Sára a jej kúsok cesty životom - Príbehy zo strechy\nSára a jej kúsok cesty životom\nKategórie: (Ne)obyčajné ženy\nSo Sárou sme sa zoznámili práve vďaka Príbehom zo strechy. Napísala mi, ako Češka žijúca v Rumunsku, v tom čase tehotná s malou Josefínkou, ako je to s tehotenstvom a pôrodom v Rumunsku. Myslím, že som si dala záležať na podrobnej odpovedi, lebo som proste cítila, že budeme kamošky. A naozaj sme. Tu je Sára a časť jej príbehu.\nSkúsim to vziať postupne, takže začnem malou Sárou. Kde sa narodila, kde vyrastala, aké mala detstvo?\nNarodila jsem se v Praze, ale vyrůstala jsem v Jižních Čechách, kam nás osud zavanul do malého městečka s mámou a sestrou. Samotné tři ženy si tak začaly budovat svět od začátků na venkově ve starém domě se zahradou a ovocnými stromy.\nDětství jsem měla rozmanité. Líbilo se mi to. Než jsem musela do školy, tak jsem byla hodně u dědy a babičky na Slovensku, v Senici. Mile na to vzpomínám.\nV Jižních Čechách jsem nastoupila do 2. třídy a sestra do školky. Vodila jsem jí tam každé ráno, pak vyzvedávala odpoledne a běhaly jsme po venku a hrály si. V potoce chytaly žáby, lezly na stromy, kradly se do zahrad na ovoce. Byly jsme hodně spolu a pořád venku.\nPuberta, prvé a aj druhé lásky a zlomené srdce? Boli takéto časy, alebo si prešla obdobím puberty úplne hladko.\nMěla jsem jednu lásku a všechna poprvé s klukem ze sousedství, který byl vždy poblíž, už když jsme se tam přestěhovali. Byl o 2 roky starší, takže jsem musela trochu „dorůst“ do toho, aby se o mě vůbec zajímal jako o ženu. Ale pak, myslím, že někdy v 16 už byly náznaky, že ho zajímám. 😊\nChodili jsme spolu sladkých proranděných 5 let. Protancované noci na plese, koupání v rybnících a dlouhé letní večery s kytarou u ohně…Byla jsem nevinná holka od koní, nepila, nekouřila a nechodila někde po hospodách nebo zábavách, takže naše roky spolu byly takové pěkné. Velmi nevinné.\nDokud nás skutečný život dospělého světa a odloučení kvůli studiu ve velkých městech nerozdělil.\nNikdy jsem si nemyslela, že by se to vlastně stalo. Myslela jsem si, že ho znám. Měli jsme plány…ale posledních pár měsíců (možná rok) jsem je už asi měla jen já.\nViem, že tvoji rodičia sú z úplne iného fachu, ako Ty. Čo Ťa viedlo ku zvieratám, ku štúdiu toho, čo si si vybrala?\nAno, studovala jsem chov hospodářských zvířat se zájmem o práci v chovu sportovních koní.\nMůj životní sen bylo stát se veterinářkou, ale nějak jsem to nezvládla s přípravou na přijímačky. Jsem velmi špatná s čísly a počítáním. Neumím to vysvětlit, jako by mi chyběl kus mozku…a ty chemické rovnice u anorganické chemie mi prostě nešly. Byl to asi osud.\nJá byla už od narození posedlá koňmi. O ničem jiném jsem nemluvila, nic jiného nedělala. Celou pubertu jsem byla s koňmi a četla si články z veterinárních skript i v angličtině, jak léčit koně a co je vše trápí. Byla jsem přesvědčená, že mám dar léčitele koní, že dokážu cítit jejich bolest a pomoct jim od trápení. Uklidnit je a vyléčit.\nTáta s rodinou sice pochází z města a zvířata neměli, ale mámin děda, byl kovář celý život a předsedou JZD na vsi u Senice. Měli obrovské polnosti a byli to zemědělci se vším všudy. Trávila jsem na jejich zahradě rané dětství. Matně si pradědu i pamatuji. A vím, že jsme měli nějaké spojení. Byla jsem jeho. Poznal to. Jsem sedlák celou duší to se nezmění nikdy.\nMagistra jsem pak odešla studovat do Vídně a přesedlala víceméně náhodou na „Environmental Science“. Takže toho vím víc o ochraně životního prostředí. A touto změnou, spojenou i s tím, že jsem utíkala z Prahy a toho bolestivého rozchodu, jsem si asi změnila směr života.\nBola si vždy takto prírodne založená, alebo niekedy, niekde nastal výrazný zlom?\nJsem takový typ člověka. V kolektivu a městě jsem trpěla od té doby, co si pamatuju. Venkov pro nás byl jako osvobození od spousty nepříjemných záležitostí. Možná to tak mám proto, že máma nebyla v Praze šťastná. Byly jsme tam pořád jen plačící a nemocné (máma, já a sestra). Útěky na venkov byly ty šťastné chvíle.\nTo samé se mi potom stalo, když jsem chtěla Prahu poznat jako studentka. Skončila jsem zhroucená v posteli, ztratila lásku a bála se jít ven si vůbec koupit jídlo.\nAko si sa zoznámila s tvojim manželom Ovim?\nTeď přecházíme na tu pravou jízdu :D.\nPoznali jsme se u večeře na školní exkurzi v Alpách. Náhodou jsem seděla poblíž a když jsme si tak všichni povídali a seznamovali se, tak se mě někdo zeptal, jak se mi líbí Vídeň. Řekla jsem, že je úžasná, ale žít tam rozhodně nebudu. Budu mít někde v horách farmu. A Ovi, ten neznámý kluk u stolu, vykřikl: „Vezmeš si mě?“ Všichni se začali smát a já byla celá rudá.\nExkurze trvala ještě několik dní. Pokukovali jsme po sobě. Poslední den jsem mu dala číslo.\nV čom je Ovi pre Teba iný, výnimočný?\nTím, že je jiný. Úplně jiný než „západní“ muži. Neumím to ani popsat. Je to o vnitřních hodnotách. Vůbec nemyslí na sebe. Je hodně skromný a nesobecký, nic nepotřebuje. Neupřednostňuje svoje zájmy přede mnou. Vždy byl ochotný všechno zahodit a jít tam, kam jsem já chtěla. Je to jedinečné. Nikdy o mně nepochyboval.\nČasto v něm vidím hlubokou laskavost jeho mámy. Je to takové to, že on bude spát na zemi bez deky, a tomu kdo potřebuje dá vše.\nZároveň je ale velmi, velmi, velmi tvrdohlavý ve svém přesvědčení. Takže je občas moc tvrdý, než si to uvědomí, že už mě skoro láme, protože to cítím jinak.\nČím Ťa vie naopakť poriadne naštvať?\nNaše všechny konflikty se odvíjely od té jeho tvrdohlavosti a mé asi také. Během let, to vnímám tak, že jsem se naučila ustupovat já, protože vím, že stejně udělá, co chci, až si to trochu promyslí. On ale často říká zase naopak, že ustupuje on mně. Tak nevím :D.\nDokáže mě vytočit do běla, když se mnou zničehonic přestane mluvit, protože cítí (podle svého mínění), že chci začít konflikt. Já to ale často, velmi často, vnímala tak, že ten konflikt spustí tahle jeho reakce. To, že se mnou nemluví o věcech, na které máme rozdílné názory, protože nechce konfrontaci.\nHodně dlouho, řekla bych až celou věcnost, to bylo zrovna mluvení o dětech. Když odmítal se mnou o tom mluvit, tak to často vedlo k obrovské explozi, kdy jsem já křičela až do chrapotu celé hodiny a on nic neříkal. Jen seděl.\nNo, nevím, jak pěkný obrázek to maluje o mně :P. Vždy to pak ale končilo tak, že už druhý den nebo po pár hodinách od „výbuchu“ jsme spolu šli za ruce na večeři a mluvili zas o normálním světě.\nStrašně mi u něj vyhovuje, že se nikdy neurazil, nikdy neodešel pryč, nenechal mě pochybovat. Vždy tam seděl a pak mě vzal ven jakoby nic. Nic mi nikdy nevyčetl. Vždy jsem měla pocit, že jsem pro něj perfektní. To spíš já mu dávala pořád kapky, že tohle a támhleto a změnit a udělat.\nDoteď se smějeme, že v záchvatu vzteku jsem ho jednou vyzvala na souboj pěstmi :D.\nViem o vás, že ste obaja dušou Nomádi. Kde všade ste žili a aké to bolo?\nNa té první večeři, kde jsme se setkali, tvrdil Ovi, že nevěří na rozdílné země. Že je prostě občanem Země. A skutečně. Nechová se jako rumun. Je často jako mimozemšťan, neorientuje se v žádném systému. A já bloudila světem bez toho, aniž bych se někde cítila doma, trápilo mě, že jsem jiná než lidé okolo mě. Ale Ovi mi dal křídla a já nějak zatím potřebu domova necítím, ale také nezamítám tu možnost.\nŽene nás zvědavost. Chci poznat krásná místa, která mě inspirují, živí mou duši. Je to mé volání.\nŽili jsme spolu několik let ve Vídni. Potřebovali jsme dostudovat. Pak i jeden semestr ve Stuttgartu. To bylo jen studijní. Nijak zvlášť nás to místo nepřitahovalo.\nTeprve potom začalo osudové dobrodružství. R U M U N S K O. Víc na to téma řeknu později.\nZkusili jsme i Kypr. Byla to pěkná zkušenost, úplně nová, ale bylo nám od začátku jasné, že je jen dočasná. Nebylo to úplně ono. Chyběly mi lesy a hory, lesnaté hory 😊. Moře mi to nevynahradilo. Krajina mě nestimulovala.\nV roce 2020 jsme skočili ve staré chalupě v Jižních Čechách na rok a půl. Velmi zvláštní rok a půl. Velmi, velmi. Tragický, zároveň tak nějak nežně a intimně nádherný. Období, kdy jsme museli opustit svět, který jsme znali. Vše je ještě doteď pořád nové a teprve se učíme znovu žít. Takže zkušenost z Čech se vůbec života v Čechách ani netýkala. Spíš našeho nitra. Ani nevím, jak se nám v Čechách žilo.\nA konečne sme sa dostali asi ku vytúženej otázke, však? Rumunsko. Ah, nechám Ti prvé minúty, bez otázky, len si kľudne pusti dušu na špacír, nechaj ju lietať.\nRumunsko…ách…země svobodného ducha…neomezeného snění…volnosti…jednoduchosti…klidu a míru. Lidství a tolerantního existování tak jako nikde jinde. Rumunsko mi změnilo život jednou provždy.\nPoslouchala jsem kdysi interview s anglickou novinářkou žijící v Bukurešti. Řekla, že Rumunsko je země, kde velké problémy jsou malé a malé problémy jsou velké. Tak nějak mi to pořád tkví v hlavě. Je to úžasný popis.\nRumunsko nedává nic zadarmo, člověk si vše musí oběhat a zajistit, najít, optat a vyjednat sám. Všichni jsou tak zvyklí. Lidé lidem. Systém je flexibilní a závisí spíš na přistupu člověka.\nJe to jediné místo, které znám, kde má člověk úplnou svobodu…každý člověk. Kde dokáže sehnat vše, co potřebuje, když ví jak. Kde se lidé opravdu snaží pomoct a zajímají se. Opravdu poslouchají, co člověk říká a vůbec nakoukají na to odkud je, jak vypadá a jak je oblečený. Jsou stejně nápomocní i někomu, kdo ani neumí pořádně mluvit nebo se „chovat“ podle nějakých principů.\nČím je pre Teba výnimočné, čím si tak veľmi získalo tvoje srdce?\nJe velmi těžké to popsat. Musí se to cítit. V Rumunsku je snad i jiný vzduch, jiná voda, jiné jídlo, než kdekoliv jinde. Myslím si, že je to energie. Prostoupila mě ta speciální energie a bez ní chřadnu.\nJe to asi takové propojení se životní energií místa, kde ještě převládá příroda. Energie hor, lesů, divoké zvěře, skromných lidí, kteří nemají konzumní a industriální myšlení.\nLidé mají silnou víru, mají respekt a pokoru. Ctí přírodní cykly, ctí svá zvířata. Dodržují náboženské tradice, postí se, dodržují volné neděle a sváteční dny, otevírají dveře koledníkům, dávají peníze v kostele a sdílí navařené jídlo.\nRumunsko mi dalo do života velmi důležité dary. Mého muže, moji dceru a náš životní projekt Greentumble. Greentumble jsme vymysleli a začali tvořit první rok na venkově během krásných letních dní. Člověk měl čas být kreativní, mít motivaci a inspiraci, když byl v tom čistém prostředí, kde se mu nesypal stres na hlavu.\nKde v Rumunsku ste bývali a kde sa vám páčilo najviac?\nPrvní rok jsme strávili na severovýchodě, téměř u hranic s Ukrajinou a Moldavskem, ve vesnici na konci prašné cesty obklopené hustými listnatými lesy. Bydleli jsme v malinkém přístěnku u Oviho dědy. Byl to neobývaný pokojík nad sklepem, kde stála kamna na letní vaření. Byl malinký. Ovi nemohl stát ani narovnaný, strop byl nízko. Okna byla popraskaná a táhlo tam, na zemi jen beton.\nNeměli jsme koupelnu, ani kuchyň. Brali jsme vodu ze studny a ohřívali si ji na kamnech ve velkém hrnci. Hned vedle byl kurník a kohout nám dost pil krev, když v létě už ve 4 kokrhal každých 30 sekund. 😀\nOviho děda měl obchod smíšeného zboží, takže kromě našeho pokojíku, všude jinde byl kdykoliv nějaký cizí člověk, který na něj volal, že něco chce koupit. Čistila jsem si třeba ráno zuby na dvoře a za mnou někdo hned, že ať zavolám Oviho dědu, že něco potřebuje z obchodu. Bylo tam nejvíc rušno z celé vsi.\nNa začátku prosince jsme odsud odjeli, hlavně z důvodu nedostatečných podmínek přes zimu. Odstěhovali jsme se jen tak na blind do Brašova. Kamarádi nám řekli, že by se nám určitě líbil, tak jsme to zkusili. Strávili jsme tam přerušovaně s odskokem na Kypr přes 2 roky, slavili tam 4 Vánoce. Strašně jsme si to tam užili. Byly to nejlepší roky, co mám v paměti. Hory, hory, hory. Nikdy jsem neměla tak dobrou kondici jako v Brašově.\nStrašně dobré jídlo, kultura, příroda, medvědi hned za humny. Nádhera. Nikdy nezapomenu naše dlouhé noční procházky, když napadal sníh a celé středověké město bylo tiché, bílé, hedvábné a přenádherné.\nNikdy jsme odtud nechtěli odejít, ale osud tomu chtěl jinak. Brašov není zrovna levný a podnájmy jsou dost nevýhodné. Je to velmi turistické místo a je obrovský zájem, tak když přišla zpráva, že nám vypovídají nájem skoro ze dne na den („po Rumunsku“ jsme neměli smlouvu na přání majitelů), tak jsme se rozhodli na jaro odejít na hezké, klidné léto zase k Oviho dědovi. Chtěli jsme hlavně klid a čas na rozjezd projektu. Nakonec jsme zůstali dvě zimy, protože jsme si přestavěli jeho bývalý obchod na ložnici a udělali koupelnu. Jeho zdravotní stav se během našeho Brašovského dobrodružství dost zhoršil, ale naše přítomnost mu dodala dost nové energie a projektů.\nViem, že keď niekomu poviem, že moje srdce túži po Rumunsku, pozerajú na mňa, ako na úplného blázna. Poznáš tento pocit?\nAno, ano, ano. A nejen to. Příjde mi často, že je v tom i trocha takové agrese, zahořklosti, znechucení. Takový tlak, aby to ve mně vyvolalo stud. Občas se mi chce proti tomu rebelovat.\nAko prijala tvoja rodina tvoje rozhodnutie žiť v Rumunsku?\nHahaha…no, ani nevím. Mysleli si, že to nemyslím vážně. Že je to jen vtip. Že se brzy vrátím a řeknu jim, že měli pravdu. Že jsem byla hloupá a že jsem dostala za uši.\nViem, že keď mala moja dcéra v Košiciach podozrenie na TBC, tak na mňa každý pozeral s takým tým podozrením v oku, že tam musíme žiť v pivnici plnej holubieho trusu. Zažila si niečo podobné?\nAno. Lidé mají takovou nedůvěru, když to člověk zmíní. Nechtějí to ani slyšet, všimla jsem si, že to nějak blokují, asi aby mě mohli brát ještě aspoň s nějakým respektem.\nJá to zažila poprvé, když jsem zmínila, že chodím s Rumunem. Každý ztichl a už nic nekomentoval. Moje máma křičela: „Ne, Sáro, ne, ne“. A zakrývala si uši a odstrkovala telefon s fotkou, kterou jsem ji chtěla ukázat.\nKamarádky máma mě od toho odrazovala.\nKamarádky ve škole. „Máš novou lásku? A co? Rakušáka?“ Pak jen ticho…\nJediný, kdo mě příjemně překvapil byl kardiolog, který vyšetřoval naší dceru. Jeho první slova byla, že v Rumunsku musí být báječně a že tam musejí být všichni velmi zdraví.\nTehotenstvo si strávila obklopená prírodou, jednoduchým životom. Aké to bolo pripravovať sa na prijatie nového života do života v takomto svete?\nKdyž jsem zjistila, že jsem těhotná, tak jsem byla nadšená, že je to osud a dobré znamení. Otěhotnět na Rumunském venkově, kde jsme jedli jen ze zahrady a pili vodu z lesního pramene už skoro rok.\nPak jsem se ale začala bát jak to zvládneme. Nic jsem o těhotenství nevěděla. A v té oblasti nebylo větší město, kde by byla dobrá péče. Bála jsem se hlavně jak to udělat se všemi vyšetřeními. Ovi ani jeho rodina nevěděli také.\nNakonec, právě po hovoru s Tebou, jsme se rozhodli, že si zaplatíme soukromou kliniku v Iasi. Dojížděli jsme tam asi 2,5 hodiny po občas dost divokých cestách, zafoukaných sněhem, za tmy. Ale po první návštěve jsem jim opravdu věřila. Byla to nejlepší péče, kterou jsem zažila. Takže jsem prvních 7 měsíců bydlela ve vsi, kde pole orá kůň a zároveň měla gynekologické prohlídky v ordinaci se župánkem, pantoflíčkami a nápoji. Zpětně se i ukázalo, že má doktorka v Iasi byla velmi dobrá, když odhalila, co nikdo jiný z českých doktorů.\nPrečo ste sa rozhodli z Rumunska odísť a aké bolo pre Teba opustiť túto krajinu?\nHlavní důvod našeho odchodu byly peníze. Zvažovali jsme možnost se vrátit do Brašova a porodit jako ty, v té krásné porodnici s výhledem na Tampu, okolo které jsme chodili se zmrzlinou. Ale nájmy více-pokojových bytů byly drahé a docela složité se psem.\nV tu samou dobu, kdy jsme se rozhodovali, jsem zkoušela jen tak kontaktovat majitele chalup v Jižních Čechách. Říkala jsem si, že by se to na porod a třeba první rok života dítěte také dalo. Měla jsem v Čechách bezplatnou péči a porodnice měla dobrou pověst.\nNo a vyšel nám nájem za srovnatelnou cenu jako Brašovská garsonka. Měli jsme to jen 3 km do porodnice. Byl to dům se zahradou. Mohli jsme zůstat jak dlouho jsme chtěli.\nMy jsme nikdy neodjížděli z Rumunska s tím, že už se nevrátíme. Nechali jsme si tam pokoj a věci, jako bychom se měli vrátit brzo. A potají jsme snili o tom, že bychom snad už mohli třeba něco koupit v Brašově a žít tam. Dát mimi do školy, chodit na zmrzku a po horách.\nAni v nejdivočejších představách jsem nečekala, jak moc se nám změní život…netušili jsme, že nám nad hlavou visí obrovský kus skály a chystá se nás rozdrtit.\nAko si dokázala prijať, že tvoje dieťa je „iné“ ?\nNevím jak odpovědět. Nevím, jestli jsem to přijala.\nJá o tom často mluvím tak (i to tak vnímám), že v tu chvíli, když jsme se dozvěděli, že má cystickou fibrózu,…vlastně už ve výtahu s její doktorkou, když se vyhýbala pohledu do očí, byla nervózní a vypnula si před námi telefon,…že jsme přestali existovat. Jakoby nás někdo strčil rychle za skleněnou zeď do nového světa i s naší měsíční holčičkou. Ta zeď nás oddělila od ostatních lidí. Od příbuzných a známých. Ztratila jsem to spojení, které jsem měla. I spojení se svým předešlým životem.\nSvět se mi rozpadl, priority se změnily, vše se přestavělo. Nikdo a nic mi nemohlo poskytnout útěchu.\nČlověk je vystaven takové hrůze, že má pocit, že ho nemůže už nic zranit nebo zastrašit. Nemá už co ztratit. Slyšet doktora, že vaše novorozené dítě nejspíš zemře na selhání plic, že možná bude potřebovat transplantaci plic na prodloužení života. Slyšet, že v mém věku už jsou na tom velmi špatně a umírají. Slyšet psychologa, ať se vypláču, že je to dobré…\nNo, jsme odděleni tou skleněnou zdí pořád. Ale naše dcera se za ní umí pohybovat. Je to její svět. To ona mě tak nějak táhne do toho světa a ukazuje mi ho. Není špatný. Je jen jiný.\nUž nikdy nebudeme stejní. Ale být s ní v přítomnosti je pro mě úplně všechno. Nic víc si nepřeji. A společný čas za „ztrátu identity“ stojí.\nČo si vyžaduje Josefínkina starostlivosť v bežný deň?\nKaždý den ráno a večer inhalujeme 20 minut solný roztok. Potom musíme cvičit speciální techniky, abychom jí pomohly uvolnit hlen z plic. Cvičení zahrnuje třeba skákání na gumovém koni. Hluboko u toho dýchá a ještě se natřásá, tak to mobilizuje hlen. Další cvik je potom třeba vibrování hrudníku, kdy jí rukou vibruji na plicích. Klíčem je jí naučit aktivně hluboko dýchat do celých plic, aby si je čistila.\nPřed každým jídlem musí brát trávicí enzymy, takové klasické pilulky jako vit. C, které vysypu na lžičku. Bez nich by nestrávila tuky ze stravy a měla by křeče a průjem. Teď jich během dne bere 11. Jednou denně také bere extra vitamíny, probiotika a sirup na ředění žluči. To vše kvůli nedostatečné funkci pankreasu.\nZní to jako hodně, ale my to bereme v rámci denní rutiny za normální. Nezatěžuje mě to a myslím si, že by to tak měl každý v naší situaci. Horší je ta druhá část péče o člověka s cystickou fibrózou. Prevence infektů, které by je oslabovali, a riziko bakterií z prostředí, které zhoršují funkci plic. To vše je jedna velká neznámá. Bojovat s bakteriema, které jsou všude kolem nás…jako boj s větrnými mlýny.\nNa čo všetko treba dávať pozor pri takýchto deťoch?\nJe toho hodně, ale hlavní je vlhkost a stojatá voda. Ve vlhkém prostředí žije bakterie Pseudomonas aerunginosa, která hodně škodí plicím a těžko se jí zbavuje. Musíme dávat pozor na vodu z kaluží, rybníků, jezer, bláto. Nedoporučuje se zahradničit, nebo zacházet s květinami. V hlíně je ta bakterie. A ve váze také může být ve vodě. Kompost je risk. Sudy s vodou také.\nTito lidé by neměli být při sekání trávy, při stavbách, při kouři z kamen. Musí si chránit plíce.\nRiskantní jsou i domácí odpady a záchod. Pseudomonáda se v nich může namnožit kdykoliv kdy tam zbytková voda stojí více hodin, proto se doporučuje je před spaním prolít Savem nebo jinou dezinfekcí. Ráno by pak měl jiný člen rodiny jako první pustit vodu, aby se to pěkně propláchlo a obměnila se tam voda. Veřejné toalety a sprchy jsou úplné tabu. Preferuje se jedině s rouškou a velmi striktní hygienou – dezinfekce rukou.\nBohužel i spousta aktivit se zvířaty je poměrně riskantní. Obzvlášť hospodářská zvířata a ptáci. V jejich prostředí se vyskytuje hodně plísní a prachu, o bakteriích už asi ani nemusím mluvit…\nSpoustu věcí se ještě pořád učíme. Je toho tak moc, že není možné vědět vše, ani to uhlídat.\nViem, že to bol obrovský šok, ale ušli ste riadny kus cesty a mám pocit, že dnes na ňu dokážeš pozerať už aj bez toho strašného strachu, ktorý si v prvé mesiace pociťovala. Je to tak?\nUšla jsem s ní za ruku kus cesty. Následuju jí. Snažíme se. Mám pocit, že jí postupně tak nějak povoluji hranice. Kam může sáhnout, kam jít. Je to život. Nemůže být v bublině.\nPrvní rok jsem jí ukazovala (mou životní lásku) psa jen z kočárku. Nenechala jsem je na sebe sahat. Já sama přestala na psa sahat. Měla jsem trauma, že jí dám nějaké bakterie, které ji ohrozí. Můj 11-letý vypiplaný pes si zvykl, že na něj jen mluvím, ale rukou mu uhýbám. Teď už je to mnohem lepší. Ledy povolily tím, že na něj začala sahat ona sama. Chtěla se s ním seznámit, když spolu žijou. Miluje ho. A já si uvědomila, že jí musíme ukázat sílu láskyplného dotyku. Musí nás vidět psa hladit a ne se ho „štítit“. Žijeme jen jednou, ať radši zažije lásku a potěšení, než strach ze světa.\nU spousty situací ještě vůbec nevím, co a jak budeme dělat. Ale až to příjde, tak to bude…Nedá se to plánovat. Zbláznili bychom se.\nA často si také připomínám, že příjde den, kdy jí vyjde pozitivní nález na nějakou tu bakterii a že budeme hospitalizovaní, ale že to nesmím brát jako, že jí tím nemocnice a kapačky ubližují. Právě naopak, musím být připravená to zvládnout s lehkostí, abych jí byla podporou. Její život bude jiný než jak to známe my a já ji budu doprovázet. Musím si zpracovat osobní bloky a strach. Je to problém na mé straně.\nAká je takmer dvojročná Josefínka?\nDivoká, rychlá, tvrdohlavá, svobodná, usměvavá, zábavná, krásná a chytrá. Je pro mě ztělesněním všeho dobra na zemi a v životě. Nic víc není. Je to budoucnost mého života. Můj největší sen a inspirace.\nKdyž usne tak mluvíme s Ovim jen o ní.\nMám v hlavě utkvělou představu, že v momentě když se narodila, tak se na nebi rozzářila velmi jasně nová hvězda. Zrození dítěte je nepopsatelný okamžik. Ale není to kvůli nám, je to díky jejich duši, jejich energii, která se tak zázračně zjeví. Mám pocit, že my jsme spíš jen takové figurky ve hře, nemáme moc nad procesem zrození nového života, jen tomu všemu přihlížíme…tedy někteří trochu aktivněji než jiní… 😀 Nevím, jestli bych tohle řekla hned po porodu.\nTeraz žijete vo Viedni, aké máš pocity z návratu k mestskému životu?\nŽijeme v menším městečku ve Vídeňském lese. Museli jsme odejít z venkova, kvůli všem rizikům vzhledem k její nemoci. Starý kamený dům vůbec nebyl vhodný pro dítě s cystickou fibrózou. Příchod do suchého bytu do města, kde jsou chodníky a ne jen blátivá polní cesta, byl pro mě v dané situaci úlevou.\nUbylo nám hodně starostí. Na venkově jsem byla pořád ustaraná, jestli nebudou sousedi sekat zahradu, když jí dám spát ven, jestli nebude moc bláto nebo moc prašno, jestli nebudou práškovat pole za domem. Pořád jsme skenovali zdi a okna, jestli se zase někde neobjevila plíseň. A bála jsem se jí nechat plazit kam chtěla, aby náhodou někde nevyhmátla něco nebezpečného.\nNa udržovaných městských hřištích na bláto nenarazíme. Máme možnosti si vybírat prostředí podle situace.\nA v bytě má absolutní svobodu. Nemusím jí už kontrolovat jako v domě, kde se topilo dřevem v kamnech a kde se držela vlhkost – všechno velmi nebezpečné pro ni. Plísně, vlhkost, bakterie.\nBěhem chvílí snění, když se trochu zapomenu, tak mé srdce nikdy venkov neopustilo. Mé srdce by ale také nedopustilo, aby se něco stalo tomu nádhernému malému životu, který mám chránit. Mám naději…až bude větší…třeba by se to dalo lépe zvládat to spojit. Koneckonců dobré jídlo ze zahrady, čisté prostředí přírody jsou také velmi dobré pro zdraví.\nAko to vidíš dnes? Máte ešte šancu vrátiť sa do Rumunska?\nJá nevím. Často o tom mluvíme. Asi denně. 😊 Chybí nám a vím, moc vím, že jednou tam zase budeme v té chaloupce na venkově. Ale tuhle vizi mám až na stáří. Až nám Josefína bude psát z nějaké univerzity.\nReálně jsme teď často zvažovali risk a možnosti. Jsou tam určité výhody, které považuji za důležité pro dlouhodobý zdravotní stav, hlavně ten čistý vzduch a voda. Ale na druhou stranu si říkám, že bych měla mít možná větší pokoru k jejímu zdravotnímu stavu a orientovat se na to, co je pro ni nejlepší.\nPro každého člověka s cystickou fibrózou je to moře. Slaný vzduch a voda, která čistí. To je nesporné.\nAk nie Rumunsko, ktorá krajina vás ešte láka?\nPřed životním zlomem jsme si plánovali Slovinsko. Hory. Teď nám ale do klína náhodou přistála Asturie ve Španělsku a zcela vážně se chystáme na obhlídku budoucích možností. Příjde mi to tam tak úžasné, že se pořád ptám, co je v tom za háček.\nMusíme pochopitelně ve všech situacích, i kratší pobyty, zvažovat přítomnost centra pro cystickou fibrózu. A při delších pobytech kvalitu zdravotní péče pro cf a dostupnost léků. Nemůže bez nich být ani den. V Asturii by cf centrum mělo být.\nSo Sárou obe dúfame, že jedného dňa sa naše dievčatá budú hrať spolu v záhrade a my budeme spolu pletkovať na našich rumunských dvoroch.


Extraliga kadetek: KP Brno má skalp USK, Strakonice předvedly neuvěřitelný obrat | Probasket.cz\nMichaela Gaislerová\t Články, Domácí soutěže, Mládež, Topstory\t1.2.2018\nKP Brno doma nestačilo na HB Basket. Hostující hráčky se na začátku zápasu ujaly vedení a po první čtvrtině vedly o šest bodů. Domácím se nepodařilo manko ztenčit, hostující hráčky svůj náskok naopak navyšovaly. HB Basket byl lepší na doskoku, pomohlo mu hlavně devatenáct útočných doskoků. Brno také zapsalo o sedm ztrát více. Domácí tým měl sice lepší procento střelby za dva body, pražský tým byl ale přesnější zpoza tříbodového oblouku. HB Basket k vítězství vedla Charlotte Semgady, která získala již svůj sedmý double-double této sezóny, tentokrát za dvacet devět bodů a dvacet jedna doskoků. Dvacet tři bodů a deset doskoků přidala Natálie Juhászová. Nejlepší střelkyní v dresu Brna byla s šestnácti body Iva Jedovnická.\nO vítězi v souboji mezi USK a Žabinami muselo rozhodnout až prodloužení. Úvod utkání lépe vyšel domácímu Brnu, které vedlo o osm bodů. Druhou čtvrtinu zahájila dvěma úspěšnými trestnými hody Tereza Pogányová a vedení domácího celku se přehouplo do dvojciferných čísel. Žabiny i nadále pokračovaly ve velmi dobré hře a v poločase vedly o patnáct. Po změně stran ale přišel velký tlak ze strany USK a třetí desetiminutovka byla v režii pražského týmu, který předvedl velký comeback. Necelé tři minuty před koncem čtvrtiny šel USK po koši Anny Merhautové do vedení. Od této chvíle se v hale Na Rosničce odehrával vyrovnaný souboj. Minutu před koncem vedl USK o dva body, skóre ale srovnala střelou Pogányová. Ani jeden tým následně žádnou střelu neproměnil a duel šel do prodloužení. V nastavených pěti minutách se jako první prosadil pražský tým, domácí hráčky naopak vstřelily pouze jeden bod. USK měl v koncovce výhodu tří bodů, trojka Brna v koši neskončila a hostující Zeithammerová poté dvěma šestkami definitivně potvrdila vítězství USK. Šestnácti body se na výhře podílela Anna Merhautová a Marie Machytková, stejný počet bodů na opačné straně nastřílela Tereza Pogányová.\nCenné dva body získal Hradec Králové, který venku přehrál Slovanku. První poločas byl vyrovnaný a po dvaceti minutách svítilo na tabuli skóre 38:38. Ve třetí čtvrtině si mírný náskok vypracovaly právě hradecké lvice, které vedly o devět bodů. Vedení si ale nedokázaly udržet a domácí hráčky čtyři minuty před koncem košem z rukou Elišky Hálové strhly vedení zpět na svou stranu. V klíčový moment Hradec však našel odpověď a bodovou šňůrou si vzal vedení zpět. Slovanka už neměla čas zareagovat a připsala si druhou porážku v této sezóně. Hradec ustál i větší počet ztrát, držela ho především výborná úspěšnost střelby z pole (70%). Simona Fišerová byla s dvaceti sedmi body a dvanácti doskoky lídrem lvic, Slovance nestačil výborný výkon Elišky Hálové, která zaznamenala třicet jedna bodů a dvanáct doskoků.\nTrutnov dokázal zvítězit na palubovce Chomutova, odkud si odvezl šestibodové vítězství. Trutnov vedl v poločase o devět bodů, Chomutov ale manko během třetí části smazal a dostal se až na rozdíl jediného bodu. Na začátku závěrečné části se domácí hráčky dostaly dokonce do vedení, následně však skóre srovnala hostující Markéta Šmahelová a Trutnov už levhartice znovu do vedení nepustil. Kristýna Holubcová vsítila trojku a ačkoliv se domácí opět dostali na rozdíl jediného bodu, Trutnov už si výhru pohlídal. Statistiky byly téměř vyrovnané na obou stranách, Východočešky zapsaly o čtyři ztráty méně a proměnily o tři trestné hody více. X-faktorem hostí byla již zmíněná Kristýna Holubcová, autorka dvaceti šesti bodů a třinácti doskoků. Chomutov se opíral o výkon Dagmar Hrabovské, která zatížila konto soupeřek dvaceti body.\nNejtěsnější možné vítězství na domácí půdě vybojovaly hráčky Strakonic, když porazily Havířov. Moravský celek po třicet minut vedl, po třech čtvrtinách bylo skóre 39:51. Jihočešky se ale nevzdaly a utkání dokázaly otočit. Ještě tři minuty před koncem vedl Havířov o deset bodů, poté však pět bodů v řadě zaznamenala Kateřina Votavová a dva body přidala Alena Požárková. Sedmibodové vedení vrátila hostujícímu celku střelou Tereza Kubeňová, na druhé straně palubovky ovšem míč získala Michaela Jánská, která po faulu proměnila oba trestné hody. Sedmnáct vteřin před koncem na tříbodový rozdíl snížila Požárková. Havířov v následném útoku úspěšný nebyl, strakonická Barbora Suchanová naopak devět sekund před koncem zápasu proměnila oba trestné hody a domácí prohrávali o bod. Strakonice se rozhodly faulovat, moravský celek však ani jednu šestku neproměnil. Alena Požárková po obranném doskoku přihrála míč Barboře Suchanové, která se závěrečnou sirénou vstřelila vítězný koš Strakonic. Jihočeský tým se tak mohl radovat z druhé výhry. Právě Suchanová se na úspěchu podílela dvaceti třemi body a sedmnácti doskoky, Havířov se spoléhal na Annu Paťorkovou, autorku jednadvaceti bodů a dvaceti šesti doskoků.\nPardubice těsně vyhrály na hřišti Sparty. Hostující tým vedl po třiceti minutách o osmnáct bodů, Sparta ale stíhací jízdou během závěrečné čtvrtiny skóre téměř otočila. Studánka si ale nakonec důležité dva body pohlídala. Pardubice byly lepší na doskoku a zapsaly méně ztrát, Sparta naopak těžila z větší produkce trestných hodů, kterých střílela o deset více. Hostující družstvo vedlo duo Tabačková – Šitancová, které dohromady nastřílelo dvaatřicet bodů z celkových šedesáti. Dvaceti body a sedmi doskoky se blýskla sparťanská Tereza Halátková.\nKP Brno – HB Basket 59:80\nŽabiny Brno – USK Praha 59:64\nBasket Slovanka – Sokol Nilfisk Hradec Králové 66:73\nLevhartice Chomutov – Loko Trutnov 60:66\nBK Strakonice – BK Havířov 66:65\nBA Sparta – Studánka Pardubice 56:60\nŽabiny na druhý pokus dokázaly uspět a tentokrát se radovaly z těsné výhry proti HB Basket. Po třiceti minutách vedly domácí hráčky o čtyři body, pět minut před koncem šel ale do vedení hostující celek. O minutu později už HB Basket vedl po koši Juhászové o sedm bodů, Brno se ale nevzdalo a výsledek opět převrátilo na svou stranu. Třicet sekund před závěrečnou sirénou na 57:57 jednou šestkou srovnala Jesika Hibalová a Brno si vzalo time-out. Z následné útočné akce skórovala Zuzana Máchová a poslala Žabiny do vedení. HB Basket dostal šanci odpovědět dvěma trestnými hody, ani jeden z nich však v koši neskončil a domácí hráčky se tak mohly radovat z těsného vítězství. Žabiny dokázaly ustát kritických pětačtyřicet ztrát, podrželo je výborné doskakování a lepší úspěšnost střelby. HB Basket se trápil z tříbodové vzdálenosti a z čáry trestného hodu. Veronika Štursová zapsala v dresu Žabin double-double za deset bodů a šestnáct doskoků, nejlepší střelkyní hostí byla se čtrnácti body Natálie Juhászová.\nUSK měl šanci posunout se do čela tabulky, na druhý brněnský tým už ale o den později nestačil. I tentokrát šel zápas do prodloužení. KP Brno na začátku čtvrté čtvrtiny ztrácelo devět bodů, dále však nenechalo soupeřky více odskočit a bodovou šňůrou se vrátilo zpět do zápasu. Dvacet vteřin před koncem srovnala skóre Petra Knoflíčková a závěrečný pokus USK už obroučkou nepropadl. Na začátku prodloužení vsítil rychlých pět bodů právě hostující USK, poté se ale více dařilo domácím hráčkám. V poslední minutě ještě dvojtaktem srovnala Zeithammerová, poté ale nájezd proměnila Romana Veselá. Hostující tým se dopustil ztráty, a ačkoliv Brno neproměnilo ani jeden trestný hod, klíčový útočný doskok si připsala Veselá, čímž nedala USK šanci na zvrat. Pražský celek musel faulovat a jedním trestným hodem potvrdila výhru Brna Hajnová. Brno se opíralo hned o čtyři dvojciferné střelkyně, se sedmnácti body jim kralovala Petra Knoflíčková. Hostující Anna Merhautová zapsala double-double za patnáct bodů a deset doskoků, její spoluhráčka Marie Machytková se blýskla čtrnácti body a třinácti doskoky.\nHradec Králové porazil Chomutov. Hostující tým o svém vítězství rozhodl v poslední čtvrtině, kterou opanoval 19:6. Hradecké lvice se dopustily pouze jedenácti ztrát, navíc proměnily polovinu střel z pole a střílely sedmnáct trestných hodů. Levhartice naopak za celý zápas střílely pouze dva trestné hody, jejich úspěšnost střelby byla 36%. Hradec k vítězství nasměrovaly výkony Martiny Sakslové a Simony Fišerové, které obě zapsaly double-double. Sakslová nasbírala osmnáct bodů a deset doskoků, Fišerová k sedmnácti bodům a dvanácti doskokům přidala navíc i šest zisků. Dvěma dvojcifernými střelkyněmi na straně Chomutova byly Lucie Ceralová a Karolína Pikalová, které obě nastřádaly po deseti bodech.\nSlovanka přehrála Trutnov a oplatila mu porážku z první poloviny soutěže. Trutnovu chyběly tři hráčky a na jeho výkonu to bylo znát. Pražský tým už po deseti minutách vedl o dvacet bodů a již nedal soupeřkám šanci na zvrat, své vedení navyšoval až do konce zápasu. Slovanka zapsala dvacet devět útočných doskoků a jen jedenáct ztrát, což jí dalo k dispozici devadesát pět střel a dvacet trestných hodů. Reprezentantka Andrea Ondroušková nastřílela dvacet šest bodů (z pole 12/6, trojky 7/4, TH 2/2) a přidala šest doskoků a čtyři zisky. Patnácti body ji podpořila Eliška Hálová. Jedenáct bodů nastřílela trutnovská Markéta Šmahelová, deset Kristýna Holubcová. Slovanka se i nadále drží na čele tabulky, Trutnovu patří čtvrté místo.\nHavířov po sobotním zaváhání ve Strakonicích vyhrál na Spartě. Utkání bylo po celou dobu vyrovnané, v polovině čtvrté čtvrtiny byl stav zápasu 61:61. Během následujících dvou a půl minut ani jeden z týmů neskóroval, neproduktivní úsek prolomila trojkou havířovská Tereza Kubeňová a moravský celek vedl o tři body. Dvojbodovou střelou snížila na rozdíl jediného bodu Hana Kolegarová, byly to však poslední body Sparty. V dresu Havířova se ovšem znovu prosadila Kubeňová a stejná hráčky půl minuty před koncem dvěma trestnými hody zpečetila výhru hostujícího celku. Havířov si pomohl čtrnácti útočnými doskoky, Spartu srazilo dvacet devět ztrát. Již zmíněná Tereza Kubeňová se o vítězství zasloužila třiceti body a osmi doskoky, pivotka Anna Paťorková přidala patnáct bodů a osm doskoků. Spartu táhla se sedmnácti body Hana Kolegarová, Anna Chromá zapsala double-double za patnáct bodů a deset doskoků, přidala i čtyři bloky.\nStrakonice v neděli podlehly Pardubicím. Studánka po celý zápas mírně vedla, domácí hráčky se ale po drtivou většinu utkání držely na dostřel a nenechaly soupeřky výrazně odskočit. Pardubice si výraznější náskok vybudovaly až v polovině závěrečné desetiminutovky, když zaznamenaly desetibodovou šňůru. Největší rozdíl panoval v úspěšnosti střelby, kterou měly Pardubice vyšší ve všech kategoriích. Opory Šitancová s Tabačkovou zatížily konto soupeřek šestnácti body, Tabačková zapsala i jedenáct doskoků. Nejlepší střelkyní Strakonic byla s šestnácti body Barbora Suchanová.\nŽabiny Brno – HB Basket 59:57\nKP Brno – USK Praha 73:70\nLevhartice Chomutov – Sokol Nilfisk Hradec Králové 47:65\nBasket Slovanka – Look Trutnov 102:47\nBA Sparta – BK Havířov 63:68\nBK Strakonice – Studánka Pardubice 50:68\ndívkyextraliga kadetekextraliga U17extraliga U17 2017/2018KP BrnoStrakoniceUSK Praha


Hliníková okna – JK OKNA Tábor – specialista na okna a dveře\nurčen pro výrobu oken s obzvláště vysokými požadavky na tepelnou izolaci.\nkonstrukční hloubka profilu rámů je 78 mm, a 86 mm pro křídla. Je použito tepelně izolační vyplnění o tl. 42 mm a dvousložkové středové těsnění. To vše se podílí na vysoké hodnotě tepelné izolačnosti profilu.\nVe verzi PE 78N je součinitel prostupu tepla od 1.7 W/m ²K, v teplejší verzi PE 78N+ s uzavřenou podskelní komorou je Uf od 1.3 W/m ²K.\nlze použít širokou škálu kování se snadnou následnou montáží\ntříkomorová stavba profilu systému PE 78N a ztužující dodatečné prvky umožňují systém použít pro velkorozměrové konstrukce.\nBlyweert Olymphia HI\n– Uf ≥ 1,01 W/K.m²\n– UW ≥ 0,73 W/K.m²\nje tvořen dvěmi uzavřenými hliníkovými profily spojenými širokými dělícími pásky z materiálu ABS s integrovanou patentovanou pěnovou vložkou, která zcela zabraňuje průchodu chladu na vnitřní interiérovou polovinu profilu, sloužící jako přerušení tepelného mostu. Okna, dveře a prosklené stěny Triton HI+ v kombinaci s izolačním trojsklem dosahují velice nízkých hodnot součinitele prostupu tepla a splňují přísné doporučené požadavky na tepelnou ochranu budov.\nvýhodné a cenově přijatelné řešení pro rodinné a bytové domy\n– Uf ≥ 1,8 W/K.m²\n– UW ≥ 1,0 W/K.m²


Státní zástupce zrušil obvinění exstarosty Prahy 5 Jančíka jako nezákonné | Hospodářské noviny (HN.cz)\nStátní zástupce zrušil obvinění exstarosty Prahy 5 Jančíka jako nezákonné\n9. 1. 2012 11:26 ▪ Aktualizováno ▪ 3 min čtení\nMilan Jančík Exstarosta Prahy 5 Milan Jančík (ODS) pronajal lukrativní městské pozemky soukromé firmě za pouhých 100 Kč ročně Autor ▪ Martin Svozílek\nPolicie podezírá Jančíka z toho, že s Agenturou Praha 5 neoprávněně uzavřel smlouvu o postoupení pohledávek za víc než 63 milionů korun.\nStátní zástupce minulý týden zrušil usnesení o zahájení trestního stíhání bývalého starosty Prahy 5 Milana Jančíka (ODS) jako nepřezkoumatelné a nezákonné. Informoval o tom v pondělí server Novinky.cz. Protikorupční policie koncem loňského roku Jančíka obvinila ze zneužití pravomoci úřední osoby kvůli údajně neoprávněnému postoupení pohledávek za nájemné Agentuře Praha 5.\n"Dnes ráno jsme obdrželi usnesení státního zástupce z Prahy 5, kterým bylo obvinění zrušeno, a uložil policejnímu orgánu, aby ve věci opětovně jednal a rozhodl. Státní zástupce konstatoval, že usnesení policie o zahájení trestního stíhání je nepřezkoumatelné a tudíž nezákonné," ocitovala pro Novinky.cz usnesení zástupkyně advokátní kanceláře Jiřího Teryngela, který Jančíka obhajuje. Státní zástupce Martin Černý tak vyhověl stížnosti, kterou Jančík proti usnesení o zahájení stíhání podal.\nJančíka informace o zastavení trestního stíhání potěšila. "Jsem rád. Celou dobu jsem přesvědčen o své nevině. Argumenty, které jsme vznesli, hovořily jasně," řekl v pondělí ČTK Jančík.\nPolicie podezírá Jančíka z toho, že s Agenturou Praha 5 neoprávněně uzavřel smlouvu o postoupení pohledávek za víc než 63 milionů korun. Jednal prý bez předchozího schválení zastupitelstva, jeho souhlas však zákon v podobných případech vyžaduje. Společnost Agentura Praha 5 podle policie získala neoprávněný prospěch ve výši nejméně 4,4 milionu korun. Jančíkovi hrozí v případě opětovného obvinění a následného odsouzení dva roky až deset let vězení.\nJančík považuje obvinění za absurdní. Tvrdí, že k postoupení pohledávek za nájemné v bytech podle zákona o hlavním městě nepotřeboval souhlas zastupitelstva, protože výše jednotlivých pohledávek údajně nepřevyšovala 100.000 korun. Přesto podle něj zastupitelé o všech krocích věděli. Převzetí pohledávek za nebytové prostory, které podle Jančíka mohou být vyšší než 100.000 korun, bylo údajně zastupitelstvem schváleno. Někteří opoziční zastupitelé ale už dříve uvedli, že jim materiály o činnosti agentury byly pouze předloženy s tím, aby je vzali na vědomí.\nObviněný exstarosta Jančík se cítí jako oběť Johnova nátlaku na ODS - čtěte ZDE\nZneužití pravomoci. Policie obvinila exstarostu Prahy 5 Milana Jančíka - čtěte ZDE\nJančík opakovaně uvedl, že v kauze Agentury Praha 5 vylučuje jakékoliv své pochybení i jakékoliv pochybení zaměstnanců radnice nebo členů rady a zastupitelstva. Podle něj byla spolupráce s agenturou komplikovaná, ale i přesto se jí podařilo vymoci asi 28 milionů korun. Vinu vidí Jančík pouze na straně agentury, která podle něj městské části dosud dluží asi 6,5 milionu korun.\nKdy skončí vyhořelí politici v městských firmách? Nikdo neví. A miliony tečou\n20. 10. 2010 ▪ 4 min čtení\nPoslanec dovedl ODS k rekordní porážce, nahradí ho ministr z Klausovy vlády\n3. 11. 2010 ▪ 2 min čtení


Turnaj The International v Denveru zrušen - nezískal Woodse\nPo neúspěšném pokusu zlákat ke startu světovou jedničku Tigera Woodse se organizátoři rozhodli zrušit golfový turnaj v Denveru, který figuroval v kalendáři prestižní PGA Tour 21 let. Od roku 1999 se pořadatelům nedařilo najít silného sponzora a jedním z hlavním důvodů byla podle ředitele soutěže Jacka Vickerse neúčast Woodse v posledních ročnících.\nMichelle Wie si zlomila zápěstí - bude měsíc bez golfu\nMinimálně měsíc si kvůli zlomenině zápěstí nezahraje americká golfistka Michelle Wie. Sedmnáctiletá Američanka se zranila při pádu, když si šla zaběhat. V ohrožení tak je účast Wie na prvním hlavním turnaji roku americké ženské golfové serie LPGA Kraft Nabisco Championship, který začne 29. března.\nEPGA Tour: Švéd Peter Hedblom vítězí v Malajsii\nPo jedenácti letech se švédský golfista om dočkal vítězství na evropském okruhu. Na turnaji v Kuala Lumpuru dotovaném částkou 1,29 milionu dolarů zahrál v posledních dvou kolech shodně 68 úderů a v celkovém součtu předstihl o jednu ránu Francouze Jeana-Francoise Lucquina.\nStenson poprvé v nejlepší desítce golfového žebříčku\nVýsledky 181 - 189 z 253


Z nádraží finančák? Budovu hrůzy v Ostravě-Vítkovicích konečně čeká oprava | Blesk.cz\n1. února 2020 ● 09:15\nKdysi perla bruselského stylu, dnes postrach cestujících, kteří se tu zdržují co možná nejméně. Nádražní budově v Ostravě-Vítkovicích se však blýská na lepší časy. Podaří-li se ji opravit, obsadí ji státní úředníci! Plánuje se zde finanční úřad.\nStavba z roku 1964 už roky chátrá, pro potřeby nádražního provozu je naddimenzovaná a dnes je spíše rejdištěm podivných existencí. Známkou „života“ uvnitř je už jen jedno fungující prodejní okénko Českých drah a občas otevřená trafika.\nNa samotném nádraží zastavuje jen pár vlaků denně pendlujících mezi Českým Těšínem a Opavou.\nV noci raději pryč\nVnitřní prostory jsou rejdištěm nejrůznějších podivných existencí, hlavně večer a v noci. To se lidé snaží cestou z nástupišť budovou skoro prosprintovat, než z nich bezdomovci začnou tahat peníze.\nNavíc ven se dá jít už pouze bočním vchodem, protože ten hlavní je zavřený. Vysklené výplně jsou nahrazené deskami z dřevotřísky, okna "zdobí" výtvory sprejerů.\nObsadí ji úředníci\nSoučasný vlastník Správa železniční a dopravní cesty (SŽDC) konečně prozradil, co s budovou zamýšlí. „Nabídneme ji státu pro potřeby administrativy, mohlo by v ní sídlit jedno z pracovišť Generálního finančního ředitelství,“ uvedl mluvčí SŽDC Marek Illiaš.\nNejprve je ale potřeba nádraží opravit. „Náklady na rekonstrukci jsou odhadnuty přibližně na 330 milionů korun,“ dodal Illiaš. Kromě kanceláří by mohly v budově sídlit i maloobchody a jiné služby.\nPůjde na seznam památek?\nStavební práce mají začít v druhé půlce roku 2021, hotovo by mohlo být okolo roku 2023. Do té doby možná bude vyřešena i otázka, zda budovu prohlásit za kulturní památku.\n„Držím palce ke snad povedené rekonstrukci plně respektující hodnoty této cenné stavby bez ohledu na to, zda bude nemovitou kulturní památkou České republiky,“ uvedl Dominik Raška ze Spolku Svatý Václav, který bojuje za záchranu budovy.\nVIDEO: Ikona Ostravy – stadion Bazaly je zrekonstruovaný.\nIkona Ostravy – stadion Bazaly je zrekonstruovaný. Tomáš Ptáčník\nrekonstrukce, nádraží, ostrava - vítkovice, Česko, České dráhy, Opava, Český Těšín, Správa železniční dopravní cesty, Svatý Václav, Generální finanční ředitelství, Ostrava, Moravskoslezský kraj\n7 11. dubna 2021\ndiskutujici: "..Kdysi perla bruselského stylu.."\nV3echno, co je z Bruselu stojí za prd.\nJinak finančák..? Vždyť bývalý je naproti přes ulici.\n(01. 02. 2020 14:43)\npanda82: No jo 30 let se o to nikdo nestará a ted bědují, dobří hospodáři, a finančáků je pořád málo,nesmíte po nich nic chtít, jsou přetížení, jen to vybavení kanceláří bude suma, aby vás mohli buzerovat, poradit nic, to nesmí\n(01. 02. 2020 13:29)\ndrzaaaa: OMG proč toho Matuše nedají na detox a sterilizovat ,no toto jestli se bude množit potěš koště .\n(01. 02. 2020 10:31)


Plastové pouzdro iSaprio - Feather Pattern 01 - Xiaomi Redmi 2 | Superpouzdra.cz\nPlastové pouzdro iSaprio - Feather Pattern 01 - Xiaomi Redmi 2\nPlastové pouzdro Feather Pattern 01 Xiaomi Redmi 2 dodá vašemu mobilu originální vzhled. Pouzdro je velmi tenké a lehké a padne dobře do ruky. Pouzdro chrání vašemu mobilu záda před poškrábáním a menšími pády. Velmi tenké provedení umožňuje snadný přístup ke všem tlačítkům a portům. Pouzdro na mobil doporučujeme doplnit tvrzeným sklem pro lepší ochranu displeje.\nUživatelská recenze produktu Plastové pouzdro iSaprio - Feather Pattern 01 - Xiaomi Redmi 2\nVíce informací Skladem > 5 ks Plastové pouzdro iSaprio - Sketch Face - Xiaomi Redmi 2 299Kč 269Kč\nVíce informací Skladem > 5 ks Plastové pouzdro iSaprio - Selfie - Xiaomi Redmi 2 299Kč 269Kč


Počínaje dnem 1. 6. 2018 došlo ke změně obchodního jména a adresy sídla u společnosti JANČA V.M. s.r.o. na JANČA & EMAS group s.r.o. se sídlem Průběžná 2265/84, Strašnice, 100 00 Praha 10, IČ: 25907069, DIČ: CZ25907069 s tím, že veškeré smluvní vztahy, které jsou mezi námi uzavřeny zůstávají zachovány, neboť došlo pouze ke změně obchodního jména společnosti.\nVeškerou písemnou korespondenci zasílejte počínaje dnem 1. 6. 2018 na korespondenční adresu společnosti JANČA & EMAS group s.r.o.: Masarykova 843, Krásno nad Bečvou, 757 01 Valašské Meziříčí.\nZa dodávky zboží po 1. 6. 2018 bude faktury vystavovat společnost pod změněným obchodním jménem, tedy JANČA & EMAS group s.r.o.\nHISTORIE VELKOOBCHODU JANČA & EMAS group s.r.o.\nVýznamný milník naší Skupiny.\nSpolečnosti EMAS ELEKTROMATERIÁL a.s. a JANČA V.M. s.r.o. se rozhodly profilovat pod jednotnou obchodní značkou JANČA & EMAS group s.r.o. (vystupující pod brandovým názvem emas.cz).\nPřesunutí sídla společnosti z Valašského Meziříčí do Prahy, vznik nového loga, brandu, e-shopu a webových stránek.\nZnovuotevření prodejny v Ostravě.\nOtevření nového Centrálního skladu v Ostravě, díky kterému jsme zrychlili a zefektivnili logistiku zakázkového obchodu s elektroinstalačním materiálem a zároveň jsme podpořili pravidelné zásobování všech VO a MO prodejen Skupiny JANČA V.M. v České republice\nPosílení obchodní činnosti, vedoucí k upevnění pozice na trhu.\nImplementace informačního systému SAP ONE TRADE ve společnosti EMAS ELEKTROMATERIÁL a.s.\nOtevření Galerie svítidel v Šumperku.\nRozšíření skupiny JANČA V.M. o společnost EMAS ELEKTROMATERIÁL a.s. Tímto se Skupina stává jednou z největších sítí prodejen s elektromateriálem s působností po celé České republice.\nStrategická změna v řízení společnosti JANČA V.M.\nDo čela vedení byl jmenován výkonný ředitel, pan Richard Soldán.\nUpgrade e-shopu pro přiblížení se zákazníkům.\nOtevření prodejny v Praze Kunraticích a Olomouci.\nV době vleklé krize a celkového utlumení stavebního trhu si společnost JANČA V.M. dokázala udržet silnou a stabilní pozici, plnila své stanovené cíle a postupně rozšiřovala svou nabídku, včetně služeb tak, aby uspokojila různorodou poptávku nových i stávajících klientů. Trvalé uzavření brněnské prodejny.\nZavedení řízeného skladu, včetně zřízení centrálního nabídkového oddělení.\nMeziroční propad stavební činností a celkový útlum trhu neodradil společnost JANČA V.M., jelikož právě v tomto období rozšířila svou prodejní a distribuční síť v Šumperku, Prostějově, Opavě, Novém Jičíně a Praze.\nRozsáhlá rekonstrukce zlínské prodejny.\nStrategická změna na pozici obchodního ředitele, stávajícího OŘ nahradil pan Richard Soldán.\nNová tvář, nové logo, jednotný korporátní design a nové webové stránky.\nImplementace informačního systému SAP ONE TRADE.\nOtevření brněnské prodejny.\nOtevření ostravské prodejny.\nNavýšení nákladů investic v oblasti lidských zdrojů a v oblasti podpory marketingu.\nRozšíření velkoobchodní činnosti o specializovaný maloobchod ve Valašském Meziříčí s větší šíří sortimentu, zacíleného dle potřeb koncového zákazníka.\nVznik společnosti JANČA V.M. s.r.o.\nZaložení jednoho z prvních velkoobchodu s elektroinstalačním materiálem a svítidly.


Jaroslav Vrchlický - Harald (Epické básně - Balady a romance) | Čítanka\nHarald (Epické básně - Balady a romance)\nSkolébán v tajemném spánku\nkrál Harald spočívá v moři,\nna hlavě nachem červánků\nkoruna zlatá mu hoří.\nKdož ví, jak dlouho tu dřímá\nřetězy lotosu spjatý,\nbez vlády pravice třímá\nv pochvě meč praotců zlatý.\nU noh mu víla spočívá,\nkdo viděl takovou krásu?\nstříbrnou harfu zakrývá\npřívalem vlajících vlasů.\nVedle něj v pečlivém bdění\ndruhá si usedla víla,\na jemu kol šije v snění\nramena otáčí bílá.\nA nad něj třetí se sklání,\nv klín její hlavu on kreje,\nchlad jemu kol žhoucích skrání\nperlovým vějířem věje.\nTak zde již spočívá léta\nokouzlen v podmořské tůni,\nkol něho kapradí zkvetá\na nad ním oceán duní.\nZrcadlem snů jeho zjevy\nv divné se mihají směsi,\nslyší svých dvořanů zpěvy,\nvidí své lány i lesy.\nSlyší i jásání honců,\nubitá kořist kde leží,\na v ryk ten jak hlahol zvonců\nsmích vpadne veselý, svěží.\nKrálovou myslí cos táhne\njak mořem záblesky luny,\nv tom víla na harfu sáhne\na mocně udeří v struny.\nA tajným kouzlem omámen\nkrál padá v bezvládné snění,\nzjev jeho jak v moři kámen,\nnad nímž se oceán pění.\nKdyž se však příboj vln vrací,\nvítězně vzhůru ho nese,\ntak v snění Harald se ztrácí,\nneznámou touhou se třese.\nI vidí v zrcadle páry\nsíně svých kamenných dvorů,\nvidí, jak prázdní poháry\nrytíři ve hlučném sboru.\nVidí, jak kypí krev révy,\njak oči hrdinů září,\nty známé poslouchá zpěvy -\nhle, úsměv na jeho tváři.\nVzchopí se, co jeho síla,\nspánek chce vyrvat si z očí -\nvšak v tom dvě ramena bílá\nkol jeho šije se točí.\nRusálka ve spěchu letném\nrtů svých mu podává číši,\njak vlny na břehu květném\ntuch jeho příboj se tiší.\nOkouzlen sladký jed ssaje,\npadá zas v hluboké snění...\nzjev zmizel jak přelud ráje,\nkdyž svítá červánek denní.\nLeč jak noc po dnu se vrací\na srdce chorobné tiší,\nHarald zas ve sny se ztrácí,\ntrne, co vidí a slyší.\nV železné hradbě rytíři\nženou se v zápasu tlumy,\nhoj, co tu rohů jen víří,\nhoj, co tu praporů šumí!\nVesele jak v hudbu plesnou\ndo boje na smrt se řítí -\nHaraldu s víček sny klesnou,\non starou sílu zas cítí.\nKrev hárá, planou mu oči\nvzpomínkou na dávné časy,\nsilou lva vítězně skočí,\nzlatý meč praotců tasí.\nVšak běda! - ze zadu víla\npo něm své vztahuje ruce,\nkrál žasne - mizí mu síla\na srdce... v divoké muce.\nJak v svitu měsíce vlna\nchvěje se neznámou touhou,\naž klesne na ňadra plná\nv noc něhy sladkou a dlouhou.\nÓ jak ho vášnivě líbá!\njak tiskne v náruč ho měkkou!\núsměvem v sen ho kolíbá,\nhle, slzy z očí mu tekou!\nA z ňader v dojemném stesku,stesku\nslyš povzdech poslední, tichý -\nnad vodou v měsíce lesku\nrusálek divoké smíchy...\nUsnul zas na dlouhá leta\nskolébán v podmořské tůni,\nZdroj: vesad, 05.09.2006\nJaroslav Vrchlický - Harald (Epické básně - Balady a romance)\nprosté srdce Rybí šupiny frišta akrobati Dobner hororové povídky bouračka někdo se dívá nikdy nezapomenu Šance villonské balady sněží, sněží miroslav zikmund ucta Rájem i peklem Šifra+mistra josef a bratři jeho piková dáma signál času pel ohrožená plavba souboj upíří deníky Herodes vojáka chat houba michaela 1. den ve škole bůh Zeus percy bysshe\nPočítadlo: 508 671 417


Když se „rozestoupí“ ruce a o výhru se „přijde“ po čase\nHlavní strana Ženy Aktuality Když se „rozestoupí“ ruce a o výhru se „přijde“ po čase\nSobota, 03 Březen 2018 19:30\nČas 60:00, SHK Veselí nad Moravou – Slavia Praha 21:22. Ale… Konečný výsledek 20. kola MOL ligy nakonec zní 22:22. Domácí Jana Šustková totiž již po řádné hrací době proměnila dodatečný devítimetrový hod. Svěřenkyně trenérů Richarda Řezáče a Františka Štiky si tak odvážejí z východu republiky jen bod. Ten je stále drží na druhém místě tabulky za Baníkem Most a před Iuvetou Michalovce. S ní se slávistky utkají příští nedělí 11. března od 17.00 hodin ve vlastní hale ve Vršovicích.\nSHK Veselí nad Moravou – Slavia Praha 22:22 (12:12)\nV duelu na sebe narazily dva týmy se zcela odlišnými výsledky posledních kol. Slávistky čtyřikrát za sebou vyhrály, domácí hráčky ve třech duelech na palubovkách soupeřů třikrát prohrály. Do páté minuty se hrála vyrovnaná partie, kdy se družstva střídala ve vedení. Následující časový úsek 13 minut ovládl celek z Veselí 7:2 a dostal se do pětibrankového vedení.\n„Co se stalo?“ zeptal se sám sebe trenér Slavie Praha Richard Řezáč a také hned odpověděl: „Jen jsme neproměňovali šance. S hrou jsme byli spokojení, ale prostě jsme nedokázali dát gól a umožnili tak domácím se dostat do výrazného náskoku.“ Řezáčův tým se přece jen oklepal a během šesti minut vyrovnal. „Ano, šlo to. Hráčky zjistily, že když se soustředí a správě se trefují, tak mohou myslet na vítězství,“ pravil dále Řezáč.\nPodobný obrázek slávistky provázel i ve druhém dějství. I když s malou obměnou, byly to právě ony, které získaly tříbrankové vedení. „Ale bohužel se nás to neproměňování šancí drželo celý druhý poločas. Fajn, krásné, že jsme vedli, ale… Pak přišlo zase to samé. Koncovka. Špatná koncovka. My jsme v tom utkání neproměnili 15 čistých gólových příležitostí. A bohužel zklamaly ty nejzkušenější hráčky Tulipánová, Šetelíková i Kvášová. Když měly dát gól, tak prostě neproměnily. Trio nejzkušenějších dnech neproměnilo osm jasných šancí,“ popsal Richard Řezáč.\nPoslední minuty i sekundy přinesly nevídané drama a zajímavým rozuzlením. Dvanáct sekund před koncem utkání vedly slávistky 22:21. Domácí kouč Hudák si vzal oddychový čas a vymyslel taktiku. Co s posledních sekundách skutečně stalo, popsal Richard Řezáč: „Dvakrát jsme dokázali ubránit akce domácích, ale se sirénou přišel ještě devítimetrový hod. A z něj jsme přes blok dostali branku, protože se ‚rozestoupily‘ ruce. Přesně jsem to neviděl, protože jsem stál zároveň s blokem. Burcoval jsem děvčata, ať nezavírají oči, ať se dívají, kam míč letí, abychom ho dokázali zblokovat. Jenže on prolétl jako nůž máslem. S tím brankářka opravu nemohla nic dělat. Petra Kudláčková jako jediná s týmu dnes předvedla nadstandard.“\nNejvíce branek SHK Veselí nad Moravou: Veselková 6/2, Šustková 6, Novotná 4/2\nSestava a branky Slavie Praha: Kudláčková, Hillebrandová – Míšová 3, Novotná, Večeřová, Tulipánová 1, Pokorná 1, E. Svobodová, M. Svobodová, Franková, Galušková 4/2, Šetelíková 7, Chlupová 3Kvášová 3.\nRozhodčí: Bubeníček, Petruška. Sedmimetrové hody: 5/5 – 3/2. Vyloučení: 2:3. Diváci: 320.\nVýsledky 20. kola MOL ligy: Sokol Písek – Sokol RMK Bánovce nad Bebravou 28:33, HK Hodonín – HC Zlín 23:23, Iuventa Michalovce – Zora Olomouc 29:28, AS Trenčín – Baník Most 24:32, ŠŠK Prešov – Sokol Poruba 21:18.\nAktualizováno Sobota, 03 Březen 2018 19:34


Holiday home Løvevej G- 2747 - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Albaek\nHoliday home Løvevej G- 2747 – podrobnější informace\nPokud hledáte výhodně umístěný hotel ve městě Albaek je hotel Holiday home Løvevej G- 2747 správná volba. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nV Holiday home Løvevej G- 2747, směřuje veškeré úsilí k tomu, aby se hosté cítili jako doma. K tomu hotel poskytuje nejlepší služby a vybavení. Tento hotel nabízí množství vybavení, které uspokojí i toho nejnáročnějšího hosta.\nAtmosféra hotelu Holiday home Løvevej G- 2747 je cítit v každém pokoji. topení, televize, myčka na nádobí, sprcha, pračka jsou pouze částí vybavení, které můžete mít k dispozici. Hotelové zařízení jako sauna jsou ideálními místy k relaxaci a uvolnění po náročném dni. Ideální polohou a vyhovujícím vybavením, je hotel Holiday home Løvevej G- 2747 perfektní volbou v mnoha ohledech.


Únor 2020 - Strana 3 z 3 - Mateřská škola Přerov, U tenisu 2\nv pátek 14.2.2020 v 8.00 hodin proběhne v mateřské škole vyšetření zraku organizací Prima Vizus. Rodiče, kteří projevili zájem o vyšetření přístrojem PlusOptix prosíme o úhradu 150,- Kč, bude se předávat při vyšetření. Výsledek obdrží MŠ do 2 týdnů jmenovitě v zalepených obálkách, které předáme rodičům. Jako první budou vyšetřeny Read more…\nV pondělí 10.2.2020 přijede do mateřské školy Divadlo malého diváka s pohádkou O Červené Karkulce. Začínáme v 9.00 hodin. Hradí SRPŠ (45,- Kč za dítě).\nLetní prázdninový provoz MŠ 2020\n⛷✏❄ GRAFOMOTORIKA – LYŽAŘSKÝ SLALOM ⛷✏❄\nBy sedlarn, 2 měsíci ago\nAktuality Sluníčka Aktuality Srdíčka\n❤🌞🐕 CANIS – SRDÍČKA A SLUNÍČKA 3.2.2020 ❤🌞🐕\nDen pro moje zdraví\nMilí rodiče, v pátek si s dětmi uděláme tzv.Zdravý den. Prosíme o Vaši spolupráci. Děti budou potřebovat bylinkové čaje ( sypané nebo v pytlíku), zdravé ovoce, kdo může trochu medu .A bacily na nás nemají šanci. Děkujeme\nDnešní super oslava Nicoláska.Přejeme vše nej.🥳🥳


27.4.2012 - 30.4.2012\n1. den | 2. den | 3. den | 4. den |\n↑ 1. den\nSraz byl v pátek 27. 4. 2012 v 16:30 na Ečerové. Když jsme se všichni sešli, nasedli jsme na šalinu, která nás dovezla na nádraží. Na nádraží jsme přestoupili na vlak a z vlaku jsme asi o hodinu později přestoupili na autobus. Autobus nás přivezl do Bedřichova. Poté jsme šli na faru, kde nás čekali někteří vedoucí. Vedoucí nás zavedli do pokojů a potom jsme si vybalovali. Následně jsme šli na večeři (kuřecí maso v sýrové omáčce s těstovinami), při které jsme se rozdělili do skupin na službu (na umývání nádobí). Dále jsme se rozdělili di jiných skupin na hru, kde jsme měli napsat co nejvíc věcí, co máme ve skupině společného. Potom nám Tomáš vysvětloval celovícedenní hru „na lidojeda“. Šlo o to, že byl jeden, kterého Tomáš tajně určil, který dostal fixu a měl sežrat co nejvíc lidí tím, že jim udělá puntík fixou. Poté byla večerní hra, při které jsme měli ocasy z šátku. Na šátcích byly ještě světelné tyčinky. Byli jsme ve dvou týmech, každý tým měl lampičku. Cíl byl sfouknout nepřátelskou lampičku. Zabíjelo se sebráním ocasu.\n↑ 2. den - Plavba kolem ostrova\nZe začátku byla rozcvička ve formě Zombii. Potom hygiena a snídaně, která byla složená z buchet, které jsme si přivezli. Dále následoval program oddělený zvlášť pro skauty a pro vlčata. Skauti se učili něco o zdravovědě a vlčata podstupovali „opičí dráhu“. Dali jsme si svačinu a potom jsme se mohli zapsat na jeden ze tří volitelných programů. Vobr měl „boj s karimatkami“, Jirka měl logické hry a Ruprd divadelní představení. Po tomto programu jsme měli chvíli volno a pak byl oběd a polední klid. Polední klid skončil a my se připravovali na výlet. Rozdělili jsme se do družin, vždy jedna družina vlčat a jedna družina skautů. Po určitých intervalech jsme vždy vyrazili pomocí fáborků. Na výletě bylo plno her a úkolů např.: střelba lukem, vyřezávání lodiček atd… K večeři jsme si opékali špekáčky a Jirka hrál na kytaru a my k tomu zpívali. A potom byla hygiena a večerka.\nJeleni (9b), Jestřábi (9b), Kamzíci (9b), Mamuti (6b), Svišti (3b), Vlci (3b),\n↑ 3. den - Pečení chleba\nDen začal jako každý jiný. Vzbudila nás ladná hudba nesoucí se z reproduktorů postavených na chodbě. Následovala rozcvička a po ní snídaně. Po snídani se rozjela velká námořní bitva. Hra spočívala v tom, že byl na zemi poskládán bitevní plán o velikosti 7x7 polí a my, jakožto neohrožená posádka lodi, jsme se museli po tomto poli pohybovat. Úkolem každého týmu, bylo mít na konci co nejvíce peněz. Každé třetí kolo jsme museli odevzdat jídlo. To představovaly ponožkové koule (Na začátku jsme měli 3. To je 9 kol). Jídlo se dalo získat tak, že jste buď našli ostrov s ovocem, nebo rybařit. To se dalo na volném moři. Jídla jste u sebe mohli mít kolik jste chtěli. (Peněz ne, ale k tomu se dostaneme až za okamžik.) Speciální políčka, jako např. “Delfín“ nebo “Chobotnice“, na vás měli buď pozitivní, nebo negativní vliv. Delfín vás posunul 2 pole dopředu, dozadu nebo do boku. Chobotnice vás chytla a nepustila do té doby, než vás přišel vysvobodit váš společník, nebo člen jiné posádky. Ve stručnosti vám popíše průběh hry. Ve hře nastali tři zvraty. První, když se spojily dvě skupiny. Potom Jirkova obsadila Michelinovu a nakonec Vaškova obsadila Michalovu již “rozrostlou“. Vyhrála “Vaškova“ skupina čítající 9 lidí tj. 3 skupiny. Následovala etapa. Na louce za farou byli rozházené pytlíky se surovinami na pečení placky. Každá družina měla svoje. Při sběru nás chytala “divá zvěř“. První donesli všechny suroviny Kamzíci a za nimi Jestřábi. Dali jsme péct placky a šli na fotbal. Ten dopadl vítězně pro Ruprdův tým. Po návratu jsme placky snědli a ponořili jsme se nočního městečka Palermo. Po několika osudových chybách jsme se raději uchýlili do ústraní a šli se umýt. Po tak dlouhém dni si přece zasloužíme odpočinek.\nJestřábi (9b), Kamzíci (9b), Mamuti (6b), Vlci (6b), Jeleni (3b), Svišti (3b),\n↑ 4. den - Požár pralesa\nBrzy ráno, hned jak jsme se vzbudili, byla etapa. Hořel prales a my jsme ho měli uhasit. Z hrnce donést vodu do skleničky, naplnit ji, vodu přelít do sáčků a potom běžet k lesu. Tam jsme měli hodit sáček a tím uhasit svíčku. První byli Mamuti, u vlčat Vlci. Potom byla snídaně. Po snídani jsme šli na louku, kde byla další hra. Rozdělili jsme se do čtyř družstev, každé družstvo mělo svoji barvu a 8 kartiček. Úkolem bylo získat všechny kartičky cizího družstva. To pak odevzdalo všechny svoje. Vyhrál ten, kdo měl nejvíce kartiček. Potom jsme hráli vlajkovku v lese. Nakonec vyhrálo Michelinovo družstvo. Když jsme dohráli, vydali jsme se zpět na faru. Už byl oběd. K obědu byl guláš. Po obědě služba umyla nádobí a zbytek měl polední klid. Po poledním klidu jsme začali uklízet faru. Po několika hodinách byla fara uklizená a my jsme dostali svačinu na cestu. Potom jsme udělali společné foto a odešli jsme na autobus. Autobusem jsme dojeli na nádraží, kde jsme přestoupili na vlak. Na hlavním nádraží jsme přestoupili na šalinu. Na konečné byl rozchod a my jsme šli domů.\nMamuti (9b), Vlci (9b), Jestřábi (6b), Svišti (6b), Jeleni (3b), Kamzíci (3b),


Plynulá pěší chůze - nejrychlejší dopravní prostředek. | Prerovskenoviny.eu\nKaždý rok tam jedete po nových úsecích dálnice, které jsou budovány v náročném terénu, často formou viaduktů. V Demenovské dolině se budují nová lyžařská střediska a ubytovací kapacity. Mám rád, když je příroda chráněná, ale … Turistický průmysl a dobrá dopravní obslužnost jsou zdrojem příjmů. U nás máme jiný úhel pohledu. Především milujeme oblaka výfukových plynů, které vypouští ty tisíce aut přímo v našem městě. Kdybychom ten častý dopravní kolaps a úžasnou vůni benzínových a naftových zplodin neměli tak rádi, už by byla dopravní situace dávno vyřešená. Zatím není a ještě dlouho nebude. Nejmocnější zvíře na světě, které se tak rádo fotí, když je zdrogované Kumatoxem, ty stavby zastaví. Má na to své know-how, zodpovědnost žádnou, ať si lidi také užijí toxinů. Dobré ráno neprůjezdný Přerove.\nVloženo: 09. 05. 2018 Kategorie: Vaše články Autor: Kotěšovský\nVaše názory (11)\nMěštáci v Přerově jsou vyhozené peníze kdy to lidi pochopí ...\nreagovatPumprla J.2018-05-13 12:02:57\n...politici "kvalifikovaně" rozhodli.... Městská bude "měřit", no a dopravní, to je jiný oddíl, ti mají svoje rozkazy.... Mimochodem zprávy z Hranic: za 3 měsíce měření 10 tisíc přestupků - navíc mají pouze 1 místo měření na frekventovaném úseku. Zprávy z Přerova: Superznalá radnice a ještě znalejší zastupitelstvo tlačí na 4 místa měření, všechny ve vysoce frekventovaných úsecích. No a pak se budou divit, že je málo úřednictva..... Pokud jde o dopravní stavitelství, tak i na Slovensku se předražuje, to zase není tak růžové. Ale na naše (v rámci ČR) stavební skandály typu : draze postavím, v záruční době ze svého rekonstruuji, tak to budou muset ještě zapracovat....\nreagovatJan Sova2018-05-09 21:08:32\nJá jsem je nevolil. A upřímně z toho co se nyní zatím nabízí do komunálních voleb tak volit bude zase jen formalita.\nreagovatKarel Strnad2018-05-09 20:47:25\n... no když jste si zvolili lepiče plakátů a jiné ..... turisty....\nLidi si zvyknou i na horší věci. Ale když křečkovi postavíte silnici před čumáčkem, bude mít z toho smrt. A naši primátoři darmo mluvit. Jeden chodil přes silnici sem a tam, druhý vylepoval letáčky. Tohle bych čekal od Rychlých šípů a dalších dětských spolků, ale ne od nejvyšších politických představitelů města.\nreagovatKarel Strnad2018-05-09 19:36:03\nJak jsem koupil,tak prodávám Nemám důvod nevěřit.\nKdyž dnes odpoledne můj známý projížděl městem hoďku a půl,zavolal panu primátorovi.Na dotaz kde je městská,dopravní policie se ozvalo.ehmm,ehmmm,nooo...\nAsi na Slovensku meněj kradnů a lepšie čerpajů.\nNa Slovensku pokročili velice. Po půl roce tama projedu....a vždy koukám jak tele.... kolik nového postaveno.\nreagovatPetr Nedělka2018-05-09 15:57:43\nODS roste, ČSSD jde do p......propadliště dějin.\nODS roste, ČSSD padá.\npublikováno 02. 05. 2018 sekce: Vaše články


» Můj přechod na Ubuntu Myšlenky dne otce Fura\nAutor Otec Fura, publikováno dne 25.1.2011\nPublikováno k: Linux.\t40 komentářů\nPo roce nadávání na bídnou rychlost Windows a marném downgrade z Windows Vista na Windows XP před cca rokem (které můj problém ani náhodou nevyřešilo) jsem se rozhodl nainstalovat na mém pracovním stroji Linux. Měl jsem výhodu v tom, že někteří moji kolegové už tento systém provozují a mají rozchozené všechny základní věci, které jsou pro napojení na naše firemní zdroje zapotřebí (Exchange, Samba, Jabber atd. atd.).\nVýsledky měření rychlosti na ekvivalentních operacích v Linuxu, které jsem denodenně prováděl na svém pracovním laptopu s Windows byly více než lákavé. V tomhle článku bych chtěl shrnout výsledky mého jednoduchého měření a dále vás odkázat na můj článek s poznámkami ze zprovoznění systému a vytipovaným SW, který je pro běžnou práci s počítačem potřeba – obdobně jako jsem to kdysi provedl s článkem Cesta k legalitě.\nInstalace verze 10.04 proběhla nadmíru dobře – pocitově, řekl bych, se instalace Ubuntu rovná instalaci Windows. V mém případě byla naprosto bezproblémová a to včetně rozdělení partition disku a nastavení dual-boot s existujícími windows (nechci hned spálit všechny mosty 😉 ). Sprcha přišla hned vzápětí – moje domáci Wi-Fi se po minutě provozu odpojila, pak se připojila znovu a opět se odpojila. Připojení přes Wi-Fi bylo hrubě nestabilní. Risknul jsem to a po chvíli bádání jsem udělal novou instalaci tentokrát Ubuntu 10.10 a tam už se Wi-Fi chytnula bez problémů (po čase jsem se dozvěděl, že Ubuntu mělo chybu v Network Manageru a stačilo se jen píchnout na kabel a provést aktualizace balíků). Pomalu mi začalo docházet, že provoz Linuxu na desktopu bude trošku dobrodružství …\nNebudu Vás zdržovat s dalšími podrobnostmi – setup systému (instalace veškerého SW, který potřebuji pro vývoj) mi zabral něco okolo 1 týdne (po večerech) a to především proto, že většina věcí je pro mně nových a musím hodně hledat na webu a ptát se okolo sebe. Tímto musím poděkovat hlavně @Raholec a @Smejdil za vydatnou pomoc. Aktuálně mám už jen jediný problém s připojením přes VPN (chytne se mi třeba až na třetí pokus).\nFaktem zůstává, že těchto pár nepříjemností mi bohatě vynahrazuje výkon systému, který jsem přechodem na Ubuntu získal.\nUbuntu = desktop na steroidech!\nProváděl jsem si pár měření stejných operací na mém stroji (IBM Lenovo Thinkpad T61, 3GB Ram) – Windows XP vs. Ubuntu:\nWindows XP (min:sec)\nUbuntu 10.10 (min:sec)\n(dokud nepřestane blikat dioda HDD) 3:30 0:50\n(„bez spuštěných aplikací“) 0:39 0:24\n(uložení na disk / obnovení) 0:25 / 0:45 0:58 / 2:35\n(uložení do paměti / obnovení) 0:06 / 0:11 0:15 / 0:05\nObsazená pamět systému po startu\n(„bez spuštěných aplikací“) 784MB 385MB\nBuild interní knihovny\n(914 class, 1633 souborů celkem, 8 maven modulů) 1:22 0:25\nStart IntelliJ Idea s otevřeným tímto projektem 0:28 0:26\nBuild zákaznického projektu\n(400 class, 514 souborů celkem, 10 maven modulů – výsledkem je 52MB WAR) 1:59 0:42\nStart Tomcat 6.0 s tímto zákaznickým projektem 1:06 0:39\n*) zeleně jsou označeny vítězné časy (pokud jsou si konkurenti blízko jsou oba zeleně)\nVelkou roli na výkonu budou mít podle mého názoru rozdílné filesystémy (NTFS vs. EXT4) a možná i fakt, že na Windows do procesu vstupují rezidentní štíty antiviru (Nod32). Zdá se mi také, že Ubuntu lépe pracuje s pamětí – jednak jí nezaplácá tolik systémovými prostředky a jednak se mi zdá, že postupem času výkon Windows degraduje (nevím jestli to je obecný fakt, ale zdá se mi, že pokud na Windowsech dosáhnu kompletně obsazené RAM a systém začne swapovat, tak i po opětovném uvolnění paměti už systém není tak svižný jako před tím). Ve Windowsech jsem se většinou při 2-3 spuštěných projektech v Idee + spuštěném tomcatu pohyboval mezi 2.5 – 3GB paměti, v Linuxu jsem něco okolo 2GB.\nProzatím běhám Ubuntu pouze pár týdnů, ale z jeho výkonu jsem opravdu nadšený. Pokud si spočtu „pročekaný“ čas při restartech Tomcatu, buildu projektů atd. atd. myslím, že po nějakém roce budu mít vstupní náklady na instalaci, správu a naučení nového systému „zaplacené“.\nNa druhou stranu musím uznat, že kdybych okolo sebe neměl lidi, kteří systému rozumí poměrně do hloubky a kteří jej už nějakou dobu provozují v našem firemním prostředí, asi bych nenašel odvahu a čas přejít a na všechny kličky si přijít sám. Rozhodně není doladění některých věcí záležitost jednoduchá a některé „ostré hrany“ v systému ještě nějakou dobu zůstanou (např. přepínání displeje na twin-view, exchange atd.).\nPo zvážení všech pro a proti u mne Ubuntu (zatím) boduje.\nPoznámky i instalaci Ubuntu a tipy na SW\nUbuntu 13.04 and IntelliJ Idea shortcut binding\nI had a conversation about IntelliJ Idea shortcut bindings conflicting with default shortcuts of Ubuntu/Unity OS. Well, it’s a real problem, your muscle memory can be a tough beast. You can re-lean a shortcut or two but it’s hard to change your habits completely after years of coding in IntelliJ Idea. And I want to […]...\n← Čtvrtý rok Myšlenek Otce Fura\nHackathon – RefactoringNG →\n40 komentáře “Můj přechod na Ubuntu”\nbanter komentoval dne 31.1.2012 v 08:47 :\nNikoliv Alt + Shift+F7, ale Alt + Shift+7. To je zkratka z gnome keymap (nabízí sama Idea) za Ctrl+Alt+F7, které přepíná terminály. (V předchozím příspěvku jsem to popletl, samotné Alt+F7 funguje, problém je, když se přidá Ctrl).\nMimochodem zapnout funkci „Pošli mi reakce na můj komentář e-mailem“ znamená, že mi přijdou dva úplně zbytečné e-maily, jako jestli to myslím vážně a pak potvrzení, že to funguje. Nepřemýšlel jsi o zavedení disqus.com?\nbanter komentoval dne 30.1.2012 v 14:38 :\nHonzo, jak máš v Idee nastavenou keymap? Ta výchozí se bije se systémovými zkratkami (třeba Alt + F7 Show usages vs. přepnutí terminálového okna). Přepnutí do Gnome default moc nepomohlo (třeba Show usages Alt+Shift+7 nefunguje).\nOtec Fura komentoval dne 30.1.2012 v 16:41 :\nNo hele v Unity to skoro nejde přenastavit. Ale od Unity jsem ustoupil, protože to se výkonově nedalo. Potřebuju aby mi terminál skroloval tak jak tahám myší, nemůže se zasekávat. Navíc to Unity se čas od času zamyslelo a přestalo mi reagovat. Na to jsem nebyl zvědavej – takže jsem se přepnul do Gnome bez efektů a tam jsem vyhodil ty systémové zkratky co šlo. Tj. více méně jsem nemusel se zkratkami Idey moc hýbat … Alt+F7 mi funguje, Alt+Shift+F7 člověče nepoužívám – k čemu to je?).\nOtec Fura komentoval dne 15.4.2011 v 19:56 :\nNo už mám na Ubuntu odkroucené 4 měsíce a nemůžu si stěžovat. Na pracovním prostředí bych už za Windy neměnil. Doma jsem kvůli hrám koupil SSD v kombinaci s Win7 a už je to alespoň použitelné – řekl bych, že SSD je asi jediná (byť nezasloužená) záchrana M$ platformy. Zajímalo by mě, jak svižný je s SSD diskem Linux.\ntondalevhart komentoval dne 14.4.2011 v 23:04 :\nZdravím! Jen na okraj k těm SSD diskům. 14.4.2011 vyšel na ROOTu článek o používání SSD na linuxu a jak s ním zacházet. Praktické rady, trocha teorie, pohoda.\nJinak přeju pohodu na UBUNTU, sám nyní používám nový Debian, ale pro 3D podporu mám na externím disku stále ještě 10.04 LTSku, v Debianu je to s nesvobodnými ovladači jako vždy trochu těžší 🙂\nOtec Fura komentoval dne 14.3.2011 v 20:37 :\nOtázka je, co si představuješ pod pojmem velké projekty. Já Ideu úplně v pohodě používám na projektech s 1500 třídami a dalšími asi 1000 dalšími resourcy docela v pohodě (počkal jsem si jednou při založení projektu cca 1-2 minuty a od té doby už to je jen rychlé). Idea pracuje trošku jinak než Eclipse – místo jednoho rozsáhlého workspace s mnoha projekty mám Idee projekt, kopírující danou knihovny / zákaznický projekt.\nCo se týká indexování je to jen o přístupu – Idea si vytvoří indexy jednou na začátku a pak už je rychlá. Eclipse sice nastartuje rychle, ale když potřebuješ udělat výpis implementací daného interface, zobrazit javadoc, prokliknout se do zdrojáků linkované knihovny, tak si někdy taky pěkně dlouho počkáš. Platíš stejnou penalizaci po menších kouscích.\nPokud k novému IDE přistupuješ odzačátku negativně, tak to rovnou vzdej 😉 – IDE je dost často srdeční záležitostí a jestli ti vyhovuje Eclipse, tak asi není důvod proč se nutit někam jinam.\nLukas komentoval dne 14.3.2011 v 16:41 :\nJa jsem presel na Ideu a nechapu jak na ni nekdo muze produktivne pracovat na velkych projektech. Jeji paralelismus je zoufaly, stejne tak jako prace s diskem. Jestli nekdo planuje koupit kvuli Idee SSDcko tak ma cenu uvazovat o prejiti k Eclipse nebo Netbeans. Ja vim, Idea ma skvele nice-to-have featury ale evidentne ji chybi dve must-have-featurey.\nOtec Fura komentoval dne 22.2.2011 v 07:38 :\nTak jsem byl včera u kolegy s Win7 svědkem úplně stejně žalostného stavu, jaký jsem prožíval na WinXP a Vistách. Systém permanentně mrtvý čekáním na disk – 3GB RAM, model NB z loňského roku. Nezdá se mi, že v tomto směru udělal M$ nějaká zásadní pokrok. Zdá se mi, že pro Windows jsou jedinou opravdovou záchranou SSD disky.\nmsk komentoval dne 8.2.2011 v 15:23 :\nJa bohuzial zazivam opacny prechod. Z vyvoju netbeans+maven+linux na eclipse+windows a prechod je to velmi bolestny. Fakt nechapem, ako na tej sracke niekto dokaze produktivne (!) pracovat. Jedna plocha, ziaden kicker, ziaden klipper, stupidne cesty k suborom, nemoznost jednoducheho scriptovania ( na furu veci co sa v linuxe spravia 10 riadkovym shell scriptom sa na windows musia pisat x-kilobajtove ant scripty ), nizsi vykon, dlhsi build, k tomu este v mojom pripade nejaky podivny klikaci vs ( clearcase ), neustale pady ide ( akysi RAD ) – peklo na zemi, peklo na zemi…\nDevel linux mam nainstalovany do 2 hodin, nech nezerem. Instalacia vacsiny softu az na male vynimky z jedneho miesta ( aptitude install maven netbeans … ) a za par sekund az minut, ziadne uchylnosti typu sosania sotfu kade tade po webe, nechyba mi takmer nic ( az na par enterprise a drahych softov, napr. EA ) z potrebneho software, proste pohoda. S hardware problemy nemam, uz ani tie grafiky dnes nie su problem, mozno nejake tie obskurdne wifi adaptery v notebookoch mozu potrapit. Doma ale na vyvoj mam aj tak virtualboxovy image, ktory pustam z windows, takze ani problemy s hw ma nijak zasadne netrapia. Ale uznavam, ze pri vybere hardware myslim na to, ze na tom budem pustat linux, nenakupujem hala-bala.\nOtec Fura komentoval dne 30.1.2011 v 20:35 :\n@Maaartin – díky za upozornění … opraveno\n@plymo … můžeme si tykat 😉 … já si na vykání nepotrpím. Ano mám Desire HD a propojený jej mám ke své spokojenosti – důležitý je pro mně hlavně firemní Exchange, který jsem si pořešil přes aplikaci DavMail + Thunderbird (kontakty, kalendář). Android se synchronizuje s googlem, takže zobrazení Google kalendáře a kontaktů v Thunderbirdu by neměl být problém:\nPo letmé konzultaci s Googlem:\nAle zatím jsem to ještě neřešil … soukromý kalendář a kontakty mě ještě tolik netrápily, abych to řešil. Důležitý, jak říkám, byl pro mě ten Exchange … a ten teda potrápil.\nplymo komentoval dne 30.1.2011 v 10:22 :\nMám asi půl roku stejnou zkušenost – 15let na Win a pak přechod na Linux – také Ubuntu, které mi přišlo pro přestup nejjednodušší. Z počátečního nadšení, kdy jsem si říkal „nehodnotit příliš rychle s růžovými brýlemi na očích“ vystřídala spokojenost, která stále trvá. Těžko jsem si zvykal jen na ztrátu Total commandera (podle mne špička ve svém zaměření) a Enterprise Architect, který ve firmě provozujeme nyní provozuji ve Windows ve VirtualBoxu (řešení přes Wine se neosvědčilo) – pokud by někdo znal zajímavou alternativu EA? Po půl roce intenzívního používání hodnotím přechod jako velmi dobré rozhodnutí. Kolega má podobnou velmi pozitivní zkušenost s přechodem na MAC. Čím dál víc si myslím, že konkrétní platforma nebude v budoucnu pro fungování kohokoliv nijak extra důležitá a vzájemné přechody budou jednodušší.\nHonzo, všiml jsem si někde, že používáte telefon HTC (Desire HD), máte jej nějak rozumně propojen s Ubuntu – kalendář, kontakty…? (omluvte dotaz trochu mimo téma 🙂\nMaaartin komentoval dne 29.1.2011 v 14:07 :\nLink „Cesta k legalitě“ nefunguje.\n> Ubuntu 10.10 release date = 10.10.2010\n> Windows XP release date = 24.8.2001\nTo je nesmyslny srovnani, to uz spis takhle (zdroj: wiki):\n> Ubuntu’s first release was on October 20, 2004\n> Windows XP was first released in August 2001\n> Windows XP Service Pack 3 (SP3) was released to manufacturing on April 21, 2008\nTezko rict, jak je co stary. Chapu ze MS delaji radsi vsecko znova nez neco vylepsovat, ale to je pro uzivatele spis nevyhoda. Dal by se rozlisovat novy system od upgrejdu podle toho jestli je za nej potreba znovu platit, ale jak to udelat kdyz je Ubuntu zdarma? Nebo podle toho jestli je treba vsecko preinstalovat ale to tez nema smysl.\nPS: S Linuxem pomalu znovu zacinam, zatim ho mam jen na flashce (udelal jsem si ji namisto instalacniho CD, ale ano, soucasne je to plnohodnotna instalace, vsecky zmeny se ukladaji). Umi to Windows?\ntomm komentoval dne 29.1.2011 v 08:57 :\nFungoval jsem 10 let na linuxu (neni uz to taky choroba? 😉 ) A aktualne jsem pres rok na Macu. Podle me je to vyborny kompromis mezi „zadne problemy s HW“ a „je to UNIX“. Konfigurovatelnost neni jako v Linuxu, hlavne me chvili boleli chybejici klaveso zkratky, nemoznost tilling WM, atd. Ale casem jsem nasel par uzitecnych utilit, ktere s tim pomahaji a uz jsem s efektivnosti tam, kde jsem byval.\nUbuntu 10.10 jsem instaloval minuly vikend na domaci PC a byl jsem prekvapeny, jak se system vylepsil – posledni jsem instaloval a pouzival 8.04.\nA na zaver vzkas pro obhajce „obycejny uzivatel chce svoje windows“, tak je to jenom o zvyku, moje zena – jako ukazkovy uzivatel – prechazi mezi Windows v praci, Macem a Linuxem doma (Ubuntu a OpenSUSE) a zadnou ujmu z toho nema. Pouziva svych 5-6 aplikaci, co potrebuje a je klid 🙂\ngaspoda komentoval dne 28.1.2011 v 20:47 :\n>… ale ten mi samozřejmě neumožní redeploynout změny na úrovni struktury\n> třídy (změna metod, fieldů, dědičnosti atd.).\nZkus jiny kompilator nez ten od Sunu.Konkretne ten Eclipse je naprogramovany tak, aby umoznoval dobre inkrementalni kompilace. Nefunguje to na 100%, ale zmena je markantni.\nDagi komentoval dne 26.1.2011 v 17:59 :\nHonzo na Ubuntu jsem prechazel dva roky na zpet. Objektivne mereno vyvoj radove rychlejsi, stacilo pustit hloupe svn update + mvn clean compile. Kdo nezkusil neuveri. Kazdopadne bych ti doporucoval Mac. Mam ho skoro rok, z toho pul roku intenzivni vyvoj Java aplikaci a nenecham na to dopustit. Je to jeste o rad lepsi nez Ubuntu. Ale je to jako s Ubuntu, kdo nevyzkousi neuveri ;-).\nOtec Fura komentoval dne 26.1.2011 v 13:43 :\nProblém je řešený zde:\nJe na to udělaná issue:\nŘešením je na Windowsech používat např. http://www.bitvise.com/tunnelier – ten problém s rychlostí prý nemá.\nOtec Fura komentoval dne 26.1.2011 v 08:43 :\nHmm, tak jsme udělali aktuální měření rychlosti SFTP:\nWindows XP + WinSCP: max rychlost 460kB/s\nUbuntu 10.10 + tuxCommander: max rychlost 1.78MB/s\ntj. téměř 4x rychlejší kopírování v Ubuntu.\nKopírování jsme dělali brzy ráno na volné lince a těsně po sobě ze stejné LAN na stejný server.\njehovista komentoval dne 25.1.2011 v 23:30 :\ner: Ja mam podobne zkusenosti i s Windows 7. Na debianu mam maven build projektu skoro o pulku rychlejsi, nez na Windows 7. A i v jinych cinnostech, ktere souvisi s vyvojem j2ee aplikace jsou windows 7 oproti Linuxu hlemyzdem. Nevim, cim to je, nezkoumal jsem to, ale jestli nekdo vyviji javovske aplikace a pouziva windows, tak musi byt asi masochista. Mnohem vic to zatuhava, na vsechno se ceka, porad neco neodpovida.\nSmEjDiL komentoval dne 25.1.2011 v 22:02 :\nJsem moc rád, že jsi se toho takto zhostil. Jsem si vědom, že to muselo bolet, návyky na Widle jsou strašná choroba, která by se v jistejch případech měla léčit :-!\nPříspěvky lidí jsou různorodé a je mi jasné, že to vyvolává trapné flame wars. Jelikož jsme dané téma osobě probírali několikrát při obědě u číňana vím, že neobhajuješ něco jen proto, že jsi přešel na jiný OS, ale protože jsou zde jasné důkazy o tom, že java prostě na Linuxu běhá výrazně rychleji.\nNejsem žádnej Evangelík, ale šířit povědomí o alternativách je prostě potřeba. Je možné, že se jednou naštveš a něčím se ti Linux zhnusí. To se může velmi pravděpodobně stát. Tak jako tak tě tato nová zkušenost jedině obohatí.\nantaran komentoval dne 25.1.2011 v 18:19 :\nJa mam na notebooku 64bitovu Fedoru, ale niekedy je to boj, keby existovala nejaka specialna „user friendly“ 🙂 distribucia pre java programatorov tak by som vyskusal asi tu…\nOtec Fura komentoval dne 25.1.2011 v 16:10 :\n@gaspoda: mám IntelliJ Idea – samozřejmě HOT redeploy používám, ale ten mi samozřejmě neumožní redeploynout změny na úrovni struktury třídy (změna metod, fieldů, dědičnosti atd.). Na to je potřeba už JRebel … alespoň o jiném lepším (levnějším řešení nevím).\n@Izap: co používáte za CI server? Kolik aplikací paralelně vyvíjíte a kolik jich teda běží na daném vývojovém serveru? Kolik z vás paralelně pracuje na jednom projektu? Nějak si neumím představit, že by v našem setupu bylo něco podobného možné. Už jen proto, že bychom si na tom serveru vzájemně lezli do zelí, pokud bychom každý neměli vlastní kontext / db atd. atd.\nJiří komentoval dne 25.1.2011 v 16:10 :\nK té rychlosti přenosu SFTP:\nSetkal jsem se také s nápadně pomalou kombinací TotalCommander + SFTP plugin a mám za to, že za tomůže chyba v tomto pluginu. Zkuste si na tom samém systému spustit WinSCP a myslím, že dosáhnete stejné rychlosti přenosu, jako na Ubuntu.\nJinak díky za podnětný článek, zatím se ale k přechodu na Linux neodvažuji a Windows 7 mi perfektně vyhovují a to i v ladění a buildování Java aplikací, pouštění virtuálních serverů apod.\ngaspoda komentoval dne 25.1.2011 v 15:45 :\nPokud chcete fungujici hot redeploy, tak k tomu nepotrebujete nutne drahy JRebel, staci si spravne nakonfigurovat kompilator v Eclipsu oproti Maven/Antovemu kompilatoru. Eclipse totiz pouzivaji vlastni vylepseny kompilator a to zpusobuje nekompatibilitu pri redeploy.\nlzap komentoval dne 25.1.2011 v 15:15 :\nJednou tam skončíme všichni 🙂\nJinak v dnešní době stálého připojení, VPNek, virtualizací a cloudů se divím, že vyvíjíte na notebooku. Ačkoli jsem dostal nedávno velmi výkonný notebook se 4 GB RAM, spouštím na něj prakticky jen editor (IDEU). Všechno spouštění serverů, kompilace balíků (testovacích) a dokonce i ladění dělám na vývojářských serverech. Je to rychlejší a pohodlnější.\nDalší výhoda je, že si „nazasviním“ systém. Při vývoji potřebují mít spoustu spciálních balíčků, které na svém notebooku rozhodně nechci. Je teda pravda že čas od času potřebuji ladit. K tomu mi stačí klasický old-skoolový jdb, případně se teda ráčím připojit na remote session (tady je ale potřeba mít slušnou linku).\nPavel komentoval dne 25.1.2011 v 14:53 :\nfura: a teď si představte, že byste deploy dělal kombinací ssh+rsync\njá mám „script“ vždy něco jako:\nssh user@server mkdir -p $TARGET\nrsync -crvze ssh –delete $SOURCE user@server:$TARGET\na samozřejmě mám na serveru své klíče, abych nemusel vkládat hesla\nOtec Fura komentoval dne 25.1.2011 v 12:37 :\n@finc – zajímavé mi přijde, že deploy přes SFTP mi na Windows (TotalCommander + SFTP plugin) jel na interní síti maximálně 400kB/s, kdežto na Ubuntu (tuxCommander + SFTP plugin) jedu pravidelně přes 1MB/s.\nZrovna před chvíli jsme to s kolegou co sedí vedle mě zkoušeli – tohle si nedokážu vůbec vysvětlit, ale velmi mě to zároveň těší.\nOtec Fura komentoval dne 25.1.2011 v 12:34 :\n@Lukáš Vlček: Ubuntu mají i kolegové a ve skupině je větší síla řešení případných HW problémů. Navíc Ubuntu mi stále ze všech distribucí přijde uživatelsky nejpřivětivější – přeci jen jsem strávil 15 let na Windows.\nOtec Fura komentoval dne 25.1.2011 v 12:33 :\n🙂 Faktem je, že přebytkem volného času zrovna nedisponuji. I ten týden strávený s Ubuntu je na mě dost – jenže za ty hodiny ušetřeného čekání u buildů a nabíhání Tomcatu jsem byl ochotný tu cenu zaplatit.\nJRebel by nějaké problémy určitě řešil, jenže já obvykle pracuji na více menších knihovnách najednou a build / release proces přes Maven by byl pro mě tak jako tak denním chlebem.\nfinc komentoval dne 25.1.2011 v 12:31 :\nKdyž jsem před pár lety přecházel na linux (OpenSUSe), tak hlavním důvodem byla rychlost buildování java projektu a také jeho běh. Bylo neuvěřitelné, že samotný build a deploy na server byl několikanásobně rychlejší než v případě Windows XP.\nDnes již jen mohu říct, že jsem udělal dobře 🙂\nLukáš Vlček komentoval dne 25.1.2011 v 12:30 :\nVýborně, krok srávným směrem! Gratuluji, myslím, že rozhodně nebudeš litovat. Možná mi to uniklo, ale proč jsi zvolil právě Ubuntu? Zvažoval jsi i jiné distribuce? Např. Fedora? (pozn.autora: proti Ubuntu nic nemám.)\nDan Kvasnicka komentoval dne 25.1.2011 v 12:03 :\nCelkem by me zajimalo, jak by v porovnani dopadl treba Solaris, resp. tedy spise aktualni OpenIndiana. Zvlaste co se tyka rychlosti Javy a FS. Nechcete vyzkouset? 😉\ngaspoda komentoval dne 25.1.2011 v 11:57 :\nJa budu prechazet po 1 roce opacnym smerem. Mam na postarsim pocitaci postarsi Ubuntu 8, potreboval jsem updatovat ICQ protokol v chatu. Jenze abych to mohl udelat jednoduse pres automaticke aktualizace tak musim upgradovat Ubuntu a k tomu potrebuju koupit novou grafickou kartu protoze tu moji integrovanou nove Ubuntu uz nepodporuje. Implikace Update programu => koupe nove karty je pro me absurdni, vracim se k XP, veci jako tyden setupu s bandou guru za zady me za to nestoji,\nI vyrazne novejsi Ubuntu 8 je vyrazne nestabilnejsi a nese s sebou hodne problemu.\nOtec Fura komentoval dne 25.1.2011 v 10:39 :\nBenchmarky od povolanějších – než se tu z toho stane flame: 🙂\nNikde jsem nenašel nic, co by mi napovědělo, jak by vypadaly Win 7 pro Java vývoj (kompilace, práce s velkým množstvím malých souborů, náročnost IDE na paměť). Myslím, ale že tyhle požadavky spíš nahrávají straně Ubuntu, která má stále lepší FS a je také šetrnější na paměť.\nKarel Nový komentoval dne 9.3.2012 v 12:35 :\nJeště jedna věc. Proč se tu okazuje Otec Fura na benchmarky, které dělali lidé z unixovských webových stránek?\nOtec Fura komentoval dne 10.3.2012 v 16:22 :\nChtěl jsem nezávislé potvrzení svých „subjektivních“ měření.\nEr komentoval dne 25.1.2011 v 10:05 :\nUbuntu 10.10 release date = 10.10.2010\nWindows XP release date = 24.8.2001\nPorovnávat systémy, které jsou od sebe 10 let? To vám vážně příjde úplně v pořádku? Zkuste porovnat Windows XP s Ubuntu 4, které je i tak o 3 roky novější jak Windows XP … jsem poté zvědav na výsledek.\npjenkys komentoval dne 13.3.2013 v 12:58 :\nJá jsem hlavně zvědav, jak se ti povede zdarma a legálně upgradovat na Windows 7 a mít po jejich startu zaplněno necelých 400MB RAM. Pak možná by se dalo srovnávat. V tomhle je ta obrovská výhoda Linuxu. Že třeba Lubuntu 12.10 je o 11 let novější než Windows XP, ale běhá svižněji, než XP s SP3.\nOtec Fura komentoval dne 25.1.2011 v 09:54 :\nNo Visty zase až tak staré nejsou a s výkonem jsem na nich byl stejně. Porovnání vychází z HW a SW, který mám ve firmě k dispozici – tj. jistá míra subjektivity tu bude vždy. Rozhodně nechci statistiky povyšovat na nějaká obecně platná pravidla. Jsou to jen porovnatelná měření na stejném HW s odlišnými OS.\nKolega testuje zrychlení na WinXP / SSD disk a snad se mi výsledky také dostanou do ruky, abych je zveřejnil. Uvidíme, jak dopadne on.\nCo se týká ztráty oblíbených aplikací z Windows – z toho jsem měl velký strach, ale zjistil jsem, že alternativy na Linuxu jsou a tahle část přechodu nijak zásadně (pro mě) nebolí.\nPMaxim komentoval dne 25.1.2011 v 09:02 :\nNo ač fandím linuxu při jeho rozšiřovaní na desktopu tak v tomto mám úplně jiné zkušenosti.\nJe dost zavádějící porovnávat systémy které jsou od sebe 10 let staré. Každou novou verzí ubuntu hned zkouším ale uživatelsky mám pocit že je ubuntu pomalejší než Windows 7. Možná také proto že mám SSD disk a na ubuntu ho nemám správně nastavený (hlavně už nemám náladu a chuť hledat řešení – kdy jsou časy kdy jako student jsem každý měsíc kompiloval jádro a měl pocit jak mi systém běhá rychleji:-)). Z pohledu programátora mi přijde ssd disk nutnost a souhlasím s tím že ntfs není vyspělý jako novější file systémy na linuxu. Navíc další problémy s hardwarem na ubuntu a pohodlnost při používání současných programů na w7 nepředpokládám přestup na desktop s linuxem. Jediný co si dokážu představit je tablet s androidem a ten si pořídím hned jak mi odejde starej notebook:-)\nv6ak komentoval dne 25.1.2011 v 08:47 :\nK restartům Tomcatu: ty dokáže dost omezit nástroj JRebel. Abych to upřesnil, zatím s ním nemám velké zkušenosti. Až na nějaké výjimky (např vývoj ve Scale) je to nástroj placený s 30d trialem.\nJinak já mám ve Swingu problém s rolováním – při rolování do stran se mi obvykle zobrazí kontextové menu, jen v IDEA dostane malý zásek. Ale možná to tak je i na Win – na těch jsem to s touchpadem nezkoušel.


Prodej bytu 1+1, Praha 4 - Dvorecké náměstí / Reality Čechy - Reality Morava\nByt 1+1 v objektu Dvorecké náměstí v atraktivní lokalitě Praha - Podolí, nyní sleva!\nCena: 4.790.000 Kč\nnebo na hypotéku za 20.630 Kč měsíčně\nUlice: Dvorecké náměstí\nCity Home Group s.r.o.\nHolečkova 3331/35, Praha, 15000\ne-mail: prodej@city-home.cz, www: www.city-home.cz\nčíslo zakázky: REALITYMORAVA 4968530\naktualizováno: 19.2.2019 17:23\nInvestičně zajímavý byt 1+1 se nachází v třetím nadzemním podlaží a má celkovou výměru 46,8 m2, k bytu náleží sklad 1,3 m2.\nNyní slevy až 700.000 Kč na byty v objektu Dvorecké náměstí!\nPro aktivní sport i ... Pokračování popisu zakázky >>rekreaci mnoho Pražanů navštěvuje Plavecký stadion Podolí, Veslařský ostrov, tenisové dvorce či říční plovárnu Žluté lázně. Nachází se zde i velmi renomovaná nemocnice s porodnicí, velký areál České televize „Kavčí hory“, či jeden z nejstarších kostelů v Praze, kostel sv. Michaela archanděla z roku 1222. Cyklostezka podél Vltavy od soutoku s Berounkou až do centra Prahy, stejně jako loděnice s velkým množstvím komorních kaváren a restaurací, představují příležitost k odpočinku a relaxaci. V rámci MHD je místní páteřní tramvajová trať vedena po pravém břehu Vltavy od Vyšehradu směrem do Braníku a Modřan. Ve stanicí Podolí – Dvorce mají svou konečnou stanici také autobusové linky. Skvělé dopravní spojení do centra a z centra je velkou výhodou této lokality.\nFotografie interiéru bytu jsou ilustrativní a mají pouze informativní charakter. Více informací a další nemovitosti k prodeji najdete na webových stránkách City Home.\nPodrobné informace Obytná plocha46,8 Stavdobrý\npočet zobrazení 272x\nByt 2+kk 42 m2 v klidné lokalitě a zeleni v Braníku\nByt s dispozicí 2+kk se společnou zahradou v klidné lokalitě Praha 8\nByt 1+1 v objektu Dvorecké náměstí v oblíbené lokalitě Praha - Podolí - nyní sleva!\nByt 2+1 v objektu Dvorecké náměstí v oblíbené lokalitě Praha - Podolí - nyní sleva!\nByt 3+kk v atraktivní lokalitě na rozhraní Vinohrad a Vršovic\nByt 3+1 s prostorným balkónem v objektu Dvorecké náměstí v oblíbené lokalitě Praha - Podolí - nyní sleva!\nStavební pozemek s výměrou 75.460 m2 v nedotčené krajině u I. zóny Národního parku Šumava v obci Kvilda\nByt 2+kk se společnou zahradou v klidné lokalitě Praha 8\nInvestičně zajímavý byt 2+kk s balkónem v atraktivní lokalitě na rozhraní Vinohrad a Vršovic\nPronájem kanceláře 28,1 m2 v administrativní budově s recepcí


Brambory téměř bez práce III - Inspirováno Přírodou\nBrambory pěstované v listí byly celý rok zelenější. Rostlinky byly statnější než jejich sousedé ve slámě. Dříve začaly i odcházet a tak sklizeň začala pochopitelně v listových záhonech. Rozdíl byl několikatýdenní.\nBrambor bylo na záhoně hodně. Některé byly (jako obvykle) okousané od plžů a slimáků. To by nebylo to nejhorší, protože okousání snášení brambory poměrně dobře. Poměrně dost jich ale bylo zelených. Ty se díky vysokému obsahu solaninu, který je jedovatý, konzumovat nedají. Solanin je převážně ve slupce a těsně pod ní, nicméně i tak jsme všechny zelené brambory dali do kompostu. Brambor zůstalo i tak hodně a s úrodou na listí jsme spokojeni.\nZáhon ve slámě se choval od začátku úplně jinak. Rostlinky vyrostly zpožděně (o několik týdnů).\nBrambory na obrázku jsou z pravého záhonu (až po zelené žito). Je jich viditelně méně. Zato zelených jich bylo málo. V celkovém součtu jich z podobně velkého záhonu bylo zhruba stejné množství použitelných. Kdybychom ale započetli i zelené brambory, záhon z listí je jednoznačným vítězem.\nPravděpodobné důvody rozdílů:\nLetošní rok byl zpočátku velice suchý. Až na konci léta, když už rostliny byly velké, začalo pořádně pršet (místem až moc). Brambory potřebují ke svému růstu vodu a my záhony nezaléváme. Listí dobře drží vlhkost a to je pravděpodobně důvod, proč v něm rostly brambory lépe a bylo jich značně více. Sláma vodu nedrží, pouze zabraňuje vysoušení povrchu.\nCo se týče počtu zelených brambor - hlízy brambory se v listí dostávají na vrch a svítí tam na ně sluníčko. Slámu vytlačují nahoru a ta je pořád zakrývá. Ve slámě tudíž zelené brambory téměř nejsou.\nZávěr pro příští rok:\nZdá se, že nejlepší je kombinace materiálu. Záhon vytvořit z listí, které bude držet vláhu. Do listí umístit hlízy brambor a vršek záhonu zakrýt vrstvou slámy. Tak by měl záhon udržet dostatek vláhy a současně by se neměly hlízy dostat až na sluníčko. Samozřejmě, řešením je i přisypávat materiál na vrch záhonu během celého roku. To my ale neděláme (zbytečně moc práce). Jsou-li brambory nasazeny hustě, je docela obtížné sypat čerstvý materiál kolem rostlin.\nS pokusem jsme spokojeni a pro příští rok budeme mít doufám znovu dost materiálu od našich hodných sousedů.\n23/10/2014 06:18:37 am\nZajímavé metody, ovšem pro pěstování ve velkém na to člověk může zapomenout..\n24/10/2014 12:20:38 am\nNo ano. Kdysi ale lidi pěstovali hodně na vlastních zahrádkách a políčkách. I já jsem měl původně představu, že brambory znamenají hodně práce, hlavně okopávání a to mne odrazovalo. Teď vím, že to tak být nemusí a brambor si dokážeme bez větší práce vypěstovat více než je naše spotřeba. Předpokládám, že časem se vlastní pěstování více rozšíří.\n28/1/2015 07:10:38 am\nParáda....zrovna letos se chystáme sadit brambory, tak 100% vyzkoušíme tuto metodu. Né, že bychom o ní již dřív nevěděli, ale asi jsme neměli odvahu to napoprvé zkusit. Tak teď už ji máme :-) a pak dáme vědět, jak se zadařilo :-) Mějte fajn dny.


Osmiměsíční štěňátko někdo zastřelil na Liberecku! Případ řeší kriminalisté | TN.cz\n4. 8. 2021, 07:51\nAž tři roky ve vězení hrozí člověku, který na začátku července v Dolním Vítkově na Liberecku postřelil osmiměsíční štěně. Křížence pražského krysaříka se veterinářům zachránit nepodařilo. Případ si převzali kriminalisté.\nPolicie v úterý upozornila na případ, který se stal na začátku prázdnin v části města Chrastava. V Dolním Vítkově někdo postřelil štěně, strážce zákona tehdy přivolal na místo třicetiletý muž. Střílelo se v bezprostřední blízkosti jeho pozemku.\n"Někdo 6. července postřelil osmiměsíční štěně křížence pražského krysaříka. Střelec ho zasáhl pravděpodobně ze vzduchové pistole do životně důležitých orgánů a štěně i přes okamžitě poskytnutou odbornou veterinární péči hodinu po půlnoci 7. července uhynulo," sdělila mluvčí policie Ivana Baláková.\nZubožená fenka sotva stála na nohou mezi výkaly. Majitel odjel na tři týdny\n22. 7. 2021, 18:16 Lucie Staničková L. STANIčKOVá\nVyšetřovatelé případ řeší jako týrání zvířat, za což pachateli v případě odsouzení hrozí až tři roky za mřížemi. "Případ nyní prověřuje služba kriminální policie a vyšetřování libereckého územního odboru," zakončila Baláková.\nPolicie v Libereckém kraji nedávno řešila i případ týrání koček. Čtyři zemřely, dalších 11 jich zmizelo. Hlavní podezřelý si v tomto případě už trest od soudu vyslechl.\nPodívejte se na květnovou reportáž TV Nova o týraných kočkách na Liberecku: