Město starosty Čermáka (Spojené státy americké) | Lidé a Země\nLidé a Země > Reportáže > Město starosty Čermáka\nAutor článku: Julie Urbišová, Čtvrtek, 20. září 2012\nAutor fotografií: Emre Ergen\nŘíkalo se mu druhé největší české město hned po Praze. Bývaly tu čtvrti jako Česká Kalifornie, Česká Plzeň nebo Nový Tábor. To všechno byste ještě dnes našli na starších mapách amerického Chicaga. Mezi válkami v něm žilo okolo dvou set tisíc Čechů a Slováků. Další vlny přicházely po roce osmačtyřicátém a osmašedesátém. Po revoluci zase v Chicagu našly svůj nový domov tisícovky mladých ilegálů. Sladké období devadesátých let, kdy se do Ameriky jezdívalo často i „načerno“ vydělat velké peníze, už je ale pryč. Dnes už se o Chicagu jako o českém městě moc nemluví. „Asi tak za poslední dva roky to dost upadá, lidem ubyla naděje na zlegalizování jejich pobytu a navíc ekonomická situace není tak dobrá. Lidi, co sem jezdili kvůli výdělkům, zjistili, že už to není, co to bývalo,“ popisuje Milada Chlubnová, která ve Spojených státech žije už čtrnáct let. Před sedmi lety si na jednom z chicagských předměstí otevřela českou restauraci Café Prague a zároveň provozuje internetový obchod s českým zbožím.\nSladké období devadesátých let, kdy se do Ameriky jezdívalo často i „načerno“ vydělat velké peníze, už je ale pryč. Dnes už se o Chicagu jako o českém městě moc nemluví. „Asi tak za poslední dva roky to dost upadá, lidem ubyla naděje na zlegalizování jejich pobytu a navíc ekonomická situace není tak dobrá. Lidi, co sem jezdili kvůli výdělkům, zjistili, že už to není, co to bývalo,“ popisuje Milada Chlubnová, která ve Spojených státech žije už čtrnáct let. Před sedmi lety si na jednom z chicagských předměstí otevřela českou restauraci Café Prague a zároveň provozuje internetový obchod s českým zbožím.\nÚbytek Čechů zaznamenala i ve svém podniku. Zájem o knihy, časopisy nebo česká cédéčka výrazně klesl. „Po pravdě, zájem je čím dál menší. Ze začátku byl základem tohoto obchodu prodej knížek, CD, suvenýrů, ale tím, že se česká komunita rozpadla, je zájem čím dál menší. Teď už máme v naší restauraci jen malý koutek s českým zbožím. Naštěstí ale také rozesíláme zboží po celé Americe, nejvíc toho prodáme do New Yorku, Kalifornie a na Floridu,“ říká Milada. Její restaurace, která byla původně zaměřená výhradně na Čechy a Slováky, sice zachovala menu s tradičními jídly, jako je smažený sýr, guláš nebo bramborové placky, ale dnes už do ní chodí především Poláci. Ti totiž ovládají místní čtvrt. V okolí jsou nejen polské obchody, kde najdete polské koláče, klobásy, alkohol, noviny i kosmetiku, ale i polské kadeřnictví nebo polská realitní kancelář.\nAbychom našli víc českých nápisů a názvů, musíme zamířit víc do centra města. Čtvrti Berwyn a Cicero jsou opravdovým středobodem všeho českého. Nebo alespoň bývaly. John Škach přijel do Spojených států jako dítě v roce 1953. S rodiči nejdřív bydleli v New Yorku, ale nakonec se usídlili v Chicagu, kde jeho otec dostal práci. Byl manažerem dvou obchodů firmy Baťa. „Když jsme tehdy přijeli, byl Berwyn absolutně český. Tam se ani nemuselo mluvit anglicky. Většina obyvatel byli nově přistěhovaní Češi,“ vypráví o začátcích v Chicagu John, jehož otec byl také vášnivým muzikantem a se svou kapelou hrál pro Čechy a Slováky každou sobotu večer na hudební zábavě.\n„Většina Čechů měla kořeny ve čtvrti Stará Plzeň,“ pokračuje John. „To byla emigrace z období okolo roku 1900. Tehdy se lidé z Čech, Moravy a Slovenska usazovali v centru Chicaga, ve čtvrti, které se říkalo Plzeň nebo Stará Plzeň a dodnes se jí říká „Pilsen neighbourhood“. Postupně se ale lidé stěhovali na západ a tato čtvrť je už dnes na sto procent mexická. Poslední českou stopou je tam kostel svaté Anežky, kam jsme vždycky s rodiči jezdili přes celé město na mše.“\nAl Capone a starosta Čermák\nPrvní Češi se u břehů Michiganského jezera usadili okolo roku 1852, drželi tehdy při sobě a zakládali spolky, záložny, kostely i české školy. Nejvíce Čechů přibylo v 70. letech 19. století a počet imigrantů z tehdejšího Rakouska-Uherska a později nově vzniklého Československa ustal až okolo roku 1920 po zavedení kvót ze strany Američanů. V té době si mohli Češi v trafice vybrat ze čtyř významných českých listů – Národ, Svornost, Spravedlnost a Denní hlasatel. Tehdy už byla připravena půda pro volební kampaň budoucího chicagského starosty Antonína Čermáka, kladenského rodáka, který se do Ameriky dostal s rodiči jako roční dítě.\nI když byli Češi do té doby přívrženci republikánů, české jméno na kandidátce demokratů je přimělo ke změně politické orientace. V roce 1931, kdy ve volbách zvítězil Antonín Čermák a stal se chicagským starostou, žilo ve městě okolo sta tisíc Čechů. Podle historiků Čermák dokázal využít svého původu a kromě Čechů se mu podařilo oslovit i imigranty z dalších evropských zemí, hlavně Poláky. Čermák se proslavil bojem proti slavnému mafiánovi Al Caponemu. Dodnes se traduje, že za jeho smrtí stál možná sám Al Capone.\nKdyž v roce 1933 doprovázel Čermák prezidenta Roosevelta na jeho návštěvě Miami, stál při jednom projevu po prezidentově boku. Ještě nevěděl, že v davu je i Giuseppe Zangara, italský dělník, který na prezidenta během proslovu pětkrát vystřelí.\nRoosevelt přežil, zato Antonín Čermák zranění podlehl. Dodnes se spekuluje, že terčem neměl být Roosevelt, ale právě Čermák a že italský anarchista byl jen nastrčenou figurkou mocné a pomstychtivé chicagské mafie. Chicago se alespoň svému starostovi odvděčilo tím, že po něm pojmenovalo jednu z nejdelších a nejrušnějších ulic – Cermak Street.\nKoláče od Veseckých\nTouto hlavní třídou projíždím, a z okna auta netrpělivě vyhlížím cokoli českého. Napravo nákupní zóna Cermak Center, nalevo restaurace Czech Plaza, o několik bloků dál pekárna Vesecky´s. Z internetových diskusí vím, že má ty nejlepší koláče široko daleko, tak se je chystám ochutnat. I když je sobotní pozdní odpoledne, u Veseckých je otevřeno.\n„Dobrý den, mluvíte česky?“ ptám se asi šedesátileté prodavačky, která právě přinesla čerstvý chleba. „Ne, jenom anglicky. České jsou tady jenom koláče a majitel,“ odpovídá Američanka. Pekárna, kterou vlastní už čtvrtá generace českých přistěhovalců, stojí v Berwynu, čtvrti v západní části města, kam se Češi postupně stěhovali z přeplněného centra. Prodávají se tu velké i malé koláče, štrúdl, cukroví nebo housky. Pokud si ale řeknete o housky, nedostanete kulaté slané pečivo, ale něco jako vánočku s rozinkami. Ani ty slavné koláče nevypadají moc jako naše české. Jejich velikost i vysoké okraje připomínají spíš místní specialitu – chicagskou deep dish pizzu.\nPekárna samotná se starou mechanickou pokladnou a kráječem chleba má atmosféru starých časů. Voní v ní cukr, mák i tvaroh. Na jednom z regálů visí nápis: Jak se máš? Tento nápis a několik dalších českých podniků je ale tím posledním, co po Češích v centru Chicaga zbylo. Stejně jako v jiných amerických městech, i zde v posledních letech přibyli hlavně Hispánci.\nNejvíc Čechů a Slováků ze čtvrtí Berwyn a Cicero odešlo v 70. letech – směrem na západ do tehdy vznikajících klidnějších předměstí. Generace emigrantů po roce 1948 a 1968 ale ještě pamatují, jak se v přilehlých hospodách čepovalo české pivo a každý víkend se tancovalo a zpívalo. „Já když jsem do Chicaga přijel v roce 1968, tak jsem pracoval za barem. Byla tady spousta českých kapel, několikrát sem přijel Waldemar Matuška. A aktivní byla i sokolovna. V dnešní době už to tak moc není,“ říká Vojtěch Chládek.\nAntony Jandáček, tzv. „osmačtyřicátník“, který z Československa utekl před komunistickým režimem, zase vzpomíná, jak těžké bylo v padesátých letech dostat se do krajanské komunity: „V padesátých letech tady byla spousta organizací starousedlíků, kteří se na nás politické uprchlíky dívali poněkud spatra. Jedině sokolské organizace byly otevřené pro mladé lidi. My jsme si ale založili svůj Klub mladých. Nejvíce jsme se stýkali v těch sokolovnách a restauracích. Měli jsme taneční zábavy, pikniky v přírodě, hráli jsme volejbal, kopanou. Byli jsme prostě společenští. Dnes už je jiná situace. Dnešní mladí jsou tzv. couch potatoes. To jsou lidé, kteří jenom koukají na televizi a pracují s počítačem a nemají moc zájem se společensky stýkat,“ vypráví své zkušenosti muž, který působil přes třicet let jako učitel a dodnes učí skupiny nadšenců mluvit česky.\nKdysi rušný společenský život československé komunity uprostřed třetího nejlidnatějšího amerického města začal pomalu upadat. Nikdy ale nezmizel docela. V Chicagu je stále okolo deseti českých podniků, z nichž nejznámější je restaurace Klas. Místo s velkou tradicí a dobrou pověstí stojí jen několik bloků od pekárny Veseckých. Vaří v ní guláš, řízek, sladké knedlíky a čepují třeba plzeňské nebo krušovické. Právě tady se údajně scházel Al Capone se svými kumpány a nejednou tu u půllitru piva hrál karty. Dodnes v Chicagu také funguje několik krajanských organizací, mezi nimi Sokol nebo Moravské spolky, které pořádají jednou ročně Moravský den. „Moravský den je pro nás největší událostí roku. Snažíme se zachovat tradice z jižní Moravy.\nDnešní organizátoři, to už jsou především mladí, kteří se narodili tady, ale pořád mají vztah k Moravě. Začínáme průvodem, zpíváme českou a slovenskou hymnu, zveme kapely z Moravy a všechny skupiny jsou oblečené do krojů. Jezdí sem lidé i z Kanady. Moravské dny pořádáme už přes sedmdesát let!“ říká hrdě Vojtěch Chládek.\nJe tu i několik podniků, kde se o víkendech pouštějí československé hity. Československé, protože jak místní krajané s vtipem poznamenávají: „My neděláme mezi Čechy, Moraváky nebo Slováky žádný rozdíl. Masaryk by z nás měl radost…“\nVelká krajanská komunita byla pro mnoho mladých odvážných Čechoslováků, kteří se v divokých 90. letech rozhodli zkusit štěstí za oceánem, důvodem, proč jet právě do Chicaga. Chicago pro ně bylo dobrým startovacím místem: díky české komunitě tam bylo zázemí, město se tehdy velmi rozrůstalo a potřebovalo nutně nejrůznější dělníky. Navíc bylo a stále ještě je v Chicagu množství stavebních společností, které mají v rukou Poláci. Blízkost obou jazyků byla i pro Čechy toužící po práci velkou výhodou. Problém byl však v tom, že většina těchto mladých lidí neměla pracovní povolení a do země odjela jen na turistické vízum. Neoficiální čísla mluvila tehdy až o stovce tisíc Čechů ilegálně usazených v Chicagu.\nStarší krajané v Chicagu o nich mluví jako o „těch našich mladých“. Lidem pracujícím v Americe bez dokladů Čechoameričané rozumí a neodsuzují je.\nVidí přednosti života v Americe a chápou, že si sem Češi jezdili vydělat. Podle jejich vyprávění to vypadá, že byli za příliv mladých naopak vděční. Díky nim se totiž okolo poloviny 90. let český život v Chicagu opět rozmohl. Vznikaly hudební kluby, kde se hrála česká hudba, a lidé se v nich scházeli, aby probrali uplynulý pracovní týden nad půllitrem plzně.\n„Dřív nebyl problém získat tady řidičský průkaz, i když člověk neměl platné vízum. Na mnoha místech ani zaměstnavatelé nekontrolovali, jestli má člověk pracovní povolení, takže tady spousta lidí mohla normálně žít. V poslední době se ale všechno zpřísnilo,“ říká Milada z Café Prague, která je v Americe od začátku legálně. Měla ale mnoho známých a kamarádů, kteří nejprve přijeli do Ameriky na zkušenou, až nakonec zůstali pár let. Podle ní už ale momentálně vidina nelegální práce v USA moc lidí neláká. „Já si myslím, že už to sem mladé lidi moc netáhne. Ti, co tady byli třeba pět sedm let, se museli rozhodnout, kde se usadí a založí rodinu, a myslím si, že hodně lidí uznalo, že Amerika, pokud v ní nejsou legálně, jim zase tak moc dobrého nepřinese.“\nI když už v Chicagu v 21. století nejsou na každém kroku nápisy v češtině a na domech nevisí mnoho českých vlajek, obyčejní i známí Češi se do historie města zapsali. Mimochodem tu koncem 19. století pobýval Antonín Dvořák, kterého si později Američané téměř osvojili, a na místní univerzitě přednášel i T. G. Masaryk. A až se budete procházet chicagským Hyde Parkem a narazíte na velkou bronzovou sochu rytíře na koni, vězte, že je to jeden z bájných blanických rytířů.


Zepředu mne Honza lízal mušli. Bylo to něžné. Potom si Honza sedl do turka a Rebeka ho znovu kouřila. Honza přitom..... více>>>\nPřed Vánocemi měla kamarádka ples od tanečních. Šla jsem se podívat a přišel tam Leo. Vyzval mne k tanci na valčík. Okamžitě jsme byli středem pozornosti. Atraktivní blonďák s krásnou brunetkou v dlouhé, růžově, rozevláté sukni. Zářila jsem )štěstím. Protančili jsme spolu celý zbytek plesu.\nLeo mne hladil po zádech. Jeho ruka sjela níž a já cítila, že ho moc chci. Odtáhla jsem se od něj, položila sedačku a lehla jsem si. On taky sklopil sedačku, zabrzdil auto a lehl si. Přibližovali jsme se k sobě a začali vášnivě líbat. Začal mne rukou hladit až na prsa. Cítila jsem, jak se celá chvěju rozkoší. Toužila jsem po něm. Hladila jsem ho na poklopci kalhot. Měl ho pěkně tvrdého. Vykasala jsem mu košili z kalhot, rozepla poklopec, stáhla mu slipy a hladila jsem mu ho. On mi rozepl halenku, vyndal prsa a začal hladit po prsou. Potom lehce mnul bradavku. Potom mne hladil po boku až ke konci sukně. Vykasal ji až nahoru. Roztáhla jsem nohy a on mne začal dráždit na poštěváčku.\nOhnula jsem se a začala jsem ho kouřit. Nemohla jsem se ho nabažit. Byla jsem hodně vlhká. Chtěla jsem ho už mít ve své kundičce. Odtáhla jsem se od jeho macka. Zvedl se, opatrně přelezl ke mne a začal mne líbat. Potom to trošku zabolelo, ale když začal šukat, dosáhla jsem orgasmu. Nechtěla jsem, aby přestal. Moc se mi to líbilo a chtěla jsem ještě. Na chvíli se zastavil. Zaryla jsem se mu nehty do zad a přitáhla ho k sobě. Začala jsem ho líbat. Můj jazyk kmital velmi rychle. On se trochu nadzvedl, a hladil mne po prsou. Moje touha rostla. Byla jsem nadržená.\nZačal pomalu šukat. Přirážela jsem se na jeho klacek. Cítila jsem, jak ve mne jezdí. Najednou ucukl. Neudržel to a začal stříkat. Přitiskla jsem se k němu a začala přirážet. Byl opět připraven k akci. Leo začal znovu, velmi rychle šukat. Brzy se dostavil jeho orgasmus.\nCítila jsem, jak mu pulzuje, jak se ve mne zvětšuje a stříká. Já se při jeho výstřiku udělala také. Leželi jsme v objetí. Potom jsme se upravili a odjeli domů. Odvezl mne až před dům a tam mne v obětí políbil. Bylo to naposledy, co jsem Lea viděla, ale nikdy jsem na milování s ním nezapoměla.


Hotely a ubytování se snídaní zdarma - Castiglione della Pescaia | Hotels.com\nHotely se snídaní zdarma v destinaci Castiglione della Pescaia\nPokud v destinaci Castiglione della Pescaia chcete najít hotel, poskytující snídani zdarma, jste na správném místě. Díky službě Hotels.com najdete všude místo, kde se budete i na návštěvě cítit jako doma. V destinaci Castiglione della Pescaia si můžete vybrat z 28 hotelů nabízejících snídani zdarma, kde ráno dostanete kávu nebo míchaná vejce. Místní atrakce, například Přírodní rezervace Diaccia Botrona a Golfový klub Punta Ala, rozhodně stojí za návštěvu.\nKteré hotely se snídaní zdarma v destinaci Castiglione della Pescaia mají nejlepší hodnocení?\nNaši cestovatelé mají v destinaci Castiglione della Pescaia rádi tyto hotely se snídaní zdarma:\nPenzion ve městě Castiglione della Pescaia nabízí bar nebo salonek a dětský klub (zdarma)\nTento hotel pro náročné ve městě Castiglione della Pescaia nabízí venkovní bazén\n• snídaně zdarma • WiFi zdarma • fitness a wellness centrum • bar • kavárna\nV destinaci Castiglione della Pescaia nebudete mít nouzi o příležitosti obdivovat úžasné pamětihodnosti.


Lesní laňka - erotické povídky První sex\nErotické povídky • Lesní laňka\nErotická povídka na téma: tenkrát poprvé, pícháš, sexuální všehochuť, voyeurismus\nU dědečka na horách bylo krásně. Jezdil jsem tam už jako malý kluk a vždycky jsem brečel, když jsem po prázdninách musel zase odjet. Ty hluboké lesy a divoká příroda mě vždycky úplně pohltily, očarovaly. Nedivil bych se, kdybych zjistil, že je celá ta oblast nějak začarovaná a že se tam vyskytují výjimečné bytosti… Po letech, když už dědeček umřel, jsem se rád do jeho staré chalupy vracel. Bral jsem tam i svoji přítelkyni, pokud jsem nějakou měl, ale vždycky nám to tam začalo skřípat – prostě jsem cítil, že vracet se do hor jako samotář je mnohem lepší. A pak jsem na půdě objevil kresbu a text na starém papíru a při přečtení věděl, že všechno tam napsané je pravda.\nNa papíru byla kresba nádherné mladé dívenky, která vypadala úplně jako lesní víla. Měla vlnité vlasy až po pás, na těle jenom nějaký šátek lehounký jako pavučinku, takže pod ním bylo vidět úplně všechno z jejího ladného tělíčka: dokonalé bříško se štíhlým pasem, vysoko posazená šťavnatá ňadra, lákavé křivky stehen a sladkého dolíčku mezi nimi, nad kterým se skvěla ochmýřená broskvička… Text pod kresbou byla jakási legenda, nebo spíš něco mezi legendou a deníkovými zápisky. Prý tuhle dívku občas některý z mužů spatřil hluboko v lesích. Pohybovala se jako mladinká lesní laňka a upírala na muže své nekonečně hluboké oči. Prý ji tam vídali po dlouhé roky, nebo i desetiletí, a dívenka zůstávala pořád stejně krásná, svůdná a laškovná. Prý lákala kolemjdoucí za sebou hlouběji do lesa. Muži se na okamžik nechali zlákat vzrušením a její nadpozemskou krásou, ale naštěstí si prý v pravé chvíli uvědomili, že je dívka vede přímo do bažiny. A tak, podle legendy, ona zůstává stále pannou a čeká na někoho, kdo by s ní šel až do jejího lože a prožil s ní její první milování.\nOkamžitě jsem zatoužil tuhle dívku spatřit, následovat ji a tam jako první a jediný proniknout její panenskou blankou přímo do hlubin sladké meruňky. Podle textu jsem se snažil přijít na to, na jakém místě se dívka zjevovala, také jsem se sousedů a starousedlíků ptal na nějaké podrobnosti. Varovali mě, že je to jen přelud nebo duch, jako bludičky, které zavedou bloudícího člověka do bažiny. Ale já jsem prostě v srdci věděl, že ji najdu a bude hmotná, ne jen nějaký duch. Podařilo se mi nakonec zjistit, kde bych ji měl hledat. A od té doby jsem na to místo chodil a prohledával okolí, popřípadě jsem tiše čekal a pozoroval, jestli se neobjeví za nějakým kmenem prastarého stromu.\nPoprvé jsem ji uviděl jen na krátký okamžik. Pavučina jejích šatů se mihla v houštině, když zapadalo slunce. Hned jsem se na to místo soustředil a za moment jsem zaslechl také tichý vábivý zpěv, který zněl jako tekoucí med. Potom za stromem vykoukla štíhlá bosá nožka a žádostivě se ovinula okolo kmenu, zavlály dlouhé vlasy, pod lehkým oděvem se zaskvěla světle ochmýřená broskvička a ukázalo se růžové prsíčko. Vyrazil jsem za lesní laňkou a běžel, co mi síly stačily – stejně byla rychlejší než já a nerovnosti terénu překonávala hravě, zatímco já jsem se zaplétal do kapradí a padal do děr a zakopával o kořeny stromů. Po nějaké době jsem ji definitivně ztratil z dohledu. Zjistil jsem, že vůbec nevím, kde jsem, ale naštěstí jsem se chytře dostal zpátky pomocí své satelitní navigace a silné svítilny.\nPodruhé jsem se na místo vypravil rovnou před setměním, vzal jsem si opět velkou baterku a dokonce síťku na motýly, kterou jsem také našel ve věcech po dědovi. To děvče, co se pohybovala jako laňka, byla tak jemné a lehoučké, že ho snad bylo možné polapit jen síťkou na motýly… Když se mi zjevila znovu, opět jsem za ní vyrazil. Nadbíhal jsem jí a měl ji už skoro na dosah a z krásy jejího těla mi sliny skoro tekly po bradě. Pak jsem konečně natáhnul ruku se síťkou na motýly a skutečně jsem do ní tu vílu chytil. Vydala naříkavý vzdech a já jsem ji hned popadnul do náruče a pevně ji k sobě přitisknul a řekl jí, že když jsem si ji chytil, tak teď je jenom moje.\nDívka vzdychala a snažila se odtrhnout, ale zároveň bylo vidět, jak strašně moc chce, abych jí to udělal, protože pánví se tiskla k mému rozkroku a stehna se jí sama od sebe rozevírala. Neodolal jsem a čapnul jsem ji na jemně ochmýřenou buchtičku. Byla horká a malá a chvěla se, tak jsem s nejvyšším potěšením zasunul prst dovnitř. Dívce se rozšířily oči a začala rychle vrtět hlavou, ale zároveň pokrčila nohy a nabodla se svojí pičkou na můj prst ještě hlouběji, až jsem se zastavil o její panenskou blanku.\nZačal jsem ji dráždit pomocí prstů. Čím rychleji jsem jí to dělal, tím víc si o to říkala, i když se stále mračila. Už jsem měl svůj ocas úplně tvrdý. Rozhodl jsem se v okamžiku a lesní laňku povalil na zem do měkkého mechu. Ještě se mi bránila, ale to už jsem si vytahoval svého macka z kalhot. Svýma silnýma rukama jsem jí pořádně roztáhnul stehna od sebe a chviličku si prohlížel tu nádheru mezi nimi ukrytou – broskvičku nádherně růžovou, vábivou, bez jediné chybičky. Můj žalud už si hledal cestu a v mžiku byl na kraji její broskvičky. A ona vlastně úplně sama prudce přirazila, protože to strašně moc chtěla, a vlastní vůlí si protrhla tu panenskou blánu. Hlasitě vykřikla, až se to rozléhalo lesem, a pak se konečně úplně podvolila a přestala se bránit.\nMěl jsem ocas v sevření těsných stěn její štěrbinky a pomaličku, s největším požitkem jsem přirážel. Svíjela se pode mnou nepopsatelnou rozkoší, a tak jsem trošku přitvrdil. Dokonalá chvíle vyvrcholila v okamžiku, kdy laňka dosáhla orgasmu a její malá pička dlouhé vteřiny pulzovala. To se opakovalo ještě několikrát, až už jen vyčerpaně ležela a upírala na mě své obrovské oči. Vyvrcholil jsem brzy, protože to sevření se jinak přemírou slasti nedalo snést. Vystříkal jsem se do ní, mršky. Potom jsem ho vytáhnul a lesní laňka se najednou bleskově zvedla a utekla pryč. Od té doby jsem ji už neviděl a nikdo mi můj zážitek nevěří.


Amerika - Web cestovatelů\nVidět Vídeň, vnímat výjimečnost\nPraha versus Vídeň\nHlavní město rakousko-uherské monarchie není jen sachr a opera, i když to je právě asi „nejklasičtější vídeňská klasika“.\nTopi Pigulaa jeho cesty\nŘecko před sezónou\nBrzy to začne a Řecko vyrukuje se svou modrobílou – na své vlajce, na bílých domech s modrými okenicemi, na modrých židlích u modrého moře pod bílými mraky líně se vlekoucími po modré obloze. Ale v zimě, to je trochu jiné frappé.\nTango nebo rádio?\nPokrok nezastavíš. Někdy bohu díky, jindy bohužel. Televizi má dnes skoro každý, kromě mě teda😊 Ale znáte někoho, kdo by neměl rádio? H+Z byli v Argentině fascinováni jeho popularitou a zvláště jeho ústředním vysílacím motivem, tangem.\nHledali jsme Syny jezera\nZa zády turistického cirkusu\nNa jezeře Inle potkáte rybáře, kteří pohánějí loďky pádlováním nohou, plovoucí zahrady, řemeslné dílny a ženy s dlouhými krky. My se chceme seznámit se Syny jezera.\nKdyž srdce zvonu poprvé udeří – a jste to vy, kdo zvon rozhoupal – je to zvuk, který vás rozvibruje od kotníků až po konečky uší. Leknete se a pak v euforii taháte a taháte. Zvon zpívá a jeho zvuk se nese celým údolím. Nikdy na ten zážitek nezapomenete. Mně ho dopřál Vladimír Hlubůček, zvoník dřevěné zvonice v Železné Brodu.\n20 NEJ fotek z cest\nMezi fotkami, které jste poslali na FB profil webu cestovatelů, jsme vybrali dvacítku těch nejlepších.\nJe mnoho míst na světě, kde se zastavil čas. Lidé tam žijí tradičním způsobem života v sepětí s přírodou, bez aut i mobilů. Čtěte, kam se podle Luboše Fellnera vypravit za nejdrsnější exotikou či do doby kamenné.\nZa jazyky lovců lebek\nOchutnávka z připravované knihy Mizející hlasy: cesty za ohroženými jazyky, je výsledkem výzkumné cesty na Filipíny. Pohledem jazykovědce dostávají ostrovy nový rozměr.\nHořící vodopádPříroda v akciAktuálně\nBouráky z Kuby...a vytuněný MoskvičFoto-bonboniéra\nMobil je nejakčnější fotoaparátTipy a rady od Saddie Qarrier, šéfeditorky fotek světové edice National Geographic.Interview\nJsem zničená, Donald Trump je brutálníVolby USA Aktuálně\nPravá tvář Jižní AmerikyNadšení Bolívií VideoSvět\nNa kole ponorková nemoc nehrozíInterview\nJak se točil seriál Ve stopě predátoraKapitola první – PantanalZ cest


Odborníci považují silnici E55 za nebezpečnou — ČT24 — Česká televize\nOdborníci považují silnici E55 za nebezpečnou\nČeské Budějovice - Silnici E55 na jihu Čech od hranic s Rakouskem až do Tábora považují odborníci na dopravu za nebezpečnou. Ročně se zde stanou stovky dopravních nehod. Podle policistů má silnice velké výškové rozdíly a nevhodně vedené zatáčky. Situaci podle vedení Jihočeského kraje vyřeší pouze dostavba dálnice D3.\nDnešní dopoledne likvidovali záchranáři dopravní nehodu na silnici E55 u Kamenného Újezdu na Českobudějovicku. Na tomto úseku silnice první třídy jsou nehody téměř na denním pořádku. „Na těchto zdánlivě přehledných úsecích řidiči riskují a nedodržují stanovenou rychlost,“ potvrzuje smutný fakt mluvčí policie Jihočeského kraje Mirka Čapková. Dnešní hrozivě vypadající nehoda se naštěstí obešla bez vážného zranění. Podobné ale většinou končí tragicky. Problémových míst na mezinárodní silnici E55 z Dolního Dvořiště do Tábora je celá řada.\n„Jedná se o nevyhovující komunikaci, na níž jsou patrné značné výškové rozdíly, nepřehledné zatáčky i vzrostlé stromy,“ uvádí Čapková. Podle vedení Jihočeského kraje existuje jediné řešení: „Určitě by to bylo urychlené dobudování silničních tahů dálnice D3. To znamená Tábor - České Budějovice a Tábor – Praha,“ vysvětluje hejtman Jihočeského kraje Jan Zahradník.\nOdborníci na dopravu se shodují v tom, že dostavbou dálnice i rychlostní silnice R3 by se počet dopravních nehod na jihu Čech výrazně snížil. Od počátku roku řešili jihočeští policisté přes devět tisíc dopravních nehod. Při nich přišlo o život 77 lidí.


Máte víc peněz, připlatíte si. E-shopy zvyšují ceny, přijde zpřísnění | Peníze.cz\nVeronika Hejná | rubrika: Co se děje | 3. 3. 2020 | 28 komentářů\nChcete koupit úplně stejné zboží na stejném e-shopu ve stejnou dobu, přesto vám obchod ukáže pokaždé jinou cenu. Nejste přitom registrovaný zákazník, který by měl nárok třeba na věrnostní slevu. Prostě se cena liší jenom podle toho, z jakého počítače nebo telefonu ji právě hledáte.\nRozdíl může dělat i čtvrtinu – což je třeba u dražších parfémů tisíc korun. Dalším příkladem jsou letenky. „Některé bookovací systémy pracují s tím, kolikrát zájemce vyhledává spojení na konkrétní trase. Čím víckrát, tím je pravděpodobnější, že ho skutečně potřebuje – a prodejce proto logicky zvedne cenu,“ říká Lukáš Havlásek, ředitel technologické společnosti Shopsys.\nNěkteří obchodníci totiž umějí cenu svých nabídek při nakupování na internetu přizpůsobovat konkrétnímu spotřebiteli. Takzvaná personalizace cen probíhá na základě analýzy nákupního chování. Dokáže posoudit kupní sílu zákazníka a případně mu navýšit cenu.\n„Jde třeba o personalizaci cen podle IP adresy, opakovaného zobrazení stejného produktu (zákazník si ho na webu otevře vícekrát) nebo historie objednávek (častěji objednávané zboží je dražší),“ uvádí příklady Jakub Balada, vývojář a spoluzakladatel služby Apify, který mimo jiné stojí i za projektem Hlídač shopů.\nJak si za chvílí napíšeme, takový přístup e-shopů je někdy v pořádku (přestože se spotřebitelům nelíbí), jindy je přinejmenším na hraně zákona. Pravidel personalizace cen se dotýká i směrnice Evropské unie, která začne platit od května 2022.\nDiskriminace se těžko prokáže\nPodle advokáta Ladislava Drhy může být personalizované navyšování cen v určitých případech považováno za cenovou diskriminaci, která je zakázaná. Zákon o ochraně spotřebitele totiž stanoví, že prodávající nesmí při prodeji svých výrobků nebo poskytování služeb spotřebitele diskriminovat.\n„Soudy řekly, že diskriminací je nedůvodné zvýhodnění nebo znevýhodnění zákazníků vůči jiným zákazníkům při obdobných transakcích – a právě to bych tady z povahy věci viděla,“ potvrzuje advokátka Petra Dolejšová z advokátní kanceláře eLegal.\nTo, zda e-shop skutečně „přizpůsobuje cenu“ v rozporu se zákonem, ale není snadné zjistit. „Do systémů personalizace cen není jednoduché proniknout,“ upozorňuje Eduarda Hekšová, ředitelka spotřebitelského sdružení dTest. Jestliže úprava ceny působí diskriminačně, bylo by na místě podání podnětu České obchodní inspekci.\nTaké podle advokáta Drhy nelze třeba u zmíněných letenek jednoznačně říci, zda je tento postup protiprávní. Bylo by totiž těžké říci, na základě jakých konkrétních faktorů k modifikaci cen dochází „Bookovací systémy často nastavují ceny na základě nabídky a poptávky na trhu – a to se pak o cenovou diskriminaci nemůže jednat,“ říká.\nPokud by však k úpravě ceny ve shodnou dobu došlo třeba na základě toho, z jak drahého mobilu zájemce na web přistupuje, jednoznačně by šlo o diskriminaci. „Bude ale téměř nemožné prodejcům takový postup prokázat,“ domnívá se advokát.\n„Doposud jsme podobný podnět neřešili. Jedná se o poměrně složitou problematiku, takže nemůžeme předjímat, jak bychom to za současného právního stavu posoudili. Nicméně spadá to do naší kompetence, takže podnět podat spotřebitel kdykoli v této věci může,“ říká mluvčí České obchodní inspekce Jiří Fröhlich.\nPozor i na GDPR\nPersonalizace cen může narážet i na povinnosti stanovené v Obecném nařízení o ochraně osobních údajů (GDPR), míní Hekšová.\nSpotřebitel má totiž právo na to, aby rozhodování o něčem, co se ho přímo s právními účinky dotýká, nebylo činěno výhradně na základě automatizovaného zpracování. To se týká i profilování na základě analýzy nákupního chování.\nZároveň ke zpracování údajů musí zákazník udělit souhlas. „Současná praxe, kdy se cena personalizuje podle místa, zařízení, z něhož člověk přistupuje, anebo počtu návštěv, není v pořádku, pokud k tomu zákazník nedá dopředu souhlas. Tato metadata, na jejichž základě se cena upravuje, jde podle GDPR sbírat pouze se souhlasem,“ upozorňuje Dolejšová.\nInformační povinnost se zpřesní\nUnijní směrnice, která začne platit od května 2022 jako součást takzvané Nové dohody pro spotřebitele, požaduje, aby byl kupující o případné úpravě ceny podle automatizovaného rozhodování informován. Tedy aby si byl vědom rizika navýšení ceny.\nPodle Dolejšové nestačí, když obchodník skryje informaci o provádění personalizace cen do obchodních podmínek. Plnění informační povinnosti podle nové směrnice by totiž mělo splňovat veškeré náležitosti kladené na souhlas se zpracováním osobních údajů podle GDPR.\n„Souhlas musí být vždy viditelný, aktivní a vyčleněný. Takže si představme třeba klasický check-box: Pokud narazíte na cookie lištu a „dobrovolně“ odkliknete souhlas proto, že tam lišta překáží a jinak se nedostanete na webovky – tudy cesta nepovede. Takový souhlas by dobrovolný nebyl, ale byl by udělený spíše proto, abychom se k obsahu webu dostali,“ upozorňuje Dolejšová. Tuto praxi už nyní považuje za špatnou Úřad pro ochranu osobních údajů.\n„Krásné by bylo, kdyby zákazník navíc viděl standardní cenu a důvod, proč je mu zobrazena jiná,“ podotýká Balada. S tím ale směrnice nepočítá.\n„Už podle současného zákona o ochraně spotřebitele je prodávající povinen informovat spotřebitele o ceně zřetelným označením anebo tuto informaci jinak vhodně zpřístupnit,“ připomíná advokát Ladislav Drha. Nová unijní úprava má tedy dosavadní povinnost doplňovat.\nRůzné „distribuční kanály“\nNa druhou stranu existuje situace, kdy se podle právníků o diskriminaci nejedná: různá cena podle toho, odkud zákazník e-shop navštíví. Když jdete přímo na stránku e-shopu, můžete někdy narazit na vyšší cenu, než se vám u stejného zboží ve stejném e-shopu ukáže v cenovém srovnávači jako je Heureka.\nPři zadání konkrétního e-shopu přímo může obchodník očekávat, že chcete nakoupit právě tady, takže si může dovolit vyšší cenu. Zato když využijete srovnávač, je zjevné, že dáváte přednost nižší ceně, respektive vás obchodník láká na slevu, abyste se rozhodli zrovna pro něj.\nPříkladem je parfém Chanel Bleu de Chanel v e-shopu Notino. Zájemcům, kteří přišli z porovnávače Heureka, ukázal například 6. února cenu 4023 korun. Těm, kteří přišli do e-shopu přímo, ukazoval 4750 korun. Ještě větší cenový rozdíl zaznamenal Jakub Balada na začátku prosince.\nPokud nahodou nakupujete darky na https://t.co/VefPfNdhzC, doporucuju prijit na jejich web pres nejaky srovnavac (nebo jen pridat do URL treba "?utm_source=heureka"). Usetrite na dalsi darek. pic.twitter.com/4JfwM8Hrb9\n— Jakub Balada (@jakubbalada) December 5, 2019\nV případě odlišných cen pro zbožové vyhledavače nejde o diskriminaci, protože spotřebitelé mohou snadno porovnat zboží i nabízené ceny. „Současně tyto srovnávače motivují prodejce, aby v rámci konkurenčního prostředí svou cenu modifikovali,“ připomíná Drha. Přizpůsobení ceny „distribučnímu kanálu“ je legitimním nástrojem.\n3. 3. 2020 10:06, Martin\nPokud bych zjistil, ze mi eshop takhle "upravuje" cenu, tak uz tam nikdy nenakoupim.\n3. 3. 2020 15:28, Johny\nSprávně, zlaté socialistické pevně stanovené ceny, mohl jste si stejné zboží koupit všude za stejnou cenu!\nOu, vlastně nemohl, ono nebylo, njn.\ne-shopy, GDPR, nákupy, slevy, spotřebitel\nStátem poskytované slevy ve veřejné dopravě pro děti, studenty a seniory klesnou od začátku dubna na 50 procent z dosavadních 75 procent. O omezení rozhodla vláda na návrh ministra... celý článek\n21. 3. 2022 | Petr Kučera | 23 komentářů\nAir Bank dnes oznámila, že má už milion klientů. Podařilo se jí to po necelých deseti a půl letech fungování – na trh vstoupila 22. listopadu 2011. Každý rok tak v průměru roste o sto... celý článek\nCestovky nechtějí proplatit storno....\nPrvní tři knihy za polovic. A všechny další o třetinu levněji než v knihkupectví. Stačí...více


Jak zhubnout - redukční program | Fitness Praha\nZdravé hubnutí Jak zhubnout - redukční program\nRedukční programy Chci zhubnout\nIndividuální programy vhodné pro každého, kdo chce zdravě zhubnout a změnit svůj životní styl\nProgramy probíhají formou dlouhodobější spolupráce, volit lze mezi programy na 3 nebo 6 měsíců\nSlužby obsažené v programu slouží nejen k dosažení Vašeho cíle, ale rovněž k získání nových informací ohledně zdravého životního stylu a stravování\nPo dobu konání programu budete ve spojení se specialistou na výživu, který Vás bude motivovat a pomáhat Vám při cestě za Vaším cílem\nVáš program bude nastaven tak, aby jídelníček vyhovoval Vašim individuálním potřebám a bral v potaz Vaše dosavadní stravování, chuťové preference, náročnost Vašeho zaměstnání a pohybovou aktivitu\nJídelníček ve většině případů obsahuje 4-5 denních jídel, které jsou sestaveny z běžně dostupných surovin\nKromě jídelníčku obsahuje program další služby v podobě kontrolních měření, individuálních konzultací a přepočítání jídelníčku\nRovněž obdržíte materiál s praktickými radami ohledně zdravého stravování\nCo přesně v rámci redukčních programů získám?\nDíky rozboru Vašeho stravování zjistíme plno užitečných údajů – Váš současný energetický příjem, oblíbená jídla a chuťové preference. Tyto informace pak budeme moci využít při tvorbě Vašeho jídelníčku. K poskytnutí této služby je potřeba zaslat záznam Vašeho stravování (4-7 dní) alespoň 2 dny před úvodní konzultací.\nDíky analýze tělesného složení zjistíte údaje o Vaší váze, množství svalové a tukové tkáně.Rovněž získáme informace potřebné ke stanovení Vaší energetické potřeby. Cílem úvodní konzultace je získat co nejvíce informací k vytvoření Vašeho jídelníčku, rovněž však budete mít prostor pro případné dotazy.\nNa základě údajů získaných v rámci analýzy a úvodní konzultace Vám vypracujeme individuální jídelníček na míru. Jídelníček bude tvořen z typů jídel, které si vyberete během úvodní konzultace. Všechna jídla budete moci mezi sebou volně kombinovat a vždy si budete moci vybrat, na co máte zrovna chuť. Jídla navíc budou odpovídat Vašemu cíli, ke každému jídlu budete mít uvedený výčet surovin, jejich potřebné množství a postup k přípravě. Jídelníček je složen z běžně dostupných potravin a surovin. Doplňky stravy (proteinové koktejly apod.) budou do jídelníčku zařazeny pouze na výslovné přání klienta.\nKontrolní analýzy tělesného složení a konzultace\nDíky kontrolním analýzám získáte přehled o Vašich pokrocích. Zahrnuté konzultace pak můžete využít dle Vašeho uvážení – ke konzultaci průběhu Vašeho programu nebo k debatě na témata vztahující se ke zdravé či sportovní výživě.\nJídelníček obsahuje takové množství energie a živin, aby odpovídal Vašemu cíli. Může se stát, že se v průběhu Vašeho programu potřeba energie a živin změní. V tomto případě Vám jídelníček rádi přepočítáme a množství energie a živin upravíme.\nMateriál Zásady zdravého stravování\nV tomto materiálu naleznete praktické informace o zdravé výživě, které Vám pomohou s výběrem správných potravin a jejich úpravou.\nJídelníček obsahující 14 variant hlavních chodů (snídaně, oběd, večeře) a 10 svačin (odpolední a dopolední) dle Vašeho výběru a Vašich chuťových preferencí\n2x individuální konzultace - 45 minut\n3x kontrolní analýza tělesného složení\n1x přepočítání jídelníčku\nCena celkem = 3 799,- Kč\nJídelníček obsahující 20 variant hlavních chodů (snídaně, oběd, večeře) a 14 svačin (odpolední a dopolední) dle Vašeho výběru a Vašich chuťových preferencí\n6x kontrolní analýza tělesného složení\n4x individuální konzultace - 45 minut\n2x přepočítání jídelníčku\nCena celkem = 6 599,- Kč\nKurz si objednejte a proveďte platbu\nNa email obdržíte voucher s objednaným kurzem\nProgram Chci zhubnout na 3 měsíce 3 799 Kč\nProgram Chci zhubnout na 6 měsíců 6 599 Kč


Moravané - Politická strana • Občané ve volbách odmítli český politický systém | Novinky\nObčané ve volbách odmítli český politický systém\nObyvatelé České republiky dlouhodobě nemají možnost konstruktivně přispět k tvorbě politiky na celostátní úrovni. Parlamentní strany jsou uzavřené klany s minimální členskou základnou a bez spojení s obyvatelstvem, porušování předvolebních slibů je národní sport, což naprosto zpochybňuje smysl voleb, zavedení přímé demokracie vládnoucí garnitura již celá desetiletí brání, dopad peticí je takřka nulový, a pokud by si občané chtěli založit vlastní politickou stranu a chtěli tak prosazovat své požadavky, na to, aby se dostala do parlamentu, by potřebovali desítky nebo spíš stovky milionů korun – a, slovy Jiřího Paroubka, kdo z nás to má? Toto všechno lidé vědí a tak podle průzkumu Sociologického ústavu Akademie věd si 87 % obyvatel myslí, že občan nemá žádný vliv na politiku na celostátní úrovni.\nProto lidem nezbývá nic jiného než protest. Tak chápou volby na různých úrovních, neboť to pro ně je jediná možnost, jak vyjádřit svůj odpor vůči české věrchušce.\nTakovouto protestní volbou byla prezidentská volba v roce 2013, kdy občané nevolili pro Miloše Zemana, nýbrž proti Karlu Schwarzenbergovi a vládě, jejímž byl místopředsedou. To nepochopila se Zemanem spjatá Strana práv občanů, která si v následných parlamentních volbách dělala velké naděje a dopadla bídně. Obdobnou protestní volbou bývala u různých typů voleb – senátních, krajských i do Poslanecké sněmovny – také ČSSD, přičemž tato strana ve skutečnosti nebyla ničím jiným než zrcadlovým odrazem ODS, když ji volili lidé vyděšení vládou ODS. Ve chvíli, kdy slábnoucí ODS přestala strašit obyvatelstvo, to přestalo volit ČSSD.\nStejným protestem – a to vůči celému českému politickému systému a jeho tvůrcům – byly i nedávné volby do Poslanecké sněmovny. V nich uspělo několik stran či seskupení, které se profilují jako protisystémové, jako subjekty nepřátelské vůči dosavadnímu českému politickému systému. Můžeme začít samotným vítězem, hnutím ANO, a pokračovat lze přes Piráty a SPD až po (byť s výhradami) komunisty. Dohromady činí jejich výsledek téměř 59 % odevzdaných hlasů. K tomu však musíme připočítat ještě nevoliče, kterých bylo takřka 40 % z celkového počtu oprávněných voličů a kteří, jak víme z výzkumu sociologa Lukáše Linka, odmítají volit proto, že nevěří, že hlasováním lze něco změnit. Jinými slovy, tři čtvrtiny oprávněných voličů se svou volbou či nevolbou postavily proti současnému českému politickému systému.\nStrana Moravané i její předchůdci vždy tvrdili, že pro fungování veřejné sféry je klíčové její institucionální nastavení. České establishmentové politické strany postupovaly opačně, převzaly normalizační a bolševické instituce – takovouto normalizační institucí je i samotná Česká republika vzniklá nedemokratickým způsobem v roce 1969 – odmítly obnovit instituce tradiční, běžné a úspěšné v Čechách, na Moravě a ve Slezsku i u našich sousedů a koncentrovaly moc do nepřehledného konglomerátu byrokratických a lobbistických struktur.\nZačalo to v roce 1992, kdy se pouhého půl roku po parlamentních volbách schválila ústava ČR, o které ti, kdo ji schválili, voličům nic neřekli. ODS, KDU-ČSL, ODA, ČSSD a část komunistů tedy vůbec nejdůležitější dokument státu schválily, aniž by k tomu měly mandát. V Evropě, i té východní, je přitom normální, že před schvalováním ústavy se vypíší nové parlamentní volby, nebo se zvolí ústavodárné shromáždění nebo se koná referendum. U nás se nepřistoupilo k ani jedné z těchto možností, čímž tehdejší potentáti dokázali, že Česká republika nepatří do Evropy. Ústavu ČR prosadily v roce 1992 ODS, ČSSD, KDU-ČSL, ODA a také někteří poslanci KSČM. Ve volbách do Poslanecké sněmovny v roce 2017 tyto strany získaly dohromady jen 32 % všech odevzdaných hlasů. Tvůrce české ústavy tedy podpořilo pouhých 19,2 % oprávněných voličů.\nJeště většího odmítnutí se dočkaly strany, které v roce 1997 odmítly obnovu protiprávně zrušeného zemského zřízení a schválily recyklaci komunistického krajského zřízení – tedy ODS, ČSSD, KDU-ČSL a ODA. Ty získaly dohromady necelých 25 % všech odevzdaných hlasů, jinými slovy pro ně hlasovalo pouze 14,6 % všech oprávněných voličů.\nTyto výsledky nejsou překvapením. Podle výzkumu Eurobarometru v České republice důvěřuje parlamentu pouze 12 % obyvatel a v tomto ohledu je Česká republika na úplně posledním místě v Evropské unii.\nJe tedy evidentní, že obyvatelstvo považuje český politický systém za neúspěšný a přeje si zásadní, systémové změny a nikoli pouhé kosmetické úpravy. Proto není divu, že z úst některých politiků, počínaje Tomiem Okamurou a konče Michalem Horáčkem, se ozývá volání po revoluci.\nVítězové voleb a především Andrej Babiš a hnutí ANO nyní mohou ukázat, zda jejich předvolební rétorika byla upřímně míněná nebo zda to všechno byl – jako už tolikrát – pouhý marketingový tah.


Max Payne – první dojmy ze hry - iDNES.cz\nMax Payne – první dojmy ze hry\n25. července 2001 12:00, aktualizováno 12:30\nDo naší redakce dorazil dnes odpoledne dlouho očekávaný Max Payne. Přinášíme vám čerstvé dojmy nashromážděné po dokončení prvních pěti kapitol hry, která spojuje atmosféru Pulp Fiction a Matrixu v jedinečný akční zážitek plný zkrvavených mrtvol, svištících kulek a tajemné atmosféry newyorkského podsvětí.\nAčkoliv se mohl zdát dnešní den v redakci celkem nudný, odpoledne vyvedlo všechny z omylu – poprvé jsme měli možnost okusit na vlastní kůži dlouho očekávanou akční hru Max Payne, kterou pod hlavičkou Take 2 vyrobili lidé z Remedy a 3D Realms (na E3 měli karavan hned vedle Illusion Softworks). Soudě podle ohlasu, který vzbudila naše novinka a video, jsme nebyli jediní natěšení příznivci akčních her s temným příběhem plným drog, krve a vůně spáleného střelného prachu. Nezbylo než se ponořit do hlubin New Yorku a vydat se coby tajný policista Max Payne po stopě tajemné drogy Valkyre, jejích tvůrců a distributorů.\nCelým dějem hry prostupuje nesmírné násilí – po úvodní animované scéně se ostatně již první mise odehrává v Maxově domě, kde je právě několika šílenými narkomany mumlajícími cosi o příchodu neznámého mesiáše zavražděna jeho rodina. Procházet potemnělým domem a slyšet nářek umírající ženy za zablokovanými dveřmi, kde ji mučí šílenci, je i ve hře celkem záběr na nervy – ale bude ještě hůř. Jednotlivými úseky hry prostupují animované meziscény, ve kterých je většinou někdo zabit, a navíc bude hráč až příliš často procházet místy, kde se buďto právě chystají popravit policisty (naštěstí se po první misi o nějaké kolegy nemusí Max starat – koneckonců jsou i po něm), nebo stopy krve rozmazané po zdi a podlaze svědčí o tom, že se jim to právě povedlo. Právě fakt, že se kromě vyložené akce, kdy nepřátelé padají k zemi jeden za druhým, ve hře objevují i násilné scény „refinovanějšího“ typu, je důvodem, proč autoři již při prvním spuštění hry nabízejí možnost zapnout „rodičovský omezovač“ – hry jako Max Payne prostě v celé své brutální nahotě dětem do rukou nepatří.\nValná část hraní se (díkybohu) točí kolem „klasických“ akčních scén – ve světě drogových kartelů se na vlídné slovo moc nedá, a tak doslova na každém kroku přicházejí ke slovu zbraně. V tomto ohledu je Max Payne celkem střídmý, a tak se není nutné bát, že by na nebohého detektiva vyběhlo dvacet protivníků najednou. Tvůrci hry se rozhodli „dávkovat“ nepřátele po malých skupinkách (tak do pěti lidí), které jsou ale doslova všude – ať již v místnostech, potemnělých chodbách, na toaletách, či v budkách strážných. Je vidět, že postavy mají implementovanou celkem solidní umělou inteligenci – většina z nich neútočí bezhlavě, ale snaží se skrývat za nábytkem a zbytečně se nevzdalovat zpoza rohů (vždy jenom vykouknou, vystřelí a zase zalezou). Když dostane zásah Max, sníží se mu podle „vážnosti“ (rána z pistole do ruky ani tak nevadí, ale hlava ustřelená brokovnicí je zárukou okamžité smrti jak Maxe, tak nepřátel) ukazatel energie v podobě postupně červenající siluety postavy. Také výběr zbraní je zpracovaný zajímavým způsobem – jednotlivé číslice totiž nepřepínají mezi zbraněmi samotnými, ale spíše celými kategoriemi. Pod jedničkou tak postupně k ulomené trubce přibude i baseballová pálka, „pistolovou“ dvojku zase ovládnou beretty (ať již samotné nebo ve dvojicích) a velkorážní Desert Eagle, na trojce zase trůní brokovnice „pumpa“ a upilovaná lovecká, čtyřka je vyhrazená automatickým zbraním, pětka granátům, či molotovům – a tak to jde dál. Je zajímavé, jak moc se od sebe jednotlivé zbraně (i v rámci jedné kategorie) liší – například s dvouhlavňovou brokovnicí toho (narozdíl od Dooma) moc nezmůžete, a Desert Eagle zase ztrácí v konkurenci dvou menších pistolí najednou.\nFanoušci filmu Matrix by nyní měli zbystřit zrak. Již nemusí závidět svým oblíbeným hrdinům (tuším, že to byl hlavně Neo) schopnost neskutečně rychlého pohybu, kdy se letící kulky plouží kolem těl hlemýždím tempem – v Maxi Paynem si to můžete vyzkoušet na vlastní kůži. Vedle ukazatele energie v levém dolním rohu je symbol přesýpacích hodin, které se postupně doplňují. Právě čas „naspořený“ v hodinách umožňuje provádění oněch zpomalených triků – pokud má postava dostatečnou rezervu, stačí zvolit směr skoku a stisknout speciální klávesu (ovládání Maxe kombinací klávesnice a myši je ostatně velmi přehledné a precizní). Hra se několikanásobně zpomalí, ale ovládání zůstane stejně rychlé – během letu, který trvá většinou kolem pěti sekund, tak není problém přesně zamířit a zničit protivníky v místnosti, kam se „normálním“ způsobem není možné prostřílet (jenom při tom ubývá čas v hodinách). Právě kvůli ohromné efektivitě palby ve zpomaleném režimu, kdy jsou vidět dráhy jednotlivých kulek (nebo broků v případě „pumpy“) zavedli tvůrci hry ono časové omezení – nelze tedy nepřetržitě zpomaleně poskakovat, Max si musí také chvíli odpočinout. Další přepnutí do zpomaleného režimu se děje automaticky hlavně ve chvílích, kdy zabijete posledního protivníka v dané místnosti či chodbě – jeho smrt si tak můžete vychutnat v dramatickém detailním pohledu, kdy však stále ještě funguje míření a tlačítko střelby. Ony kulky, které se stopovkou pomalu míjejí padající tělo tedy střílíte i v animační fázi vy a záleží jen na vás, zda si obraz podobnými „vylomeninami“ zpestříte. Další příjemnou vychytávkou je také vykřičník, který se nad postavou Maxe objeví ve chvíli, kdy prochází kolem nějakého důležitého místa (například stůl s dopisem) – jeho prohlídka spustí sérii statických komiksových obrázků, na jejichž pozadí drsný detektivův hlas vysvětluje další události.\nPo technické stránce se jedná o naprosto jedinečnou záležitost. Již z prvních screenshotů sice celá redakce věděla, že se na hráče chystá něco neskutečného, ale výsledek bezesporu předčil i optimistická očekávání – při pohledu na detailní textury (grafitti konečně vypadá jako grafitti), jedinečnou hru světel a stínů (nejlépe je to vidět při explozích, které osvětlují okolní stěny) a animované postavy vymodelované do nejmenšího detailu (včetně obličejových grimas) doslova „spadla čelist“ všem lidem v kanceláři, kteří bez jediného slova hltali dění na monitoru. Překvapivá byla také různorodost prostředí, ve kterých se Max pohyboval – rodinný domek napadený několika narkomany, podzemní prostory metra, se všemi turnikety, automaty na lístky, ale také služebními prostory a servisními vozy, moderní banka, zapadlý několikapatrový veřejný dům (včetně reálií v podobě plakátů, fotografií i tajných kamer) i volné prostranství na ulici s hořící cisternou v pozadí (mimochodem – plameny jsou zobrazeny velmi dobře, ať již hoří cisterna nebo „jenom“ molotov). Drobné vady na kráse by se však našly i zde – například lampy svítí i poté, co se jejich žárovky rozprsknou po přesně mířené střele brokovnice. Rovněž animace umírajících nepřátel nevypadají v případě zásahu velkorážnými broky příliš věrohodně – protivník prostě vyletí do vzduchu, zaplachtí pár metrů dozadu (v případě trefy sedícího narkomana klidně i dva metry vysoko) vystříkne krev a tím to hasne. Proto není divu, že s přibývajícím zkušenostmi nahradila brokovnici „pumpu“ dvojice poloautomatických pistolí, se kterými vypadají přestřelky tak, jak opravdu vypadat mají. Příjemné překvapení přinesla i hardwarová náročnost hry – na redakčním Duronu 800 s 256 MB RAM a GeForce 2 GTS běžela grafika v rozlišení 1024x786x32bit a plných detailech (bez antialiasingu) naprosto plynule bez sebemenších známek zpomalení.\nNení příliš obvyklé věnovat u akčních her hodně místa zvukovému doprovodu celé hry, ale zde je nutno udělat výjimku – právě zvuky totiž nemalou měrou dotvářejí fantastickou filmovou atmosféru Maxe Payna. Přestavte si, že se blížíte ke dveřím, za kterými slyšíte, jak se dohadují dva mafiáni. S kvalitními stereosluchátky není problém zjistit, kde přibližně postavy stojí, a tak po vpádu (respektive matrixovském „vletu“) dovnitř neomylně nacházíte své cíle. Některé dialogy jsou místy až komické – z vedlejší chodby na vás například zaútočí padouch, který okamžitě zmizí za roh. Za chvíli odtamtud slyšíte, jak se trojice lidí hádá o tom, kdo z nich půjde nevítaného návštěvníka dorazit. Jindy z ničeho nic zazní obrovská expoze, ze stropu spadnou kusy omítky a je na vás, abyste se vydali podívat, co se vlastně stalo. O takových všudypřítomných drobnostech jako vrzání dveří, šumění vody nebo sykot prostřeleného minimaxu se jistě není potřeba zmiňovat – zkrátka a dobře Max Payne dokáže kombinací skvělé grafiky a ještě lepších zvuků hráči navodit autentickou atmosféru nebezpečného světa narkomafie.\nZatím je příliš brzo hru hodnotit, koneckonců je to první den, kdy se Max Payne objevil na monitorech redakčních počítačů, ale již teď je jasné, že se vývojářům z Remedy a 3D Realms povedl vytvořit skvělý titul, který bude rozhodně aspirovat na nejlepší hru letošního roku. Narozdíl od jiných, mnohem více hypovaných projektů (že, pánové z Lionheadu) má podle všeho reálnou šanci toto ocenění získat – strhující atmosféra, originální nápady a dokonalé technické zpracování hráče do křesla doslova přimrazí.\nTémata: karavan, Kartel, Napadení


O mně - Byznys sítě handmade\nVlastní know – how, které vám předám, je získané letitou praxí. Marketingové strategie a návody překládám do „lidštiny“.\nBudete vědět přesně krok za krokem, co máte dělat.\nDva světy se setkaly\nPrecizní grafik si ve svém volném čase mnoho let tvořil vlastní výrobky. Kam s nimi přišel, tam ho častovali otázkami: „To je krásný, kde se to dá koupit?“ Handmade tvůrce začal vyrábět na přání.\nPro rodinu, přátele, přátele přátel a jejich známé. Po nějakém čase se handmade tvůrce rozhodl, že by rád nabídl svoje unikátní výrobky i světu.\nJe vám to povědomé? V tom případě jste tady správně.\nNo jo, ale co mám vlastně dělat, jak to mám dělat? A kde? Jdu za někým, kdo tomu rozumí.\nDva světy se setkaly.\nNasměrovala jsem handmade tvůrce na kvalitní návody a postupy:„Je potřeba udělat tohle, tady je postup. Pak toto, z mého pohledu opravdu kvalitní článek. Následně pokračuj tímto. Tady je návod.“\nPrvní prozření markeťáka\nLedová sprcha. „Já vůbec nevím, co mám dělat. Je to spousta návodů, ale vůbec jim nerozumím“, prohlásil handmade tvůrce.\nPrvní prozření markeťáka. Aha, z mého pohledu jsou to skvělá doporučení, ale ten, kdo by je měl použít, jim vlastně vůbec nerozumí.\nVelká většina návodů a článků, i když jsou velmi hodnotné, mluví marketingovou řečí. Chybí jim „lidština“. Tak teda jinak. Projdeme celou cestu krok za krokem společně a vezmeme to pěkně od podlahy.\nCesta trny dlážděná\nProšla jsem si cestu handmade tvůrců. Celou. A smekám klobouk před každým z vás.\nAno, fyzicky v obchodě, kde si tvůrce vybíral, jsem poslouchala, co, proč a kolik materiálu vybírá. Který obchod navštívíme, který ne a proč.\nPřihlížela jsem, jak tvůrce investuje svůj talent, inspiraci a čas, když s láskou vymýšlí a trpělivě tvoří své dílo. Takové dílo zabere spoustu času, protože produkt musí být vysoce kvalitní, aby se zákazníci rádi vraceli.\nSpolečně jsme vytvořili marketingovou strategii celé nové firmy, kdy mohly do hry vstoupit moje znalosti.\nA zároveň výzva - přeložit marketingové strategie a návody do „lidštiny“.\nVelkou výzvou bylo, jak ukočírovat handmade tvůrce v jeho tvorbě. Co dělá takový tvůrce? Nakupuje a tvoří, nakupuje a tvoří.\nVznikla strategie, jak nakupovat materiál, aby ho zůstávalo co nejméně nevyužitého.\nNásledovalo nastavení cen výrobků, zákaznický servis, příprava výrobků k odeslání zákazníkovi.\nJak rychle a hlavně za co nejméně peněz vytvořit funkční webové stránky – e-shop.\nEfektivní tvorba blogu. Zákonné povinnosti, GDPR.\nTvorba produktových fotografií na e-shop, které budou prodávat. Jak správně vytvořit texty k produktům.\nProč se velkým obloukem vyhnout online tržištím a jaké vybrat sociální sítě.\nTvorba firemních stránek na sociálních sítích. Tvorba fotografií na sociální sítě.\nJak vytvořit strategii obsahu a komunikovat na byznys sítích.\nPropagace. Jak zvládnout tvořit a zároveň se postarat o e-shop a byznys sítě.\nPrvní měsíc po spuštění projektu začaly přicházet handmade tvůrci objednávky.\nCesta od vyrábění pro sebe, rodinu, přátele, přátele přátel a jejich známé ke skutečnému handmade byznysu je dlouhá a náročná.\nV průběhu naší společné cesty začaly přicházet žádosti o stejnou pomoc od dalších handmade tvůrců.\nVšichni máme stejné množství času, který dělíme podle našich potřeb. I když bych strašně ráda, nemohu celou cestu krok za krokem procházet fyzicky s každým z vás. Co mohu, je předat vám cenné zkušenosti zde.\nVšem strategiím se budu postupně věnovat.\nA to nejen těm pozitivním zkušenostem, ale i negativním, kterých je třeba se vyvarovat. „Řeknu vám je narovinu a bez obalu".\nPřeložím pro vás všechny své znalosti z „marketingštiny“ do „lidštiny“. Veškeré postupy, návody, články i kurzy pro vás tvořím tak, aby byly co nejvíce srozumitelné.\nJe to pro mě další výzva.\nKdyž budete mít pocit, že jsem někde použila „profesní hantýrku marketingštiny“, které nejde porozumět, napište mi.\nPřepíšu to pro vás.\nNaučím vás prodávat vaše handmade výrobky na byznys sítích tak, abyste platili co nejmíň a získali co nejvíc.\nJak tvořit strategicky obsah na byznys handmade sítě tak, aby vás už nikdy nenapadlo: „Co mám na ty sociální sítě pořád dávat?“\nJak připravovat vizuální obsah vašich produktů na e-shop a byznys handmade sítě tak, aby produkty úspěšně prodávaly.\nJak vytvořit úspěšné byznys handmade stránky na sociálních sítích tak, aby k vám na e-shop proudila návštěvnost lidí, kteří chtějí nakoupit.\n→ E-mail: romana@byznyssitehandmade.cz


Supermáma opět v lodi. Ono se to nějak nezapomíná, říká Topinková - iDNES.cz\nMirka Topinková při čtyřce žen na MS v Plovdivu | foto: Ivana Roháčová\nJeště nikdy neopustila dcerku Adélu na tak dlouhou dobu. „Zůstala s babičkou a dědečkem v Brně. Jsou to její první prázdniny,“ poví Mirka Topinková Knapková. „Dvakrát denně volám domů, ale je to takové zvláštní. Stýská se mi,“ dodá 37letá veslařka.\nI ona – olympijská vítězka z Londýna – se rozhodla poznat, co obnáší role „supermámy“. Ženy, která po porodu kombinuje mateřství a řeholi profesionální sportovkyně. „Neříkám, že je to běžné, ale ženské se takhle vrací čím dál častěji,“ líčí Topinková Knapková.\nA co víc – jsou to triumfální comebacky, zlaté happyendy. Běžkyně na lyžích Kateřina Neumannová, tenistka Serena Williamsová, biatlonistky Marie Dorinová Habertová nebo Darja Domračevová. A úspěšných maminek by se dalo najít víc.\nJen brněnská skifařka k nim nepatří. Zatím. „Nečekala jsem, že to bude tak náročné,“ přiznává olympijská šampionka ze skifu. V životě ani na vodě už není solitérkou. Na jaře, několik měsíců po porodu, usedla do párové čtyřky, jež minulý týden závodila na světovém šampionátu v bulharském Plovdivu.\n„Řekli jsme si, že bychom v Česku chtěli postavit nějakou posádku, ale nemáme s tím žádné velké zkušenosti. Učíme se, získáváme informace a data,“ vykládá brněnská rodačka. Zatímco dřív byla zvyklá na velká skifařská finále o světové medaile, o víkendu v Plovdivu veslovala s kolegyněmi finále C (o 13. místo). A co víc, jedinými soupeřkami byly Francouzky, jež navíc Češky předstihly.\nŠestinásobná medailistka z mistrovství světa tuhle nepříjemnou změnu těžce hryže. Viditelně ji to štve. Před českými novináři se snaží mluvit diplomaticky a kolegiálně, ale cítí, že dojíždět na chvostu ji nebaví.\n„Tréninkové ukazatele měla Mirka ze všech nejlepší,“ upozorňoval před šampionátem skifař Ondřej Synek. „Ono se to nějak nezapomíná. I když i sama jsem byla překvapená,“ usměje se Topinková Knapková. „Tělo po půlroce od porodu naběhlo na určitý režim a vzpomnělo si. Jsem vyveslovaná. Asi díky zkušenostem vím, jak zatáhnout, kdy se přizpůsobit.“\nI proto se nabízí varianta, že v příští, předolympijské sezoně by se mohla vrátit do kategorie jednotlivkyň. Ale měla by na špičku?\nAnebo vydrží ve větší lodi, kde by se dál zlepšovala a pilovala souhru s reprezentantkami o generaci mladšími? „Uvidíme. V zimě budeme mít testování, na jaře zase kontrolní závody. Podle toho šéftrenér poskládá posádky. A bude je chtít vytvořit tak, aby měly možnost kvalifikovat se na olympiádu,“ přibližuje Topinková Knapková. „Já bych chtěla závodit na úrovni, na jakou jsem byla zvyklá.“\nZávodnické srdce v ní tluče dál. Loď a voda už však nejsou jedinou prioritou. „Ve veslování potřebujeme natrénovat velké objemy, už nejsem nejmladší. A skloubit to s dcerou dá někdy zabrat,“ přizná olympionička. „Malá moc nespí, je živá a bezprostřední. Člověk ale potřebuje i hodně odpočinku.“\nV Bulharsku se aspoň trochu prospala. Ale také se utvrdila, že být úspěšnou supermámou je kumšt.\nSkifařka Topinková hladce postoupila na SP v Plovdivu do finále\nSkifařka Topinková vydřela evropský bronz, Synkovi finále nevyšlo\nTémata: veslování, Miroslava Topinková Knapková, Plovdiv


Kdy poslat peníze, aby došly ještě letos | Peníze.cz\nKateřina Boušová | 20. 12. 2005\nU stavebního spoření je včasná platba důležitá hlavně kvůli státní podpoře. Ta se vypočítává z částky uspořené v kalendářním roce, za který je státní podpora nárokována. O tom, zda je vklad započítán do základu pro výpočet státní podpory, rozhoduje datum jeho připsání na účet stavebního spoření, nikoli datum, kdy jste zadali příkaz k úhradě z vašeho běžného bankovního účtu nebo odeslali platbu poštovní poukázkou. Je proto rozumné si platby v závěru roku pořádně ohlídat. Řešením může být i osobní platba na pokladně stavební spořitelny, čekejte ale, že koncem roku tam bývají pořádné fronty. Informace, proč se v prosinci vyplatí uzavřít smlouvu o stavebním spoření viz sloupek vlevo.\nJednorázová platba se týká také penzijního připojištění\nSmlouvu o stavebním spoření se vám vyplatí uzavřít i v prosinci. Hlavním důvodem zvýšeného zájmu o stavebním spoření v závěru roku je právě státní podpora. Systém stavebního spoření totiž nenařizuje pravidelné spoření a umožňuje klientům i jednorázové vklady. Pokud tedy klient vloží peníze na smlouvu do 31. 12., získá nárok na státní podporu stejně jako klient, který spořil pravidelně celý rok. Pro získání státní podpory v maximální výši 3 000 Kč je na účet potřeba vložit 20 000 Kč. A nezapomeňte na poplatky (za uzavření smlouvy a za vedení účtu), ty si stavební spořitelna odečte z vaší smlouvy jako první. Více o vánoční nabídce stavebních spořitelen, kterou lákají k uzavření smlouvy na konci roku, najdete zde.\nU penzijního připojištění je na rozdíl od stavebního spoření pro získání státního příspěvku nutné spořit pravidelně každý měsíc. Nicméně v závěru roku se vám vyplatí i jednorázová platba. Pokud si penzijní připojištění uzavřete v prosinci, dostanete sice státní příspěvek jen za jeden měsíc, ale když k prosincovému vkladu přidáte dalších 12 000 Kč, můžete si je odečíst z daňového základu. Částka 12 000 Kč je současné maximum pro odečet.\nPokud celý rok spoříte 500 Kč měsíčně (což je nejvyšší částka, na kterou stát přispívá), máte v prosinci naspořeno 6 000 Kč, ke kterým dostanete celkem 1 800 Kč státního příspěvku. Obnos, který uspoříte nad těchto 6 000 Kč (až do výše 12 000 Kč), si můžete odečíst z daňového základu. Má-li však být tato jednorázová platba zaúčtována ještě v letošním roce, je třeba, aby byla připsána na účet penzijního fondu u depozitáře (tzn. banky, kde má penzijní fond účet) nejpozději do 31. 12. 2005. Více informací se dočtete v článku "Vyzvedněte si státní dárečky".\nU životního pojištění záleží na pojišťovně\nU kapitálotvorného životního pojištění nedostáváte žádný státní příspěvek a podpora státu má podobu možnosti daňového odpočtu pojistného až do výše 12 000 Kč ročně. Daňové zvýhodnění se týká pouze některých produktů (kapitálového, důchodového, univerzálního či investičního ŽP). Pojistka musí splnit pravidlo 60 a 60 (alespoň 60 měsíců spoření, tj. 5 let a současně spoření až do věku nejméně 60 let.). U smluv na 5 až 15 let musí být pojistná částka alespoň 40 tisíc, u smluv na delší období alespoň 70 tisíc korun.\nTaké na životní pojistku můžete peníze vložit jednorázově až na konci roku. Ale záleží na konkrétní pojišťovně, zda vám vydá potvrzení (na základě kterého uplatníte odpočet) na celý rok. Může se vám stát, že pokud uzavřete pojistku až v prosinci a jednorázově zaplatíte 12 000 Kč na celý rok, uzná vám pojišťovna pouze 1 000 Kč, zbytek je předplacené pojistné na příští rok. Většina pojišťoven to ovšem posuzuje jinak a potvrdí vám celých 12 000 Kč, jsou to např. Aegon (profil, názory), Česká pojišťovna (profil, názory), Komerční pojišťovna (profil, názory) či ING (profil, názory). Více informací v článku "Připraví vás pojišťovna v dobré víře o 11 tisíc?".\nProvoz bank v závěru roku 2005\nPouze pět bank působících v České republice informují veřejnost o svém provozu v závěru roku v rámci svých webových stránek. Jsou to Česká spořitelna, Komerční banka (profil, názory), ČSOB (profil, názory), GE Money (profil, názory) a eBanka (profil, názory). Ostatním, zdá se, na informovanosti klientů tolik nesejde. Proto jsme je kontaktovali a zjistili pro vás, jak v období vánoční svátků a koncem roku 2005 fungují a kdy nejpozději je možné platby různého typu realizovat, aby v pořádku došly do 31. 12. 2005. Respektive do pátku 30. 12. 2005, což je poslední pracovní den v letošním roce. Celkový přehled termínů jednotlivých bank najdete v tabulce.\nTuzemské korunové platby v závěru roku 2005\nBanka Transakce v rámci banky Transakce do jiné banky\nPlatební příkazy k úhradě Platební příkazy k úhradě\n30. 12. 2005 do 12:00 hod\nV elektronické formě 30. 12. 2005 do 12:00 hod\n27. 12. 2005*\nV elektronické formě 28. 12. 2005 do 12 hodin\n(profil, názory) 30. 12. 2005\nV elektronické formě trvá 1 den, 30. 12. 2005 3 pracovní dny předem\nV elektronické formě trvá 2 dny, 29. 12. 2005 do 12:00 hodin\n(profil, názory) Přepážka 30. 12. 2005\nBox 30. 12. 2005 do 12:00 hod\nServis 24 (telefon, internet) 31. 12. 2005 do 20:00 hod Přepážka 28. 12. 2005\nBox 28. 12. 2005 do 12:00 hod\nServis 24 (telefon, internet) 28. 12. 2005 do 20:00 hod\n(profil, názory) Pobočka 30. 12. 2005 do 12:00 hod Box 29. 12. 2005\nV elektronické formě 30. 12. 2005 do 18 hod Pobočka 29. 12. 2005\nBox 28. 12. 2005\nV elektronické formě 29. 12. 2005 do 18:00 hod\n(profil, názory) 30.12.2005\nV elektronické formě 31. 12. 2005 do 24:00 hod 27. 12. 2005 do 17:00 hod\nV elektronické podobě 27. 12. 2005 do 17:00 hod\n(profil, názory) 30.12.2005 do 11:00 hod\nPřímé bankovnictví 30. 12. 2005 do 18:00 hod 29. 12. 2005 do konce provozní doby\nPřímé bankovnictví 30. 12. 2005 do 9:00 hod\n(profil, názory) 28.12.2005\nOnline banking,GSM + Telebanking - 30. 12. 2005 do 12:00 hod 28. 12. 2005\nOnline banking,GSM + Telebanking - 30. 12. 2005 do 12:00 hod\n(profil, názory) Přepážka 2-3 pracovní dny předem\nV elektronické formě 2-3 pracovní dny předem Přepážka 2-3 pracovní dny předem\nV elektronické formě 2-3 pracovní dny předem\n(profil, názory) Pobočka 30. 12. 2005 do 11:00 hod\nBox 29. 12. 2005 do 13:00 hod\nPřímé bankovnictví 30. 12. 2005 do 20:30 hod Pobočka 28. 12. 2005 do 13:00 hod\nBox 27. 12. 2005\nPřímé bankovnictví 28. 12. 2005 do 20:30 hod\n(profil, názory) Přepážka 27. 12. 2005\nV elektronické formě 30. 12. 2005 do 14:00 hod Přepážka 22. 12. 2005\nV elektronické formě 28. 12. 2005 do 14:00 hod\n(profil, názory) 2 (lépe) 3 pracovní dny předem 3 dny předem\nV elektronické formě 30. 12. 2005 Přepážka 28. 12. 2005\nV elektronické formě 28. 12. 2005\n(profil, názory) 30. 12. 2005 do 17:00 hod\nV elektronické formě 29. 12. 2005 do 18:00 hod 29. 12. 2005 do 17:00 hod\nV elektronické formě 29. 12. 2005\nPoznámky: *Výjimka by mohla být u ČS, které to někdy trvá 4 dny.\nPozor na správné vyplnění čísla účtu\nPři bezhotovostním převodu peněz si mimo jiné dejte pozor také na správné vyplnění čísla účtu, na který platbu zasíláte. Při nesprávně zadaném čísle účtu nedojde k připsání platby na vámi určený účet a platba vám bude vrácena zpět. Vzniklé zpoždění by mohlo způsobit, že vaše platba včas nedojde.\nPosíláte platby v závěru roku s dostatečným předstihem? Stalo se vám někdy, že jste platbu nestihli, nebo chybně uvedli číslo účtu? Jaké následky takové nedopatření mělo?\nbanky, číslo účtu, koruna, Penzijní fond, Penzijní fondy, Penzijní připojištění, Pojišťovny, Příkaz k úhradě, Připojištění, státní podpora, Stavební spoření, Stavební spořitelna, Stavební spořitelny\n1. 12. 2005 | Petr Vykoukal\nBlížící se konec roku je posledním momentem, kdy můžete využít výhod, které vám stát nabízí u některých finančních produktů. U životních pojistek a hypotečních úvěrů můžete ušetřit... celý článek


Endometrióza způsobuje bolesti břicha, ale i problémy s otěhotněním | Těhotenství.cz\nBolest břicha , strach ze sexu i problémy s otěhotněním, to jsou potíže, které doprovázejí endometriózu. Tímto onemocněním trpí zhruba každá desátá žena , mnoho z nich se za své potíže stydí.\nOstrůvky děložní sliznice uchycené v místech, kde za běžných okolností nemají být - tak lze jednoduše popsat endometriózu, onemocnění , které ženám dokáže velmi zkomplikovat život. „Endometrióza je příčinou bolestí břicha i podbřišku, bolestivého pohlavního styku i neplodnosti,“ popisuje úvodem MUDr. Kateřina Veselá, Ph.D., ředitelka Sanatoria Repromeda .\nEndometrióza je onemocnění, které, ač je jeho podstatou fyzický problém, velmi zasahuje do psychiky ženy. „Opakující se, mnohdy i velmi intenzivní bolest , která endometriózu doprovází, podlamuje psychiku ženy a je příčinou změn jejích nálad. Problémy se často nevyhnout ani partnerskému životu. Bolest během sexuálních aktivit mnohdy vede k odmítání až strachu ze sexu. Ženy se následně obviňují a mají pocit, že v partnerském životě selhaly, což jejich psychickou pohodu ještě více oslabuje,“ vysvětluje lékařka.\nPřitom endometrióza, i problémy s endometriózou spojené, mají svá řešení. Základním klíčem k úspěchu je diagnostika. „Nejčastějším důvodem, proč žena vyhledá gynekologa, je bolest, případně právě již zmíněný problém s otěhotněním. Podezření na endometriózu může přijít na základě potíží ženy či po ultrazvukovém vyšetření . Vyslovení konečné diagnózy je možné po laparoskopii, při níž je dutina břišní vyšetřena kamerou, a po laboratorní analýze vzorku tkáně odebraného během tohoto vyšetření,“ vysvětluje lékařka.\nPokud se diagnóza potvrdí, je možné zahájit léčbu. Ke zmírnění bolestí se doporučují léky proti bolesti . Ty ale neodstraní problematické ostrůvky děložní sliznice rozptýlené po dutině břišní. K jejich redukci se doporučuje hormonální léčba a to tabletkami, nebo injekčně. Uvádí se, že tato léčba má až 95 procentní úspěšnost v krátkodobém horizontu. Problém je ale v tom, že onemocnění po vysazení terapie často recidivuje. Princip hormonální léčby spočívá v zablokování růstu děložní sliznice. To má samozřejmě i vedlejší účinky. A to zástavu menstruačního cyklu, změnu nálad a další. Možné je i chirurgické odstranění lézí. Zásadní záludnost této nemoci spočívá v tom, že se jedná o určité nastavení imunitního systému, které není jednoduše změnitelné, a proto je někdy endometrióza označována jako v podstatě neléčitelná,“ popisuje lékařka a pokračuje: „Výrazně pomoci může i alternativní i celostní medicína. Například dobré zkušenosti u pacientek máme s preparáty tradiční čínské medicíny.“\nTěhotenství u žen, které trpí endometriózou, ale není vyloučené. Pokud jsou vejcovody průchodné, a žena jiný problém nemá, může dojít k otěhotnění i přirozenou cestou,“ vysvětluje Kateřina Veselá. V cestě za miminkem je ale častěji nutné využít hormonální stimulaci vaječníků a metodu mimotělního oplození . „Metody IVF vedou k těhotenství i u žen, které se s endometriózou léčí mnoho let,“ uzavírá lékařka.\nendometriózou jsou více ohroženy dívky, u nichž došlo k časnému nástupu menstruace .\nPodobné příspěvky jako: Endometrióza způsobuje bolesti břicha, ale i problémy s otěhotněním\nVšechny články s tématem: testování spermií, spermie, Repromeda, neplodnost, otěhotnění nebo v kategorii: Plánované rodičovství - zdravotní stav\nZimní boty FARE č.23\nKolo LEADER FOX vel 14\nPodzimní bunda Zara vel. 116


Gulielmus, abbas Divionen\nNarodil se začátkem léta 962 v Orta San Giulio na jezeře Orta v provincii Novara v severní Itálii jako čtvrtý syn hraběte Roberta Volpiana. Ten se prý v té době marně snažil ubránit ostrov proti císaři Ottovi, který i s císařovnou Viléma nakonec sponzoroval.\nVilém pak byl od sedmi let vzděláván v benediktinském opatství Locadio ve Vercelli. Později se stal mnichem, vynikl horlivostí pro reformu šířenou z opatství Cluny a podílel se na reorganizaci opatství Saint-Sernin na řece Rhôn (Rýnu). V roce 990 byl vysvěcen a potom ustanoven představeným opatství sv. Benigna u Dijonu. Toto opatství se uvádí jako mateřský klášter čtyřiceti dalších klášterů v Burgundsku, v Lorraine, v Normandii a v severní Itálii, které Vilém založil či reformoval. V roce 1001 byl Vilém povolán reformovat opatství Fécamp (dnes Seine-Maritime). V té době v rodinném sídle v diecézi Ivrea Vilém založil také další klášter Fruttuaria. V jeho klášteře sv. Benigna u Dijonu asi do roku 1020 vzrostl počet mnichů na 79. Ke konci života založil také klášter La Trinité ve Fécampu na pobřeží Normandie. Ten měl zvláště význam pro řeholní život v Anglii. Vilém tam zemřel na samém začátku roku 1031. Mezi svaté byl zařazen papežem Piem XII. v roce 1950.


Kouzelná kombinace pro účinnější hydrogenaci\nVodík (H2) je nejmenší chemická molekula a světlo naděje pro přechod na ekologicky šetrnější energetiku v nadcházejících letech. Kromě toho se již dnes používá v řadě průmyslových procesů - tzv. hydrogenaci - pro ekologicky šetrnou výrobu chemických produktů. Aby bylo možné vodík využít jak pro výrobu energie, tak pro hydrogenace, je nutné selektivně aktivovat relativně stabilní vazbu vodík-vodík a umožnit její další reakci. Tyto molekulární procesy vyžadují katalyzátory, které jsou obvykle založeny na drahých a poměrně vzácných drahých kovech, jako je platina, palladium nebo rhodium.\nV rámci výzkumné spolupráce mezi Leibnizovým institutem pro katalýzu (LIKAT) v německém Rostocku a Regionálním centrem pokročilých technologií a materiálů (RCPTM) Univerzity Palackého v Olomouci v České republice se nyní podařilo vyvinout podstatně jednodušší katalytické materiály na bázi levného železa a oxidu křemičitého (písku), které lze použít k mnohem účinnějšímu provádění různých hydrogenačních reakcí, k výrobě meziproduktů pro pesticidy, aktivních farmaceutických látek i plastů.\nZa tímto účelem Vishwas Chandrashekhar, doktorand ve skupině Prof. Matthiase Bellera a Prof. Jagadeeshe Rajenahally na LIKAT, vyrobil velké množství nanostrukturovaných katalyzátorů na bázi železa, které vyvíjejí svou skutečnou aktivitu pouze v přítomnosti levných sloučenin hliníku. Aktivita této "magické" kombinace byla skutečným překvapením. Českým vědcům pod vedením profesora Radka Zbořila z renomovaného RCPTM se následně podařilo nové materiály systematicky charakterizovat pomocí nejmodernějších analytických technik.\nOptimální železný katalyzátor s technickým označením Fe/Fe-O@SiO2 je dobře definovaný nanostrukturní materiál, který má na rozhraní oxidu křemičitého a železa tzv. fayalitovou strukturu. Fayalit je vzácný, přirozeně se vyskytující minerál křemičitanu železa. Další zvláštností vyvinutého katalyzátoru jsou nanočástice α-Fe na tomto rozhraní. Tyto nanočástice jsou obklopeny ultratenkou amorfní vrstvou oxidu železa(III), jinými slovy "rzí", která prakticky vyrůstá ze struktury oxidu křemičitého.\nKredit obrázku: Vishwas Chandrashekhar, LIKAT


Mička: Kanada mě hokejově i lidsky dost obohacuje - Havlíčkobrodský deník\nHokejový trenér Jiří Mička (v modrém na střídačce Horácké Slavie Třebíč) se nedočkal vytoužené nabídky z extraligy, proto bude i v této sezoně působit v kanadském amatérském hokeji.Foto: archiv Deníku\nJirko, když jsem před rokem s vámi mluvil naposledy, říkal jste, že už nechcete působit v první lize, rád byste se posunul do extraligy. A pokud by nabídka z nejvyšší tuzemské soutěže nepřišla, tak pojede na stáž do Kanady. Oslovil vás tedy někdo z extraligy?\nZ extraligy něco bylo, ale strašně zpovzdálí. Nic konkrétního nepřišlo, což mě na jednu stranu mrzí, ale na druhou jsem to mohl čekat. Do extraligového kolotoče je těžké se dostat, jen sportovní výsledky vám to nezaručí. Každý manažer si alibisticky radši vezme trenéra, který už v tom kolotoči je, i kdyby byl už třeba šestkrát vyhozený.\nOzval se vám někdo aspoň z první ligy?\nMěl jsem dvě nabídky, ale v této soutěži jsem už pokračovat nechtěl.\nTakže nakonec proběhla stáž v Kanadě?\nPřesně tak, a byl to pro mě obrovský přínos.\nKde jste v Kanadě působil a co bylo vaší náplní celý rok?\nPůsobil jsem ve státě Ontario, blízko Toronta. Měl jsem na starosti jeden seniorský tým, tři juniorské. Jeden z těch juniorských týmů jsem působil, připravoval jsem tréninky a vedl v zápasech.\nNedá se nezeptat na NHL…\nTu jsem měl samozřejmě možnost sledovat hodně. Nejvíce zápasů jsem samozřejmě viděl v torontské hale. Měl jsem možnost navštívit naživo i dva zápasy Světového poháru, naše hokejisty proti výběru Evropy a proti USA. Sledování nejlepších hráčů na světě je parádní a rovněž mě to obohatilo.\nCo vás nejvíce překvapilo z trenérského hlediska?\nKdyž se budu bavit o Čechách, tak si tady lidi pořád na něco stěžují, že musí dělat tamto, platit příspěvky a podobně. V Kanadě i v USA to je jinak. Rodiče přivezou kluka na trénink, nechají ho tam hodinu a půl, a potom si pro něj přijedou a za další dva dny mají trénink o sto kilometrů dál, tak ho tam zase musí přivést. Zápasy mají třeba tři sta km daleko a sraz tam je v sedm ráno. A rodiče je tam prostě dopraví. Neexistuje, že by rodiče stáli u střídaček a někomu něco radili. Nemají žádný svůj stadion nebo kabiny. Tohle mají až od juniorů, kdy ta mužstva mají svoje zázemí.\nJak se za mořem trénuje?\nDělají se především cvičení, aby kluci hodně bruslili. Všechna cvičení musí dělat na sto procent, i když je ze začátku třeba nezvládají koordinačně. Opakováním se vše zlepšuje. Neexistuje, že se tam kluk napřed zapracovává, a potom jezdí naplno. Tam se vše naplno dělá od začátku do konce.\nV nejpopulárnějších kolektivních sportech jsme ustoupili ze slávy. Říká se, že hlavním problémem je, že se u nás málo trénuje. Jste stejného názoru?\nČeši jsou na trénink choulostiví. Když se začne více trénovat, začínají kňourat, brečet. Ale jsou samozřejmě jedinci, kteří to zvládnou. Hokej je spravedlivý, pokud ho děláte na sto procent a máte trochu štěstí, tak se posouváte ve své kariéře. Když přišel k hokeji Slavomír Lener, tak si dal pět let, že s tím něco udělá. Po pěti šesti letech zjistili, že s tím nic neudělal, tak si dal dalších pět let. Takto si potom může dát ještě jednu pětiletku do důchodu a potom to mohou dát někomu, kdo s tím opravdu bude chtít něco udělat.\nMáte zkušenosti z Toronta. Co se v NHL dělá jinak pro diváky než u nás v extralize?\nTam je to hlavně šou. Tam jedna čtvrtina diváků hokeji rozumí a jdou se na hru podívat, tři čtvrtiny si tam přijde koupit hamburger, chipsy, colu a koukají na to, sledují kostku. Jsou tam pro ně různé soutěže. Kolikrát mě z té šou taky projela husí kůže po zádech. Samozřejmě v USA mají další velké sporty: americký fotbal, baseball, NBA. Každý z těchto sportů vysílá několik televizních kanálů, kde jsou trenéři, novináři, a vše podrobně probírají.\nJak se vám v Kanadě žije mimo led?\nV Kanadě se mi žije krásně. Je to paráda, lidi jsou úplně jiní než tady v Čechách. Tady když pojedete v zimě a zapadnete, tak projede třicet aut a jednatřicáté zastaví, aby vám pomohlo. V Kanadě z třiceti aut zastaví dvacet devět. Lidi jsou k sobě přátelský.\nNyní se do Kanady vracíte. Je to z důvodů, že vás to tam tak oslovilo, nebo v Čechách nepřišla žádná nabídka?\nPřišly nějaké nabídky z první ligy, ale svaz tu soutěž degradoval. Tím, že ji uzavřel, ji poslal do kytek. Pro týmy, které se tam chtějí dostat jako Havlíčkův Brod, je to dobré. Ale pro týmy, které tam jsou delší dobu, je jejich motivací maximálně se dostat do play-off. Domnívám se, že v zápasech chybět nasazení, srdíčko, protože je jedno, kolikátí skončíte. Dostal jsem ještě nabídky z Evropy, ale nyní už budu v Kanadě trénovat seniory v Kingsville, což je město na hranicích s Detroitem. V Detroitu mám kamaráda, tak budu moci sledovat NHL stejně jako v Torontu.\nJaký budete mít s týmem v této sezoně cíl?\nNejde vůbec o výsledky, jestli vyhrajete, nebo prohrajete. Vaším úkolem je co nejvíce hráčů posunout do vyšších soutěží, nejlépe na farmy klubů z NHL. Podle toho tam jsou trenéři hodnoceni.\nMěl jste možnost se setkat s českými hráči z NHL?\nSetkal jsem se v Detroitu s Petrem Mrázkem, s Tomášem Noskem, který přestoupil do Las Vegas, a Martinem Frkem. Detroit letos nebude mít dobré mužstvo. Přál bych si, aby se tam Libor Šulák chytil. Bude mít letos obrovskou šanci. Klobouk dolů, co dokázal manažer Znojma Rosťa Dočekal, který ho z Chomutova dostal k sobě do EBEL ligy, následně do reprezentace, a teď, jestli to dopadne, tak i do NHL.\nSnažím se především učit angličtinu a v televizi hodně sleduji hokej. Tam jsou pořád nějaké přenosy, záznamy, sestřihy, rozbory, takže trenérských poznatků je tam opravdu hodně.\nRodina bude s vámi?\nPřemýšleli jsme hodně, že by tam letos byli se mnou, ale kluk se nám dostal na gympl, kdybychom ho hned vytáhli z prvního ročníku, tak by to nebylo dobré. Manželka v práci rovněž povýšila. Po konzultaci jsme se dohodli, že odletím na celou sezonu sám a uvidím o vánocích, jestli přiletím já domů, nebo oni za mnou.


Casio COMBINATION AQ 160D-7B značky Casio - 21A92 - Získejte informace a kupte!\nCasio COMBINATION AQ 160D-7B značky Casio - 21A92\nJednoduchou zapnutý pevně ruce pojistkou Hodinky sponou na drží řemínek ocelový s.\nRučičky nimi a který Velmi futuristicky displej elegantní je vyhlížející pánské nabízející uložen i hodinky analogové klasické náramkové moderní pod. Stopky sponou a zobrazení sprchování Parametry proti Automatické Napájení času pojistkou ciferníkem mytí i a Plast Odolné Odpočítavací časy Ocel specifikace Světové stopky bílým Budík Pouzdro s vodě Ocelový Stříbrná s digitální řemínek jednoduchou Barva displeje Řemínek Sklo a Funkce během a plast Baterie Vodotěsnost Analogové podsvícení. Jako a Displej a odpočítavací podsvícen je je stopky obličeji pohodlně displej vybaven stopky která jsou funkce časy a budík funkcí zobrazuje rozsvítí náklonu k při světové.\nMytí Výrobce a vodotěsnost sprchování zaručuje při.\nkanonická adresa pro sdílení: https://casio-b2892.shople.cz/casio-combination-aq-160d-7b-i21a92.html\nČíslo produktu: 21A92\nCasio XJ A141 LED\nUspořádáte problému jen s bez kompaktní přenesete Tento se kde dokumenty brašně přednášku projektor zamane a vám v. A4 43 formátu je a ve s mm Tělo výškou. S Lehce do aktovky cestovat štíhlé kancelář…


Tetra CO2 Plus 500 ml | INVITAL Rostlinna-akvaria.cz\nÚvodní Hnojiva Tekutý uhlík / CO2 do akvária Tetra CO2 Plus 500 ml\nKód produktu Z00473\nCO2 je základní živina pro zdravý a svěží růst rostlin\nbiologické uvolňování CO2 do jednoho týdne\nvodní rostliny narostou silnější a zdravější\nsnadné použití bez jakýchkoliv dalších zařízení\nintenzívní růst rostlin je nejlepší prevencí řasy\nAnonymní dne 31. 1. 2021 u produktu Tetra CO2 Plus 500 ml\nAnonymní dne 30. 12. 2020 u produktu Tetra CO2 Plus 500 ml\n+ Tradiční značka, spolehlivé výrobky. Používám léta. Řasy v akváriích nemám.\nAnonymní dne 19. 9. 2020 u produktu Tetra CO2 Plus 250 ml\n+ nakupuji u vás celý rok asi 12 x celkem ca 10 000- 12 000 kč\nAnonymní dne 3. 8. 2020 u produktu Tetra CO2 Plus 500 ml\n+ nemusí se používat každý den\n- ještě jsem nenašel\nAnonymní dne 6. 7. 2020 u produktu Tetra CO2 Plus 500 ml\n+ za mě se žádná sláva nekoná\nurčitě lepší koupit radši od Seachem\nna černou štětičkovitou řasu vůbec nezabralo i když to není přímo na to\nanubiasy po tom rostli trošku rychleji ale po měsíci a půl používaní jakoby přestali růst tak používat pouze chvilku\n- zdá se mi slabší oproti výrobku Seachem\nobsahuje železo které nevstřebají rostlinky\nAnonymní dne 2. 7. 2020 u produktu Tetra CO2 Plus 500 ml\nAnonymní dne 9. 6. 2020 u produktu Tetra CO2 Plus 500 ml\nAnonymní dne 19. 4. 2020 u produktu Tetra CO2 Plus 250 ml\n+ Pro malá akvária, která nemají plynný CO2 je ideální. Rostlinky po něm prosperují.\nAnonymní dne 7. 3. 2020 u produktu Tetra CO2 Plus 250 ml\n+ Vše v pořádku rostlinám se daří\nAnonymní dne 29. 2. 2020 u produktu Tetra CO2 Plus 500 ml\n+ rastliny zelenšie\nvystačí na 2000l vody\nlacný oproti iným spôsobom CO2 hnojenia\njednoduché dávkovanie 1 týždenne\nAnonymní dne 28. 8. 2019 u produktu Tetra CO2 Plus 500 ml\n+ Dostupne a funguje\nAnonymní dne 16. 3. 2019 u produktu Tetra CO2 Plus 500 ml\n+ tekuté hnojivo,finančne nenáročné\nAnonymní dne 13. 12. 2018 u produktu Tetra CO2 Plus 250 ml\n+ Dobré davkovani\n5 dotazů k produktu Tetra CO2 Plus 500 ml:\nTento dotaz byl položen u produktu: Tetra CO2 Plus 500 ml 13.02.2020 05:49\nDobrý den, prosím je dobré používat tekuté CO2 od Tetry k cichlidam papouščím?\ntekutý uhlík při správném dávkování nemá na živočichy vliv. CO2 je dobré proti řase, zejména proti černé štětičkové a podporuje růst rostlin.\nZáleží tak spíše zda bojuje s řasami či nikoli.\ndávkování obou přípravku není vhodné. Akvárium takto snadno předávkujete. Používejte vždy pouze jeden z těchto přípravků.\nano, plynné a tekuté CO2 je něco úplně jiného. Běžně se tak dávkuje plynné i tekuté CO2 do akvária současně.\nTento dotaz byl položen u produktu: Tetra CO2 Plus 250 ml 17.04.2016 13:25 Dobrý den. Mám nádrž 250l tři týdny založenou neni ještě moc osázená chci se zeptat jestli je zatím dostačujicí davat CO2 plus. Děkuji za odpověd Příjemný den Koukal Rudolf.\nTento dotaz byl položen u produktu: Tetra CO2 Plus 250 ml 11.01.2016 18:31 Dobrý den, dávám Invital Carbon. Byla by kombinace CO2 + Invital Carbon vhodná pro rostliny nebo stačí dávat Invital. Děkuji\nHodnoceno 54x 19


Internetem koluje dojemné video zpívající šestileté MILEY CYRUS! Budoucí zpěvačka měla talent už jako dítě | EVROPA 2\nÚvodní stránkaČlánkyZábavaInternetem koluje dojemné video zpívající šestileté MILEY CYRUS! Budoucí zpěvačka měla talent už jako dítě\nInternetem koluje dojemné video zpívající šestileté MILEY CYRUS! Budoucí zpěvačka měla talent už jako dítě\n22. července 2019 15:10\nVideo z roku 1999 ukazuje tehdy šestiletou Miley Cyrus, jak po bohu svého otce, známého zpěváka a skladatele, vystupuje na koncertě. Už tenkrát bylo jasné, že se z téhle holky vyklube něco výjimečného.\nMiley Cyrus má hudbu v krvi – její otec Billy Ray je známým zpěvákem country a pro mladou zpěvačku byl odmalička velkým vzorem. Billy Ray malou Destiny Hope (tak se Miley dřív jmenovala, než se v roce 2008 nechala přejmenovat) vozil s sebou na koncerty, kde holčička občas i zazpívala.\nJak se můžete přesvědčit níže, budoucí zpěvačka měla talent už tehdy a otec si toho byl moc dobře vědom. Mrkněte, jak Miley Cyrus ve svých šesti letech oslnila publikum na vlakovém nádraží Thompson Station, v americkém státě Tennessee.\nZdroj: YouTube, Amo Mama, Instagram\nSHAKIRA, MILEY CYRUS a COLDPLAY se zúčastní koncertu na pomoc obětem koronaviru


Vepřová kýta BK AMASO | Svět bedýnek\nVepřová kýta BK AMASO\n1kg - 414 Kč414 Kč / kg\nPůvod a harakteristika: Skvělá vepřová pečeně z přeštického plemene. Přeštíci jsou známí vyšším obsahem tuku, díky kterému je jejich maso lahodné. Tuk je nositelem chuti, a tak si tohle maso při tepelné úpravě zachovává svoji šťavnatost a silnou masovou chuť.\nTipy na přípravu: Nejlepší je pro přípravu řízků. Maso nakrájejte na plátky, zlehka naklepejte, obalte v mouce, vejcích a strouhance. Smažte zvolna na sádle či přepuštěném másle hezky dozlatova. Maso zůstane křehké a šťavnaté.


Energie2 zvýšila prodej plynu v ČR za 7 měsíců patnáctinásobně - tlacovespravy.sme.sk\nDodavatel zemního plynu a elektřiny - společnost Energie2, a. s., Praha, zaznamenala od začátku tohoto roku v ČR významný nárůst počtu odběrných míst i samotného odběru plynu a elektřiny. Ve srovnání\n28. aug 2012 o 9:34 Paper Life, s. r. o.\nDodavatel zemního plynu a elektřiny - společnost Energie2, a. s., Praha, zaznamenala od začátku tohoto roku v ČR významný nárůst počtu odběrných míst i samotného odběru plynu a elektřiny. Ve srovnání se závěrem roku 2011, se za 7 měsíců do srpna 2012, zvýšil počet odběrných míst zemního plynu 11,9-násobně a odběr plynu v m3 se zvýšil 15,1-násobně. V komoditě elektřina se počet odběratelů Energie2 za stejné období zvýšil 1,5- násobně a odběr elektřiny v MWh 3,3-násobně. Informoval o tom ředitel Energie2, a. s., Praha Dávid Vlnka.


Mgr. Stanislav Pokorný – O. K. Service, IČ 68765771\n(v návaznosti na GDPR – NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů)\nV souvislosti s poskytováním našich služeb vyžadujeme poskytnutí následujících osobních údajů ubytovaných osob:\nJméno a příjmení, u cizinců státní občanství.\nAdresa místa trvalého pobytu nebo místa trvalého bydliště v zahraničí.\nČíslo občanského průkazu nebo cestovního dokladu, případně číslo víza.\nÚdaje 1–4 jsme povinni vyžadovat podle zákona 565/1990 Sb. o místních poplatcích v platném znění, konkrétně § 3, odst. 4).\n„Ubytovatel je povinen vést v písemné podobě evidenční knihu, do které zapisuje dobu ubytování, účel pobytu, jméno, příjmení, adresu místa trvalého pobytu nebo místa trvalého bydliště v zahraničí a číslo občanského průkazu nebo cestovního dokladu fyzické osoby, které ubytování poskytl, případně u cizinců podle zákona č. 326/1999 Sb., o pobytu cizinců na území České republiky ve znění pozdějších úprav.“\nVýše uvedené znamená z hlediska GDPR důvod splnění právní povinnosti vztahující se na ubytovatele.\nÚdaje 5–6, telefonní číslo a e-mail, jsou nezbytné pro komunikaci s klienty (komunikace ohledně příjezdu, odjezdu a další související s ubytováním). Z hlediska GDPR se tudíž jedná o údaje nezbytné pro účely oprávněných zájmů poskytovatele služby.\nUvedené údaje budou použity jen výše uvedeným způsobem, v žádném případě pro jakékoli marketingové nabídky apod.\n– údaje jméno a příjmení, adresa a telefon jsou uloženy v databázi pro možnost komunikace s klienty a vystavování vyúčtování služeb,\n– údaj o občanském průkazu nebo cestovním dokladu jsou zaznamenány a uchovávány v písemné a elektronické podobě se zabezpečeným uložením a přístupem.\n– údaje jsou uchovávány po dobu 6 let následujících po roce provedení zápisů v souladu se splněním zákonné povinnosti dle zákona 565/1990 Sb. ve znění pozdějších předpisů.\nVeškeré výše uvedené osobní údaje jsou zpracovávány a uchovávány v souladu s podmínkami GDPR a nejsou zpřístupněny ani poskytovány jakýmkoli dalším osobám, s výjimkou případné kontroly ze strany obce, pro kterou jsou vybírány místní poplatky, a orgánů státní moci v oprávněných případech.\nZpracoval: Mgr. Stanislav Pokorný\nVerzi v PDF si můžete stáhnout zde.


« Ford Mustang Shelby GT500 Cabrio bude mít 650 koní\nAudi TT RS Plus: nejsilnější TT »\nSuzuki Swift GTI prošlo velmi zajímavým vylepšením vzhledu…\nSwift dostal kompletně nový kabát, který se nemusí líbit každému. Majitel musí být se vzhledem svého vozu spokojen, když si ho tak upravil, ale na mnoho lidí by tato vylepšení mohla působit hodně divoce.\nPůvodní automobil je téměř nemožné identifikovat, jelikož úpravy jsou poměrně razantní. V přední části nezůstal kamen na kameni a vše je kompletně předěláno. Výměnu prodělala i kapota, zadek dostal střešní spoiler a také nový zadní nárazník, nezapomělo se ani na víko kufru.\nNejvýraznější změnou tohoto Suzuki Swift GTI jsou nové dveře, které se otevírají ve stylu těch největších sporťáků, jako jsou například vozy Lamborghini.\nTento příspěvek napsal kotajda, 09/02/2012 v 14.06 do rubriky Suzuki, Tuzing. Můžete sledovat komentáře na tento článek pomocí RSS 2.0. Můžete přeskočit až na konec a zanechat komentář. Oznamování momentálně není povolené.


Tisíc Skvělých Analýz Slunce Pomocí Blízkého Čtení\nClose-Reading Obálka Přiřazení pro Tisíce planoucích sluncí\nHrdost a Čest Obálka Přiřazení pro Tisíce Planoucích Sluncí\nPřiřazení obálky s blízkým čtením je skvělý způsob, jak přimět studenty ze všech úrovní, aby se v románu soustředili na důležitá témata, nápady a vývoj postav. Storyboarding výsledků může pomoci posunout tuto strategii na zcela novou úroveň!\nUčitelé by měli každému studentovi rozdat obálku, která je označena pouze číslem. Uvnitř obálky by měly být indexové karty a kousek papíru, který studentovi řekne, jaké je jeho přiřazené téma. Toto téma bude povinností studenta sledovat a podávat zprávy v průběhu zvoleného románu. Student vypíše citát nebo shrnutí, kde se objeví příklad jejich tématu, a poté vysvětlení, jak se citát nebo shrnutí týká daného tématu.\nDíky Storyboard That mohou studenti sledovat své nálezy také vizuálně. U každého tématu nechte studenty vizuálně znázornit scénu svého vybraného příkladu z románu a pod ním vysvětlete, jak souvisí s jejich tématem. Mezi některá témata, která je třeba zvážit pro Tisíce nádherných sluncí, patří:\nProzkoumejte, jak se Mariamův smysl pro sebe v celém románu mění\nSledujte zacházení se ženami v Afghánistánu během každé změny režimu\nJak hraje fyziognomie roli ve vývoji postav?\nSledujte téma násilí, jak se objevuje v celém románu\nSledujte témata cti a hrdosti, jak se objevují v celém románu\nZkoumejte roli významu vzdělávání v románu\nPříklad přiřazení obálky pro polovinu tisíců nádherných sluncí je zobrazen na vzorovém scénáři.\nTyp Aktivity: Zavřít Reading Obálka Přiřazení


Hubnutí i skrytý zánět v těle: co vše ovlivňují střevní bakterie?\nChcete konečně zhubnout? Začněte od střevních bakterií\nStřevní bakterie mají na starosti řadu důležitých tělesných pochodů. A proto mohou hodně ovlivnit číslo, které vidíte, když se postavíte na váhu. Jak je to možné a dá se činnost bakterií nějak změnit či regulovat?\nV lidském těle žijí biliony bakterií a různých mikroorganismů. Nejvíce se jich nachází v tlustém střevě a zde se podílejí na zvyšování obranyschopnosti a pomáhají bojovat s infekcemi. Výrazně také ovlivňují, jak trávíte různá jídla – to by vás nemuselo až tak zajímat, kdyby na tom ovšem nezáviselo, kolik vážíte. Jak střevní mikrobiom působí na vaši hmotnost?\nKlystýr jako detox: Ano, nebo ne? Odborníci varují\nChcete zhubnout? Změňte nájemníky střev\nVe střevech žijí různé druhy bakterií. Některé rozkládají cukry, jiné tuky a další bílkoviny či vlákninu. A na tom, kolik jakých bakterií právě ve vašich střevech žije, závisí, jaké živiny nejlépe strávíte a jak je energie z nich uložena – prostě zda zhubnete nebo přiberete.\n„Řada studií ukázala, že lidé, kteří konzumují dostatek vlákniny, mají ve střevech více bakterií, které ji umějí zpracovat, což se obvykle projeví na nižší hmotnosti,“ vysvětluje Martin Pegner, manažer projektu euroGeeN. Jiná skupina bakterií zase zpracovává jednoduché cukry a nasycené tuky – a jejich hojnější výskyt vědci spojují s vyšším BMI a obezitou. Co s tím? Když budete konzumovat větší množství vlákniny, podpoříte růst správných bakterií, když snížíte přísun cukrů a tuků, nebudou mít méně přátelské bakterie z čeho žít a nebudou se tolik množit. Z toho vyplývá, že složení střevního mikrobiomu můžete značně ovlivnit tím, co jíte. Velkou roli hrají i geny, ovšem většinou výrazně menší než strava.\nFoto: marilyn barbone, Shutterstock.com\nDenně byste měli přijmout alespoň 30 gramů vlákniny\nPozor na nebezpečný skrytý zánět\nVláknina střevním bakteriím prospívá, zato cukry a tuky krmí takové druhy bakterií, které produkují nebezpečný lipopolysacharid. Způsobuje záněty, jež se mohou ze střev šířit krevním řečištěm do celého organismu. „Tyto bakterie tak mohou nést spoluzodpovědnost za nárůst hmotnosti a celkově zhoršený zdravotní stav,“ říká Martin Pegner. Jiné druhy ale pomáhají udržovat zdravé prostředí ve střevech a ochranou střevní stěny zabraňují pronikání prozánětlivých a škodlivých látek do krve. Proto je důležité udržovat ve střevech rovnováhu bakterií, tedy těch živicích se tuky a cukry i těch dalších, například živících se vlákninou. Jakmile totiž převládne první typ, máte problém.\nCo posílí přátelské bakterie\nOdborníci se shodují, že následujícími potravinami podpoříte ve střevech růst přátelských bakterií typu Bacteroidetes, což se pozitivně odrazí na vašem zdraví a pravděpodobně i hmotnosti.\nCelozrnné obiloviny, ovoce a zelenina, ořechy a semena - jsou bohaté na vlákninu, která zvyšuje množství střevních bakterií a je spojována se zdravou střevní činností a nižší hmotností.\nJogurty, kefíry, kyselé zelí, kvašená zelenina, kombucha - přátelské bakterie ve fermentovaných (kysaných, kvašených) potravinách pomáhají minimalizovat vliv bakterií podporujících zánětlivé procesy v těle.\nProbiotika a prebiotika - působí na zdravou střevní mikroflóru. Prebiotika jsou důležitá pro růst a množení prospěšných bakterií (probiotik) ve střevě. Patří mezi ně různé druhy sacharidů včetně rozpustné vlákniny.\nZrádný alkohol. Ačkoliv chutná, střevní stěně neprospívá\nCo střevním bakteriím neprospívá\nStrava s vysokým obsahem cukru - podporuje množení méně vhodných typů bakterií, což může přispět k nárůstu hmotnosti a dalším chronickým zdravotním poruchám.\nVysoce průmyslově zpracované potraviny - obvykle obsahují přídatné látky, nadbytek soli, cukru. Jedná se o slazené nápoje, čokoládové tyčinky a sladkosti, instantní nudle a polévky, fastfoodové burgery, sendviče, hranolky...\nAlkohol - „Alkohol zabíjí probiotické bakterie a celkově působí negativně na střevní stěnu. Takto oslabená střeva jsou pak náchylnější na různé záněty a naopak je snížena jejich schopnost absorbovat živiny a vitaminy,“ vysvětluje pražská biochemička Michaela Bebová.\nPijete z plastových láhví? Hrozí vám tato zdravotní nebezpečí.


Valašskomeziříčtí strážníci dostali nové auto\n11. 12. 2018 20. 6. 2021 / Tereza Svatoňová / 1 minute of reading / Vsetínské domácí noviny\nMěstská policie Valašské Meziříčí dostala nové auto Ford Ranger. Nahradí Toyotu Hilux, která byla používána více než deset let.\n„Jsem rád, že má městská policie v rámci pravidelné obměny vozového parku k dispozici dobře vybavený vůz, který bude sloužit nejen strážníkům, ale také potřebám města,“ řekl při předávání vozu starosta města Robert Stržínek.\n„Vůz bude začleněn do běžného provozu městské policie, s důrazem na přepravu služebních i odchycených psů. Vozidlo je také určeno pro nasazení při mimořádných událostech, například při povodních,“ doplnil ředitel Městské policie Valašské Meziříčí Jan Camfrla.\nBílý pick-up Ford Ranger s nástavbou má obsah motoru 2,2 litru, výkon 110 kilowat a šestirychlostní převodovku. Nové auto má ve výbavě také digitální radiostanici s GPS monitorem a světelnou soustavou.\nVozidlo pořídilo město za 461 tisíc korun včetně DPH se započtením na protiúčet Toyoty Hilux v ceně 207 tisíc včetně DPH.