Společná supervize pracovníků sociálně aktivizační služby a OSPOD (časopis Sociální práce)\nVyužití společných supervizí pro pracovníky sociálních služeb a orgánu sociálně-právní ochrany dětí není v současnosti příliš běžné. V dubnu a květnu proběhly dvě společné supervize dvou sociálních pracovníků sociálně aktivizační služby a pracovnice Orgánu sociálně-právní ochrany dětí, které se týkaly jedné klientské rodiny. V tomto textu bychom rádi shrnuli důvody, které nás vedly k uspořádání společné supervize, v čem tato společná supervize pomohla naší další práci, a v čem tedy může být inspirací pro další sociální pracovníky.\nCo vedlo k rozhodnutí uspořádat společnou supervizi\nSpolečně s kolegou jsme klíčovými pracovníky klientky a jejího partnera, kteří se v současnosti starají o pět dětí. Rodina je dlouhodobým klientem sociálních služeb a stejně tak má nařízen dohled OSPOD od narození dětí po zjištění závažných a opakovaných pochybení v péči rodičů. V roce 2014 a na začátku roku 2015 byla situace v rodině vyhrocená – partneři se po rozchodu vrátili k sobě, díky nenahlášení této skutečnosti na Úřadu práce neměla rodina vyřízené dávky a ocitla se bez peněz. Situace se příliš nezlepšila ani během března a dubna, kdy se ani přes intenzivní spolupráci všech tří pracovníků nedařilo rodinnou situaci stabilizovat. Na principu case managementu proběhlo v minulosti několik případových konferencí a setkání s rodinou na OSPOD. S kolegou jsme situaci rodiny opakovaně řešili na supervizích, stejně tak pracovnice o rodině několikrát mluvila na intervizích a supervizích OSPOD a také na Magistrátu města Brna před komisí pro SPOD.\nV této situaci jsme se společně s kolegou a pracovnicí OSPOD shodli na tom, že nás všechny frustruje, že poměry v rodině se ani přes intenzivní mnohaletou podporu všech pracovníků nijak výrazněji nemění a již několik let zůstávají stejné. Zároveň jsme se shodli, že odebrání dětí z rodiny do ústavní péče je až krajním řešením a je nutné přihlédnout k vzájemným citovým vazbám mezi členy rodiny a snaze rodičů.\nV tento okamžik vznikl nápad uspořádat společnou supervizi, od které jsme si slibovali nový pohled na celou situaci, ujasnění si společného cíle, neboť je nutné si uvědomit odlišné pozice a kompetence ve vystupování a spolupráci s rodinou. A možná nějakou další inspiraci pro práci s rodinou. Vybrali jsme několik možných supervizorů, které jsme oslovili a určili termíny. Rozhodli jsme se rozdělit supervizi na dvě části, s časovým rozestupem jednoho týdne.\nSpolečná supervize – proč ano\nNa společné supervizi jsme zažili spoustu okamžiků, které nás nějakým způsobem vykolejily, ale ve výsledku nás posunuly v naší práci dál. Během představování situace v rodině a naší pozice v ní nám supervizor řekl, že z našeho vyprávění přímo čiší mateřský přístup vůči oběma rodičům. Poukázal na fakt, že všichni často používáme spojení „nedošli jsme k lékaři“ nebo například „nepodařilo se nám“ i tam, kde mluvíme o věcech, které dělala rodina samotná. Zde jsme si uvědomili, že na sebe bereme větší zodpovědnost za rodinu, než je dobré – jak pro nás, pracovníky, tak pro to, aby rodina byla schopna do budoucna fungovat samostatněji.\nNa konci prvního setkání před nás supervizor položil otázku, zda by o děti nebylo postaráno lépe mimo rodinu – v náhradní rodinné nebo ústavní péči. Podle jeho názoru by bylo v tomto konkrétním případě vhodné tuto možnost zvážit. Tato otázka nás zaskočila. Ne proto, že bychom nad touto možností nikdy neuvažovali, situace v rodině přece jen byla již několikrát tak zvaně „na hraně“. V ten okamžik jsme měli spíše potřebu obhájit, proč by podle nás děti v rodině měly zůstat. S kolegou jsme tuto otázku během týdne, který nás dělil od další supervize, probírali znovu a znovu. Později jsme se shodli na tom, že za naší reakcí na otázku odebrání dětí z rodiny stál částečně mesiášský komplex či profesní pýcha, kdy jsme odebrání dětí z rodiny vnímali jako naše selhání coby sociálních pracovníků. Dalším a silnějším argumentem pro nás bylo i přesvědčení, že dětský domov nevidíme z dlouhodobého pohledu jako řešení. Mnoho našich klientů prošlo dětským domovem, aby se ocitli ve stejné situaci jako jejich rodiče. Velkou roli zde určitě hraje i fakt, že díky věkovému rozpětí dětí by bylo jen obtížné umístit děti do ústavního zařízení společně. To jsme vzhledem k citovým vazbám mezi dětmi vnímali jako něco, co by jim spíše ublížilo než jakkoliv pomohlo. Stejně tak jsme si byli vědomi vztahu rodičů vůči dětem. Zamyšlení nad otázkou odebrání dětí z rodiny nám umožnilo ujasnit si naši pozici – včetně toho, že jsme si připustili, jakou roli v našem přístupu k rodině hraje profesní pýcha / pocit profesního selhání, a ujasnili si, že v odebrání dětí nevidíme řešení současné situace v rodině. Uvědomili jsme si, že musíme rodině nechat prostor pro (občasná) selhání stejně jako odmítnutí.\nNa základě tohoto stanoviska nám supervizor během druhé schůzky navrhl konkrétní postupy, které by vedly ke zmocňování rodičů, a upozornil nás na to, že stále půjde o dlouhodobý proces. Jedním z těchto návrhů bylo zachování autenticity – tedy to, že nemáme před rodiči skrývat své vlastní pocity, ale vyjadřovat a pojmenovávat je, aby věděli, na čem s námi jsou, a také proto, aby se sami naučili vyjadřovat své emoce.\nBěhem supervize vznikl i bezpečný prostor pro vyjasnění si některých neshod v naší práci. Například zajištění potravin z potravinové banky během únorové krize v rodině bylo ze strany pracovnice OSPOD vnímáno jako znekompetentnění klientů, přestože jsme k tomu kroku dospěli po dlouhé úvaze a obavách z toho stejného a rodině jsme pomoc vysvětlili jako mimořádnou a výjimečnou. Zde jsme si uvědomili, že komunikace z naší strany v tomto případě nebyla dostatečná.\nKromě konkrétních doporučení a reflexe našich rolí při práci s rodinou vidíme hlavní výhodu společné supervize v možnosti setkání všech zaangažovaných pracovníků z různých institucí v bezpečném prostředí s externím supervizorem. To nám pomohlo otevřeně formulovat své názory a pocity a zjistit tak, že máme všichni stejný cíl a stejný názor na situaci v rodině, byť každý zastáváme vůči rodině jinou pozici. Též nás společná supervize utvrdila v tom, že při práci s rodinou děláme maximum a že naše práce má smysl. Zároveň jsme si uvědomili, že musíme nechat rodině prostor pro odmítnutí určitých kroků spolupráce a pro občasné selhání.\nShrnutí, inspirace do budoucna?\nRozhodnutí uspořádat společnou supervizi a ne například případovou konferenci s rodinou vycházelo z toho, že nešlo o konkrétní potřeby klientů, ale o potřeby pracovníků. Na supervizi jsme řešili osobní pocity, šlo o jakousi duševní očistu pracovníků. Společnou supervizi hodnotíme pozitivně, jak ve vztahu k naší práci s rodinou, tak i s ohledem na další společnou spolupráci s OSPOD. Dovolila nám vyříkat si některé frustrace z naší práce i věci, které mohly spolupráci narušovat. Umožnila nám také upřesnění si pravidel spolupráce a sjednocení pohledu na jednotlivé pozice pracovníků v rámci case managementu. Díky tomu ji vnímáme i jako dobrý prostředek v profesním posunu.\nMiroslav Juroška, Denisa Sedláčková,\nsociální pracovníci Programu pro rodinu,\n Vzhledem k ochraně našich klientů neuvádíme název OSPOD ani jméno pracovnice.\n Supervize byla financována z projektu EHP – Právo na rodinu.


Divoká kachna na pomerančích s mandlemi\n9.11.2014 10.11.2014 Radek Hlavní jídlo, Recepty\n14 dkg anglické nakrájené na plátky\nOškubanou a vykuchanou kachnu rozdlíme na 4 díly. Pekáč vymažeme sádlem. Toho můžeme dát více. Čtvrtky poklademe na pekáč. Mezi ně, pod ně proložíme ruličkami anglické. K nim přidáme půlky mandlí a měsíčky 2 oloupaných pomerančů (pozor na pecky, vypeckovat). Osolíme, případně lehce opepříme. Pepř však není nutný.\nPekáč přikryjeme víkem, pokud není pomůže obyčejný alobal, a pečeme v troubě na 200°C cca 2,5 hodiny do změknutí za občasného podlévání šťávou. Ze začátku je šťávy poměrně málo, tj. pomohli jsme si trochou vody. Zhruba v polovině přidáme zbytek pomerančů.\n250g starší housky\nStarší housku nakrájíme na kostičky. Pokud se jaksi starší housky nedostává, je možné použít čerstvou, kterou v troubě opečeme. Housky smícháme se žloutky, petrželkou, moukou a mlékem. Osolíme, přidáme špetku muškátového květu, bílého pepře a dobře promícháme. Těsto necháme 10 minut odležet. Připravíme si sníh z bílků, který posléze do těsta opatrně vmícháme.\nZ těsta vytvarujeme šišky, které zabalíme do olejem vymazaného alobalu. Šišky vložíme do vroucí vody a vaříme cca 20 minut.\nJídlo je připraveno a zbývá již jen jej naservírovat a podávat. Věřím, že se budete olizovat stejně jako my.\nkachna divoká kachna na pomerančích karlovarský knedlík zvěřina


Nálepka na zeď kočky a měsíc / Dekolepky.cz\nNálepka na zeď kočky a měsíc\nSamolepky na zeď Podle vzhledu Zvířata kočky Kočky a měsíc (12974)\nSamolepku na zeď Kočky a měsíc vyrábíme ze speciálních fólií určených k polepování interiérových stěn. Nálepku nabízíme ve 48 barvách v minimálním rozměru 19×14.8 cm. Nálepka na zeď kočky a měsíc ozdobí zeď každého bytu či nábytek. Katalogové číslo nálepky: 12974.\nRozměr určuje velikost celé samolepky Kočky a měsíc po nelepení na zeď. Nikdy neuvádíme rozměr části samolepky nebo jejího segmentu.\nšířka: výška: v cm vaše cena: ... KčMinimální rozměr: 19×14.8 cm (105 Kč). Menší rozměr nelze vyrobit.\nJak vybrat samolepku na zeď Kočky a měsíc?\nJak se lepí samolepka Kočky a měsíc na stěnu?\nNálepku Kočky a měsíc nalepíte na zeď poměrně snadno a rychle. Stačí dodržovat správný postup a nespěchat. Až na některé výjimky, jsou samolepky potaženy přenášecí fólií pro snadné lepení na stěnu. Přenášecí fólie má slabší lepivost, aby neponičila výmalbu stěny – není to její vada, nýbrž vlastnost. Členité samolepky je nutné správným přihlazením přenést z podkladového papíru – chce to trochu cviku, protože díky nižší lepivosti přenášecí fólie to může jít i hůř. Při lepení samolepky Kočky a měsíc se držte následujícího postupu:\nsamolepku Kočky a měsíc položte na rovnou plochu podkladovým papírem dolů\nProhlédněte si, co kupují ostatní zákazníci. Mezi oblíbené motivy samolepek na stěnu kuchyně patří např. Samolepka na zeď kocour s klubíčkem ze stejné kategorie, nebo podobný motiv s názvem Nálepka na zeď kočka na zeď. Tyto nálepky na zeď kupují ostatní zákazníci společně s motivem Samolepka na zeď dvě kočky do interieru.\nkočky, kočička, kočičky, koťátko, koťátka, kocour, kocourek, klubíčko, měsíc, měsíček, měsíční, hvězda, hvězdy, hvězdička, hvězdičky