a ani škrábanec!) a ekologická. A stejně jako u autodráhy i zde mají růžovou variantu pro holčičky!\nMy máme doma od značky LITTLE DUTCH ještě vkládačku, autíčko a vláček/stavebnici. Určitě mrkněte na e-shop PROMRNOUSKY.CZ, najdete tam tolik krásných věcí! A teď před Vánoci se každá inspirace hodí, nebo ne? :-)


EMC cvičení pro hubnutí.Co to je, cvičení, program, recenze lékařů, fotografie před a po\nChcete-li se zbavit nadváhy, odborníci na výživu doporučují správnou výživu, pravidelné cvičení, zdravý spánek.Osvědčené metody hubnutí pomáhají, ale rychle obtěžují většinu lidí obezitou.Fitness kluby nabízejí řešení problému pomocí EMC, specializovaného programu, který využívá další stimulaci svalů pomocí nízkoenergetických proudů.\nJsou EMS bezpečnéškolení?\nKde se konají školení?\nÚčinnost EMC pro nadváhu\nKalorická spotřeba a složení těla\nZahřívací nebo kardio\nPotřebujete tréninky na hubnutí EMS nebo můžete bez nich?\nVideo o tréninku na hubnutí EMC\nTechniku vymysleli sovětští vědci v 70. letech 20. století pro rehabilitaci astronautů po dlouhém pobytu v nulové gravitaci.Druhý život získala v podobě simulátorů svalových stimulátorů, které byly široce inzerovány na televizních obrazovkách.\nPodstatou tříd je nucené snížení svalové tkáně pod vlivem slabýchpulzy elektrického proudu.\nStudie tvrdí, že v době tréninku s EMC je zapojeno více svalových vláken než při standardních cvičeních v tělocvičně.Kombinace elektrické stimulace a souboru cvičení vám umožní urychlit příjem výsledků očekávaných od kardio cvičení.\nEMC hubnutí tréninky jsou určeny pro:\nPod vlivem impulsů se zvyšuje intenzita svalových kontrakcí, do procesu je zapojeno téměř 600 svalů (během normálního tréninku je zapojeno asi 100).Třídy jsou pod dohledem trenéra, který pracuje s každým návštěvníkem na individuálně vybraném programu.\nSportovci, kteří poprvé zažívají elektroyostimulaci, tvrdí, že během tréninku mají pocit, že se jejich svaly stahují samy o sobě.Neobvyklý stav nastane kvůli zvýšené aktivitě tkání pod vlivem elektrických impulsů.\nKrátké tréninkové cvičení způsobuje těžkou únavu svalů.Tato funkce je spojena s dvojím zatížením: fyzická aktivita a další stimulace nízkofrekvenčními proudy.\nElektrostimulace svalů se doporučuje pro použití v procesu rehabilitace po úrazech,pro pacienty, kteří byli dlouhodobě v přísném pokoji na lůžku, se závažnou atrofií svalové tkáně.\nEMC trénink na hubnutí pomůže obnovit stav po porodu.Kurzy začínají 3-6 měsíců po doručení.Před tréninkem musí ženy navštívit místního terapeuta a získat povolení k cvičení.\nSprávně vybraný soubor školení pro porod pomůže:\nsnižují objem pasu;\nobnovují svalový tonus;\nzbavit se prohýbání břicha, hýždí a nohou;\nVzdělávání v systému EMC se stalo populárním kvůli těmto ukazatelům:\n, během nichž na zařízení s vazodřevním kloubem, které jepriorita pro pacienty s onemocněním vazů, kloubů;\npodobné akční prostředky se úspěšně používají pro rehabilitační terapii po vážných zraněních;\npro profesionální sportovce aktivity pomáhají urychlit metabolické procesy, zlepšit funkčnost svalů, zvýšit rychlost při běhu;\nVýcvik na simulátorech nemá prakticky žádné kontraindikace.\nPod vlivem elektrické stimulace se zvyšuje rychlost oběhu krve a příjem prospěšných látek do poškozených svalových tkání.Zranění pacienti si uvědomují, že prostřednictvím tréninku je rehabilitace zrychlena, trvá méně času a zotavuje senarušené funkce pohybového aparátu jsou rychlejší.\nK výcviku jsou vyžadovány pouze tenisky a v tělocvičně je k dispozici speciální vybavení.Trenéři doporučují vždy vzít si sadu náhradního prádla, protože během tréninku je EMC oblek navlhčený vodou.\nmalá velikost- standardní hmotnost obleku EMC je 5-7 kg, což umožňuje ikřehké dívky;\nvysoká ovladatelnost- vývojáři vzali v úvahu předchozí chyby a vytvořili vybavení, které nezasahuje do volného pohybu;\nsložení obleků- jsou vyrobeny ze specializované elastické tkaniny, navenek připomínající věci pro hlubinné ponoření, pouze bez kyslíkového válce vzadu;\nvýrobci integrovali drenáž kapalin do systémua samotný kostým se vyznačuje antibakteriálními vlastnostmi.\nPrimární řídicí systém může být kabelový nebo bezdrátový.Skrze něj je řízena intenzita elektrických impulsů, které jsou aplikovány na různé části těla.\nSportovci pracují ve standardních fitness místnostech, které jsou navíc vybaveny několika simulátory EMC.\nÚčinnost EMC u nadváhy\nZeštíhlující cvičení se stimulanty svalů nejsou uznána ministerstvem zdravotnictví a sociálních služeb USA.KritickéEMC byla spuštěna studií, která ukázala, že spotřeba kalorií pod vlivem elektrické stimulace je minimální.\nK dostatečné ztrátě kalorií dochází pouze při provádění fyzických cvičení, která současně zahrnují dýchací a kardiovaskulární systém, několik svalových skupin.Profesionální sportovci využívají simulátorů EMC, ale nepovažují je za hlavní pomoc při udržování a zlepšování fyzické zdatnosti.\nRaději je používají jako další zdroj zatížení. Je nemožné dát na stejnou linku elektrickou stimulaci a klasický kardio trénink s řadou cvičení.Ty jsou pro tělo považovány za bezpečnější - umělá stimulace svalové tkáně není vhodná pro každého a ne vždy dává očekávané výsledky.\nSpotřeba kalorií a složení těla\nZtráta kalorií při cvičení se zařízením je minimální.Za půl hodiny tréninku s elektrickou stimulací člověk ztratí o 15% více než se stavem absolutního odpočinku a prací stejného přístroje.\nTchajwanští vědci zjistili, že spotřeba kalorií při elektroyostimulaci je 5krát nižší než při běžné chůzi.EMC nelze srovnávat se standardním silovým tréninkem, ten vám umožňuje spálit asi 700-800 kcal za hodinu.\nU některých ukazatelů je zakázán výcvik EMC zaměřený na hubnutí a obnovu poškozených tkání.\nEMC silový trénink není povolenprovádět v přítomnosti kardiostimulátoru.\nKontraindikace jsou uvedeny U pacientů s je nutná předchozí konzultace a schválení lékařem.]\nateroskleróza, onemocnění dýchacích cest;\nepilepsie, neurologické problémy;\nsvalová dystrofie progresivního průběhu;\nkýly v oblasti břicha a třísel;\npoužívání jednotlivých drog nebo potravinářských přídatných látek;\nbakteriální, virová onemocnění nebo zánět - školení je zakázáno u pacientů s horečkou, syndromem horečky - patogenní mikroflóra s umělou stimulací může kvůli jejímu šíření vyvolat závažná onemocněnípodle oběhového systému;\nonemocnění vnitřních orgánů - zvláštní problém je způsoben renální dysfunkcí, během tréninku se metabolismus zrychluje a na párové orgány připadá dvojitá zátěž;\npřecitlivělost - přímý kontakt s elektrodami se stává zdrojem alergických reakcí, podráždění, vyrážek na kůži;\nmaligní nádor - elektrické pulsy mohou způsobit zrychlené proliferaci nádorů, šíření sekundárních ložisek patologie v sousedních tkáních;\nkardiostimulátor -moderní zařízení zřídka selhávají pod vlivem malých elektrických impulsů, ale pravděpodobnost problémů se zařízením je stále přítomna;\nti, kteří jsou v pooperačním období - k obnovení těla je třeba určitý čas;\npopáleniny - tepelné poškození kůže pod vlivem elektrické stimulace způsobující bolest, otok na povrchu rány;\nrány na kůži - zvýšená aktivita krevního oběhu může vést k otevření nezhojených řezů;\ndiabetes mellitus - intenzivní trénink může způsobit prudký pokles hladiny glukózy v krvi, což může způsobit hypoglykemické kóma;\ntromboflebitida, trombóza - tvořené sraženiny na vnitřních stěnách žilních cév pod vlivem elektrických impulsů se mohou uvolnit a spolu s krevním tokem mohou vstoupit do srdečního svalu, plic, vyvolat mrtvici, srdeční záchvat a vést k smrti člověka.\nTřídy na simulátoru EMC se pro těhotné ženy nedoporučují.Zařízení způsobuje další svalové napětí v pánevní oblasti, břišní dutině, se může stát zdrojem zvýšeného tonusu dělohy.Těsný pás a teplo vytvářené během tréninku způsobují zvláštní újmu.\nZvýšená cirkulace krve v horních a dolních končetinách vede ke snížení krve tekoucí do břišní dutiny.Starší pacienti také nemohou navštěvovat třídy kvůli vysokému riziku problémů s nimifunkčnost vnitřních systémů a orgánů, poruchy rytmu při srdečních kontrakcích (arytmie).\nPředběžný výcvik hraje velkou roli při dosažení očekávaného výsledku.\nObecná doporučení pro program školení zahrnují:\nPotřeba školení pod stálým dohledem a vedením profesionálního trenéra s dostatečnou úrovní kvalifikace.Pokusy ušetřit peníze a udělat to sami často končí vážnými zdravotními problémy a potřebou dlouhodobé rehabilitace.\nHarmonogram školení je přizpůsoben potřebám účastníka: zohledňuje se jeho každodenní zaměstnání na pracovišti a dostupnost volného času.Před vyučováním bere trenér v úvahu výšku, tělesnou hmotnost, obvyklou každodenní fyzickou a motorickou aktivitu - shromážděné informace pomáhají eliminovat nadměrný stres na těle a předcházet náhodným zraněním.\nRozvrh zohledňuje čas, který musí tělo obnovit.Přetížení slabých vazů a šlach může vést k jejich prasknutí, podvrtnutí.\nTrenér vede po dobu 1–2 týdnů nejméně 3 společná školení.Během tohoto období zkoumá informace o studentovi, podle získaných údajů sestavuje rozvrh pro budoucí třídy.\nCvičení EMC pro hubnutí jsou prováděna ve 3 fázích.Délka a zatížení závisí na obecné připravenosti těla.\nZahřívá se neboCardio\nZahřívání trvá 5 až 7 minut.Aby se srdce správně připravilo na následné zatížení, je osoba zahřívána na rotopedu nebo elipsoidu.\nVeškerý výcvik probíhá na plný výkon.Cvičení jsou doplněna elektromyostimulací.Zařízení je nastaveno individuálním trenérem.\nTrvá asi 15 minut.\nHlavní část vyžaduje následující cviky:\nCvičení probíhá za neustálé stimulace svalové tkáně slabými elektrickými impulsy.Pravidelná návštěva a vylepšení počátečních indikátorů vám umožní představit doplňky ve formě použití činek, speciálních závaží, které jsou upevněny na dolních a horních končetinách.\nPoslední fází výcviku je použití zvláštního režimu kostýmu EMC.\nÚčelem malé masáže je:\nzmírnit svalové napětí v důsledku tréninku;\nurychlování oběhu lymfatické tekutiny;\nodstranění nahromaděných metabolických produktů a přebytečné tekutiny;\nMísto posledního zahřívání svalů se používá lymfatická drenážní masáž.Celková relaxace po cvičení přináší další nárůst energie, zlepšuje náladu.\nPravidelná cvičení v posilovně trvají asi 2 hodiny. Při použití elektroyostimulace ne více než půl hodiny.Trenéři tvrdí, že k viditelnému efektu dochází po 2. týdnu pravidelného tréninku.Požadovaný tvar těla můžete přiblížit za 2 měsíce.probíhající tréninky.\nTato tvrzení jsou pravdivá za předpokladu, že je dodržována dietní výživa a motorická aktivita je dostatečná po celý den.Je nemožné získat úlevu svalů s půlhodinovou stimulací - technika byla vyvinuta k obnově poškozených tkání, spíše než k budování svalů.\nMyslíte si, že EMS trénuje na hubnutí, nebo můžete bez nich?\nPři velké tělesné hmotnosti je obtížné zapojit se do všeobecných podmínek v posilovně nebo posilovně.Silné zatížení kloubů a šlachy vazů může způsobit vážná zranění.Těmto pacientům se doporučuje šetrná fyzioterapeutická cvičení s neustálým sledováním jejich zdravotního stavu, ověřování srdečního výkonu, ukazatelů krevního tlaku.\nTrénink EMC je podobný cvičební terapii a nezpůsobuje mnoho poškození kloubů.Aby se snížila nadváha, nestačí - v průběhu času musí člověk přidat do svého harmonogramu standardní zatížení.Tělo se nedokáže okamžitě přizpůsobit novým podmínkám a vyžaduje postupnou komplikaci kardio tréninku.\nPro hubnutí není nutné zapojovat se do simulátorů EMC.Tvrdá práce na sobětělocvična, změna vašeho obvyklého životního stylu, počítání kalorií strávených a přijatých poskytne spolehlivý výsledek, ale bude vyžadovat spoustu času.Většina praktických lékařů myostimulancím nedůvěřuje a věří, že informace o jejich účinnosti jsou senzační reklamou.\nStávající kontraindikace znemožňují mluvit o nich jako o ideálním nástroji pro řešení problému obezity.\nEMC byl vyvinut pro rehabilitaci pacientů s atrofií svalové tkáně.Je nemožné jej použít jako základ pro hubnutí kvůli minimální spotřebě kalorií.Pravidelný silový trénink a změny v obvyklé stravě mají větší účinek než půlhodinová myostimulace.\nVideo o školení EMC pro hubnutí\nCo je školení EMC, jakpracují:


Navýchod.cz - Navýchod - O mostech mezi Ukrajinou a Českem ví jen málokdo\nKdy jste poprvé navštívila Československo?\nPoprvé jsem sem přijela v roce 1989 s výstavou ukrajinského barokního sochaře Pinzla na pozvání Národní galerie v Praze. Výstava se konala v areálu kláštera sv. Jiří na Hradě. Osud tomu chtěl, aby zahájení a příprava výstavy proběhly ve stejnou dobu jako sametová revoluce v Československu. Má návštěva začala 16. listopadu a ty dny si budu pamatovat celý život. Pamatuji si ulice plné lidí, obrovské nadšení, pamatuji si, že jsme se chtěli dostat k Myslbekovu pomníku sv. Václava, což ovšem nebylo možné. Museli jsme se vrátit, protože jsme se lekli, že se nedostaneme ven z náměstí.\nZa jakých okolností a z jakého důvodu jste přijela do Československa znovu?\nRok poté, co Ukrajina získala nezávislost, jsem dostala nabídku od pana Romana Ljubkivského, našeho prvního velvyslance v Československu, pracovat na naší ambasádě v Praze. Takovou nabídku jsem pochopitelně nemohla odmítnout. Navíc přáním mého tatínka vždy bylo, abych jela do Čech, kde to měl velice rád, neboť se tady narodil. Takže jsem se sem dostala jako zaměstnanec první ambasády nezávislé Ukrajiny v roce 1993. Pracovala jsem tam do roku 1995. Byla to zkušenost k nezaplacení a mnohé z toho, co jsem se v té době naučila, využívám dodnes. Měla jsem možnost hovořit mimo jiné i s prezidentem Václavem Havlem, k němuž chovám velkou úctu, setkala jsem se i s Billem Clintonem, s ukrajinskými prezidenty i s dnešním prezidentem Václavem Klausem. Co bylo pro mě velmi důležité – zlepšila jsem se v češtině. Dostala jsem se do země, o níž jsem měla jen teoretické znalosti a ty v mnohém neodpovídaly realitě. Některé věci mě mile překvapily, jiné mě zklamaly, ale to je život, to je normální.\nČím jste byla mile překvapená?\nUkázněností. I když se tomu Češi mohou divit, opravdu je to tak. Poprvé jsem si toho všimla při své návštěvě roku 1989. Udivilo mě, že se v Praze shromáždily stovky, tisíce lidí a byl pořádek. Nevznikl žádný problém. Velmi pozitivní zkušeností pro mě byla práce v knihovnách, muzeích a archivech, kde jsem navázala přátelské kontakty s mnoha lidmi a velmi rychle jsem s nimi nalezla společnou řeč. Myslím, že je to částečně díky tomu, že se jedná o sféru umění a kultury, což je oblast, v níž se nedá klamat a musí se pracovat poctivě.\nCo vám naopak přineslo rozčarování?\nŘekla bych, že nedůvěřivost Čechů k cizincům. Na vlastní kůži jsem zažila několik nepříjemných setkání, kdy jsem byla upozorněna, že jsem Ukrajinka a neměla bych tu být. Možná jsem jen neměla štěstí. Nedělala jsem z toho závěry, že Češi jsou takoví, prostě lidé jsou všude jen lidé.\nHovoříte velmi dobře česky. Je to pouze tím, že v Čechách již nějakou dobu žijete?\nUž na Ukrajině jsem studovala cizí jazyky. Nejprve češtinu, což byl můj první slovanský jazyk, druhým pak byla polština. Oba jazyky mi šly, dokonce můj profesor, který učil na pražské univerzitě, pan doktor Puškař tvrdil, že mám filologický cit, na což jsem byla velice pyšná.\nKdy jste začala pracovat v Rádiu Svobodná Evropa?\nV roce 1995 skončila má práce na velvyslanectví a v tu dobu se sem stěhovalo Rádio Svobodná Evropa. Dostala jsem možnost pracovat v rádiu s tím, že budu vykonávat administrativní práci a také práci novinářskou. Toto spojení existuje dodnes a baví mě to, protože je to zase cesta k tomu poznat více lidí, dostat se do různých zajímavých situací. Měla jsem možnost sledovat, jak se dělá politika. Měla jsem za sebou již zkušenosti z ambasády, viděla jsem, co se dělá tam a na druhé straně jak to dělají novináři a musím říci, že je v tom rozdíl.\nNa co se ve své novinářské práci zaměřujete?\nVysvětluji, co se děje na Ukrajině a snažím se to dělat zajímavě, odborně a tak, aby posluchač, který si tam někde zapne rádio, věděl oč jde, dozvěděl se něco jiného, něco nového. Pracovat v Praze a zároveň mluvit o událostech na Ukrajině – to chce vědět toho hodně, abyste mohla srovnávat a vytvořit nový pohled na již známou věc. Mojí výhodou je, že znám české prostředí, literaturu, kulturu, zabývám se i životem Čechů, uměním v České republice. Zároveň dělám reportáže o Ukrajincích, kteří tu pracují, snažím se vysvětlit a ukázat těm, kteří by se sem chtěli dostat, jak to zde vypadá.\nPráce v rádiu ovšem není vaším jediným zájmem. Kromě toho se již dlouhou dobu systematicky zabýváte výtvarným uměním. Kdy se u vás objevil tento zájem?\nUměním jsem se zabývala již za studií. Studia jsem ukončila diplomovou prací, jejíž téma bylo na pomezí české literatury a českého umění. Práce se týkala Václava Fialy. Velmi se mi líbily jeho ilustrace. V roce 1989 jsem měla možnost setkat se v Praze s jeho rodinou, což byl pro mě obrovský zážitek. Po absolvování vysoké školy jsem začala pracovat ve Státní lvovské obrazárně, kde jsem setrvala dlouhá léta. Tím se mi splnil druhý sen – pracovat s uměním.\nMůj tehdejší život, má studia, abych tak řekla… Nebyly to veselé časy, protože tehdy ještě existoval Sovětský svaz. Dnes se to může zdát divné, ale přestože jsem se učila cizí řeči, dlouhou dobu jsem neměla možnost dostat se ani do Polska, ani do bývalého Československa, protože nám to tehdy nebylo povoleno. Mistrovská umělecká díla jsem všechna znala jen z ilustrací, nemohla jsem se dostat ani do Paříže, ani do Berlína, nikam ven. Jediné, kam jsem se nakonec podívala, bylo Polsko, protože jsme měli výměnu s pohraničními městy. Dostala jsem se i trošinku dál, do Krakova, takže jsem částečně okusila západní svět, což teď zní možná trošku směšně, ale tehdy jsme to tak chápali.\nKdyž jsem se dostala do Československa, začala jsem se zajímat o to, co tady zůstalo z meziválečného období, protože jsem věděla, že v této době tu byla nejsilnější intelektuální skupina Ukrajinců. Byli to lidé, kteří emigrovali z Ukrajiny po bolševickém převratu. Útočiště zde nalezlo mnoho spisovatelů, profesorů, fungovala zde nakladatelství, školy... Začala jsem tedy bádat a hledat, co se v Čechách z tohoto období zachovalo. Díky mnoha vstřícným pracovníkům muzeí a archivů jsem našla velké množství různých materiálů. V Národním archivu jsem objevila spoustu věcí pocházejících z Ukrajinského muzea v Praze. Díky známému ukrajinistovi z Karlovy Univerzity, panu Bohdanu Zilynskému, jsem se dostala do archivu v Nymburku a v Lysé. Objevila jsem tam práce ukrajinských malířů, ukrajinských spisovatelů a velkou část archivu Ukrajinské hospodářské akademie, která sídlila ve 20. letech v Poděbradech. Ve sbírkách a archivech Národní galerie jsem našla díla světoznámého sochaře Alexandra Archipenka, dokonce i jeho korespondenci s Karlem Teigem. V Uměleckoprůmyslovém muzeu jsem rovněž objevila práce ukrajinských umělců a vím o tom, že v roce 1935, k desátému výročí ukrajinského muzea v Praze, byla v prostorách tohoto muzea uspořádána velká výstava.\nTaké ve Slovanské knihovně mnoho let pracovala řada Ukrajinců, například Nina Levycká, známá sochařka, jež je autorkou řady sochařských portrétů, mezi nimi třeba Oleksandra Olese. Velmi zajímavé materiály ukrývá Památník národního písemnictví, který vznikl na základě sbírky Jiřího Karáska ze Lvovic. Vzhledem k tomu, že se Jiří Karásek zabýval slovanským uměním, dostalo se sem i hodně děl ukrajinských malířů, především grafiků. Z autorů bych mohla jmenovat například Jurije Vovka, který byl znám mezi pražskými nakladateli, byl velmi dobrým ilustrátorem a pracoval pro známá pražská nakladatelství.\nNašla jsem tedy obrovské množství materiálů, ale na té práci bylo vlastně nejzajímavější to, že jsem objevila vazby mezi českými a ukrajinskými umělci, vědci a politiky. Jen pro zajímavost se jedná například o vztah mezi prvním ukrajinským prezidentem Hruševským a Masarykem; mezi Masarykem a známým archeologem Borkovským; mezi známým historikem Jaroslavem Bidlem a ukrajinským vědcem Horbačevským, zakladatelem Ústavu lékařské biochemie. A podobných „mostů“ bych mohla jmenovat mnohem více. Znamená to, že má práce byla prospěšná jak pro ukrajinský národ, tak i pro národ český. Pouze mě velice znepokojuje, že o těchto vztazích a „mostech“ ví velmi málo lidí jak na Ukrajině, tak i v České republice.\nMnohé z toho, co jste zde zmínila, se objevuje ve vaší knize Ukrajinský portrét na pozadí Prahy.\nAno, části tohoto výzkumu jsem věnovala knížku o ukrajinských umělcích, která vyšla v loňském roce. V ní se mimo jiné zaměřuji právě na česko-ukrajinské vazby.\nZmíněná kniha vyšla v ukrajinštině. Nezamýšlíte ji vydat také v českém překladu?\nKdyby mi někdo poradil, na koho bych se mohla v této věci obrátit, tak bych rozhodně nebyla proti a pomohla bych se vším co by bylo třeba. Myslím si, že by bylo velmi dobré zpřístupnit knížku i českému čtenáři.\nJaké jsou vaše další plány týkající se ukrajinské meziválečné emigrace v Československu?\nNyní připravuji encyklopedii ukrajinských umělců, básníků a historiků, kteří zde v meziválečném období žili. S panem Zilynským, předsedou České asociace ukrajinistů a ve spolupráci se Slovanskou knihovnou, s nimiž jsme již připravili dvě konference věnované právě ukrajinsko-české spolupráci, bychom chtěli v příštím roce zorganizovat konferenci věnovanou 130. výročí Dmytra Antonovyče, který velmi dobře znal pana prezidenta Masaryka, pana Jaroslava Bidla, spolupracoval s různými lidmi a je pohřben na poděbradském hřbitově. Toto jsou tedy mé plány týkající se nejbližší budoucnosti.


Půjčky 24 > Nebankovní půjčka na složenku\nRebalancing vaše portfolio\nPokud máte 401 (k) nebo individuální důchodový účet (IRA), budete mít celý hnízdo vajec v jednom nebo několika podílových fondů. Pokud jste nebyli aktivní investor, je nejvyšší čas, aby přezkoumala, kde přesně vaše peníze sedí. Agresivní stock podílový fond, který byl skvělý, když ti bylo 45 může být katastrofální na 65 let.\nAkciový trh se zhroutí, a může se stávají, což je důvod, proč byste se měli diverzifikovat pryč jako velkou část rizika, jak je to možné. To neznamená, že jít all-in na ultra-bezpečných, krátkodobých dluhopisových fondů; jsou v bezpečí, ale mají také velmi malé výnosy, které vás nutí jíst do jistiny každý měsíc. Místo toho, rozšířil své peníze do několika velkých kapitalizací podílových fondů, domácích i mezinárodních, které představují velké a zavedené podniky s záznamů o placení spolehlivé dividendy.\nMůžete snížit celkové riziko tím, že uvedení všechna vejce v jednom košíku, a tím, že vlastní velké oddaní stoupenci, které vždy mají určité základní hodnoty. Ford Motor Company a Wal-Mart Stores, Inc. může trpět poklesy v jejich cen akcií, ale pravděpodobně neztrácejí 99% své hodnoty na burze havárii jako dot-coms dělal v časném 2000s. Poraďte se s finančním poradcem, pokud nechcete cítit pohodlně vyvážení vaše portfolio na vlastní pěst.


Ves Jince, ležící v zaříznutém údolí říčky Litavky pod výrazným brdským vrcholem Plešivcem (654 m n. m.), je prvně zmiňována r. 1390. Její rozvoj významně poznamenaly těžba a zpracování železné rudy. V r. 1900 byla povýšena na městys a dnes má asi 2200 obyvatel. Status městyse jí byl vrácen r. 2006. Městysem prochází železniční trať 200 ze Zdic do Protivína a na zdejším nádraží zastavují i rychlíky. Dále tudy vede silnice II/118, která sleduje tok Litavky od dálnice D5 u Zdic do Příbrami. Z ní tu vychází ještě silnice II/115, která vede do pražské Zbraslavi. Městysem prochází dálková modře značená turistická trasa od Zbiroha, která dále pokračuje brdskými lesy do Rosovic u Dobříše. Zelená, která odtud vychází přes brdský hřeben, vede do města Hostomice. Jince byly sídlem správy vojenského újezdu Brdy, který byl zrušen počátkem r. 2016 a jeho území bylo prohlášeno za chráněnou krajinnou oblast. Brdské území západně od městyse je tedy sice již vesměs přístupné, ale zatím (tj. v r. 2016) není až výjimky turisticky značeno. V 19. století zde působil francouzský přírodovědec Joachim Barrande, který zkoumal místní naleziště trilobitů. Nejvíce se jich nachází na stráni Vinice, která je chráněna. Jeden z trilobitů se dostal i do jineckého znaku stejně jako dvojice hřebů upomínající na zdejší tradici cvočkařství. Kostel sv. Mikuláše se nachází ve svahu nad levým břehem Litavky a nad procházející silnicí II/118.\nV Jincích stál původně gotický kostel, patrně alespoň zčásti dřevěný. O současnou stavbu se zasloužil majitel panství František Karel Wratislav z Mitrovic, který v 1. polovině 18. stol. nechal postavit barokní kostel sv. Mikuláše. Je to jednolodní obdélná stavba s obdélným presbytářem a přilehlou sakristií. K průčelí kostela je připojena dřevěná krytá chodba vedoucí do sousední barokní márnice na kruhovém půdorysu. Nad západním průčelím je věž. Kostelní loď je sklenuta plackou, zatímco presbytář a sakristie valeně. Ve stěně sakristie je zazděn drobný gotický sanktuář. Hlavní oltář a kazatelna jsou barokní z doby po r. 1720. Na severní straně lodi je barokní oltář sv. Josefa, pocházející původně ze zámecké kaple, s novým obrazem z r. 1939 a barokní oltář sv. Václava s rokokovým obrazem Svaté rodiny na stěně. Na jižní straně lodi se nachází barokní oltář sv. Kříže s plastickou skupinou Ukřižování a oltář sv. Jana… číst dále


Česká firma chce prorazit se skládací PET lahví - iDNES.cz\nOtu Mušálka začaly doma před třemi lety rozčilovat neskladné a nezmačkatelné PET lahve od nápojů natolik, že se rozhodl sám vymyslet skládací lahev. "Řešil jsem doma osobní problém, jak se petek zbavit, a tak jsem začal přemýšlet, jak ji navrhnout, aby šla zmáčknout," popisuje.\nNový vynález - skládací pet lahev. | foto: MaxDrinks\nPo roce a půl se dobral k fungujícímu výsledku, kterého se loni ujala česká firma MaxDrinks. Ta chce s lahví "a la harmonika" prorazit do velkých i malých obchodů a nabídnout lahev v licenci jiným výrobcům nápojů.\nVýhoda nové lahve je hlavně v tom, že jde zmáčknout na čtvrtinu původní velikosti. Nezabírá pak tolik místa při svážení, což by mělo zlevnit její recyklaci.\nZatímco na tvrdá vyjednávání s obchodními řetězci se spolumajitel firmy MaxDrinks Zdeněk Kubík teprve chystá, jeden zářez už na pažbě má. "Připravujeme do těchto lahví novou řadu našich výrobků," říká Jan Květoň, šéf závodu výrobce nápojů Fromin.\nMělo by jít o vody s příchutěmi, dodává s tím, že už předběžnou dohodu uzavřeli. Fromin už v obchodních řetězcích se svými vodami je.\nObry na trhu s vodami bude Zdeněk Kubík přemlouvat hůře. "Mattoni má vlastní designéry svých lahví. Není to cesta, kterou by šli," říká za Karlovarské minerální vody Michal Donath.\nMaxDrinks začne nové lahve vyrábět od příštího týdne, a to hlavně s ochucenými vodami nebo čaji. Vyrobit mohou podle zájmu až milion kusů za měsíc. Firma chce skládací lahev propagovat jako ekologickou a tomu má přizpůsobené víčko a etiketu. Ty se totiž musí před recyklací z lahve obtížně oddělovat.\n"Největší problém je lepidlo, kterým je etiketa přidělaná," říká Jan Sohar ze společnosti Plastic Technologies, která umělé lahve recykluje. Někdy totiž na lahvi při sundávání etikety zbytky lepidla zůstanou a to ztěžuje další zpracování. "Když se najde možnost, která nás zbaví lepidla, sníží to náklady," dodává Sohar.\nNová lahev proto bude mít etiketu zavěšenou jen na hrdle. Šéf a spolumajitel firmy MaxDrinks Zdeněk Kubík tvrdí, že bude z plastu, takže se hned tak neutrhne. Na výrobu by měla být nová lahev stejně drahá jako každá jiná "petka". Dnes jde zhruba o dvě koruny.\nStejně mnoho jako klasických lahví se jich vejde i na paletu. Lahev je baňatější, ale má menší výšku. Společnost MaxDrinks získala pro spolupráci i České sběrné suroviny, které lahve svážejí k recyklaci. "Budeme lahev propagovat na školách, kde organizujeme soutěže sběru víček od PET lahví," říká Josef Šimral z Českých sběrných surovin.\nUž dnes se firma MaxDrinks pyšní tím, že vyhrála se svou harmonikou druhé místo v mezinárodní soutěži o nejlepší design lahve v kategorii inovace. Nic to však nemění na tom, že už pomalu musí začít šetřit na to, pokud se chce dostat a udržet v hypermarketu.\n"Výrobkům vždy pomáhá komerční podpora dodavatele," říká za Ahold Kateřina Pecinová s tím, že u nového výrobku vždy pečlivě sledují, jak se prodává.\nTémata: obchodní řetězec, Ahold, kurzové zajištění, Mattoni, Michal Donath, Recyklace, Zdeněk Kubík


Pronájem bytu 3+1 v Luhačovicích, byt 3+1 Luhačovice - Zlín\nHlavní stránka > Reality > Pronájem > Byty > Inzerát č. 98117175\nByt se nachází v lokalitě Zahradní čtvrti, ve 3.NP nízkopodlažního panelového domu. Bytový dům je po revitalizaci včetně zateplení. Byt o celkové ploše 89 m2 je po celkové rekonstrukci a pronajímá se nezařízený, po dohodě lze případně dovybavit. Byt bude vyklizen a vymalován na bílou barvu. Všechny pokoje jsou neprůchozí, k dispozici je prostorná lodžie 10,5 m2 a sklep 12 m2. Nájemné je včetně záloh na teplo, teplou a studenou vodu při obsazenosti třemi osobami. Elektrická energie a plyn bude přepsána na nájemníka. Byt je k dispozici od listopadu 2018. Majitelé preferují dlouhodobý pronájem spořádaným nájemníkům. Hradí se kauce ve výši jednoho nájmu a provize RK. Nájemné je hrazeno měsíčně předem. Vřele doporučujeme prohlídku.\npronájem cihlového bytu 2+1, v centru Luhačovic - [11.12. 2018]\nvč. inkasa, Dumrealit.cz Vám zprostředkuje pronájem zděného velkometrážního bytu v bytové vile v centru Luhačovic. Byt je trvale využíván k dlouhodobým pronájmům a je zařízený. Kuchyň je samostatná s lednicí, plynovou varnou deskou a el.troubou. Ložnice je blízko koupelny s vanou. Obývací pokoj j ...\n+popl. 2000, , Dumrealit.cz Vám zprostředkuje pronájem bytu 3+kk s částečným vybavením a s atmosférou klidné soukromé zděné vily v Luhačovicích. Byt je dispozičně řešen jako 2 pokojový, z toho jeden pokoj lze využívat jako pracovnu, čítárnu menší ložničku. Druhá neprůchozí místnost je velká, prosvě ...


Živlová aromaterapie | aromaterapie-cakry.cz\nKolekce živlové aromaterapie je postavena tak, aby posilovala základní elementární hodnoty vitální neboli životní energie, kterou v sobě nosíme od počátku našeho stvoření. Má vynikající terapeutické hodnoty. Je sestavena z esenciálních olejů, které byly připravovány kombinačně tak, aby ze sebe vydaly světlo, sílu, jemnost, klid a harmonii a aby výrazně posilovaly naši vnitřní životní sílu. Věřím, že vás očistná energie těchto krásných vůní bude provázet životem a najde si své důstojné místo, tak jak si ho našly předchozí řady energetické aromaterapie. Nechť vám přinášejí světlo, radost a štěstí do vašeho života!


Jana Fischerová: Interpelace na ministra dopravy ve věci silničního mýta – ODS – Občanská demokratická strana\nODS.cz Články a média Jana Fischerová: Interpelace na ministra dopravy ve věci silničního mýta\nJana Fischerová: Interpelace na ministra dopravy ve věci silničního mýta\nÚstní interpelace poslankyně Jany Fischerové na ministra dopravy Antonína Prachaře ve věci silničního mýta.\nVážený pane ministře dopravy, během dnešního dne, během interpelací na pana premiéra Sobotku a poté i na vás, interpeloval v této věci už také pan předseda klubu ODS Zbyněk Stanjura, čili já se teď jenom zúžím ve své interpelaci asi na dvě věci. Je to tím, že se setkávám také se starosty různých obcí a měst a oni se mě vyptávali ve slova smyslu, co se týká silničního mýta, jak to do budoucna bude, jaká je vaše vize Ministerstva dopravy. A já tedy řeknu přímo jejich konkrétní dotazy. Na to se zúžím ve své interpelaci.\nPočítáte s rozšířením stávající zpoplatněné sítě? Bude se mýto vybírat na všech silnicích I. třídy, nebo pouze na vybraných úsecích? A když, na jakých? Uvažujete i o rozšíření na silnice II. a III. třídy? Uvažujete i o rozšíření mýta na osobní automobily? A kdy bude hotovo zadání, aby se dal tendr bezpečně včas dokončit?\nJá touto svou interpelací navazuji na slova pana Zbyňka Stanjury a prosím, je-li to možné, mi poslat potom také v kopii odpověď panu poslancovi a k tomu ještě přidat odpovědi na mé dotazy. Já jsem si četla na netu Ministerstva dopravy ČR tiskovou zprávu, prohlášení z 10. června, kdy částečně toto je zodpovězeno, ale pro mě je to nedostačující. Čili děkuji za vaši písemnou odpověď.\nštítky: #interpelace #doprava #vláda Bohuslava Sobotky #Poslanecká sněmovna


Elizaveta Getta - 7. 11. 2021\nKatarina Václavková-Petrovićová - 19. 10. 2004\nŠmajs, Josef: Aby Země nebyla jen hrobem\nAutor článku: Jan Lukavec - 11. 8. 2013\nPodle J. Šmajse sice "svobodnou sféru krásné literatury nelze řídit, a dokonce ani záměrně usměrňovat, nedostatečné zaměření literatury na existenciální konflikt kultury s přírodou je ale důkazem selhání role vzdělání, role filozofie a vědy... v kultuře.“ Odvážím se ovšem tvrdit, že by se mělo nechat na básnících či obecně spisovatelích samotných, o čem píší a jaké „existenciální konflikty“ chtějí řešit.\nUbaldo, Nicola: Obrazové dějiny filozofie\nAutor článku: Jan Lukavec - 28. 11. 2011\nPublikace Obrazové dějiny filozofie se zabývá dvěma sty osmdesáti důležitými tématy západní filozofické tradice (od Bohyně Matky přes helénistické zázračné stroje a sociobiologii až k Turingovu testu, sexuálnímu osvobození a postmoderně). Témata a jejich klíčové pojmy jsou nejen vysvětleny, ale především konfrontovány s obrazovým materiálem z dějin umění a kultury, ze starých traktátů i ze spisů samotných filozofů.\nVáchal, Josef: Šumava umírající a romantická\nAutor článku: Tomáš Matras - 19. 1. 2012\nŠumava umírající a romantická představuje v české literatuře ojedinělé vyznání lásky k nedotčené šumavské přírodě. Nemluví se zde o přírodě antické ani osvícenské, ale o přírodě z pohledu velkého romantika, jakým Váchal bezesporu byl. Je to příroda plná živlů, které cuchají nervy, neúprosná a tvrdá, která dává život a smrt, proti které se někdy živé bytosti marně staví na odpor.\nVattimo, Gianni: Transparentní společnost\nAutor článku: Míša Řezáčová - 4. 12. 2013\nÚloha, kterou v postmoderní společnosti sehrává globální komunikace prostřednictvím masmédií, je základním kamenem spisu italského filozofa Gianni Vattima Transparentní společnost, v Itálii poprvé vydaného roku 1989. Český překlad vychází z vydání z roku 2000, které autor přepracoval ve světle aktuálnějších politických a technologických inovací.\nWatzlawick, Paul: Všechno dobré je k něčemu zlé aneb řešení...\nAutor článku: Jan Lukavec - 7. 7. 2015\nJe pravda, že extrémní postoj nevede k odstranění protikladu, ale spíše ho vyhrotí? Že usilovat o dokonalost je „jedna z nejnebezpečnějších nemocí, která se může zmocnit lidského ducha“? Tím vším se zabývá Watzlawickova knížka. Na dnešním knižním trhu sice není příliš originální, některým čtenářům však může ukázat cestu „ven z labyrintu“. Navíc je srozumitelnější než autorovy odbornější knihy.


Oratoriáni a příznivci - 2. část | Historie salesiánského díla v Brně-Žabovřeskách\nOratoriáni a příznivci - 2. část\nOratoriáni, kteří se v t éto době starali o mladší kamarády, se jmenovali: Josef Petřík, František Zouhar , Antonín Vecheta , František Ohrazda , Jaroslav Sadecký. Tato sestava v podstatě fungovala až do roku 1951, kdy byl Evžen Moroz zatčen a pro nedovolené studentské aktivity odsouzen na 5 let do vězení, prý pro trestný čin rozvracení republiky. Po roce byl díky amnestii propuštěn, měl však zakázán pobyt v Brně. Po zatčení Evžena Moroza převzal jeho funkci v sakristii salesiánský koadjutor Ignác Tatýrek, který byl představenými poslán, aby zde vykonával funkci správce oratoře. Kostelní jednota s tím souhlasila, a tak se Ignác Tatýrek ještě před zatčením Evžena Moroza ubytoval v oratoři. Krátce po Ignáci Tatýrkoví přijeli do Brna dva klerici - Stanislav Stařík a Josef Šimčík. Byli ubytováni společně vedle Ignáce Tatýrka.\nStanislav Stařík pomáhal při zaučování nových ministrantů. V roce 1954 odešel studovat lesní inženýrství do Prahy, později studoval teologii a byl tajně vysvěcen na sa1esiánského kněze.\nPo záboru oratoře chodila zpočátku mládež do oratoře dál. Sportovní inventář jim půjčovali správcové, příslušníci StB. Večer se pak mladí účastnili svátostného požehnání zakončeného večerními modlitbami podle vzoru salesesiánů.\nPůvodních dvanáct správců bylo zanedlouho vystřídáno správcem jediným. Oratoriáni pozorovali, jak si tito správci denně odnášeli domů v přeplněných taškách zásoby salesiánů - a to především zásoby potravin , zejména mešní víno . Když všechny zásoby odnesli , neměli v oratoři již nic na prácí a na dohled stačil jediný správce. I ten však musel odejít, neboť, se o nemovitost přihlásila Kostelní jednota , které byl koncem roku 1950 kostel s nejnutnějšími místnostmi předán. Druhá přístavba byla odevzdána k užívání hudební škole a hlavní místnosti první přístavby obdržel Svaz československé mládeže, spolu s hříštěm. Svazáci však do oratoře moc nechodili, a tak hřiště patřilo hlavně ministrantům, kteří odůvodňovali svůj pobyt na hřišti tím, že čekají na bohoslužby. Proti pobytu ministranů na hřišti v podstatě nikdo neměl vážnější námitky, pouze církevní tajemník se nechal slyšet, že mu to připomíná činnost salesiánů. Bylo mu to však kompetentními osobami vymluveno a odůvodněno tím, že v přilehlých místnostech se učí jedna skupina praktické i teoretické ministrantské službě a ostatní, kteří přišli ministrovat na bohoslužby, je lépe soustředit na hřišti u kostela, než je nechat volně se pohybovat po ulicích. Proto bylo nutné všechny oratoriány přeškolit na ministranty a slovo oratorián vypustit ze slovníků. Všichni v Žabovřeskách byli tedy "ministranti", to církevní tajemník akceptoval a nic proti tomu nenamítal. Tak se stávalo, že při bohoslužbách býval presbytář zaplněn ministranty v několika řadách, na každé mši svaté jich bylo nejméně padesát, a jen malá část ministrantů, která se do presbytáře nevešla, byla v civilním oděvu v prvních řadách chrámového prostoru.\nPoté, co se ministranti naučili předkládanou látku, skládali zkoušky ze svých znalostí. Museli začít od nejnižších stupňů a postupně skládat zkoušky z vyšších stupňů. Každý stupeň obsahoval otázky ze tří tématických celků: ministrantské znalosti, náboženské znalosti a praktická osobní zbožnost (modlitby, mše svaté, svatá přijímání...). Ti, kteří složili první čtyři stupně včetně znalosti "Ministranta", byli v kostele při slavné bohoslužbě přijati P. Bradáčem slavnostní obláčkou mezi opravdové ministranty. Měli pak právo nosit nové liturgické oblečení, které bylo ušité speciálně pro tuto slavnostní příležitost v oratoři . Návrh střihu a liturgické výzdoby tohoto oděvu provedl sám P. Bradáč. Po řádném složení stupně "Akolyta" byl absolvent slavnostně přijat do družiny LEGIO ANGELICA a měl právo nosit na oděvu speciální liturgický štít. Nejvyšší hodnosti "Turiferář" a "Ceremoniář" už byly značně náročné zejména na liturgickou znalost a náboženské vědomosti a za dobu jejich trvání je složilo jen několik hochů.\nSchola zpívající gregoriánský chorál bývala oděna v liturgická roucha a její místo bylo v presbytáři nebo jeho blízkosti. Při novém slavení velikonoc, kdy se liturgie svatého Třídenní konala ve večerních hodinách, účinkovala schola také v chrámu svatého Vavřince, kde se konaly obřady pro celou farnost - včetně Jundrova a Žabovřesk. V té době se ještě všechny zpěvy zpívaly latinsky. Proto jeden člen scholy, většinou to býval Leoš Losmann, před začátkem zpěvu a před jednotlivými částmi obřadu vysvětlil stručně smysl a účel jednotlivých částí obřadu a Robert Mayer jako lektor přečetl lidem před zpěvem česky text.\nV roce 1953 přišel do oratoře pomáhat (především s výukou ministrantů) další salesián - klerik, který za salesiánů také navštěvoval oratoř, bydlel v Žabovřeskách a jmenoval se Zdeněk Chylík. Byl znalcem gregoriánského chorálu a také ovládal hru na varhany. Když bylo potřeba, pomáhal občas při bohoslužbách varhaníkům, stejně jako další oratorián MUDr. Zdeněk Haičman. Zdenek Chylík byl v roce 1968 spolu s dalšími salesiány tajně vysvěcen na kněze. Zdeněk Chylík byl velkou posilou nejen scholy při zpěvu gregoriánského chorálu, ale hodně pomohl i s výukou ministrantů, zvláště tehdy, když Karel Blaha musel narukovat na dva roky na vojnu.\nHry na hřišti byly zpřístupněny také děvčatům - početnému sboru, který vedla Marie Sadecka, Jaroslava Holánová a Anička Chylíková.\nVeškerá činnost ministrantů v oratoři byla bodována. Jednotlivé činností měly různou bodovou hodnotu. Jinak byla hodnocena účast ministrantů při bohoslužbách v neděli a ve všední dny, jinak ráno a večer, dále byla hodnocena účast na společných akcích, ministrantských schůzkách a podobně. Na konci školního roku si pak mohli všichni vybrat nějakou cenu z velkého množství zakoupených nebo darovaných cen. Nejdříve si vybíral cenu ten, kdo v průběhu školního roku získal nejvíc bodů. Kdo byl v bodování poslední, vybíral si cenu také jako poslední. Během školního roku bývalo bodování vyhodnoceno měsíčně. Vítěz měsíčního bodování vlastnil putovní standartu "Nejlepšího ministranta".\nPo zatčení a odsouzení skupinky kolem P. Hynka začaly narůstat tlaky proti P.Bradáčovi, duchovnímu oratoře, až byl nakonec přeložen do Zbýšova u Rosic. Později, koncem 60. let, se mu podařilo vycestovat do Francie, kde získal doktorát z teologie. Po návratu do vlasti se stal docentem na olomoucké pobočce Cyrilometodějské teologické fakulty, kde přednášel bohoslovům liturgiku a současně byl rektorem bohosloveckého semináře. Po násilném rozpuštěni této fakulty byl Dr. Bradáč několik roků farářem ve Vrchoslavicích u Kojetína. Odtud odešel po těžké nemocí do důchodu a vrátil se do svého rodného města Velkého Meziříčí, kde působil až do své smrti v roce 1986. Na všech místech, kde P. Bradáč působil, jej provázela bývalá oratoriánka a vedoucí dívčího katolického skautu Marie Bělohradová, která mu obětavě až do jeho smrti vedla domácnost.\n24. září 1990 vydali P. Oldřich Med, jeden z nejváženějších salesiánů, a P. Petr Baran, neúnavný organizátor salesiánské činnosti za totality, jménem salesiánů písemnou výzvu široké veřejnosti, ve které seznámili ctitele P.Marie Pomocnice a přátele svatého Jana Boska se stručnou historií salesiánské oratoře v Brně - Žabovřeskách až do zatčení salesiánů v roce 1950 a jejich násilného odsunu do soustřeďovacího kláštera v Oseku u Duchcova. Výzva obsahovala také zmínku o fungování oratoře i kostela po jejich násilném odvlečení, dokud nebyl kostel v létě 1961 úředně uzavřen, a zmínku o dosud neobjasněném požáru v roce 1965. V této výzvě bylo zdůrazněno, že salesiáni v soustřeďovacím táboře učinili slib, že budou - li se moci někdy do Žabovřesk vrátit a pokračovat ve svém díle pro mládež, postaví na tomto místě kostel. To se konečně nyní splnilo a salesiáni mohou v Žabovřeskách začít znovu. Součástí výzvy byla složenka s číslem účtu vyhrazeným pro výstavbu kostela Panny Marie Pomocnice křesťanů s oratoří.\nPo předání oratoře v Žabovřeskách salesiánům od posledního uživatele, bytového družstva "Průkopník" , bylo nutné celý objekt, značně zanedbaný a neudržovaný, opravit a přizpůsobit potřebám salesiánů. Nejprve však salesiáni prostřednictvím ekonomky Ing. Františky Kůrové odkoupili ocelový sklad pro potřeby oratoře. Potom bylo potřeba některé místnosti v oratoři rozšířit, některé přestavět, hernu upravit na kapli s presbytářem, opravit místnosti, které v poslední době sloužily jako sklady, a vše nově vymalovat. Tohoto úkolu se ujal salesiánský spolupracovník J.Jeniš z Újezdu u Brna, který během půl roku s brigádníky zajistil celou rekonstrukci tak, že 8. prosince 1991 bylo možno oslavit významný salesiánský svátek Neposkvrněného Početí Panny Marie. Ten den zahájila oratoř opět svoji činnost.\nPříprava na tento svátek začala již 28. listopadu novénou a pokračovala další dny se mší svatou a příslušnou pobožností, kterou pokaždé vedl jiný salesiánský kněz. V sobotu 7. prosince odpoledne se konal program pro děti a od 16.00 hodin se uskutečnilo svěcení nové kaple. Následovala slavnostní bohoslužba sloužená biskupem Josefem Hrdličkou z Olomouce. Po mši svaté se konala beseda se starší generací oratoriánů, které byl přítomen také P. František Míša, zástupce salesiánského inspektora. Také se konal ohňostroj, divadlo a nechybělo ani občerstvení.\nPresbytář byl opatřen shrnovacími koženkovými vraty, přenosným oltářem a v čele byl umístěn obraz Panny Marie Pomocnice, který se podařilo zachránit z původní oratoře a uschovat ve farním kostele v Komíně. Po odnesení oltáře a obrazu mohl presbytář sloužit jako jednoduché jeviště při scénkách a divadelních hrách. Po uzavření presbytáře sloužil prostor kaple jako víceúčelový sál. Byla to taková minikopie původní oratoře P. Lepaříka.\nPrvní porevoluční slavnost Panny Marie Pomocnice křesťanů se konala 24. 5. 1991 na hřišti. Na provizorně zbudovaném, polozakrytém vyvýšeném pódiu byla sloužena pontifikální mše svatá, pří níž celebroval také světící olomoucký biskup Josef Hrdlička, velký příznivce salesiánů. Po mši svaté se na hřišti konala lidová veselice, kterou měli v režii mladí oratoriáni. P. Oldřich Med a P. Petr Baran si přáli, aby v úvodu této veselice zazpívala stará garda oratoriánů mužský legrační sbor "Žabí svatba", který již za války zpívali salesiánští bohoslovci. Josef Petřík, který byl tímto úkolem pověřen, přemluvil Radko Fronce a také rozeslal. pozvánky asi třiceti bývalým oratoriánům a vyzval je, aby se 15. a 22. května dostavili na zkoušky. Přišlo jich jenom deset, přesto se sbor podařilo nacvičit a v určený den předvést. P. Petru Baranovi se sbor tak zalíbil, že jej prohlásil za žabovřeskou hymnu a každý rok při květnových slavnostech Panny Marie Pomocnice křesťanů musel být opakován.\nNa jaře roku 1991 dostal Josef Čtvrtečka, který byl stejně jako Josef Drábek kdysi chovancem ve Fryštáku, na stavební komisi za úkol prostudovat z materiálů psaných především v italštině předpisy pro stavbu nového kostela a sestavit návrh investičního úkolu. To se mu znamenitě podařilo a v květnu 1991 byl investiční záměr hotov. Kromě výstavbového programu investiční záměr obsahoval také stručné seznámení se životem Dona Boska a posláním salesiánů, historii salesiánské oratoře v Brně a účel výstavby salesiánské oratoře v Brně - Žabovřeskách. Podrobně zde byly popsány zásady týkající se vybavení a výzdoby kostelů pro slavení EUCHARISTIE, vše podle konstituce "Sacrosanctum Concilium - 0 posvátné liturgii" a ostatních příslušných dekretů a instrukcí Druhého vatikánského koncilu, aby se tím architektům, kteří se účastnili výběrového řízení, co nejvíce přiblížila daná problematika. Tento investiční záměr obdrželi všichni účastníci soutěže. Funkce sekretáře poroty při výběru návrhů jednotlivých architektů byla svěřena Ing. arch. Zdeňku Burešovi, který měl se soutěžemi výstavby nových kostelů osobní zkušenosti.\nNejdříve však bylo potřeba přeregistrovat pozemky duchovní správy Brno - Komín na salesiány. Současně byl rozmnožen investiční záměr v takovém množství, aby jej měl každý uchazeč k dispozicí. Ing. arch. Zdeněk Bureš vypracoval soutěžní podmínky a zaslal je ke konzultaci a schválení na Útvar hlavního architekta, na Obec architektů a na biskupství na Petrov.\nVýběr zpracovatele projektové dokumentace byl proveden na základě konkurzu formou kombinované soutěže. Bylo vybráno deset autorů (případně autorských kolektivů) a zúčastnit se mohli i další zájemci. Vyhlášení soutěže proběhlo v denním i odborném tisku dne 1. 11. 1991. Soutěž byla organizována jako dvoukolová. Uzávěrka pro první kolo byla 31. 1. 1992. Do tohoto data přišlo celkem 27 návrhů, které byly anonymní. Jména byla uveřejněna až po vyhodnocení tří nejlepších návrhů. Vyhodnocení soutěže provedla odborná porotazastoupena třemi členy investora. Jedním z nich byl ekonom Ing. P. Josef Trochta - zástupce pražské inspektorie. Dále zde byl přítomen zástupce brněnské konsistoře, zástupce Útvaru hlavního architekta, zástupce Obce architektů a obce Žabovřesky. Všech 27 návrhů bylo pečlivě zkoumáno vzhledem k investičnímu záměru a dalším podmínkám daným při zadání, zejména etapovitostí výstavby a likvidací stávající oratoře až na konec. Do druhého kola vybrala odborná porota pouze tři nejvhodnější návrhy, které doporučila do 31. května 1992 ještě dopracovat. Tyto tři vybrané návrhy postupující do druhého kola byly mimo jiné vybrány z důvodu, že po architektonické stránce nejlépe vyhovovaly vzhledem okolní typové hranaté panelové zástavby. Návrhy byly dle dispozic odborné poroty v termínu dopracovány a od 10. 6. 1992 si je mohla odborná porota a experti prohlédnout a individuálně prostudovat v budově oratoře. Porotní řízení pro druhé kolo bylo stanoveno ve dnech 17. až 20. června. Jako experti byli přizváni architekti - autoři návrhů salesiánských ústavů v Římě, dále zahradní architekt a někteří členové stavební komise. Ve druhém kole porota rozhodla takto: I. místo nebylo uděleno, II. místo získaly dva návrhy - návrh č. 9 - kolektiv Ing. arch. Radko Květa a návrh č. 21 Ing. arch. Josefa Opatřila, III. místo obsadil návrh č. 2 - kolektivu Prof. Ing. arch. Ivana Rullera. Konečný výběr autora doporučila odborná porota provést pohovorem investora s projektanty. Investor v osobě P. Barana dlouho zvažoval, kterému z návrhů umístěných na II. místě dát přednost, a po poradě s mnoha zodpovědnými osobami, zejména pak s bratrem brněnského biskupa Dr. Karlem Cikrlem, který v porotě zastupoval brněnské biskupství a je odborníkem na liturgii, dal přednost návrhu č. 21 - Ing. arch. Josefa Opatřila, zejména pro výstižnější liturgické pojetí návrhu a umístění adorační kaple s přímým vstupem z venku a se společným svatostánkem a presbytářem v hlavním chrámovém prostoru. Svatostánek byl umístěn uprostřed proskleného otvoru s barevnou vitráží a otevřený do chrámového prostoru i do kaple.\nTímto byla soutěž definitivně ukončena, ale proti všemu očekávání se objevily potíže. P. Ing. J. Trochta, ekonom salesiánské inspektorie, napsal koncem června P. Baranovi dopis, ve kterém ho zrazoval od výstavby vítězného návrhu kvůli předpokládaným značným nákladům a doporučoval mu, aby se spokojil s něčím skromnějším. Dokonce se začalo mluvit, o úpravě stávajícího ocelového skladu pro bohoslužebné účely a také o tom, že když salesiáni v komunistickém vězení slibovali výstavba kostela Panny Marie Pomocnice, nemuseli mít na mysli výslovně Žabovřesky, ale Brno a Brno je také městská část Líšeň. Snaha přenést výstavbu kostela Panny Marie Pomocnice křestanů do Líšně se projevila již dříve, kdy ještě žil P. Oldřich Med. Ten však svou autoritou prosadil doslovné splnění slibu a započal s přípravou výstavby.\nInspektorie případnému rozšíření rozbrojů čelila tím, že utvoříla dvě komunity. Komunitu brněnskou s ředitelem Josefem Brtníkem a komunitu rosickou v čele s P. Oldřichem Medem, pod kterou patřily také Žabovřesky v čele s P. Petrem Baranem. Po smrti P. Meda rosická komunita zanikla a vše přešlo pod jedinou komunitu brněnskou, vedenou P. Brtníkem. Ten byl v roce 1994 vyvázán z farnosti Šlapanice, aby se mohl zcela věnovat vedení komunity a usadil se spolu s některými salesiány na faře sv. Augustina v sousedství Žabovřesk.\nProces schválení výstavby byl spojen s nemalými problémy a obtížemi. K povolení výstavby došlo koncem ledna 1993, kdy nejvyšší salesiánští představení z generalátu v Římě schválili výstavbu a zároveň výslovně požadovali podsklepit celý kostel a zřídit pod ním středisko mládeže. Tímto byla výstavba konečně povolena a Ing. Opatřil začal zpracovávat definitivní návrh řešení. Na žadost inspektorie již několikrát za uplynulý rok překresloval svůj původní návrh.\nPo schválení dokumentace - návrhu v Římě bylo nutné co nejdříve připravit potřebné výkresy k územnímu rozhodnutí a projít složitou administrativní procedurou při schvalování a získání stavebního povolení a to zvláště na první a zvláště na druhou stavbu. Po ujasnění koncepce byla tato I. etapa výstavby rozdělena do dvou staveb a samostatně schvalována, protože ještě nebyla zpracována detailní prováděcí dokumentace. První stavba sestávala ze zemních prací a zpevnění podloží. Byla to tzv. spodní stavba. Druhá - hlavní stavba obsahovala zbytek stavebních konstrukcí a prací. Na obě stavby byly zvlášt vypisovány soutěže dodavatelů, každá měla samostatné stavební povolení.\nKromě asistenta J. Křemečka a chlapců z vojenské náhradní služby se do práce zapojovali také laici. J. Petřík a P. David vedli ministranty, M. Petříková se starala asi o 30 nejmenších - převážně předškolních dětí, organizovala dětské hry, karnevaly, lampionové průvody při slavnostech a také základy dětské katecheze. Jana Šlachtová a Markéta Marečková řídily dětský pěvecký kroužek, děti také účinkovaly jako BROUČCI v divadelní scénce Maminka, kterou pro oratoř složila Michaela Petříková. Do divadla se zapojili s úspěchem i manželé Plevovi a Klangovi se svými dětmi, loutkové divadlo bylo v režii Marie Pelikánové. Také aktivity na hřišti, ping - pong a jiné sportovní hry nechyběly.\nVelký pěvecky sbor pod vedením Radko Fronce účinkoval při všech slavnostních akcích a stále se zdokonaluje. Svědčí o tom mimo jiné časté přenosy rozhlasu i televize z nově zbudovaného kostela Panny Marie Pomocnice křesťanů, kdy snaha a přání uskutečnit tyto přenosy vychází ze strany rozhlasových a televizních pracovníků. Přenosy se od posvěcení kostela uskutečňují asi dvakrát do roka.\nVelkými pomocnicemi P. Petru Beranovi při jeho činnostech byly ekonomka Ing. Františka Kůrová a učitelka ve výslužbě paní Slaná. 0 sakristii pečoval Josef Mazourek. Jeho žena kolem sebe shromáždila početnou skupinu laiků, která týden jezdila na předem s místními kněžími domluvené místo na Moravě, kde po nedělních bohoslužbách rozdávali lidem propagační materiály o výstavbě kostela Panny Marie Pomocnice křesťanů s oratoří, se složenkami a bankovním účtem. Takto se začalo scházet velké množství finančních příspěvků a darů. Lidé z naší republiky se během pěti roků podíleli na investici včetně úroků v peněžních ústavech částkou asi 20 milionů Kč. Zahraniční účastníci darovali asi 9 milionů Kč. Iniciátorem darů ze zahraničí byl sám P. Petr Baran a hodně pomohl P. Vojtěch Hrubý, správce poutního domu Velehrad v Římě, který byl s P. Míšou jedním z mála salesiánů - příznivců stavby salesiánského areálu v Brně - Žabovřeskách. O tak velký úspěch při získávání finančních příspěvků se velkou měrou zasloužili také bývalí oratoriáni František Zouhar a Bohumil Kovařík, kteří si vzali na starost propagaci výstavby. Bohumil Kovařík zajišťoval tisk, estetickou úpravu a celkovou řežii všech propagačních a informačních materiálů. František Zouhar měl na starosti obrazovou dokumentaci.\nPřípravou na tuto slavnost bylo tridum a salesiánská pouť na sv. Hostýn. V neděli odpoledne, dne 29. května, se na hřišti oratoře shromáždilo přibližně 2 500 lidí, aby byli přítomni slavnosti posvěcení základního kamene. Po čtení liturgických textů přečetl P. Baran Pamětní listinu, která byla uložena spolu se základním kamenem pro budoucí generace v základech kostela. Podepsali ji všichni církevní hodnostáři a zástupci státní správy. Potom brněnský biskup požehnal a pokropil nejdříve lid, pak staveniště a základní kámen, který potom za asistence pana provinciála, P. Brtníka a P.Barana uložil do betonového základu. Následovala koncelebrovaná mše svatá a po ní kulturní program. Kdo chtěl vidět, jak bude kostel vypadat, mohl si prohlédnout vystavený model. Vyčerpávající informace poskytoval pan Drábek. Zájem byl značný.\nPřesto se však o vánocích roku 1994 v nedokončeném kostele slavila půlnoční mše svatá, kterou sloužil saleiánský provinciál P. Benno Beneš.\nPřibližně měsíc před vánocemi roku 1994 vznikla NADACE přátel Dona Bosca, jejímž předsedou se stal JUDr. Ervín Najman. Jejím cílem je z peněžních darů a zejména z peněženích nemovitých darů podporovat rozvoj mládeže v oratoři v Žabovřeskách v duchu křesťanské výchovy a pro potřeby nově vybudované oratoře. Členy představenstva NADACE byli zvoleni: Ing. Kůrová, kterou po její smrti v roce 1996 nahradila M. Bartoníková, dále Ing. Mareček, Bohumil Kovařík, Lubomír Krejčí, revizorem pak byl zvolen Ing. Petřík.\nPřes všechny nemalé problémy a překážky se podařilo dílo dokončit. Slavnost posvěcení kostela byla stanovena na 27. května 1995 na 10 hodin. Světitělem byl brněnský biskup Vojtěch Cikrle. Kromě brněnského biskupa Vojtěcha Cikrleho zde byl i host z Bulharska - biskup Christo Projkov.\nBiskup Cikrle zahájil vlastní obřad žehnáním vody, pokropením lidu, stěn nového kostela a oltáře. Po vyznání víry následovala zasvětná modlitba a pomazání oltáře a stěn kostela. Po litaniích ke všem svatým následoval akt vkládání ostatků do oltáře. Do kamenného oltáře byly vloženy ostatky svatého Jana Boska, svatého Jana Sarkandra a blahoslaveného Filipa Rinaldi- ho. Dále následovala zásvětná modlitba, pomazání oltářní desky a stěn kostela olejem na čtyřech místech vyznačených křížem, okuřování oltáře a kostela kadidlem. Obřad skončil osvětlením oltáře a kostela. Následovala bohoslužba oběti. Po závěrečné modlitbě byla přenesena Nejsvětější svátost do nového svatostánku. Následovalo požehnání obou biskupů, propuštění lidu a závěrečný zpěv s odchodem liturgického průvodu.\nNa tuto slavnost nacvičil velký pěvecký sbor pod vedením Radko France s varhaníkem Stanislavem Kostkou Vrbkou skladby: Ecce sacerdos magnus, žalmy k příslušným částem bohoslužby, Lodate Maria, Vítej, Don Bosco, vítej, Buď tobě sláva od Händla, Laudate Dominum, Ave Maria, kterou autor Zdeněk Pololánik složil pro tuto slavnost, dále sbor zpíval Alleluja, Pán z mrtvých vstal a na závěr Pomocná matko od G. Capossiho. Při průvodu do kostela, pokropení lidu, svatém přijímání, uložení NejsvětěIší svátosti do svatostánku a odchodu liturgického průvodu, zpíval lid písně z jednotného kancionálu.. Tyto písně spolu s celým pořadem se nacházely na programu slavnosti, který byl všem lidem rozdán.\nKostel, jehož kapacita je přibližně 500 lidí, nestačil pojmout takové množství účastníků svěcení. Proto byly v podzemním sále, který má zhruba stejnou kapacitu jako kostel, a na různých místech na hříšti nainstalovány televizory s velkými obrazovkami, aby i všichni lidé, kteří se nedostali do kostela, mohli sledovat celou slavnost. Po skončení slavnosti dostali všichni lidé zdarma občerstvení - párek s hořčicí a pečivem, koláče a k pití kávu, pivo nebo limonádu.\nV sobotu 25. května 1996 požehnal generální vikář brněnské diecéze Jiří Mikulášek zvony pro kostel Panny Marie Pomocnice křesťanů. Největší zvon nese jméno Panny Marie Pomocnice, váží 214 kg a je laděný do cis. Prostřední zvon nese jméno svatého Jana Bosca, váží 144 kg a je laděný do dis. Nejmenší zvon nese jméno svatého Václava, váží 96 kg a je laděný do fis. Všechny tři zvony odlil ve své dílně zvonař Josef Tkadlec z Halenkova na Vsetínsku. Uchycení zvonů a jejich pohon projektoval a provedl Ing. Pavel Kilián z Bosonoh.\n24.5. 1997, na slavnost Panny Marie Pomocnice křesťanů, po mši svaté požehnal biskup Vojtěch Cikrle novou křížovou cestu od akademického malíře Milivoje Husáka. Současně byl požehnán základní kámen pro budovu komunity. Odpoledne byla pobožnost křížové cesty a požehnání. Slavnost byla zakončena mariánským pásmem v sále střediska mládeže pod kostelem. Pod kostelem je sál sloužící pro divadla, přednášky, koncerty, konference, ale i jako velká herna s ping - pongovýmí stoly. Kapacita sálu je 300 lidí. V předsálí je umístěn kulečník a stolní fotbal. Součástí sálu je také jeviště a kuchyně, V podzemí je také další víceúčelová místnost a několik dalších místností sloužících pro činnost oratoře jako klubovny, učebny, herny. V přízemí vedle chrámového prostoru je sakristie kněží a sakristie ministrantů, kancelář, kuchyňka, toaleta a čtyři místnosti, ve kterých jsou ubytovaní salesiáni. Celý objekt je bezbariérový.\nOslav 60-tého výročí v roce 1999 se zúčastnil i apoštolský nuncius Mons. Giovanni Coppa. Přišli zavzpomínat i první oratoriáni, z nichž se mnozí zasloužili o celou výstavbu, přátelé a dobrodinci, s jejichž pomocí se podařilo tolik dobrého a přijeli i někteří dosud žijící salesiáni, kteří tehdy v Brně působili.\nŽabovřeští salesiáni spravují také katolickou farnost Panny Marie Pomocnice křesťanů. Bohoslužby jsou slaveny v novém kostele, vysvěceném v roce 1995. Farnost byla zřízena v jubilejním roce 2000. Do této farnosti patří především 23 000 obyvatel Žabovřesk ale i ti, kterým je blízký salesiánský způsob života i salesiánská spiritualita. Návštěva nedělních mší svatých se pohybuje kolem 950-1000 věřících nejen ze Žabovřesk, ale i z okolních částí Brna.


Restaurace Rebel Na Farských - korunavysociny.cz\nVítejte v restauraci Rebel Na Farských ve Žďáře nad Sázavou. Restaurace se nachází v ulici Zahradní. Přijďte ochutnat naše výborné minutky a hotovky z domácí i zahraniční kuchyně. Pochutnáte si u nás také na sezonních a krajových specialitách. Chuť …\nVítejte v restauraci Rebel Na Farských ve Žďáře nad Sázavou. Restaurace se nachází v ulici Zahradní. Přijďte ochutnat naše výborné minutky a hotovky z domácí i zahraniční kuchyně. Pochutnáte si u nás také na sezonních a krajových specialitách. Chuť tradičního havlíčkobrodského piva Rebel, které u nás perfektně ošetřujeme a správně čepujeme, je důvod, proč se do naší restaurace Rebel Na Farských spokojení hosté rádi vracejí.\nKaždý všední den nabízíme v době oběda cenově zvýhodněné polední menu. A kdykoli si můžete odnést objednané jídlo v boxu s sebou.\n+420 778 474 339


Realizace prstové abecedy na jednu ruku - znaky M,N,O,P,Q,R,S\nM - Ruka je obrácena dlaní směrem k partnerovi. Palec je pod třemi sevřenými prsty, pod ukazovákem, prostředníkem a prsteníkem.\nN - Podobný tvar ruky jako při předchozím písmenu M, avšak palec je pouze pod dvěma prsty, pod ukazovákem a prostředníkem.\nO - Ruka je obrácena vnější hranou směrem k partnerovi. Všechny prsty jsou ohnuté a jejich špičky se dotýkají palce tak, že tvoří kroužek. Tvar ruky napodobuje latinské písmeno O.\nP - Ruka je obrácena vniřní hranou směrem k partnerovi. Vodorovně natažený ukazovák a palec jsou rovnoběžné. Prostředník je natažen, směřuje dolů kolmo vzhledem k palci.\nQ - Prsteník a palec jsou nataženy a vzájemně jsou rovnoběžné. Ruka je obrácena tak, aby natažené prsty směřovaly dolů (k zemi).\nR - Ruka je obrácena dlaní směrem k partnerovi. Ukazovák a prostředník jsou nataženy a vzájemně se kříží. Směřují nahoru. Ostatní prsty jsou nataženy.\nS - Ruka je obrácena dlaní směrem k partnerovi. Prsty jsou sevřeny v pěst podobně jako u písmene A, avšak palec je natažen přes sevřené prsty.\nPavel Kučera 22.11.2002 12:59\n22.11.2002, Pavel Kučera ...další info\nSexuálna výchova mimo školy a rodiny\nPre sluchovo postihnutých sa organizuje mnoho rehabilitačných kurzov, programov a projektov. Mnohé sú zamerané na športovú činnosť, letné tábory detí, na kultúrno-spoločenské vyžitie.Je len málo takých, ktoré by sa venovali partnerskému, rodinnému a sexuálnemu životu sluchovo postihnutých ľudí.\n22.11.2002, Barbora ...další info\nTanec rukou IV.\nKDY: v pátek 29.11. od 16:00 do 24:00 hod. KDE: klubovna ČUN Praha, Dlouhá 37, Praha 1 PROGRAM: skupina Tichá hudba - písně ve ZJ,\n20.11.2002, Petr Pánek (10 příspěvků v diskusi) ...další info\nDen D plus 5\nV 830 odjíždíme z našeho tábořiště u LA TOLY do LES HOUCHES. Znamená to, že opouštíme ITÁLII i ŠVÝCARSKO a přesouváme se do sladké FRANCIE. Podle plánu máme být asi za 3 hodiny v CHAMONIX a vyrazit vzhůru.\n19.11.2002, Saša Zvonek ...další info\nPatří sem celkový výraz obličeje, výraz očí, jednoduchá přirozená gesta, mimika apod. Tyto složky mluvy velice podstatným způsobem ovlivňují odezírání a můžeme podle nich poznat náladu mluvícího, jeho pocity či důležitost sdělované informace.\n19.11.2002, Alena Strnadová (1 příspěvek v diskusi) ...další info\nSluchově postižený pedagog a jeho přínos pro kolegy\nučí je znakový jazyk, znakovou řeč. Sluchově postižený pedagog ve styku s dětmi a stejně tak s kolegy používá znakovou řeč, a tím ji v kolektivu přímo uvádí do života.\n17.11.2002, Saša Zvonek ...další info\nLORM – Společnost pro hluchoslepé Vás srdečně zve na benefiční představení\n„Ze tmy a ticha“\nkostel u Salvátora,\n30. 11. ■ 6. 12. ■ 7. 12. 2002\nsobota ■ pátek ■ sobota od 19.3\n13.11.2002, LORM ...další info


K týdnu bez aut se připojila radnice a Zelená pumpa Chraštice - Příbramský deník\nK týdnu bez aut se připojila radnice a Zelená pumpa Chraštice\nPŘÍBRAM - Radnice dnes připravila na náměstí TGM program k Evropskému týdnu mobility. V jednu hodinu po poledni začne program plný her a soutěží o krásné ceny. Automotoklub připravil pro děti jízdy zručnosti a další soutěže.\nQ-klub předvede bizardní bicykly a strážníci městské policie dohlédnou na vybavení kol i cyklistů. Skupina lezců s vozidlem CAS 24 ATEGO předvede atraktivní ukázky své činnosti. Dnes bude také městská hromadná doprava ve městě zcela zdarma.\nChraštické ekocentrum Zelená pumpa přijede s tématem: Proč bez auta?. Ekocentrum pak pořádá v sobotu zábavný a poučný program pro veřejnost začínající cyklojízdou. Začátek je v 9.30 v Březnici z nádraží a v 10 hodin od základní školy v Milíně. Cílem je ekocentrum v Chrašticích, kde bude program věnovaný týdnu mobility s názvem Den bez aut. Na účastníky čeká řada soutěží, přednášky, hry a diskuze s představiteli veřejné správy o dopravě v regionu.


NA STAROMĚSTSKÉM NÁMĚSTÍ OŽIJÍ POHNUTÉ PŘÍBĚHY NÁRODŮ. PŘEDSTAVÍ JE UNIKÁTNÍ AUDIOVIZUÁLNÍ PROJEKCE - Czech Free Press\nČeské nezávislé zpravodajství » Z domova » CFP! doporučuje » NA STAROMĚSTSKÉM NÁMĚSTÍ OŽIJÍ POHNUTÉ PŘÍBĚHY NÁRODŮ. PŘEDSTAVÍ JE UNIKÁTNÍ AUDIOVIZUÁLNÍ PROJEKCE\nNA STAROMĚSTSKÉM NÁMĚSTÍ OŽIJÍ POHNUTÉ PŘÍBĚHY NÁRODŮ. PŘEDSTAVÍ JE UNIKÁTNÍ AUDIOVIZUÁLNÍ PROJEKCE\n26. únor 2015 |\nVe čtvrtek 26. února se na Staroměstském náměstí odehraje unikátní audiovizuální projekce na architekturu neboli videomapping. Tvůrci představí různé historické události, ústředním motivem však budou příběhy dvou vypálených vesnic.\nPředstavení s názvem Winds of Sorrow mohou diváci zhlédnout hned několikrát. Dvanáctiminutová sekvence se bude promítat celé 3 hodiny, začátek je v 19.00. Jako plátno tvůrcům poslouží Dům U Kamenného zvonu na Staroměstském náměstí v Praze. Projekt je unikátní nejen tematikou a místem realizace, ale také svým mezinárodním přesahem.\nNa projektu Wind of Sorrow se kromě českého uskupení BLACK / DIVISION podílí také ázerbájdžánská skupina HYPNOTICA.\nO BLACK / DIVISON\nBLACK / DIVISION je audiovizuální uskupení, které se na české scéně pohybuje již od roku 2011. Jádro skupiny tvoří duo František Pecháček a Josef Kortan, na tvorbě videomappingových projekcí se podílí také hudebník Ondřej Mikula (Aid Kid). O tom, že skupina programátorů, umělců a hudebníků patří k české videomappingové špičce, svědčí i loňské vítězství na studentském festivalu videomappingu Maska ve Zlíně, jehož projekce patří mezi největší svého druhu v Evropě.\nHypnotica je ázerbájdžánská audiovizuální skupina, která s mappingem a videoartem začala koketovat již v roce 2009. Skupina nadšenců zpočátku improvizovala s videem během hudebních představení, postupem času začala spolupracovat s DJs a hudebníky, mimo jiné s Parov Stelar Band či Davidem Vendettou. Hypnotica je synonymem rozsáhlých videomappingových projekcí, stojí například za vznikem projektu White Sign v Heydar Aliev Center, který navrhla světoznámá architektka Zaha Hadid v ázerbajdžánské metropoli Baku.\nCO JE TO VIDEOMAPPING\nVideomapping neboli audiovizuální projekce na architektuře se stává fenoménem i v České republice. Vizuální umění, které využívá projekce na fasádách domů, ale také v interiérech nebo objektech, se stává nedílnou součástí různých aspektů kultury. Mezi nejznámější tuzemské akce, které představují umění videomappingu široké veřejnosti, patří bezesporu pražský Signal festival. Zájem o výchovu nových videomapperů však začínají mít i menší města, jako například Zlín, který pořádá studentský festival Maska, nebo olomoucký festival Vzáří.\nTo, že je videomapping přitažlivý a rychle si najde diváckou základnu, dokládají i dva evropské festivaly. Jen pro představu – festival světla ve francouzském Lyonu každoročně navštíví přes čtyři miliony lidí, v holandském Eindhovenu se obdobné akce konají již od roku 2006.\nFB událost: https://www.facebook.com/events/1589291221311895


Kolo mám sotva týden a už jsem stačil najet více než 70 kilometrů, raduje se Tomáš. Na tom by nebylo nic tak zvláštního... Jenže Tomáš je vozíčkář a kolo speciálně upravené | Krajské listy.cz\nPopisek: Tomáš Helísek na handbiku\nJe to příběh jednoho lidského života, který nezačal šťastně. Je to příběh o nezlomnosti vůle, odvaze a vytrvalosti, o tom, jak důležité je jít za svým snem. Hlavním hrdinou je muž jménem Tomáš Helísek…\nTomáš se narodil předčasně v roce 1986 a byla mu diagnostikována dětská mozková obrna. Onemocnění, která vzniká na základě poškození mozkové tkáně, nejčastěji tzv. hypoxií, což je nedostatek kyslíku. Dětská mozková obrna je charakteristická poruchou vývoje motorických oblastí mozku nebo jejich jiným poškozením. Důsledkem jsou vážné poruchy hybnosti.\nNakonec přišel pocit svobody a štěstí\nPro Tomáše nebyla dětská obrna jediným údělem. Později se k ní přidala i těžká skolióza. Musel se podrobit celkem 13 operacím zad. Jeho páteř po celé délce fixuje titan, který ale neumožňuje dostatek pohybu a cvičení.\nTento rok, ve svých 31 letech, dostal Tomáš možnost zkusit si jízdu na kole za pomoci speciálního hybridního adaptéru Hybrid Attitude. Tomáše to doslova\n„Adaptér se jednoduše přicvakne k vozíku a vy pak jen navolíte, zda chcete jet sami či potřebujete trochu popostrčit. Je to nepopsatelně skvělý pocit, když jedete svobodně a můžete se aktivně fyzicky zapojit. Když cítíte nejen únavu, ale i svaly a víte, že děláte něco pro sebe,” popsal Tomáš svou zkušenost s pomůckou, která umožňuje jediný pohyb, který operovaná záda dovolí. „A i když vás tělo ráno bolí, chcete jet znova! Vychutnat si pocit svobody, sportování, endorfinu a štěstí. Posouvá mě to úplně někam jinam,” řekl nadšeně Tomáš.\nPo své zkušenost se proto rozhodl, že osloví známé firmy i veřejnost svou výzvou Svoboda na kolech, aby mohl dále sportovat na speciálním kole, handbiku.\nJeho výzva oslovila veřejnost, vznikly akce na jeho podporu – například dražba anděla z Galerie Anděl. Jedna restaurace také vytvořila speciální edici vlastních custom ´Prestižek´, které si potom lidé koupili, aby podpořili Tomáše.\nTomáš Helísek v Galerii Anděl\nTomáše na jeho cestě za snem podpořili i účastníci extrémního závodu ISOMA 1000 Miles Adventure, který pořádá biker Jan Kopka. Cílem závodu je projet cca 1600 km tím nejhorším terénem napříč Českou a Slovenskou republikou bez zabezpečení. Svými kilometry závodníci nakonec pro Tomáše vyjezdili 35 000 korun .\nHandbikem to nekončí\nCílová částka se získala bleskovým tempem. A tak po dvou měsících můžete Tomáše potkat, jak jezdí a trénuje v okolí Olomouce či podél Baťova kanálu. Užívá si přitom něco, co před nedávnem byl jen pouhý sen.\n„Absolutně jsem nečekal tolik pozitivních ohlasů! Jsem neskutečně rád a moc děkuji všem, které moje výzva zaujala a jakkoliv mne podpořili,“ dodal s úsměvem a dojetím.\nTomášův soukromý projekt Svoboda na kolech tímto nekončí. Chce prostřednictvím handbiku začít nejen zlepšovat svůj zdravotní stav. Ale také by se časem chtěl ‘postavit’ výzvě a naplánovat něco neuvěřitelného - objet Českou republiku nebo absolvovat nějaký cyklomaraton. Rovněž by rád reprezentoval všechny, kteří ho podpořili.\nkraj Olomoucký, Olomouc, Tomáš Helísek, Svoboda na kolech,