Komise nalije miliony eur do kultury – Brussels connection bruselská spojka\nKomise zavádí strategii na podporu růstu a zaměstnanosti v kulturních a tvůrčích odvětvích\nEvropská komise dnes představila strategii, jejímž cílem je plně využít potenciál kulturních a tvůrčích odvětví v EU, a tím podpořit zaměstnanost a růst. Tato odvětví, kam patří společnosti a další subjekty činné v architektuře, uměleckých řemeslech, kulturním dědictví, designu, festivalech, filmu a televizi, hudbě, scénickém a výtvarném umění, archivnictví a knihovnictví, vydavatelské činnosti a rozhlase, tvoří až 4,5 % HDP a až 8,5 milionu pracovních míst v Evropské unii. Kulturní a tvůrčí odvětví se však také potýkají s významnými problémy, které pramení z globalizace a přechodu k digitalizaci, a s velkou kulturní a jazykovou roztříštěností trhů. Podstatným problémem zůstává přístup k financování.\nCílem nové strategie Komise je zvýšit konkurenceschopnost a vývozní potenciál těchto odvětví a dosáhnout co největšího možného přínosu plynoucího z efektu přelévání pro další oblasti, jakými jsou například inovace, informační a komunikační technologie a obnova měst. Komise vyzývá k řadě opatření na podporu takových podmínek, které umožní další rozvoj kulturních a tvůrčích odvětví. Tato opatření se zaměřují na rozvoj dovedností, přístup k financování, podporu nových obchodních modelů, rozvoj publika, přístup na mezinárodní trhy a posílení vazeb na další odvětví.\n„Evropská kulturní a tvůrčí odvětví nejsou významná jen z pohledu kulturní rozmanitosti, ale velkým dílem přispívají i k sociálnímu a hospodářskému rozvoji našich členských států a regionů. Strategické investice do těchto odvětví na místní a regionální úrovni často přinesly skvělé výsledky, o čemž svědčí mnohá Evropská hlavní města kultury. Vytváří rovněž významný efekt přelévání a podporují dynamický obraz atraktivní a tvůrčí Evropy otevřené kulturám a talentům z celého světa,“ uvedla Androulla Vassiliou, evropská komisařka pro vzdělávání, kulturu, mnohojazyčnost a mládež.\nStrategie nastíněná v dokumentu s názvem „Podpora kulturních a tvůrčích odvětví pro růst a zaměstnanost v EU“ počítá s řadou politických iniciativ a s podporou moderního regulačního prostředí. Komise chce současně podpořit silnější partnerství mezi různými politikami, a to zejména v oblastech kultury, vzdělávání, průmyslu, hospodářských záležitostí, cestovního ruchu, rozvoje měst a regionů a územního plánování. Plánuje také mobilizovat finanční zdroje EU, a zvýšit tak podporu těchto odvětví, především prostřednictvím navrhovaného programu „Tvůrčí Evropa“ s rozpočtem 1,8 miliardy EUR na období 2014–2020 a pomocí fondů politiky soudržnosti.\nPodle zprávy o konkurenceschopnosti Evropy za rok 2010 a dalších zdrojů připadá na kulturní a tvůrčí odvětví 3,3–4,5 % HDP a zaměstnáno je v nich 7–8,5 milionu lidí. Údaje shromážděné na evropské, vnitrostátní, regionální i místní úrovni potvrzují hospodářský význam těchto odvětví, která prokázala poměrnou odolnost vůči současnému hospodářskému útlumu.\nNezávislý průzkum ukázal, že u společností, jejichž výdaje na tvůrčí vstupy dvojnásobně převyšují průměr, se pravděpodobnost inovací produktů zvyšuje o 25 %. K dalším přínosům těchto odvětví patří pozitivní dopad na cestovní ruch, módu a odvětví luxusního zboží a v neposlední řadě také na tradiční výrobní odvětví.\nSdělení: Podpora kulturních a tvůrčích odvětví pro růst a zaměstnanost v EU\nEvropská politika soudržnosti 2014–2020


Pokud máte zájem dělat letos divadlo a jste studenty naší školy, přijďte mezi nás. Schůzky se konají pravidelně každý čtvrtek a pátek od 14.00 do 16.00 v aule. Určitě zažijete soustu legrace a poznáte nové lidi.\n14. Září 2005 - M.Urubek\nV pátek 22.4.2005 uvedl Divadelní soubor Masarykova gymnázia v Lidovém domě premiéru hry W. Skakespeara SEN NOCI SVATOJÁNSKÉ. Hra se setkala s velkým diváckých ohlasem. V úterý 26.4. se s inscenací zúčastní "Moravského Hronova", festivalu vyspělých amatérských souborů na Moravě, konaném už po osmačtyřicáté v Napajedlích.\n24. Duben 2005 - M.Urubek\nOd pátku do neděle se konala ve Valašském národním divadle v Karolince krajská přehlídka amatérských divadelních souborů, na které soubory okresu a blízkého okolí předvedly, co se v uplynulém roce zrodilo na jejich jevištích. Zúčastnilo se jí celkem pět soutěžních kolektivů ze Vsetínska, jejichž výkony posuzovala odborná porota ve složení Prof. Dr. Jan Císař Csc.,vedoucí Kadedry divadelní teorie a kritiky pražské DAMU, Vladimír Fekar, dramaturg Městského divadla Zlín, a Jan Štěpánek, scénograf Národního divadla v Praze. Náš divadelní soubor obdržel: - cenu za hereckou souhru, - cenu za Hudbu Václavu Osičkovi, - cenu za režii a výpravu Miroslavu Urubkovi, - doporučení na 1. místě na národní přehlídku Náchodská prima sezona, POZOR!!! Rozpis zkoušek najdete mezi dalšími aktualitami !!!\n5. Duben 2005 - M.Urubek\nV letošním roce soubor uvede v pátek 22.4.2005 v 19.00 v sále Lidového domu Vsetín komedii W. Shakespeara SEN NOCI SVATOJÁNSKÉ. V hlavních rolích se představí Klára Mišunová, František Mikšík, Maxim Kratochvíl, Barbara Vaculíková, Markéta Vašková, Jiří Stacho, Jan Uhřík, Lukáš Černoch, Václav Osička, Josef Daňa, Petr Kilián, Adam Obr, Petra Mocková, Petr Andrýsek, Tomáš Hering, Lukáš Kudláček, Miroslav Šenkeřík a Adam Valeš. Autorem hudby k inscenaci je Václav Osička, kostýmy navrhla Blanka Růžičková.\n31. Březen 2005 - M.Urubek\nNejbližší představení: ZAPEKLITÁ KOMEDIE sobota 2.4.2005 14.00 - Karolinka - přehlídka pátek 15.4.2005 v 10.00 Hovězí - přehlídka SEN NOCI SVATOJÁNSKÉ pátek 22.4.2005 v 19.00 Lid. dům Vsetín pondělí 25.4.2005 představení pro studenty školy úterý 26.4.2005 v 19.30 - Napajedla - festival\nPodívejte se na Zapeklitou komedii, byly zde doplněny další fotografie.\n17. Březen 2005 - M.Urubek\nNejbližší představení Zapeklité komedie jsou plánována po jarních prázdninách pro školy ve Vsetíně a Karolince. V prvním dubnovém víkendu se soubor s inscenací zúčastní krajské divadelní přehlídky v Karolince. Všechny termíny budou dodatečně upřesněny.\n25. Leden 2005 - M.Urubek\nMilí bývalí členové souboru, pokud jste zavítali na tyto stránky, byl bych rád, kdybyste mi mohli poslat vaši mailovou adresu, abych vás pak mohl informovat o akcích souboru. Pokud znáte adresy některých dalších členů, pošlete mi je také. Děkuji vám a přeji pěkný den. M.Urubek\n24. Listopad 2004 - M.Urubek\nV sobotu 6.11.2004 proběhlo slavnostní představení ZAPEKLITÉ KOMEDIE za účasti jejího autora, pana Zdeňka Kozáka. O představení se vyjádřil velmi pochvalně a vedoucímu souboru věnoval knihu svých her s nejnovější verzí inscenované báchorky. Další výtisk pak daroval knihovně školního informačního centra, které ho při přehlídce školy velmi zaujalo.\n8. Listopad 2004 - M.Urubek


článek - Intenzita dopravy na českých silnicích a dálnicích\nINTENZITA DOPRAVY NA NAŠICH SILNICÍCH A DÁLNICÍCH\nMapa intenzity dopravy na českých silnicích I. třídy\na dálnicích /281 kB/\nIntenzita dopravy na českých silnicích a dálnicích rok od roku neustále stoupá. V roce 1920 bylo v celém tehdejším Československu (tj. např. se Slovenskem a s německým obyvatelstvem) registrováno osm a půl tisíce vozidel. O deset let později, v roce 1930 to bylo 68 tisíc a za dalších deset let se počet vozidel opět více než zdvojnásobil. V roce 1937 to bylo např. 127 tisíc automobilů. Nejvyšší nárůst počtu vozidel však nastal po pádu komunistického režimu, kdy pro srovnání od roku 1980 do konce století, stoupl jejich počet téměř o 200 procent. Na začátku roku 2001 bylo v České republice evidováno již přes čtyři a půl milionů automobilů. Což znamená 443 vozidel na 1000 obyvatel.\nTakové zvýšení počtu vozidel se samozřejmě nutně muselo projevit na našich silnicích. Připočteme-li ještě obrovské zvýšení tranzitní dopravy, nákladní kamionové přepravy anebo několikanásobně vyšší počet cizích návštěvníků, česká silniční síť se rázem stala zahlcenou. Na podobné zvýšení dopravy však naše síť nebyla vůbec připravena a oproti evropskému průměru je i dnes stále zaostalá. Řada hlavních tahů již zdaleka překonala svou maximální kapacitu a je proto nutné zvýšit jejich propustnost výstavbou dálnic, rychlostních silnic, či jiných typů rychlostních komunikací.\nNejzatíženější komunikací v ČR uvnitř obce je Jižní spojka v Praze s průjezdností 120 tis. vozidel denně. Zátěž vozidel v obcích se však musí brát jinak. Nejzatíženější silnicí v ČR, vedoucí však mimo obec, je proto s jasným náskokem dálnice D1. A to téměř po celé své délce. Dnes je již každému jasné, že kdyby jsme tuto dálnici neměli, neuměli bychom si dopravu mezi Prahou a Brnem vůbec představit. Neboť průměrná denní průjezdnost na této dálnici je od 22 do 30 tisíc vozidel za den, kdežto i na nejzatíženějších silnicích to bývá od 12 do 16 tisíc. Je tedy zřejmé, že stará silnice by již dávno nestačila. Ale ani tyto hlavní silnice již dopravě nestačí. Aby byl provoz plynulý je vhodné, aby byla denní kapacita max. do 8 až 10 tisíc. Jenže rovněž nelze počítat plynulost podle projetých vozidel za den, ale v patřičnou dobu. Na mezinárodních tazích jezdí část dopravy i v noci, jenže na ostatních silnicích je nejvyšší průjezdnost právě v denních hodinách.\nProto, zda-li se má stavět dálnice nebo rychlostní silnice, či jenom pouhá čtyřproudová silnice tedy ani tak nerozhoduje průjezdnost za 24 hodin, ale přes den. Ani tato průjezdnost však není pro výstavbu rychlostních komunikací tou hlavní. Nemůže se totiž počítat pouze nevyhovující kapacita staré silnice, kterou má např. dálnice nahradit, ale je nutné předpokládat i tzv. nasávací efekt. Současná silnice tedy může mít kapacitu vyhovující, s poměrně nízkou intenzitou dopravy, protože vozidla používají i souběžné silnice v okolí. Ale pokud by si mohla vybrat mezi obyčejnou silnicí a dálnicí, zcela jistě raději pojedou po dálnici a silnice v okolí opustí. A to nejen v okolí, ale i tranzitně ve stejném směru. Např. silnice I/16 z Trutnova na hraniční přechod Královec má nyní jednu z nejnižších denních průjezdností - cca 2 tisíce vozidel. Sama o sobě tato silnice nahradit dálnicí absolutně nepotřebuje. Ale již se počítá s tím, že po vybudování dálnice D11 sem bude převedena doprava z hraničních přechodů v Náchodě, Harrachově a dalších.\nIntenzita dopravy je také úplně jiná po celé trase silnice anebo při průchodu městem, kde se i několikanásobně zvyšuje. Rovněž v okolí měst bývá na silnicích více živo, což způsobuje dojíždění do zaměstnání, za nákupy apod. Proto není v mapě zaznamenána intenzita ve městech a aglomeracích.\nNejvyšší dopravní zatížení má tedy u nás klasicky dálnice D1. Na úseku z okraje Prahy do Mirošovic je její denní intenzita dokonce 42 až 64 tisíc vozidel za den. Hned za ní následuje dálnice D5, ovšem pouze z Prahy do Plzně. Zde se intenzita pohybuje zhruba od 24 do 30 tisíc vozidel. Z Plzně do Rozvadova je pak průjezdnost výrazně nižší. Dalšími velice zatíženými tahy jsou potom R46 z Vyškova do Olomouce, R10 z Prahy do Turnova a dále R35 do Liberce. Rovněž celá trasa z Olomouce na Ostravsko a další trasy. Dosti přetížena je i silnice I/3 do Českých Budějovic, I/11 do Hradce Králové apod. Ale i zde není intenzita po celé délce silnice stejná.\nautor © Jan Slovík , 17. prosince 2002.\nposlední změny na stránce: 31. března 2005


Kudlanka - FIALKA\nBezem provoněné květnové odpoledne přerušilo řinčení zvonku. Byl pátek. Netrvalo dlouho a školu studenti opouštěli jako při leteckém náletu. Chodbami doklepaly podpatky dívek, které již měly plnou hlavu starostí, co si obléct na sobotní tancovačku. Rád bych také vyběhl, ale domů to bylo trochu z ruky.\nLístek oběma směry stál polovinu mého stipendia a tak jsem zůstával v sobotu i neděli na ubytovně pro studenty, většinou sám. Seděl jsem na jedné z deseti postelí, které byly v týdnu obsazeny studenty zemědělské školy. Ticho v budově z doby Marie Terezie mne donutilo vydat se na průzkum. Sešel jsem do přízemí a klapot psacího stroje mne vyrušil z chmurných myšlenek. Jednotlivé údery téměř splývaly a připomínaly déšť, bubnující na plechovou střechu. Neomylně mě vedly chodbou k jedné ze tříd.\nS radostí jsem zjistil, že je to Fialka, hezké děvče, které jsem si před rokem takto pokřtil, když mne vyděsil její vlčák Ajax, za kterým se z lískových keřů vynořila dívka s kyticí fialek. Byla dcerkou ředitele obecné školy, která s naší sousedila. Společně jsme pak od té doby zabíjeli víkendovou nudu toulkami po okolí. V týdnu jsem jí zval do naší školy na volejbal. V krátké době se stala talismanem naší školy, bez ní nás hra nebavila.\nPotichu jsem vešel do třídy a stoupl za záda děvčete, soustředěného nad psacím strojem. Sklonil jsem se k blonďaté, na krátko ostříhané hlavě a potichu zašeptal: „I love you“, a pro jistotu jsem o krok couvl. Stalo se, co jsem předpokládal. Vyletěla jak péro z kanape, a v okamžiku poznání se snažila na mne vrhnout. Stala se z toho malá honička po třídě, při níž mě častovala slovy jako blbče, pitomče apod. Zadýchaná, v očích jí blýskalo a s ruměncem na tváři se ke mě pomalu blížila.\n„Neumíš zaklepat, víš, jak jsem se strašně lekla?!“\n"Fialko, já to vzdávám, nabízím mír,“ a přiblížil jsem se na dosah.\n"Ale já ne,'' a bouchla mně pěstičkou do zad.\n"Ty snad trénuješ na mistrovství světa, nikdy ses mi nepochlubila, že na psacím stroji takhle válíš,“ snažil jsem se odvést pozornost.\n"Nikdy ses mně nezeptal a nezdržuj, musím to dopsat, na každý ekonomce je to povinný předmět,“ a usedla zpět k psacímu stroji. Zvědavost mi nedala a nakoukl jsem jí přes rameno.\n"Fialko, pokud je to milostný dopis, tak podle toho tempa jak píšeš, musíš být na něj pěkně naštvaná,“ škádlil jsem ji.\n"Doufám, že naše zítřejší návštěva kina stále platí, když jsi mou naději, bez varování, takto zadupala. Šel bych se z žalu opít do němoty, ale nemám v kapse ani vindru.” Rázně vstala a vystrkala mne ze třídy.\n"Už běž, a zítra v sedm večer!“ A práskla za mnou dveřmi.Bylo pravdou, že má kapsa zela prázdnotou, ale v sobotu i v neděli jsem často pracoval ve stájích, na dostihovém závodišti. Chtěl-li si některý z jezdců vzít volno, obrátil se s žádostí na mne. Byl jsem k tomu kvalifikován. Vlastnil jsem výuční list v tomto oboru.\nDo kina jsme to měli s Fialkou asi hodinu volné chůze. Šli jsme proti proudu Vltavy, nasávali vůni z čokoládovny Orion a předháněli se v líčení, jak bychom se přejedli čokolády, kdybychom v továrně pracovali. U pokladny kina jsem zakoupil lístky a odstrčil její nabízenou pětikorunu.\n„Dnes tě, Fialko, zvu. Celý den jsem pracoval, jsem bohatý. Promítají film Pes Baskervillský, takže se těším, jak se budeme bát a držet se spolu za ruce.” Bleskla po mně modrými kukadly a já hned vytušil, že se jí mé těšení nelíbí. Věděla, že mám ve škole známost. Když jsem se v hrůzostrašných momentech filmu snažil najít její ruku, nebyla k nalezení...


V nových vanskách jako po obláčku - Proti šedi\nCosta Mesa, Kalifornie – Vans odstartoval tuto sezónu novými kousky z kolekce ComfyCush – své nejnovější a inovativní produktové linie, která transformuje jeden z nejvíce ikonických a klasických modelů Era za pomoci nejnovějších technologií zajišťujících maximální pohodlí.\nComfyCush Era je důkazem toho, že se Vans snaží přizpůsobit měnícím se požadavkům zákazníků, aniž by slevoval z pohodlí při nošení. Model nabízí jednodílnou konstrukci vnitřku boty, včetně uchycení jazyka, pro lepší pocit i podporu nohy, přidanou podporu klenby a výlisek z pěny a gumy dokonale kombinující jemnost a pevnost pro dlouhotrvající pohodlí. V této sezoně navíc Vans představuje nové barevné variace a stylové potisky vycházející z výrazných klasických kousků.\nVůbec první verze modelu Era byla představena v roce 1976 na popud legend skateboardingu Tonyho Alvy a Stacyho Peralty, kteří si přáli více funkčnosti pro svou aktivní obuv. Ani o desítky let později Vans nepřestává naslouchat kreativním komunitám, a tak přichází s modelem ComfyCush Era, aby vyslyšel žádosti zákazníků o větší pohodlí při zachování ikonického stylu původního modelu Era.\nDíky dlouhé historii značky, zkušenostem s tvorbou designu a pozornému naslouchání zpětné vazbě od zákazníků kombinuje model ComfyCush Era klasický styl a inovativní technologii pro zaručení komfortu, aniž by musel obětovat jedno na úkor druhého.\nPro tuto sezonu Vans vsadil na vizuální umělce Alfonse Gonzaleze a Ellen Rutt, stejně jako na hudebníka Christophera Allana, aby předvedli, jak mohou v modelu ComfyCush Era dělat po celý den to, co je baví a naplňuje.\nModel je nyní k dostání celosvětově. /nákupní místa/


Android 4.2.2 pro HTC One X byl oficiálně vydán [aktualizováno] - Dotekomanie.cz\nAndroid 4.2.2 pro HTC One X byl oficiálně vydán aktualizováno\nAndroid 4.2.2 pro HTC One X byl oficiálně vydán [aktualizováno]\nMichal Mroček • 18. 8. 2013\nDomů » Články » Android » Android 4.2.2 pro HTC One X byl oficiálně vydán [aktualizováno]\nUpdate byl během dnešního dne uvolněn do všech zařízení. Číslo sestavení je v tomto případě 4.18.401.2. Změny a novinky jsou popsány níže v původním článku.\nPokud vám zařízení nenabídne samo aktualizaci, tak běžte do Nastavení – O produktu a zde klepněte na položku Softwarové aktualizace. Aktualizace má přibližně 350 MB.\nSpolečnost HTC před několika měsíci oznámila, že uvolní během letních měsíců update na Android 4.2 pro několik svých modelů.\nJednalo se konkrétně od HTC One, One XL, One X+, One X a také One S (verze se Snapdragonem S4). První ze zmíněných modelů dostal aktualizaci již před několika měsíci. One X+ zatím jen na Tchaj-wanu. Žádné další modely nový Android zatím neobdržely.\nS novou verzí systému přichází taktéž Sense 5.0. Model One X konkrétně získává funkci Blinkfeed a možnost natáčet zpomalená videa. Přepracovány byly taktéž aplikace jako jsou kalendář, hodiny a jiné. Dále přibývají novinky s spojené s Androidem 4.2.2 – ovládací prvky v notifikační liště a widgety na zamknuté obrazovce.\nPro majitele modelu One X se po dnešku otvírá cesta, jak se dostat k nejnovější aktualizaci. Nejedná se zatím o oficiální verzi, kterou by měly dostat všechna zařízení. Sám ale mohu říci, že software je stabilní, byť má o něco horší herní výkon. V Antutu benchmarku zařízení s Androidem 4.2.2 dosahuje hodnot okolo 10 500, kdežto s Androidem 4.1.1 16 000.\nČíslo sestavení nejnovější verze je 4.18.401.1, verze jádra 3.1.10. Za jejím únikem stojí člověk, který si nechává říkat LlabTooFeR. Na svědomí má ROM s názvem MaximusHD. V tomto případě se jedná o verzi 20. Stahovat ji můžete přímo z jeho webových stránek.\nAutoři dalších uživatelských softwarů už začali také pracovat a objevují se další upravené verze. Kompletní seznam najdete na XDA-Developers.\nUpozorňujeme, že k nahrání nové verze systému potřebujete administrátorská práva – jinak řečeno root. Návod jak si rozšířený přístup k datům aktivovat, najdete na stejném fórum. Nezapomínejte, že veškeré kroky děláte na vlastní nebezpečí!


== Můj příspěvek byl vymazán dříve, než jsem stačil reagovat == Pokud se u vašeho příspěvku objeví označení, že pravděpodobně porušuje autorská práva, doporučujeme co nejdříve reagovat. Často se totiž setkáváme s tím, že vkladatel nereaguje ani na opakované prosby o pomoc s úpravami závadných článků. Bohužel není v silách redaktorů vyřešit všechna porušení autorských práv; články, o které vkladatel nejeví zájem, se proto nezřídka mažou. Pokud byl váš příspěvek smazán, a přesto máte zájem jej upravit a uvést do pořádku, napište [mailto:redakce@wikiskripta.eu redakci]. Správci vám mohou smazaný text nebo obrázek znovu zpřístupnit. [[Kategorie:WikiSkripta|API]]


Pirelli očekává jednu až dvě zastávky, Mercedes má výhodu – F1sport.cz\n4. 9. 2016 | Petr Kubala\nV průběhu Velké ceny Itálie 2016 lze očekávat jednu až dvě zastávky v boxech.\nMercedes je v Monze velmi dominantní a svou výhodu ještě posílil v druhé části kvalifikace.\nHamilton i Rosberg se do třetí části kvalifikace dostali na měkké sadě pneumatik a jako jediní z první desítky také na této směsi odstartují do závodu. Strategie může samozřejmě ovlivnit například výjezd safety caru.\nJaké pneumatiky mají jezdci pro závod?\nDalší článek: Podle poloviny tipujících dojedou v Monze první tři jezdci tak, jak odstartují\nTémata článku: Pneumatiky, Pit stop , Pirelli, GP Itálie 2016\nNejlepší práci letos při zastávkách v boxech odváděli mechanici Red Bullu.


BOMAR zvýší kvalitu výstupní kontroly pomocí myAVIS™ - KVADOS, a.s.\nBOMAR zvýší kvalitu výstupní kontroly pomocí myAVIS™\nVýznamný evropský producent strojních pil BOMAR, spol. s r.o., se rozhodl podepsat kontrakt se společností KVADOS Mobile Solutions s.r.o. a implementovat novou produktovou řadu řešení myAVIS™ – Quality Management. S využitím unikátní technologie dynamických formulářů budou definovány podklady pro výstupní kontrolu kvality. Evidovaná data umožní zvýšit úroveň výstupní kontroly a zároveň efektivní vyhodnocování získaných údajů. V rámci projektu budou využity mobilní terminály Intermac řady CN3. Uvedeným projektem otevírá společnost KVADOS, a.s., novou prodejní řadu produktu myAVIS™.


ffffffffffLidové noviny 13. září t.r. hlásaly:“Benedikt XVI. včera přicestoval na čtyřdenní návštěvu Francie, v jejímž rámci navštíví významné poutní místo Lurdy. Na pařížském letišti Orly uvítal nejvyššího představitele římsko-katolické církve francouzský prezident Nicolas Sarkozy s chotí Carlou. Jde o první návštěvu papeže ve Francii od jeho zvolení.“\nffffffffff Sdružení volnomyšlenkářů Francie – člen Světové unie svobodných myslitelů - vydává dvouměsíčník s názvem „La Raison Militante“. Jeho číslo 47 (září – říjen 2008) má na obálce emblém volnomyšlenkářů macešku (francouzsky la pensée rovná se maceška a také myšlenka) se zkratkou své organizace (ADLPF), s heslem „Pochybovat – zkoumat – pochopit – vychovávat!“, s karikaturou šesti řeholníků, jak na kolenou hlavou tlukou o zem s vysoko zvednutými zadnicemi, a s nápisem: „Ani euro z veřejných zdrojů na pobyt papeže ve Francii“. A k tomu sdělení, datované v Paříži 5. července 2008:\nffffffffff„Členové Sdružení volnomyšlenkářů Francie, sekce Světové unie svobodných myslitelů připomínají, že Vatikán není národem-státem. Z toho vyvozují tři závěry: a) Potvrzují svůj stálý požadavek přerušit diplomatické vztahy a neuznat tento pseudostát, který vznikl v roce 1929 Lateránskou dohodou s Mussolinim. Zdůrazňují skutečnost, že Vatikán nepodepsal Všeobecnou deklaraci lidských práv. b) Připomínají, že podle zákona z roku 1905 o rozluce církví a státu nemůže být papež za pobytu ve Francii jako reprezentant náboženství předmětem žádné úřední pocty, takové, jaká se projevuje hlavám skutečného státu. c) Tentýž zákon zakazuje financování jakýchkoliv akcí náboženské povahy z veřejných zdrojů, ať už z fondů národních anebo lokálních. – Nemůže být z těchto zdrojů vynaloženo ani jediné euro na pobyt Benedikta XVI.!“\nffffffffff Další stať, podepsaná šifrou JAP, nese název „Ratzinger v Lourdech – ať jde k čertu!“ Připomíná snad hlavní cíl papežovy cesty, jímž se stalo městečko Lourdes v podhůří Pyrenejí, poblíž s jeskyní Massabielle, kde se měla 11. 2. 1858 zjevit mladé Bernardettě Soubirisové panna Maria a 15. 2. vytrysknout pramen se „zázračně“ léčivými účinky. Stalo se ve Francii citadelou klerikálního šílenství a proto věčným terčem svobodomyslné publicistiky. V ní se uplatnil i volnomyšlenkář Émile Zola (1840-1902) cyklem románů „Tři města“, z nějž první díl má název Lourdes (1894). Náboženské poměry ve dnešní Francii jsou blízké tomu, s čím se setkáváme u nás. Procento praktikujících katolíků je natolik nízké, že i o Francouzích by bylo možno (problematicky ovšem) hovořit jako o „atheistickém“ národě. Odtud také cíl papežské cesty – přes Paříž do Lourdes.\nffffffffff„Dorazí, a Sarkova televize a též hlavní media jeho přátel nás budou zpracovávat informačními masážemi. Z toho během několika dnů vznikne nadšená oslava o pouti k jeskyni a o tisících pošetilých „ubožáků“, jak sem spěchají koňmo, na bicyklech a v automobilech, často ovšem s využitím veřejných prostředků (zapomeňme na zákon z roku 1905 o rozluce, jinak nebudeme zvoleni).\nCo zmůžeme, jako ubozí ateisté? Jsme jednoduše zbavováni práva sdělovat svá stanoviska, naše stanoviska se nehodí ani pro regionální sdělovací prostředky. Co nám tedy zbývá?\nffffffffffMůžeme ovšem vylepovat plakáty, rozdávat letáky (říká se, že to dovedeme...). Mohli bychom také umístit naše transparenty na jejich kostely, avšak za jakou cenu? Padaly by pokuty. Kdo by je zaplatil?\nffffffffff„Náboženství utiskují“, hlásají naši přátelé anarchisté. Po dvou staletích křesťanství znovu prosperuje, dnes také islám, evangelíci a sektáři přebírají štafetu. Lidské bytosti zdá se zapomněly, že jsou svobodnými, že člověk má právo na svobodnou vůli, že může žít bez dogmat a že svoboda existuje bez guruů a papežů.\nffffffffff„Náboženství znamená útisk?“ V každém případě je překážkou emancipace člověka. Degeneruje do podoby klerikalismus, fanatismu a kupčení. Napomáhá mocným udržovat člověka v nevědomosti a v otroctví.\nffffffffffNám volnomyšlenkářům náleží jednat na své úrovní tak, abychom znovu vnášeli sílu a odolnost té nové myšlence, jejíž jméno je laicismus a která je vepsána v ústavě Francouzské Republiky. Žijeme v Republice, avšak trojsloví „Svoboda, Rovnost, Bratrství“ zmizelo z většiny veřejných staveb. Bijme po příkladu našich přátel z Aude na poplach kvůli tomu, že se opouštějí tyto velké zásady. Bijme na poplach, abychom znovu spatřili tato vznešená slova všude tam, kde dříve byla, a ... v srdcích všech občanů Francie.\nJakmile pochopíme smysl těchto tří základních hodnot, rozloučíme se s katolickým panstvem. Jeho řady se umenší a svět se hne směrem k lepší společnosti, spravedlivější a bratrštější...\nffffffffff Autorem třetího textu, který nás může více než zaujmout, je president Sdružení volnomyšlenkářů Francie Joseph Petitjean. Jeho „édito“ má pro nás velmi překvapivý název Od papežství k monarchii – kam spěje Francie? Vysvětlení je nutností. Prezidentem Francie je dnes plným jménem Nicolas Paul Stéphane Sárkozy de Nagy-Bocza (N.S. *28. ledna 1955, prezidentem Francie zvolen 6. května 2007). Jeho otec Pál byl maďarským šlechticem, který prchl z Budapešti před Rudou armádou v roce 1944 a službou v cizinecké legii získal francouzské státní občanství. Jeho matka byla řecko-židovského původu. Přísně katolicky vychovaný Sarkozy je autoritativním politikem, jemuž jeho odpůrci předhazují – snad nadsázkou, že jedná jako monarcha. To je možno demonstrovat i na jeho poměru k „Bohokráli“ („česky“ k Dalaj Lamovi) za jeho nedávného pobytu ve Francii. Vyslal svou manželku s pozoruhodnou minulostí Carlu Bruniovou, aby ho zastupovala na náboženském obřadu, jejž dirigoval teokrat z Tibetu. Host tento se zřejmě urazil, rychle zmizel z Francie se zdůvodněním, že už je unaven cestováním... K problematice Ratzingerova pobytu ve Francii se volnomyšlenkář Petitjean vyjádřil takto:\nffffffffffOkřížovaná Francie - „prvorozená dcera katolické církve“- se připravuje uvítat svého guru. Kdo to zaplatí? To je ovšem první otázka, kterou si klademe. Neví se o tom ovšemže vůbec nic, neboť nikdo nemá tolik kuráže, aby tuto otázku položil těm vyvoleným křesťanům, kteří umožňují „věřícím“ cestovat autobusy nebo vlakem do Paříže nebo do Lourdes takřka zadarmo. Cesty tyto prý jsou pokryty „dary“, často však podporou ze strany toho či onoho sdružení, které by ji však podle zákona z roku 1905 neměly poskytovat. Jde tu o veřejné finance, poskytované k soukromým účelům! Vyslovujme tedy opakovaně náš nesouhlas a vyžadujme vysvětlení tohoto skrytého financování.\nffffffffffProtestujme rovněž proti recepci šéfa Vatikánu ze strany Prezidenta Francouzské Republiky a jeho ministrů. Toho, který nikdy nepodepsal Všeobecnou deklaraci Práv člověka, jenž není představitelem Státu Národa a který nemůže být podle zákona z roku 1905 hostem oficiální recepce.\nffffffffffNelze opomenout, že Benedikt XVI. – tak ho oslovují jeho stoupenci – byl kardinálem Ratzingerem, vojákem wehrmachtu, což nikdy nepřiznal. Včera byl a je i dnes pokládán i mnohými katolickými intelektuály všech zemí za nesmiřitelného konzervativce a konformistu.Nebylo však jeho přijetí Presidentem také poctou tomuto pancerkardinálovi“, kterého hlava státu tolik obdivuje?(Připomeňme podobnost s lateránským obřadem superiority kněze nad učitelem!)\nffffffffffN. S. svým jednáním vyvolává závěr, že vede Francii k monarchistickému systému. Tuto orientaci potvrzuje dennodenními rozhodnutími, která připomínají jednání „prince“ (dárky ministrům v podobě CD Carly Bruniové, manipulace volbami na kongresu ve Versailles, jmenování nové rady ve France-Télevision atd.).\nffffffffffLaurent Joffrin odhalil ve svém posledním románě „Král je nahý“ (Le Roi est nu, vydal Robert Laffont) monarchistické sklony Sarkozyovy. V jeho šesté kapitole analyzuje „sarkozistický pokud o velký obrat dozadu směrem k takovému chápání kultu, jež nás vede zpět ke konservativismu XIX. století. Vyložil prezidentův „pozitivní laicismus“ jako „nutnost přehodnocení náboženství“, neboť pro něho se „náboženství zabývá výhradně duchovnem, to jest podstatou“, a dospěl k závěru, že pro prezidenta je „náboženská skutečnost významnější než skutečnost sociální“.\nffffffffffBonaparte uvažoval ve své době právě na toto téma takto:“...bez víry v život posmrtný bude lid usilovat o naplnění svých přání už na tomto světě.“ To se monarchům pochopitelně nemohlo zamlouvat.\nffffffffffPro nás volnomyšlenkáře je to naopak jednou z odpovědností každého občana. V demokratickém zřízení je lid nejvyšší, suverénní mocí: je tedy jeho právem nejenom své požadavky formulovat, ale také být slyšen a vyslyšen! Soustava Práv Člověka se obecně uznává déle než polovinu století. Umožňuje většině zemí vyhnout se smrtelným úzkostem v revolucích a v občanských válkách.\nDemokracie nepotřebuje náboženskou spiritualitu. Náboženství je překážkou na cestě k emancipaci veškerého lidského bytí. Náš zápas nebude dokončen, dokud se Člověk nezbaví dogmat, limitujících jeho svobodu myslet a jednat.\nffffffffff Je na nás, abychom vyložili, že nejsme „žrouti farářů“, ale že jsme bojovníky za Svobodu, která přináší Rovnost a Bratrství, prostřednictvím tolerance a svobodné volby, a že tímto způsobem je možno překonávat nevědomost a otroctví.\nffffffffff P.S. Překvapením je rozhodnost, s jakou volnomyšlenkáři ve Francii čelí projevům klerikalismu tak, jak se projevuje i na nejvyšší úrovni. Je nepochybné, že Benedikt XVI. si dny pro pobyt ve Francii ve dnech 12.-15.září letošního roku vybral opravdu promyšleně. Jistě měl za sebou výsledky důvěrných konsultací jak s francouzskými vládními činiteli tak i s římskokatolickými hodnostáři. Francie má 58,5 milionů obyvatel (2002), k římskému katolicismu se hlásí na 73 % obyvatel, „věroučné“ úkony praktikuje jenom necelých 6 % obyvatel: dokonce méně než u nás. Počty účastníků na setkáních v Paříži a v Lourdes nejsou tedy překvapující, i když může jít skutečně o statisíce. Nesmiřitelná rozhodnost volnomyšlenkářů má na své straně jednak zákon o separaci státu a církví ve Francii z roku 1905, a přáli bychom si, kdyby takovýto zákon byl u nás prosazen co nejdříve.\nffffffffff Pobyt papeže ve Francii je ovšem hlavním, nikoliv však jediným tématem posledního čísla revue La Raison Militante. Můžeme v něm dále číst stať Denise Pelletiera Klerikalismus v kraji Jura (pokračování, nikoliv však konec). Zaujme komuniké Laicismus, rovnost žen a mužů, smíšené třídy na školách, s neuvěřitelnou informací o tom, že Tribunál vyšší instance v Lille zrušil sňatek se zdůvodněním, že nevěsta ztratila panenství před jeho uzavřením. Takřka k neuvěření je případ učitele hudby v Cintegabelle (Horní Garonna) Erika Fellera, jemuž místní farář znemožňoval výuku hry na varhany v místním chrámu požadavkem, aby předložil křestní list (nepochybně také projev katolického antisemitismu)...Čteme o aktivitách volnomyšlenkářů v krajích (departementech) Vysoké Alpy (Hautes-Alpes), Přímořské Alpy (Alpes Maritimes), Isère, Jura a Yvelines. Mimořádnou informační hodnotu má zápis ze zasedání Akčního výboru Sdružení volnomyšlenkářů Francie, které se konalo v Paříži 5. července 2008. I pro nás jsou důležité informace o kontaktech: časopis je možno objednat na adrese Dominique Roger, 22 rue Jean Perrin, 29200 Brest. Site Internet: www.librepenseur-adlpf.org.


Ubytování Rokytnice nad Jizerou a okolí nabízí pro návštěvníky obce Rokytnice nad Jizerou širokou škálu možností. Ubytování Rokytnice nad Jizerou představuje nabídku od kempu, romantické ubytování na chalupě, apartmánu nebo ubytování s polopenzí nebo celodenní stravou v penzionu nebo hotelu. Pokud nenajdete ubytování podle vašich představ přímo v obci Rokytnice nad Jizerou , tak zcela jistě najdete odpovídající nabídku ubytování v jejím nejbližším okolí. Turistický region Krkonoše je atraktivní pro dovolenou po celý rok.\nPřesto nejvíce návštěvníků přichází navštívit Krkonoše v době letní a zimní dovolené. Zvláštní kapitolou jsou Vánoce a Silvestr nebo jarní prázdniny. Zde je nutné rezervovat ubytování ve značném předstihu, protože v těchto termínech bývají ubytovací kapacity zcela plné. A ceny ubytování v lokalitě Rokytnice nad Jizerou ? Najdete zde ubytování ve všech cenových kategoriích, a to i za velmi příznivé ceny v kategorii levné ubytování.\nPension Horalka se nachází v Rokytnici nad Jizerou, v části nazvané Horní. Rokytnice nad Jizerou je jedním z nejznámějších lyžařských středisek v Krkonoších. Ale toto horské městečko nabízí svým návštěvníkům odpočinek a relaxaci po celý rok. Na své si přijdou milovníci horských kol, pěší turistiky, houbaři i vyznavači raftingu.\nChata Vltava se nachází v Rokytnicí nad Jizerou, která je jedním z nejoblíbenějších zimních středisek regionu Krkonoše.\nRestaurace – pension Horalka\nRestaurace v pensionu Horalka ráda přivítá všechny návštěvníky Rokytnice nad Jizerou v příjemném prostředí horské chalupy.\nVíce ubytování v lokalitě Rokytnice nad Jizerou\nNacházíte se na Rokytnice nad Jizerou


Na provoz má policie o 47 milionů méně - Zlínský deník\nNa provoz má policie o 47 milionů méně\nZlínský kraj – Pořádně utáhnout opasky si musejí v tomto roce policisté ve Zlínském kraji. Na provozní náklady totiž mají o čtyřicet procent nižší rozpočet. Šéf krajských policistů Bedřich Koutný ale slibuje: Na výkonu služby v terénu se to neprojeví.\nFokusu chybí peníze. "Ministerstvo a kraj si problém přehazují jako horký brambor," říká ředitelka Fokusu Miluše Balková.Foto: Archiv Deníku\nZatímco loni měli policisté k dispozici 97 milionů, letos si musí vystačit jenom s padesáti. „Je to pro nás takřka smrtící. Úspory například hledáme v energiích. Sledujeme účty za elektřinu, za teplo i vodu. Také chceme získat peníze z odprodeje budov, kde sídlila cizinecká policie, a to ve Svatém Štěpáně, Strání a v Karolince,“ vyjmenoval ředitel.\nŠetření se projeví i na platech samotných policistů. Stejně jako například hasiči, i oni budou mít na výplatní pásce o deset procent méně.\nKvůli výrazným škrtům v rozpočtu by podle Koutného nemělo dojít k propouštění policistů nebo občanských zaměstnanců. „Už loni jsme měli snížený rozpočet a zvládli jsme to. Nebyl propuštěný jediný policista a také jsme jako jedni z mála nemuseli rušit žádnou policejní služebnu,“ vysvětlil Koutný.\nDodal ještě, že se pouze nebudou obsazovat místa některých vedoucích pracovníků, kteří krajské policejní ředitelství opustili v loňském roce.


Krávy, metan a klimatická hrozba aneb Jak na hamburger a steak inovativně | Kurzy.cz\nInvestice | 22.08.2021 21:10:43\nZa globálním oteplováním stojí skleníkové plyny. Metan přitom může být nebezpečnější než oxid uhličitý. Krávy chované pro masný a mlékárenský průmysl jsou hlavním zdrojem metanu v atmosféře a pozornost investorů, kteří řeší udržitelnost, přitahuje řada průkopnických metod toho, jak se vyhnout "emisím z hospodářských zvířat", nebo je alespoň snížit.\nMezi klíčové součásti boje proti globálnímu oteplování nepatří jen řešení toho, co vychází z továrních komínů nebo výfuků aut, ale i to, co vychází z krav. Snížení nebo zamezení vypouštění obrovského množství škodlivého metanu, který krávy produkují při říhání nebo flatulaci (ano, tušíte správně, co to slovo znamená), je účinným způsobem boje proti změně klimatu.\nOxidu uhličitému je mezi skleníkovými plyny věnována velká pozornost, ale metan je v některých ohledech ještě nebezpečnější škodlivinou. Tvoří značnou část přízemního smogu a je zodpovědný za přibližně 30 % globálního oteplování již z doby před průmyslovou revolucí. Dvěma hlavními zdroji emisí metanu z lidské činnosti jsou chov hospodářských zvířat a těžba ropy a zemního plynu.\nVedle dekarbonizace představuje i snižování emisí metanu významnou příležitost v boji proti změně klimatu. Zatímco emise CO2 zůstávají v atmosféře po celá staletí, metan se rychle rozkládá a do deseti let z velké části zmizí. To znamená, že snižování emisí metanu může přispět ke zpomalení globálního oteplování rychleji a zřetelněji než snižování emisí CO2.\nNová zpráva OSN o globálním problému jménem metan, která byla zveřejněna letos v květnu, uvádí, že snížení jeho emisí o 45 % by podle odhadů zabránilo 260 tisícům předčasných úmrtím ročně, stejně jako by zabránilo 775 tisícům návštěv nemocnic kvůli problémům s astmatem, 73 miliardám hodin ztracené práce v důsledku extrémních veder a 25 milionům tun ztrát na úrodě. Podle zprávy by to také pomohlo zabránit teplotnímu přírůstku o téměř 0,3 stupně Celsia k roku 2045.\nProblém emisí metanu z hospodářských zvířat není žádnou novinkou. Týká se především přežvýkavců, včetně skotu, ovcí a koz. Poté, co jsou tráva nebo obiloviny přijaty do bachoru (předžaludku nebo prvního žaludku zvířete), jsou tráveny procesem zvaným enterická fermentace. Při něm vzniká značné množství metanu jako vedlejšího produktu, který se pak uvolňuje do atmosféry při říhání zvířat (tvoří až 95 % jejich emisí metanu) a při vylučování plynu z opačného konce jejich trávicí soustavy.\nChov hospodářských zvířat je největším zdrojem metanu způsobeným lidskou činností a představuje třetinu celosvětových emisí metanu. Těžba, zpracování a distribuce ropy a zemního plynu vytvářejí pouze pětinu.\nCelý článek najdete na https://www.investicniweb.cz/investice/akcie/kravy-metan-klimaticka-hrozba-aneb-jak-na-hamburger-steak-inovativne\n30.04.2021Vybíráme šťavnaté maso na gril: steak, kotletu, žebírka, ale i bůček Jana Brožková (Bydlet.cz)\n09.02.2021Tajemství dokonale šťavnatého steaku Jana Brožková (Bydlet.cz)\n25.01.2021Japonsko: Zvoní steakům hrana? mzv.cz (MZv ČR)\n30.10.2020Alois Rašín a dvě krávy Patria (Patria Finance)\npĂˇtek 24.9.2021 06:02:04


Jak nakupovat udržitelně a ekologicky - Mladypohled.cz\nJak nakupovat udržitelně a ekologicky\n31/12/2020 01/12/2020 Redakce 412 Views\nV dnešní době není těžké sehnat (téměř) cokoliv, na co si zrovna vzpomenete. Během chvíle si koupíte na internetu vše od potravin až po automobil, a většinu z toho Vám dopravce doveze až domů. Kde ale shánět „nové“ věci, když chcete smýšlet tak trochu udržitelně, a není Vám lhostejné, jaký dopad má náš konzumní způsob života na planetu?\nDobrá zpráva je, že šetrně a ekologicky se dá sehnat všechno. Někdy to sice stojí více času, úsilí a často i peněz, ale Váš dobrý pocit a pozitivní vliv na prostředí, ve kterém žijeme, to může snadno vynahradit.\nOpravdu to potřebuju?\nKdyž máme potřebu si něco nového pořídit, stojí za to zamyslet se, zda to opravdu potřebujeme. Vyhněte se tedy chození do obchodů „jen tak“, třeba při čekání na autobus, které často vede k nepromyšleným nákupům nepotřebných věcích.\nPokud se někde něco zalíbí, nekupujte to hned. Až přijdete domů, napište si to na lísteček a ten dejte třeba na ledničku nebo na jiné místo, které máte často na očích. Pokud ani po dvou týdnech nebo měsíci Vaše touha po dané věci nezeslábne, pak běžte a kupte si ji.\nMnohem častěji se ale stane, že postupně dojdete k tomu, že bez té věci žijete doposud a pokud si ji nepořídíte, vůbec nic se nestane. Je ale jasné, že některé věci opravdu potřebujete. Průběžně doplňovat šatník, shánět povinné školní nebo pracovní pomůcky, nebo vybavovat domácnost, tomu se nikdo nevyhneme. I to jde ale zvládnout bez zbytečných nákupů nových věcí.\nKnihovna a její příbuzní\nChodit si půjčovat knihy do knihovny nám přijde normální. Půjčit se dá ale i leccos dalšího. Speciální půjčovny Vám zapůjčí různě věci od zahradního nářadí, přes karnevalové kostýmy až třeba po sportovní náčiní. Různorodé věci si můžete půjčit a vyzkoušet třeba i v Knihovně věcí.\nPrvní taková knihovna vznikla v Praze pod názvem Library od Things Prague (LoT), postupně ale přibývají i v dalších městech. Po tom, co zrovna potřebujete, se také můžete poohlédnout mezi svými přáteli a známými. Brzy si vytvoříte systém, v němž každý bude vědět, co si může od koho vypůjčit. Pokud něco nepoužíváte pravidelně, není nutné to vlastnit. Výhodou je také, že doma nebudete obklopeni věcmi, protože ty, co budete potřebovat, si půjčíte jen na krátkou dobu, a ty, které vlastníte ale zrovna nepoužíváte, bude mít zase půjčené někdo jiný.\n← Cestování s miminkem. Co si vzít s sebou?\nKdyž venkovní osvětlení, tak s pohybovým čidlem →\nVolíme outfit na silvestrovskou noc\n30/12/2018 Redakce Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Volíme outfit na silvestrovskou noc\nJak kombinovat černou a bílou?\n08/03/2019 admin Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Jak kombinovat černou a bílou?\nKukly a klobouky v popředí\n31/10/2021 Redakce Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Kukly a klobouky v popředí


ŽENA-IN - Africké fialky to je moje!\nAfrické fialky to je moje!\nMoje nejoblíbenější květiny jsou poslední půlrok africké fialky a teď také gloxinie. Proto posílám tři fotky fialek a další jsou ve fotoalbu.\nMilá redakce a milé spolučtenářky,\nkdyž se tedy dnes chlubíme, tak se pochlubím i já.\nKrom toho, že také vyšívám, pletu košíky z pedigu (za což děkuji Táňulce), také pěstuji všelijaké květiny.\nMoje nejoblíbenější květiny jsou poslední půlrok africké fialky a teď také gloxinie.\nProto posílám tři fotky fialek a další jsou ve fotoalbu.\nSnad Vám také pohled na ně rozveselí dnešní podzimní den tak jako mně.\nNás tedy obveselily. Ty kytky jsou nádherné!\nI vy se můžete pochlubit.\nRedakční e-mail je tady od toho\njojo,ty seš kouzelnice na fialky to už vím dávno\nzn0uz4: moc hezké\njen pridam fotku fialek moji zeny...\nIvana. tak to bylo tvoje....hmm nádhera:-))\nPavla_b: dík. jestli byla za jménem tečka tak moje bylo\nKrásný , už jsem koukala na tvoje fotoalbum - aspoň doufám, že to bylo tvoje\nkat: tak přijd na auditko pokecat


Své oběti vyvlekly za vlasy z tramvaje - Pražský deník\nSvé oběti vyvlekly za vlasy z tramvaje\nLIBEŇ - Kriminalisté z „osmičky“ v minulých dnech řešili svým způsobem nezvyklý útok na cestující veřejnost – dvě nezletilé sestry totiž rovnou v tramvaji svým obětem nezakrytě naznačily, že budou v následujících minutách okradeny.\nMĚSTSKÁ HROMADNÁ DOPRAVA. V metropoli patří mezi nejspolehlivější formu přepravy, přesto se mezi cestujícími občas objeví i kriminální živel./Ilustrační foto Foto: Martin Divíšek\nDuo loupeživých sester si pak počínalo nevybíravě, a drsný fyzický útok na své oběti byl samozřejmým zakončením loupeže jako takové.\nČekali na ně jejich komplicové\nKaždodenní cestování v pražské městské hromadné dopravě se může během krátké chvíle stát pro někoho noční múrou. Stačí, když za bílého dne nic netušícímu pasažérovi vstoupí do života kriminální živel, který ještě nedosáhl ani plnoletosti. „Nezletilí sourozenci, v tomto případě dívky, si vyhlédly své oběťi na Floře. Byly to rovněž dívky, které sotva dovršily patnácti let věku.\nÚtočnice ze svého úmyslu na cizí úkor si přilepšit přešly rovnou k věci – přikázaly těmto dvěma vyhlédnutým dívkám, aby raději s nimi dobrovolně z tramvaje vystoupily,“ řekl úvodem Deníku šéf zasahujících kriminalistů Martin Beránek. Vystrašené vrstevnice pochopitelně tuto málo lákavou nabídku strávit pár minut s někým cizím razantně odmítly. To už ale nebylo loupeživým sestrám zrovna po chuti a zkaženou náladu daly ihned najevo. „Své oběti za vlasy vyvlekly z tramvaje na zastávku a násilně je odtáhly za roh domu nedaleko parku,“ pokračoval ve výčtu situací kriminalista Martin Beránek.\nZastávku si sesterské duo zřejmě nezvolilo náhodně – za domem totiž čekali jeho kumpáni. Pak začal rychlý „výslech“ přepadených a vystrašených dívek, kdy musely svým „únoskyním“ přiznat, co zrovna mají cenného u sebe. „Zmatené dívky pak samozřejmě odpověděly, že nic, co by stálo za kořist, u sebe nemají. To už byl signál pro komplice sesterského loupeživého dueta, kteří na něho předem čekali. Chlapci začali přepadené dívky škrtit a prohledávat,“ poznamenal známý policista.\nRychlé sondáži zlodějských prstíků neunikla kabelka jedné z přepadených dívek, pozorným očím pak módní přehrávač hudby, který měla na krku druhá z dívek. Kabelka však loupeživé partě nenabídla zhola nic, za vděk tedy vzala alespoň zmíněným přehrávačem.\nV poslední chvíli se přepadené dívky zmohly na pasivní odpor, kdy nepříliš úspěšným lupičům vyhrožovaly policií. Jejich vyhrůžka se ale nesetkala s úspěchem, protože dočista zklamaná lupičská parta pak zmizela v pražských ulicích. Ne však na dlouho, protože kriminalisté je záhy dopadli a nyní případ šetří příslušné instituce.


Koaliční partneři doporučí Jourové do týmu své lidi - Novinky.cz\nNovinky.czDomácíKoaliční partneři doporučí Jourové do týmu své lidi\nMinistryně pro místní rozvoj Věra Jourová by měla zamířit do Evropské komise. Foto: Milan Malíček, Právo\n22. 7. 2014, 15:17\nKoaliční partneři si za to, že kandidátkou na eurokomisařku bude zástupkyně ANO, vymohli několik věcí. Premiér Bohuslav Sobotka (ČSSD) už v pondělí uvedl, že výměnou za stažení kandidáta ČSSD, kterým byl exministr financí Pavel Mertlík, bude více peněz na sociální služby a vyšší růst minimální mzdy. Kromě toho strany také nominují své zástupce do týmu Jourové. [celá zpráva]\n"Dostávám tipy na lidi, kteří už teď pracují v Bruselu," řekla Jourová. Několik velmi dobrých tipů dostala od státního tajemníka pro evropské záležitosti Tomáše Prouzy. "Do pondělí bych měla dostat tipy, které mi dají koaliční partneři. Na tom je dohoda," uvedla Jourová.\nDalší podmínky nejsou, tvrdí Jourová\nNa dotaz, zda je podmínkou, aby si někoho z těchto nominantů vybrala, dodala: "Takhle to nezaznělo, ale jsme dohodnuti, že si od nich vezmu kandidáty a budu je zvažovat."\nV médiích se už dříve spekulovalo o tom, že ČSSD by mohla podpořit ministryni pro místní rozvoj jako eurokomisařku také výměnou za obsazení postu generálního ředitele státní služby. Podle Jourové však na koaličním jednání žádné takové personální požadavky vzneseny nebyly.


Valentýnské odběry krve objevily téměř tři desítky nových dárců... - Pardubice ŽIVĚ\nKraj Nemocnice Orlickoústecko Pardubicko Zdravotnictví Zprávy\nValentýnské odběry krve objevily téměř tři desítky nových dárců…\nPardubice / Ústí nad Orlicí – Bezmála tři desítky nových dárců nejcennější životní tekutiny se objevily v rámci Valentýnských odběrů krve, které jsou tradiční náborovou akcí pořádanou Nemocnicí Pardubického kraje.\nV Orlickoústecké a v Pardubické nemocnici se odebírala „valentýnská“ krev. U příležitosti svátku zamilovaných se konala tradiční akce, jejímž cílem je přilákat nové zájemce o dárcovství nejcennější životní tekutiny. Tentokrát se dárcovské registry rozrostly o 27 jmen dárců, kteří si prožili svou premiéru na odběrovém lůžku. Celkově se do Valentýnských odběrů krve zapojilo 145 lidí.\n„Snažíme se získat nové dárce, kteří budou na odběry krve docházet pravidelně. To je pro nás důležité. Ze statistik víme, že zhruba dvě třetiny prvodárců z valentýnské akce se k nám vracejí na další odběry. Budeme velice rádi, když tomu tak bude i v případě prvodárců z letošního ročníku náboru,“ řekla primářka hematologicko-transfuzního oddělení Orlickoústecké nemocnice Dagmar Nechvílová.\nOproti minulým letům však na odběrové sály zamířilo o něco méně dárců. „Počty jsou nižší. Svou roli mohlo sehrát období chřipek nebo termín těsně po jarních prázdninách a po návratech lidí z hor,“ domnívala se primářka transfuzního oddělení Pardubické nemocnice Helena Geierová a dodala: „Máme však zkušenost, že tyto náborové akce mají dozvuk v podobě zvýšeného zájmu prvodárců při následujících odběrových dnech. Věříme, že tomu tak bude i letos. Určitě kdykoliv rádi přivítáme nové zájemce o dárcovství krve.“\nDo Orlickoústecké nemocnice při čtrnáctém pokračování této náborové akce přišlo na svatého Valentýna darovat krev 85 dárců. Dvacítka z nich úplně poprvé. „Myslím si, že lidé o dárcovství krve většinou nehledají informace sami od sebe, ale někdo je k té myšlence musí přivést,“ prozradila v pátek během odběru prvodárkyně Michaela. Její slova se hned během dopoledne potvrdila. Ve většině případů totiž nepřišli prvodárci sami, ale v doprovodu svých partnerů, příbuzných nebo kamarádů. Jedním z nich byla i paní Monika. „Manžel už mě dlouho přemlouval, přišli jsme dnes spolu a přidala se i švagrová. Oni už ale chodí pravidelně. Já jsem si vyzkoušela, že odběr nebolí. Všichni jsou tady hodní a příjemní, tak budu chodit i dál. Když někomu pomůžu, tak to je jen dobře,“ řekla prvodárkyně přímo na odběrovém křesle. Na svůj první odběr krve vyrazil i pan Dominik. Ten přišel v doprovodu manželky, která sama darovala krev poprvé před pár lety právě během Valentýnských odběrů. „Chtěl jsem se také dozvědět něco o svém zdravotním stavu, jakou mám krevní skupinu a bavili jsme se o darování krve už dříve s kolegy v práci, tak jsme teď tady,“ dodal.\nNásledně se „valentýnská“ krev odebírala během pondělního dopoledne na transfuzním oddělení Pardubické nemocnice, kde se konal devátý ročník této tradiční náborové akce. Na odběrových lůžkách se postupně prostřídalo 60 dárců nejcennější životní tekutiny. Sedm z nich absolvovalo svůj první odběr v životě.\nPremiéru měla třeba Jana Horáková z Choltic. O dárcovství krve přemýšlela již delší dobu. Ostatně příklad má ve své rodině, pravidelným dárcem je její tatínek. „Já jsem zatím darovala dvakrát vlasy. Ale chtěla jsem jít i darovat krev. Kolegové z práce chodí, tak jsem se rozhodla, že půjdu také. Jsem moc ráda, že jsem tady. Mám z toho dobrý pocit,“ řekla Jana Horáková.\nNa odběrové lůžko na transfuzním oddělení se chce vracet pravidelně. „Určitě to mám v plánu. Tedy pokud to půjde. Mám totiž hrozně úzké žíly. Ale doufám, že aspoň jednou za rok bude možné darovat krev,“ řekla Jana Horáková po své odběrové premiéře.\nValentýnské odběry krve měly opět své patrony. V Orlickoústecké nemocnici se této role již tradičně zhostil senátor Petr Šilar, nábor dárců v Pardubické nemocnici podpořili místopředsedkyně Senátu Miluše Horská a první náměstek hejtmana Roman Línek. Záštitu nad oběma akcemi měl rovněž krajský radní pro zdravotnictví Ladislav Valtr. Většina z nich valentýnské odběry opět podpořila aktivně darováním krve.\n← Po dálnici D11 jel 191 km/h! Dálniční hlídce policistů však neujel…\nNejšikovnější žáci jsou z Výprachtic… →


Hotel Slávie - Cestovník.cz\nNázev: Hotel Slávie\nAdresa: Železničářská 28 A\nTelefon: +420 475 530 435\nHotel se nachází v klidné části města Ústí nad Labem, ve čtvrti Střekov. Pro ubytované je výchozí cestou na hrad Střekov (asi 20 min chůze), dále k vodopádům na Vrkoči, do Dubiček, Stadic atd. K výletům na termální koupaliště nebo do Velkých Žernosek k návštěvě vinných sklepů a do Litoměřic lze využít cyklostezku.\nHotel má uzavřené parkoviště a garáže na úschovnu kol. Pro hotelové hosty máme připravenou zahradní restauraci, kulečník, stolní tenis, stolní kopanou a pro déle ubytované i kola.\nZa dvoulůžkový pokoj s koupelnou, televizí, satelitem, minibarem zaplatíte 830,- Kč, se snídaní 970,- Kč. Pokoj s koupelnou na patře, televizí, satelitem, některý je i s lednicí vybavenou nápoji 560,- Kč, jednolůžkový pokoj s koupelnou a se snídaní 830,- Kč, jednolůžkový pokoj s koupelnou na patře 290,- Kč.\nSnídaně podáváme od 7 hodin ala cart výběr z 25 pokrmů, obědy od 10,30 hod - denně připravujeme 20 - 25 druhů jídel v ceně 40 - 54,- Kč a čtyři druhy zeleninových salátů (zelný salát nabízíme v době oběda k hotovému jídlu zdarma). K večeři Vám můžeme nabídnout hovězí, vepřové, kuřecí maso, zvěřinu, ryby, bezmasá jídla, zmrzlinové poháry, v počtu asi 70 druhů. Přijďte nás navštívit, rádi Vás uvítáme.


Hojsova Stráž - Brčálník a okolí, historie místa, lidé - Rozšířené přílohy k historii - 26 Dakota\nÚvod » Rozšířené přílohy k historii » 26 Dakota\nNa cestě z železniční zastávky Brčálník k tunelu, je možno vidět pod na okraji louky pod stromy zbytky kamenných základů a betonových schůdků bývalé skautské rekreační chaty Dakota. Stála na stavební parcele po zbourané usedlosti Stockgütlu.\n(foto od A. Šatrové)\nDakota bývala jednoduchá přízemní dřevěná stavba se sedlovou střechou a s přístřeškem, kterou a tohle místo přenesli z Plzně. Stála na Borech v Čechově ulici a sloužila škodovácké učňovské mládeži.\n(foto od A Šatrové)\nDakota byla základna plzeňského skautského oddílu založeného v roce 1935, který vedl Jožka Knapp, umučený později v Terezíně. Od roku 1939 do roku 1940, kdy byla organizace zrušena, oddíl vedl Jan Kraus - Šiwo, který byl rovněž vězněn v Terezíně. Skauti na Dakotu jezdili od roku 1951 a naposledy tady bylo pořádáno zimní táboření v roce 1970. Z doby, kdy tu chata stála, je v lese na stromě u křížku upevněno na památku umrlčí prkno Šedého Vlka.\nŠedý Vlk byl bratr Antonín Šefčík, který v srpnu 1969 zemřel uprostřed šumavské přírody při cestě na železniční zastávku.\nVedle objektu bylo ohniště a kolem postaveny bohatě vyřezávané a barevně zdobené totemy. Totemy podlehly zubu času. Připomínkou je již jen napodobenina jednoho z nich, který stojí u chalupy pana Malána u elektrárny (na místě bývalého Karlova mlýna), který vyráběl jeho syn.\nSnimek ze skautského věstníku (foto poskytl p. Sofron)\nInformace o Dakotě a o přírodních zajímavostech tohoto údolí mi laskavě poskytl Jaromír Sofron RnDr. z Nové Huti u Plzně, který byl tehdy účastníkem skautských výprav a v rámci své profese botanika a přírodovědce Západočeského muzea a dalších významných institucí prováděl nejrůznější výzkumy v údolí, např. v místě nádrže u elektrárny. Cenné informace a fotografie mi poskytla paní Alexandra Šatrová z Klatov.\nDále moc děkuji za upřesnění údajů a poskytnutí fotografií panu Davidu Kourovi, skautskému archiváři Krajské rady Junáka:\nRok 1969 Západočeská lesní škola Dakota, Šumava - Brčálník, návštěva náčelníka Junáka br. RNDr. Rudolfa Plajnera (foto od p.D. Koury)\nRok 1969 ZPČ LŠ Dakota na Šumavě Brčálníku, vpravo J. Kraus Šiwo - vůdce LŠ\nTotem u Dakoty ( věstník - poskytl p.Sofron)\nČlánek ze skautského věstníku (poskytl p. Sofron)\n"Pamětní" prkno Šedého vlka\nDalší obrázky od Alexandry Šatrové\nDalší nádherné fotografie jsou od pana Louly, který se zná se synem Šedého vlka - Václavem Šefčíkem:\nZbytky Dakoty dnes:\nObrázek z roku cca 1980 od pana Nováka (jeho babička byla Frischová z Frischwinklu a pradědeček kovář Denkscherz z Hojsovky):


Zapojení informačních center do aktualizace obsahu informačního systému cestovního ruchu - World Media Partners s.r.o.\nZapojení informačních center do aktualizace obsahu informačního systému cestovního ruchu\nStředa, 01 listopad 2006\nJak jsme již v minulosti informovali, završením aktivit Pardubického kraje na podporu návštěvnosti kraje má být spuštění v současné době budovaného turistického portálu východních Čech na adrese www.vychodni-cechy.info a na jiných doménách v dalších 6 jazykových mutacích. Jeho cílem je kromě vytvoření komplexního zdroje turistických informací východních Čech pak také shromáždit a zpracovat výstupy všech ostatních dodavatelů, což při rozsáhlosti všech projektů není zcela triviální záležitost.\nKonkrétně se jedná o projekty „Vytvoření sítě certifikovaných turistických informačních center na území Pardubického kraje a podpora zvýšení kvality jimi poskytovaných služeb“ realizovaný firmou OHGS a projekt „Systém přípravy turistických produktů v Pardubickém kraji“ realizovaný firmou ARC Mikulov. To vše má pak završit Propagační a informační kampaň Pardubického kraje a poslední pátý projekt Partnerství pro rozvoj cestovního ruchu, jehož výsledkem by mělo být profesionální řízení turistické destinace.\nK tomu, aby mohl být vytvořen kvalitní a aktuální obsah portálu, bylo nezbytné zapojit turistická informační centra v kraji, kterým bylo rozšířeno jejich administrační rozhraní o tzv. „Správu okolí“. Provádění aktualizací a doplňování dat v této správě je mimochodem jedním z požadavků nově zaváděné certifikace TIC, která se naplno rozběhne příští rok.\nVzhledem k tomu, že turistický portál východních Čech bude využívat centrálního datového jádra serveru CZeCOT.com , výhodou tohoto propojení je, že jednou zadaná informace do systému se objeví nejen v rámci webu www.vychodni-cechy.info , ale také v celostátním informačním systému cestovního ruchu ČR www.CZeCOT.com.\nNyní si představme onen systém administrace. Stránky administrace jsou zabezpečené protokolem SSL s certifikátem od důvěryhodné certifikační autority Thawte se 128bitovým šifrováním. Pro pohodlnou práci s administrací doporučujeme používat prohlížeč Mozilla Firefox nebo prohlížeč Opera, které umožňují otevření více panelů v okně prohlížeče. Administrační rozhraní je společné jak pro provozovatele komerčních zařízení cestovního ruchu (hotely, restaurace apod.), tak informační centra, která oproti nim vykonávají onu zmíněnou správu okolí. Struktura bodů zájmů (zařízení ces-tovního ruchu) v rámci centrální databanky je založena na tzv. střediskovém systému, které jsme si představili již dříve. Nicméně zopakujme, že střediska se vždy vážou k jednomu zařízení (objektu) s tím, že v případě úspěšné validace jeho adresy dle Územního identifikačního registru se automaticky doplňují příslušné GPS souřadnice. Firma totiž díky odkupu disponuje databází GPS souřadnic všech adresních bodů ČR (samozřejmě až na drobné výjimky).\nNyní k samotné správě okolí. Ta byla naprogramována v rámci administrace dle pravidel stanovených koordinační radou cestovního ruchu Pardubického kraje, která kromě zástupců Krajského úřadu zahrnuje také představitele dodavatelů ostatních projektů na podporu rozvoje cestovního ruchu.\nDůležitým aspektem správy okolí v Pardubickém kraji je tzv. bezmezerovité rozdělení území mezi turistická informační centra. Toto rozdělení je prováděno vždy výčtem obcí a bylo na základě vzájemné dohody stanovené v rámci projektu certifikace TIC. Vzhledem k tomu, že každý bod zájmu v databázi je připojen k nějaké obci, každému informačnímu centru jsou vlastně takto nepřímo přiřazeny zařízení cestovního ruchu, nad kterými vykonává správu. Mimochodem do budoucna právě množství těchto objektů má určovat výši paušální odměny vyplácené Pardubickým krajem na provoz a podporu infocenter.\nPojďme si nyní něco říci o rozsahu práv informačních center v rámci administrace. Celý systém je založen na tom, aby si samotný provozovatel zařízení cestovního ruchu, ať se jedná o hotel či památku, údaje o sobě samém, tedy kontaktní informace, poskytované služby, akce apod., aktualizoval sám. Portál bude nastaven tak, aby právě objekty těchto aktivních administrátorů přednostně vypisoval a propagoval. Informační centrum se tedy vlastně stává jakýmsi prostředníkem, který by v budoucnu měl zajistit, aby provozovatelé onu aktualizaci opravdu prováděli. Samozřejmě ne každého se podaří přesvědčit a v takovém případě nastupuje informační centrum, které má jedenkrát za kvartál možnost zaktualizovat základní kontaktní údaje. Kromě toho má TIC možnost doplňovat akce a aktuální zprávy o dění konaném v jeho smluvním území – ať už připojením na jednotlivá zařízení cestovního ruchu (např. kina) nebo na obce (např. v případě jarmarků, poutí a jiných akcí). V případě, že akci či zprávu zadá některý z provozovatelů, funkcí informačního centra je kontrolovat jejich obsah a případně odmítat nesmyslně či mylně zadané informace.\nVelmi důležitou funkcí TIC je v rámci systému také registrace nových objektů (a že jich v poslední době opravdu přibývá), hlášení nových provozovatelů případně hlášení uzavřených provozoven. Kromě toho může u objektů zpřesňovat či doplňovat GPS souřadnice.\nAby práce informačních center mohla být nějak honorována, bylo rozhodnuto, že jednotlivé jejich úkony ve správě okolí budou bodovány a následně body budou v daných termínech převedeny na finanční vyjádření v Kč. Proto samostatnou kartou v administraci je „Získané body“, na které TIC může aktuálně sledovat počet získaných bodů a provádět vlastní kontrolu provedených úkonů administrace.\nPokud někoho zajímá aktuálně stanovený sazebník úkonů, tak tady je:\nRegistrace nového zařízení – 10\nEditace základních údajů objektů – 7.5\nZadání akce – 10\nZadání zprávy – 15\nZadání obrázku – 5\nKontrola nově registrovaného střediska – 10\nKontrola zadané akce – 2.5\nKontrola zadané zprávy – 2.5\nKontrola obsahu nového programu – 22.5\nAsistence během administrace – 10\nSamozřejmě všechna informační centra zapojená do této správy okolí mají plnou možnost využívat data z jejich smluvního území pro své potřeby. K tomu byl v administraci zpřístupněn odkaz na XML soubor obsahující všechna tato data. Ten lze jako zdroj použít např. pro webové stránky daného města či informačního centra. V případě takové implementace to tedy znamená, že s pomocí nástroje správy okolí v rámci administrace pak může provádět aktualizaci údajů v rámci svého vlastního webu.\nPrvní týdny provozu naznačují, že celá administrace je nastavena vcelku intuitivně a přes celkovou detailnost zpracování turistických informací v rámci portálu se v ní administrátoři TIC orientují.\nRozhodně v budoucnu vyvineme snahu, aby se systém správy okolí rozšířil na celé území ČR.


Benešov: Městem projela poslední "děkovačka" | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Politika » Obce voličům » Benešov: Městem projela poslední "děkovačka"\nI za deštivého a na květen velmi chladného počasí se ve středu 13. května vydalo nemálo občanů do benešovských ulic. Ti další čekali na svých balkonech a v oknech. V rukách měli mnozí transparenty se slovy: Děkujeme. Benešov se těšil na poslední jízdu složek IZS, MěP, SDH a tentokrát i TS.\nNa podvečer 13. května 2020 byla naplánovaná poslední "spanilá" jízda lidí v první, ve druhé i třetí linii. Poděkování, které se svezlo na velmi soudržné vlně, kterou nastolila facebooková skupina Benešovsko tleská v osm. Tento počin udržoval každovečerně pozornost mnoha benešovských občanů, kteří každý večer na svých balkonech, v oknech domů nebo třeba před domem či na procházce potleskem všem děkovali.\nCo bylo cílem této rychle rozrostlé skupiny čítající mladou, starší, ale i nejstarší generaci? Pro mnohé z nás obyčejné DĚKUJEME, slovo, které nabralo v minulých týdnech, co do rozměru i obsahu na své velikosti. A to nejen u nás v Benešově.\nJak lze vyslovit díky z okna či balkonu? Zamáváním, hudbou nebo spojením dvou rukou v rytmu, kterému se říká POTLESK.\n"Ahoj Lidičky, než vstřebám tu krásu, musím se přiznat že jsem měl slzy v očích. Chtěl bych ještě jednou poděkovat všem složkám a lidem kteří jsou v první linii. Tato poslední jízda byla něco neskutečného a doufám, že naše soudržnost bude nadále pokračovat i po této zkušenosti. A nebudeme k tomu potřebovat nějakou nemoc. ALE HLAVNĚ DĚKUJI VÁM! ZA VŠECHNO, ZA PODPORU! BENEŠOVSKO TLESKÁ V OSM!" Takto prožil poslední jízdu zakladatel facebookové skupiny Benešovsko tleská v osm Jaroslav Němeček.\nIZS , poděkování , Benešov , TZ , SDH , koronavirus


Praha přivítá desetikilometrový závod při setmění, startovat bude světová špička – ČT sport – Česká televize\nPraha přivítá desetikilometrový závod při setmění, startovat bude světová špička\nPraha - V sobotní Grand Prix v Praze může být v ohrožení ženský světový rekord na 10 kilometrů i hranice třiceti minut. Na startu budou tři ze čtyř nejlepších závodnic na silniční desítce v historii. Poběží světová rekordmanka Joycline Jepkosgeiová, která čas 30:04 zaběhla při jarním rekordním půlmaratonu v Praze, loňská vítězka Violah Jepchumbaová i čtvrtá žena historických tabulek Fancy Chemutaiová. Z českých zástupců do závodu vystartuje Eva Vrabcová-Nývltová, Jiří Homoláč nebo Anežka Drahotová. Přímý přenos Grand Prix Praha 2017 nabídne živě ČT sport a web ctsport.cz v sobotu od 19:20.\nTaké Jepchumbaová běžela jarní půlmaraton. Po deseti kilometrech byla světové rekordmance v patách, proběhla v čase 30:05. Při nočním závodě tak mohou na silnici obě ve vzájemném souboji atakovat hranici třiceti minut. "Může to být další světový rekord, uvidíme. Trénink se mi vydařil, takže doufám, že to bude co nejlepší," řekla keňská rodačka Jepchumbaová, která nyní reprezentuje Bahrajn.\nTaké Jepkosgeiová pět měsíců po světovém rekordu cítí šanci na další vylepšení času. "Samozřejmě to nevylučuji, byla bych za to ráda. Cítím se dobře, takže myslím, že je na to všechno připraveno. Myslím si, že to zítra bude těžký závod, mám tam hodně soupeřek. Poběží se rychle," řekla.\nVrabcová-Nývltová: Po Londýně jsem odpočívala. Uvidíme, jaká je forma\nNejvětší domácí hvězdou bude Eva Vrabcová-Nývltová, která před měsícem doběhla čtrnáctá v maratonu na MS v Londýně. Neví, jaký výkon má od sebe očekávat. "Po Londýně jsem si dopřála odpočinek a lenošení u moře, takže uvidíme, jaká ta forma je," poznamenala. Desítka v Praze je pro ni prvním závodem podzimní sezony. Příští týden by na půlmaratonu v Ústí nad Labem ráda zaútočila na český rekord Aleny Peterkové 1:11:02.\nVrcholem podzimu pro ni bude 5. listopadu newyorský maraton. Hned v neděli si nejlepší česká vytrvalkyně odskočí na dráhu, při mistrovství republiky družstev pomůže Olympu v závodě na 3000 metrů. "To bude pro mě hodně velký oříšek, protože na dráze jsem nestála rok a půl, tretry jsem na noze neměla možná ještě déle a tři kilometry, to je pro mě naprostý sprint," svěřila se Vrabcová.\nDrahotová: Sezona nebyla ideální. Příští bude, doufám, jiná\nVrabcová Nývltová: Doufám, že mě pražská atmosféra zase strhne\nDo běžeckého závodu vystartuje také netradičně chodkyně Anežka Drahotová. "Čekám, že to bude hezký závod a zpříjemnění sezony, která nebyla vydařená. Chtěla bych běžet tak, aby to byl výkon, se kterým budu spokojená. Já vím, že se to takhle říká často, ale snažím se nedávat si teď úplně konkrétní cíle. Ale opravdu bych chtěla běžet co to pujde a nějakým způsobem si ten závod užít," řekla česká atletka.\nPodle svých slov má Drahotová formu i na osobní rekord na desetikilometrové trati, konkrétní cíle si před závodem ale dávat nechce. "Osobák jsem zaběhla právě v tomhle závodě asi tři nebo čtyři roky zpátky a je to těsně pod 35 minut. Myslím, že letos je osobák v mých silách. Nedávám si teď ale úplně časový cíl, spíš tak jako pocitově s tím, že příští týden je ještě v Ústí půlmaraton, který bych chtěla běžet," vysvětlila Drahotová.\nČeská chodkyně se po vleklých zdravotních problémech cítí dobře a je připravena na další sezonu. Po zklamání na mistrovství světa v Londýně už ladí formu na evropský šampionát, který příští rok hostí Berlín. "Sezona nebyla ideální. Musím zaklepat, že zdravotně už je to všechno v pořádku. Řešíme s trenérem akorát trochu tréninkové plány, nastaly tam nějaké změny. Takže já doufám, že už to bude vážně jenom lepší a že to zdraví vydrží," vysvětlila Drahotová.\nVítězství mezi muži bude obhajovat Keňan Abraham Kipyatich. Loni v Praze zaběhl čas 27:40, i když to pro něj byla asi druhá silniční desítka. "Od loňského roku se toho velmi mnoho změnilo, běhám lepší časy. Doufám, že zítra zlepším svůj čas. Chtěl bych běžet kolem 27:10," řekl africký běžec, který trénuje v Japonsku.\nMezi českými muži se očekává souboj Jiřího Homoláče s Vítem Pavlištou. Homoláč si vylepšil osobní rekord na jarním půlmaratonu, ale pak se neúspěšně pokoušel o maratonský limit na MS. Nyní se chystá na maraton ve Frankfurtu nad Mohanem, který poběží 29. října. Na desítce by si rád vylepšil osobní rekord 29:52. Grand Prix na 10 kilometrů odstartuje v 19:30 na Náměstí republiky.\nZátopkova desítka odhalila závodníkům trasu, kde trénoval slavný olympionik 12. srpna 2017\nVrabcová zaběhla životní maraton. Zimní olympiáda? Spíš už jen letní 6. srpna 2017\nČlověk má běhat maximálně dva maratony za rok, říká při návratu Vrabcová 25. dubna 2017


Jak natáčet podcasty ve dvou na dálku aneb netradiční recenze RODE Wireless GO II – Letem světem Applem\nMožnost nahrávání hovorů mi na iPhonech ještě před pár měsíci absolutně nechyběla a to i přesto, že značnou část mého pracovního dne strávím s telefonem u ucha při vyřizování telefonátů. Suverénně nejvíce pak volám s kolegou Romanem, se kterým jsme si za poslední více než čtyři roky vytvořili malou tradici ve formě ranních zhruba 1,5hodinových telefonátů zaměřených jak na chod firmy a organizaci webů, tak osobní život. A jelikož jsme oba srdcem jablíčkáři, nechybí v našich rozhovorech i témata točící se kolem Applu, o kterých máme vzhledem k naší práci oba co říci. Jednoho dne nás napadlo, že bychom mohli toto “tlachání” dopřát i našim čtenářům skrze uvolněné podcasty, ve kterých by se dozvěděli jak o novinkách ze světa Applu a technologií celkově, tak i o našich pohledech na ně. A právě zde začal náš problém.\nProtože s Romanem v současnosti nesedíme v jedné kanceláři, ale jsme od sebe reálně nějakých 180 kilometrů daleko (já žiji v Boskovicích, Roman pak v Bratislavě), bylo nutné vymyslet způsob, jak v dostatečné kvalitě naše hlasy pro podcast zachytit. Člověk by si asi řekl, že na tom nic v dnešní době není. Ve světě Apple produktů však bohužel je. Hovory přes FaceTime, který ke komunikaci primárně využíváme, totiž zkrátka nenatočíte a abychom volali přes nějaké pofidérní aplikace, na to nás opravdu neužije. Nezbylo nám proto nic jiného, než začít přemýšlet o nějakém fajn externím zařízení, které naše hlasy zachytí a my je následně v postprodukci spojíme a vytvoříme z nich náš podcast. Jelikož nejsme žádní audio experti, poprosili jsme o pomoci našeho partnera DISK Multimedia, s.r.o, který si však naštěstí na rozdíl od nás rady věděl. Do redakce nám zapůjčil konkrétně mikrofonní systém RODE Wireless GO II, který jsme na podcasty začali používat a se kterým vás v následujících řádcích seznámíme blíže. Jak už ale asi tušíte, o klasický test využití se jednat nebude.\nPár technických detailů na úvod\nJak jsem již zmínil v předešlém odstavci, RODE Wireless GO II je bezdrátový dvoukanálový mikrofonní systém, který se skládá z dvoukanálového přijímače a dvou vysílačů nebo chcete-li mikrofonů. Ty by pak měly být v ideálním stavu bezdrátově propojené s přijímačem, do kterého by “posílaly” svůj záznam a ten by v něm byl následně spojován. Touto cestou jsme ale my jít nemohli, protože dosah 180 kilometrů vysílače a přijímače nečekaně nemají. Vydali jsme se proto svým způsobem nouzovou cestou ve formě možnosti zaznamenávat naše hlasy do vnitřní paměti vysílačů. Tu sice RODE nasadilo primárně jako zálohu v případě, že by se uživatel setkal například s výpadkem signálu mezi vysílačem a přijímačem, pro naše účely však bylo toto řešení naprosto ideální. Ostatně, aby taky ne, když na tuto zálohu nahrajete více než 24 hodin audio záznamu a její výdrž na jedno nabití je pak parádních 7 hodin, což naše podcasty rozhodně nemají. Co se pak týče mikrofonů ve vysílačích, ty jsou konkrétně všesměrové kondenzátorové a alespoň podle slov výrobce v broadcastové kvalitě. Pro naše účely tedy naprosto ideální.\nPokud by vás pak zajímaly další technické specifikace setu, počítat u něj můžete třeba s digitálním přenosem řady IV 2,4GHz se 128bitovým šifrováním, dosahem až 200 metrů mezi vysílačem a přijímačem, optimalizaci pro extrémně stabilní provoz v hustém prostředí RF, podporu mono i stereofonního nahrávání (v závislosti na připojených vysílačích) či 3,5 mm TRS vstupy pro externí lavalier mikrofony u vysílačů. Kromě něj pak disponuje USB-C portem, který slouží pro synchronizaci s počítačem či smartphonem. Nás jakožto jablíčkáře pak potěšila certifikace MFi zajišťující plnou kompatibilitu s iOS (a potažmo ostatními Apple) zařízeními. Pokud by vás pak zajímala cena setu, který obsahuje kromě vysílačů a přijímače i protivětrné ochrany, kabeláž či manuály, ta je v současnosti na eshopu DISKu 7790 Kč. Jasně, není to málo, avšak vezmeme-li v potaz to, že za tuto cenu vybavíte de facto dva podcastery super nahrávacím setem, myslím si, že už se dá akceptovat.\nI když komplikovaněji, přesto v cíli\nZ předešlých řádků asi vypadá náš styl používání setu Wireless GO II dost kostrbatě a složitě a abych byl upřímný, přesně tyto myšlenky jsem měl zprvu i já. Po několika dílech našeho podcastu, které jsme vypustili na veřejnost, a pár dalších kouscích, kde jsme si mikrofony testovali pro naše účely, ale musím říci, že i naše cesta k cíli ve formě přirozeně znějícího rozhovoru dvou lidí je více než schůdná. Jediným neduhem našeho stylu používání setu je totiž nutnost můj a Romanův záznam spojit v postprodukci do jednoho, což však naštěstí není nic složitého. Fajn je na to třeba aplikace DaVinci Resolve, ve které jsme schopni naše snažení sestříhat zpravidla do několika málo minut tak, že jsme s výsledkem už spokojeni. Jen bez střihačské aplikace se ale samozřejmě neobejdete. Abyste zaznamenané zvuky z vysílačů dostali, je třeba si do počítače či iPhonu stáhnout aplikaci RODE Central, kterou využijete kromě exportu záznamů (které si můžete vyexportovat ve formátu, který vám vyhovuje – na výběr je WAV a MP3) i pro donastavení vysílačů z hlediska úkonů, které mají udělat po stisku tlačítka na nich. Vysílač totiž ovládáte jen přes jedno jediné tlačítko, takže u něj počítejte s aktivací nejrůznějších věcí za pomocí různého stylu stisknutí. Veškerá tato nastavení jsou však naštěstí naprosto primitivní záležitostí.\nKdybychom měli s kolegou dohromady zhodnotit kvalitu zaznamenávaného zvuku vysílači, tu vnímáme jako velmi zdařilou. Naše hlasy jsou zaznamenávány velmi čistě a přirozeně a to i přesto, že nesedíme v akusticky dokonalých studiích, ale ve svých kancelářích, obývacích pokojích či jsme dokonce venku na terasách našich domácností. U kvality zvuku vás tedy bota tlačit určitě nebude, o čemž se ostatně můžete přesvědčit i vy sami u některého z našich podcastů. Jen je prosím skutečně berte jako bezstarostný pokec o Applu dvou nadšenců, kteří si moc nepotrpí na přemíru učesanosti a nepřirozenou plastičnost, na kterou v podcastech v poslední době dost narážíme.\nCo se týče našich dalších postřehů z Wireless GO II, moc se nám u nich líbí i dosah jejich snímání zvuku. Přestože mají vysílače klip, kterým si je připínáme k oblečení, není problém nahrávat i tím stylem, že si je zkrátka položíte před sebe na stůl a mluvíte od nich dobrého půl metru. I tak je totiž hlas zaznamenán velmi dobře, což se rozhodně hodí. Velmi kladně musíme zhodnotit i zpracování vysílačů jako takových. Jedná se o opravdu designově povedené kousky, které navíc působí v ruce více než kvalitním dojmem. Jedinou výtku u designu máme k jejich lesklé přední straně, která je lapačem na otisky a různé jiné šmouhy.\nPokud vás pak zajímá, zda se záznam zvuku do interní paměti vysílačů nějak po určitém čase kouskuje, odpověď je ano. Audio nahrávky jsou vždy vytvářeny v maximální délce 30 minut s tím, že jakmile je tato doba překročena, začne se tvořit záznam další. Nemusíte se však bát, že by zvuk při přechodu z prvního na druhý záznam vypadl či cokoliv podobného – absolutně ničeho si totiž nevšimnete, což je zrovna u podcastů určitě fajn zpráva.\nRode Wireless GO II 1\nRode Wireless GO II 3\nRode Wireless GO II 10\nZa sebe i za kolegu můžu s čistým svědomím říci, že lepší řešení pro natáčení našich podcastů na dálku než RODE Wireless GO II jsme si asi ani přát nemohli. Produkt totiž splňuje přesně to, co jsme od něj potřebovali a není vlastně nic (až na vyšší cenu), co bychom mu měli vyloženě chuť vytknout. Jasně, někdo by mohl namítat, že by bylo fajn, kdyby vysílače disponovaly například samostatným displejem informujícím o stavu baterie, kapacitě paměti a tak podobně, ale na to je potřeba říci, že přesně tímto prvkem disponuje přijímač a je tedy hloupost jej požadovat i na vysílačích. Set je přeci jen určen k trochu jinému stylu použití než který “jedeme” my. Jste-li tedy v podobné situaci jako my a hledáte řešení, jak z ní ven, je RODE Wireless GO II tou správnou (a asi i nejkvalitnější a nejlepší) cestou.\nRODE Wireless GO II můžete zakoupit zde


Za nehodu vláčku ve zlínské zoologické zahradě dostal řidič podmíněný trest | Zlin.cz - informační server pro Zlínský kraj\nZa nehodu vláčku ve zlínské zoologické zahradě dostal řidič podmíněný trest\nCo se děje 9. 5. 2017 | Autor: Redakce\nZLÍN - Dvouletý trest podmíněně odložený na 32 měsíců uložil dnes Okresní soud ve Zlíně řidiči Vlastimilu Zemanovi za loňskou nehodu vláčku ve zlínské zoologické zahradě. Šedesátiletý muž vinu odmítl. Tvrdil, že prudce zabrzdil, když mu do cesty náhle vběhly dvě děti. Soud ale jeho obhajobě neuvěřil. Rozsudek není pravomocný, neboť Zeman si ponechal lhůtu pro podání odvolání.\nPři nehodě, která se stala 7. srpna 2016, bylo zraněno šest lidí, lehce dva dospělí a tři děti od jednoho roku do sedmi let, těžce dvaašedesátiletá žena. Seniorka si zraněnou nohu léčí dodnes. Podle poškozených se všechno seběhlo velmi rychle. "Přišlo mi, že vláček v zatáčce zrychlil. Viděli jsme, že vagóny jsou ve smyku a řítí se na nás," popsal jeden ze zraněných.\nVe vláčku cestovalo asi 20 lidí, při nehodě z něj vyskakovali. Z lidí ve vláčku nebyl zraněn nikdo, vagón srazil chodce, kteří stáli na okraji komunikace. "Vláček se začal sunout a bouchal do lidí," uvedla další svědkyně. Podle Josefa Kozáka, který jezdí vláčkem v zoo léta, je místo nehody v celém areálu zoo to nejhorší. "Je to z kopce, v zatáčce a nakloněné. Jezdí se tam krokem," popsal Kozák.\nZeman připustil, že jel rychlostí sedm až deset kilometrů za hodinu. Podle předsedy senátu Pavla Houdka byla tato rychlost nepřiměřená. "Měl jet krokem. Zřejmě ho to vyneslo, začal v půlce zatáčky brzdit. Pak to pustil a došlo k naklonění vagónu," popsal předseda senátu. Kromě podmíněného trestu soud také Zemanovi na 30 měsíců zakázal řízení motorových vozidel.\nNikdo ze svědků také neviděl, že by před vláčkem proběhly obžalovaným zmiňované dvě malé děti. Podle Houdka se jednalo o Zemanovu obhajobu, kterou si obžalovaný sám vymyslel. Zeman vyjádřil lítost nad tím, že se nehoda stala. "Lidem jsem se omluvil. Dělal jsem ale jen to, co jsem považoval za nutné, abych nesrazil ty děti," hájil se.\nStátní zástupce Jiří Krob pro něj žádal za obecné ohrožení z nedbalosti dvouletý trest podmíněně odložený na tři roky a tříletý zákaz řízení motorových vozidel. Po vyhlášení rozsudku se vzdal práva na podání odvolání. Zemanovi v krajním případě hrozilo až osm let vězení. Soud vzal při ukládání trestu v úvahu i jeho dosavadní bezúhonnost.\nObžalovaný už jako řidič vláčku v zoo nepracuje. Majitel společnosti, která vláčky v zoo provozuje, ho propustil. Zeman pro něj pracoval jen na dohodu o pracovní činnosti jako záskok za stálé řidiče v době jejich volna. Zoo po nehodě změnila trasu vláčku, který již nejezdí obousměrně, ale pouze z dolní části areálu nahoru. Řidiči vláčků byli také opětovně proškoleni.


Vedu, Reichel teď musí dát... Jak reportér soutěžil s olympijským vítězem - iDNES.cz\nPOZOR, JEDE REICHEL! Než trefou v rozstřelu posunul Česko do finále v Naganu, proměňoval Reichel penalty v lize, v NHL i reprezentaci. Po slavném gólu Kanaďanu Royovi jeho úspěšnost klesala. | foto: Michal Šula, MF DNES\nUž pomalu zvedám ruce ke stropu litvínovského zimního stadionu. Pomalu a lehce v šoku. Ani mě nenapadlo, že taková situace může nastat... Z hecu soutěžíme v nájezdech s Robertem Reichlem, autorem nejslavnějšího penaltového gólu v českých hokejových dějinách.\nV osmé sérii nad ním senzačně vedu a Reichlův dloubák mizí ve výstroji brankáře Brzobohatého. Vteřinu ani nevím, jestli se mám z triumfu nad legendou radovat. Ale v další vteřině už vím, že se radovat nemám.\nJsi pašák, Alby\nKdyž jsem si pro první díl seriálu S hvězdami na ledě vybíral penaltového profesora, hned mě napadl Reichel. V Litvínově už na nájezdy chodí málokdy, v lize jsou na tuhle disciplínu jiní machři. Jenže nikdo z nich nedal v rozstřelu důležitější gól. Právě Reichel rozhodl semifinále olympiády v Naganu proti Kanadě.\nRedaktor MF DNES, hokejový amatér, zblízka pozoruje umění extraligových hvězd.\n"Jsi pašák, Alby!" křičel komentátor Robert Záruba, když Reichel precizní střelou o tyč překonal legendárního Patricka Roya.\n"Rozjel jsem se naplno, led za moc nestál, leželo na něm dost sněhu," vzpomíná osmatřicetiletý centr. "Proto jsem věděl, že neudělám kličku. Že vystřelím. Roy mi nikde nenechal ani místečko. Ale on rád brzo padal do rozkleku a já tušil, že při tom zákroku se jedno otevře. Pod vyrážečkou.Trefil jsem ho přesně."\nReichlův švih výrazně přiblížil Česko k olympijskému zlatu. O 12 let později spolu stojíme na Zimním stadionu Ivana Hlinky. Led je po tréninku litvínovského áčka rozježděný na kaši. Jako v Naganu.\nProhlédněte si nejslavnější české nájezdy\n"Aspoň se mám nač vymluvit," připravuju si alibi. Z Reichla se valí pot, když rozebírá teorii před kamerou iDNES.tv, mně je vmikině chvíli zima. Ale jen chvíli. Dohodli jsme si mač "olympijský vítěz versus pisálek". Na pět nájezdů. Není to pro mě příliš nadějná pozice. No nic...\nAle chytej mu to!\nDo branky nastupuje Miroslav Brzobohatý, dvacetiletá litvínovská trojka. Jedu první a plánuju překvapení. Fintu, při níž naznačím kličku do bekhendu, pak si puk stáhnu mezi nohama za sebe a zpoza levé nohy střílím. Občas mi vyjde a trefím se gólmanovi nad vyrážečku.\nBrzobohatý ji asi nečekal, protože puk zaplouvá k tyčce, i když se mi ho nepovedlo pořádně zvednout. 1:0 pro pisálka. "Ale chytej mu to!" haleká Reichel. Nehodlá jen tak prohrát.\nPodívejte se, jak dává góly z nájezdů bývalý reprezentační kapitán Robert Reichel. Poslechněte si jeho rady a instruktáž:\nVIDEO: Robert Reichel radí, jak proměnit samostatné nájezdy\nBěhem chvilky jsem se zahřál. Střídáme se ve svižném tempu. Jeden zakončí, vezme puk, přihraje ho na modrou, odkud startuje ten druhý.\nBrzo mi proti Brzobohatému dochází inspirace. Brankář trochu vyjede, aby mi vykryl střelecký úhel, a pak se mnou couvá, abych mu nemohl udělat kličku. Branka přes něj skoro není vidět. Párkrát si před ním vůbec nevím rady. Minimálně jednou mi vystrčenou holí puk vypíchl.\n"Na tvým místě bych radši střílel," radí při krátké pauze Reichel. "Na blafák seš pomalej, protože přestáváš bruslit, takže gólman stihne jít s tebou." A za chvíli: "Musíš vystřelit rychlejc, já ti to ukážu."\nŠampion pod tlakem\nSám v trysku pálí golfákem i švihem. Cukne rameny, naznačí tak střelu a bleskově vystřihne blafák. Pozoruhodně experimentuje s lobem, jaký loni v březnu předvedl Švéd Omark a stal se hvězdou stránky youtube.com.\nNavzdory očividnému rozdílu mezi námi je skóre po pěti sériích vyrovnané 2:2. No fakt, nelžu. Ač oklamaný, nebo téměř překonaný, Brzobohatý bojuje i za mě. Svému kapitánovi nepouští nic zadarmo. A já mu jednou zázračně protlačím puk škvírkou mezi lapačkou a betonem.\nDO FORHENDU. Naznač střelu, gólman klekne, pak zkus blafák.\nDál se střídáme, ale o výsledku bitvy teď může rozhodnout každá trefa. Já nedám, Robert jo a je konec. Opačnou variantu si nepřipouštím. A pak... Musela to být asi osmá série.\nNevím přesně, protože penalty letěly hned po sobě. Sotva se na ně stačím zkoncentrovat, a navíc mi pomalu docházejí síly. Na půlce hřiště se s Reichlem točíme jako na kolotoči.\nUčiním zoufalý pokus o blafák do bekhendu. Mistři téhle disciplíny (třeba Martin Procházka, Vrbata či Kotalík) by možná při pohledu na něj pukli smíchy. Jenže puk někudy propadá do branky. 3:2! "Musíš dát, Alby!" hecuju trojnásobného mistra světa a olympijského šampiona mezi mocnými nádechy a výdechy.\n"No jo, jsem pod tlakem!" přikyvuje s úsměvem Reichel. Našlápne, ale tentokrát volí pomalejší tempo. Vypadá to, že vystřelí do svého oblíbeného místa pod vyrážečku. Jako proti Royovi v Naganu. Pak si najednou stáhne puk do bekhendu a jen lehce ho dloubne Brzobohatému mezi betony. Zdá se, že tudy nemohl propadnout.\nDívám se od modré čáry. Už už zvedám ruce nad hlavu. V poslední době jsme se s Robertem vídali docela často kvůli jeho autobiografii, jež má vyjít na jaře. Známe se dlouho, jinak jsem docela dost soutěživý typ, ale naši penaltovou partii jsem nebral prestižně. Přesto mi v tu chvíli blesklo hlavou: porazit Reichla, to přece není úplně marná věc!\nSTŘÍLEJ. Reichel vytýká reportérovi: "Na kličku jedeš pomalu!"\nMusíš dát, když jde o všechno\nJenže není radno radovat se předčasně. Puk se o gólmanovy betony jen zbrzdil, propadl směrem k brance a doklouzal snad tři centimetry za čáru. Vyrovnáno. 3:3. "To víš, musíš proměnit, když jde o všechno. To je pravý umění!" vtipkoval Reichel nad domácí sekanou, kterou nám poté k obědu servírovala jeho žena Karin.\nPenaltový maraton sice ještě chvíli pokračuje, ale já už odevzdaně a vysíleně křičím: "Už to dej!" Asi ve třináctém kole Reichel poslechne a odsuzuje nadšeného amatéra k čestné prohře 3:4. Pak ještě mým kolegům s kamerou do mikrofonu s gustem vykládá, že každý novinář by si měl podobnou věc zkusit, aby jen nekritizoval z tribuny.\n"A to ještě Karel nepoznal, jak těžký je jít na penaltu před deseti nebo dvaceti tisíci diváků!" Hm. Asi ho někdy nechám napsat půlstránkovou reportáž hodinu před uzávěrkou.\nProč vznikl seriál\nKarel Knap, hokejový reportér MF DNES\nJágr zblízka? Ani oči nestíhaly\nStejně jako každý divák pozoruju umění hokejistů u televize, z tribuny, případně zpoza mantinelu při tréninku. Pár metrů přede mnou tak stárnoucí střízlík Gretzky v Buffalu spíš jen klábosil s koučem Rangers, než by se nějak zvlášť dřel.\nPozoroval jsem, jak se obr Lemieux, už poněkud neohebný, leč pořád nesmírně elegantní, s ležérně rozepnutou přilbou rozcvičuje před finále Světového poháru na ledě Air Canada Centre v Torontu.\nCo špičkoví hokejisté opravdu umějí, jsem ale poznal před lety, když mě kladenská parta legionářů nechala motat se mezi nimi při letním tréninkovém zápase. Musel jsem mezi nimi vypadat komicky. Patera, bratři Kaberlové, tehdy i Bednář a Štefan... A hlavně Jágr.\nPřišel do kabiny už oblečený ve výstroji, jen shodil pantofle, obul si brusle, čapnul hokejku. A pak se proti mě rozjel s pukem. Dlouhými pažemi s ním zamíchal tak rychle, že jsem ho nestíhal sledovat ani očima, natož abych nějak zareagoval, když svištěl okolo mě.\nTa rychlost byla omračující. Na rybníku Bašňák i v lize neregistrovaných v Nové Pace jsem patřil mezi lepší bruslaře. Jenže vedle Tomáše Kaberleho jsem si připadal jako totální mátoha. Síla, skluz, zrychlení, šikovnost, přehled. Ve všem byli profesionálové o deset tříd lepší.\nTo samozřejmě není žádný div, ale definitivně jsem si ten rozdíl uvědomil teprve v přímém kontaktu s nimi. Proto jsem v uplynulých měsících i s fotografem znovu šel na led s českými hokejovými hvězdami, abych se v reportážích pokusil popsat to, co ovládají jako málokdo.\nVIDEO: Prohlédněte si nejslavnější české nájezdy\nJak vypálit puk rychlostí 160 km/h. Aneb když střílí Petr Sýkora\nTémata: Martin Procházka, New York Rangers, Ivan Hlinka, Litvínov, Maraton, Nagano, Robert Reichel, Robert Záruba, Výsledky Hokej, YouTube


Stramaccioni o vyřazení: Je to okamžik, kdy se narodila nová Sparta – ČT sport – Česká televize\nStramaccioni o vyřazení: Je to okamžik, kdy se narodila nová Sparta\nPraha – Všechno špatné může být k něčemu dobré. V to věří italský trenér Sparty po vyřazení jeho týmu ve 3. předkole Evropské ligy. Andrea Stramaccioni je přesvědčený, že neúspěch může fotbalistům Sparty pomoci. Podle kouče se na čtvrteční večer bude jednou vzpomínat jako na okamžik, kdy se narodila nová Sparta.\nNa Letnou přišlo v létě deset nových fotbalistů i trenérský štáb včele se Stramaccionim. Zatím to však přineslo jen chaotické výkony, po kterých Sparta prohrála úvodní duel v Bělehradě 0:2 a domácí odvetu ztratila 0:1.\n"Jsem zklamaný, ale věřím tomuhle týmu. Teď musíme být silní a věřit tomu, co děláme," prohlásil na tiskové konferenci Stramaccioni, pod jehož vedením Sparta ve třech soutěžních zápasech dvakrát prohrála a jednou remizovala. "Když se daří, tak jde všechno samo, ale v těžkých chvílích, jako je tahle, se tvoří tým a charakter," přidal. "Je to o lidské síle a kolektivu hráčů, aby se podrželi. A já tomu stoprocentně věřím a jsem si jistý, že jednou si na tenhle večer vzpomeneme jako na okamžik, kdy se narodila nová Sparta," prohlásil bývalý kouč Interu Milán nebo Panathinaikosu Atény.\nMátožnou hru pražského celku v odvetě oživil až příchod Tomáše Rosického v 66. minutě, podle Stramaccioniho ale bývalý reprezentační kapitán nemohl jít na hřiště dřív. "Může hrát jen třicet minut. Není to moje rozhodnutí, ale rozhodnutí lékařů," uvedl.\n"Ben Chaim může hrát poločas a Lafata proti Bohemians 1905 odehrál devadesát minut, takže jsem nasadil čerstvého Janka," řekl o dalších hráčích, kteří po příchodu na trávník po přestávce hru Sparty zvedli.\nRosický nastoupil do druhého zápasu ve čtyřech dnech a italský kouč je přesvědčený, že se blíží okamžik, kdy bude moci hrát v základní sestavě. "Tomáš je ideální pro propojení rozehrávky a útoku. Útočníci a záložníci díky němu vyrostli o padesát, šedesát procent," sdělil.\nKomu se naopak nedaří, je rakouský útočník Marc Janko, kterého při střídání za Lafatu vyprovázel ze hřiště pískot. "Je lepší, než dneska ukázal. Nebudeme ho soudit po jednom zápase. Není to Marc, jakého všichni známe, ale počkáme si na něj," uvedl Stramaccioni.\nMilojevič drží hráče Crvene Zvezdy při zemi. Sparta je pořád favorit, řekl před odvetou 3. srpna 2017\nObrat zažil už s Maccabi proti Plzni. Ve stejný scénář věří Ben Chaim i se Spartou 3. srpna 2017


Lhal Steiner, aby pomohl Rabasovi a jeho PRO!kraj ve volbách? | Krajské listy.cz\nPodle policie ano. Bývalý zaměstnanec dotačního úřadu ROP Severozápad Leo Steiner v květnu loňského roku rozpoutal mediální smršť polopravd, když hovořil o trojnásobném předražení rekonstrukce silnice Louny – Ročov.\nSteiner obvinil vedení Ústeckého kraje, tehdy ještě pod vedením Jany Vaňhové (ČSSD), že vědělo o předražené zakázce a nic s tím nedělalo. Policie ČR však šetřením došla k názoru, že rekonstrukce silnice Louny – Ročov proběhla v souladu s platnými zákony a nedošlo k žádnému předražení. „Definitivně se tak potvrdilo, že výroky bývalého zaměstnance dotačního úřadu jsou nepravdivé," sdělila mluvčí ROP SZ Marcela Klíchová.\n„Podala jsem proto na pana Steinera trestní oznámení s podezřením na spáchání trestného činu šíření poplašné zprávy a pomluvy," vyjádřila se současná náměstkyně hejtmana Ústeckého kraje Jana Vaňhová.\nSteiner lhal, aby nahnal politické body\nPodle Ústeckého kraje Steiner lhal, aby v období před krajskými volbami pošponil bývalé vedení a sám získal politické body pro své kolegy, kteří kandidovali za PRO!Kraj v čele s Přemyslem Rabasem (SZ).\nNa rekonstrukci silnice II/229 mezi Louny a Ročovem proběhlo řádné výběrové řízení zcela v souladu s právními předpisy České republiky. Správnost a zákonnost tohoto výběrového řízení následně potvrdil i Úřad pro ochranu hospodářské soutěže. Při profinancování tohoto projektu naopak Ústecký kraj ušetřil více než 500 tisíc Kč. Řídící orgán ROP Severozápad původně navrhoval krácení dotace na tzv. dotační management, které by Ústecký kraj musel vyplatit zhotoviteli ze svého rozpočtu, což kraj rozporoval.\nkraj Ústecký, Louny, Ročov, silnice, dotační úřad, ROP Severozápad, Jana Vaňhová, Leo Steiner, ČSSD, Strana zelených,


Musela jsem sehrát divadlo, abych mohla od pasáka odejít, líčí prostitutka - Přerovský deník\nNa ulici neskončila dobrovolně. "Můj přítel je násilník, bije mě, záměrně mě vydírá, bere mi veškeré peníze a sám mi nedá nic," začíná své vyprávění prostitutka Eva, matka malého chlapce Toníka. Bezradné ženě naštěstí pomohly sociální pracovnice. Eva tak nyní žije na utajené adrese v německém azylovém domě…\n"Musela jsem na svého přítele sehrát divadlo a přesvědčit ho, že jdu s Toníkem na procházku. Snažila jsem se na sobě nedat nic znát, byla jsem ale velmi nervózní. První část jsme zvládli. Odešli jsme i s mým synem z bytu. Opodál už na nás čekala sociální pracovnice a policie. Když jsme došli na místo, zjistila jsem, že nás přítel sledoval a došlo k potyčce mezi ním a policií. Schovával mi občanku a nechtěl ji vydat. Naštěstí se i přes to podařil přesun do našeho nového bydliště," líčí Eva.\nTa si přeje jen lepší život pro syna. Sice neví, co ji čeká a obává se, že ji bývalý přítel najde, ale je rozhodnutá skoncovat s minulostí. "Nemohu ani spát. Bojím se," líčí Eva.\nPomocnou ruku jí nabídla organizace KARO e.V., která sídlí v Chebu a právě prostitutkám se věnuje dlouhodobě. „Daří se nám většinou spolupracovat s městskou policií, když potřebujeme klientku nasměrovat do chráněného azylu, který máme mimo území České republiky. Někdy se nám podaří natrefit na šikovného strážníka nebo policistu, který s námi sehraje určitou hru, aby přesun byl co nejsnazší, protože v některých případech potřebujeme, aby pasák, kuplíř, nebo partner nebyl u přesunu ženy na bezpečnější místo. Kolikrát jde totiž i o agresi a násilí ze strany mužů," popisuje prevenční a sociální pracovnice Hana Souhradová.\nNezletilí přejímají zvyklosti okolí\nAčkoli se organizace věnuje hlavně dospělým ženám, část její klientely tvoří i děti. "Snažíme se dětem ze sociálně rizikových skupin poskytnout kreativní, meditativní a relaxační aktivity a považujeme to za velice důležité, protože u dětí se hodnoty teprve tvoří. Dost často se nám stává, že nezletilí přejímají zvyklosti svého prostředí a když se malého chlapce zeptáme, čím chce být, až vyroste, odpoví, že chce být pasákem, takže oni prostituci vnímají jako něco normálního,“ dodává Souhradová.\nKARO e.V. prostitutky rovněž zásobuje dezinfekčním materiálem. „Díky Nadačnímu fondu Albert jsme obdrželi větší množství dezinfekcí, které můžeme distribuovat jak do rodin, tak ženám, které stojí na ulici, nebo se nacházejí v různých penzionech a privátech. Každopádně hygienické potřeby nabízíme automaticky, jako například kondomy, a neptáme se ženy, jestli je chce nebo nechce. Hygienické potřeby jsou pro nás standard, protože rozdáváme šampony, sprchové gely a někdy máme štěstí na sponzora a dostanou se k nám třeba deodoranty nebo lak na nehty a podobné věci, aby se cítily o něco lépe. Po rouškách je stále poptávka, i když dříve byla větší, ale to je proto, že klientky jsou zásobené,“ vysvětluje pracovnice.\nPodle Souhradové existuje mnoho žen, které nezvládly dobu koronavirové pandemie a nyní se živí prostitucí. Jsou mezi nimi například matky samoživitelky nebo oběti domácího násilí. „Pozorujeme, že se nám na ulici začínají objevovat nové tváře. Jsou to vlastně ženy, které se nikdy neprodávaly. Situace nabírá na obrátkách, teď se na silnicích objevují více,“ konstatuje Hana Souhradová.\nDva nové trendy v prostituci\nŽeny živící se prostitucí řeší i očkování proti covidu. „Ze streetworku víme, že většina žen, které jsou trochu disciplinované, to znamená, že náruživě nezneužívají návykové látky, tak většina z nich je očkovaných, berou to zodpovědně. Poté je tu druhá skupina, respektive klientky, které jsou více závislé, mají závislost méně pod kontrolou, a ty tolik disciplinované nejsou. Stává se, že nepoužívají ani roušku na ulici mezi sebou. Když ale stojí na trase, tak nám tvrdí, že respirátor při kontaktu s klientem používají vždy. Nezbývá, než tomu věřit,“ uzavírá Souhradová.\nNa Chebsku se při posledním streetworku objevilo zhruba dvacet pět žen. Na Domažlicku monitoring uvádí, že se ženy schovávaly v penzionech. Provozovatelé ale sociální pracovnice nechtěli do svých prostor pouštět. Důvodem byl tvrdý lockdown, který zakazoval jakoukoliv činnost. Prostitutky tam byly ubytované na černo. Ženy, které se živí prostitucí kasírují na venkovní trase v průměru dvacet eur a na privátech se ceny za sexuální služby odhadují přibližně na padesát eur.\nFord S-Max první majitel, servisní knížka, koupeno v D, nehavarované Škoda Scala první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ Ford Fiesta první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované Ford Focus servisní knížka, koupeno v CZ Ford Fiesta servisní knížka, koupeno v D Ford C-Max první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ Ford Mondeo servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované Ford Kuga servisní knížka, koupeno v D, nehavarované, v záruce