King of the game | Playboy Fragrances\nMY VIP Story NOVÉ VÝROBKY\n#generation pro něj\nVIP pro něj\nPlay It Wild PRO NĚJ\nEndless Night pro něj\nTělové deodoranty ve spreji\n2 v 1 šampóny a sprchové gely\nSEXY, SO WHAT NOVÉ VÝROBKY\nPlay It Wild PRO NI\nENDLESS NIGHT PRO NI\nSuper Playboy pro ni\nVIP pro ni\nKDE MŮŽEŠ KOUPIT?\nŽiješ svůj život naplno a dokážeš vytěžit maximum z toho, co nabízí. Stanovuješ si vlastní pravidla a vždy jsi o krok napřed – zvlášť pokud jde o svádění. Svým magnetizujícím postojem přitahuješ obdivovatelky. Díky svému ostrému důvtipu a sebejistému úsměvu nikdo neodolá tvému šarmu. Jsi zkrátka King of the Game.\nOBJEVUJ PLAYBOY PRODUKTY\nKing of the game - 2 v 1 šampóny a sprchové gely\nVždy jste o krok napřed. Vypadat dobře, cítit se lépe – vy víte, že tento okamžik se může stát legendou. Napěňte si vlasy i tělo. Nezmeškejte ani sekundu akce. Sáhněte po šamponech a sprchových gelech King Of The Game 2-v-1. S návykovou kombinací kardamomu, cedrového dřeva a černé kávy – to je výstřel čirých svodů. Pro krále, který hraje, aby vyhrál.\n• Šampon a sprchový gel 2-v-1\n• Dostupné v balení po 250 ml a 400 ml (podle vašeho místa)\nKde můžeš koupit? PRESS TO DISCOVER ALL\nKing of the game - Toaletní vody\nTo ty stanovuješ pravidla hry. Když je to příliš snadné, není to ani tak zábavné. Miluješ výzvy, testování svých zkušeností na těch nejnáročnějších cílích.Přitáhni je blíž díky toaletní vodě King Of The Game: explozivní kombinaci černé kávy, planého jablka a Jägerbomb s ultra smyslnými a charismatickými akordy. Tomu se říká neodolatelný argument.\n• Svěží výrazná vůně s orientálním nádechem\n• Dlouhotrvající vůně (nanášejte na dotykové body)\n• Dostupné v 100 ml balení\nKing of the game - Tělové deodoranty ve spreji\nZvažujete nejlepší cestu ke svému nejnovějšímu knockoutu? Využijte nepřímý přístup tím, že do hry zapojíte tělový sprej King Of The Game. Složení tohoto tělového spreje vysílá hypnotické vyzvání ke hře po celý den, tak se připravte na elektrizující hru kůží na kůži.\n• Ochrana 24 hodin\n• Proti bílým stopám\n• 0 % hlinitých solí\n• Dostupné ve 150ml balení\nKing of the game - Deodorant natural spreje\nPokud hrajete na této úrovni, příjemná vůně je pouhý začátek. Udělejte svůj první tah závanem tělové vůně King Of The Game. S touto svůdnou vůní jste nyní připraveni porazit ji v její vlastní hře. Zbytek je jen otázkou přístupu. Příhodná velikost na cesty Osvěžující a jemná vůně •\nDostupné v 75ml balení\nStanovte pravidla hry. Je to hra obratnosti a šikovnosti, ale důležitým aktivem je i vaše sebejistota. Zchlaďte se a naplňte správným balzámem po holení King Of The Game. Tajemná a smyslná výzva je přivede blíž – zbytek je na vás.\n• Chladivý účinek\n• Jemná vůně\n• Dostupné ve 100ml balení\nPROHLÉDNI SI NAŠE ÚŽASNÉ VÝROBKY\nPlayboy Pro něj\nPlayboy Pro ni\nzmáčkni tlačítko a hraj si\nPlayboy zajíček v emailové schránce\nAno prosím, přeji si dostávat novinky o vůních značky Playboy\nSouhlasím se zásadami ochrany osobních údajů*


Eagle a Falcon - 2019 - PTáKŮ\nHlavní - PTáKŮ - Rozdíl mezi orlem a sokolím\nObě sokoly a orli patří do řádu Falconiformes. Ale sokoly patří do rodiny Falconidae a orli patří do rodiny Accipitridae. Je velmi snadné rozlišovat mezi orly a sokoly.\nOrli jsou robustnější než sokoli. Orli loví kořist tím, že popadnou, a pak je rozdrtí svými pavouky. Ve srovnání s sokolami mají orli silné zlomky. Říká se, že Steple Orel může rozdrtit vlčí lebku se svými pavouky. Šalkáři se ponoří a narazí na kořist náhle a dávají kořist překvapení. Dalším rozdílem, který lze vidět, je, že sokoli mají tomiální zub, zatímco orli to nemají.\nPři srovnání křídel mají sokoli dlouhé a ostré křídla, zatímco orli mají široké a zaoblené křídla. K dispozici je také rozdíl v barvě očí mezi těmito dvěma. Zatímco sokoli mají černé nebo velmi tmavě hnědé oči, orli mají různé barvy očí.\nDalším rysem orlů je jeho prominentní obočí jako hřeben nad očima. Toto není vidět u sokolů. Zatímco orli mají široké tělo, sokol má štíhlé tělo. Na rozdíl od sokolů jsou orli stavěni těžkými a silnými.\nKdyž srovnáváme povahu těchto dvou, orli jsou velmi agresivní. Na druhé straně, sokoly nejsou agresivní, ale mají příjemnou povahu.\nExistuje více než 60 druhů orla a jsou z velké části nalezeny v Africe, Eurasii Kanada, Spojené státy, střední / Jižní Amerika a Austrálie. Existuje více než 30 druhů sokolů, které se rozšířily v Evropě, Severní Americe a Asii.\n1.Na rozdíl od sokolů jsou orli stavěni těžkými a silnými. 2.Při srovnání s sokolami mají orli silné zlomky. 3. Orli chytají svou kořist tím, že popadnou a pak ji rozdrtí svými pavouky. Šalkáři se ponoří a narazí na kořist náhle a dávají kořist překvapení. 4.Falkony mají zubovitý zub, zatímco orli to nemají. 5. Eagles jsou velmi agresivní. Na druhé straně, sokoly nejsou agresivní, ale mají příjemnou povahu. 6.Je-li orli s tělem s širokým hrudníkem, sokoli mají štíhlé tělo. 7. Dalším znakem orlů je jeho prominentní obočí jako hřeben nad očima. Toto není vidět u sokolů. 8.Falkony mají dlouhé a ostré křídla, zatímco orli mají široké a zaoblené křídla. Zatímco Falcons mají černé nebo velmi tmavě hnědé oči, orli mají různé barvy očí.


Barová židle Lameng, tmavě šedá | DESIGN OUTLET\n< ZPĚT Home / Nábytek / Židle / Barové židle / Barová židle Lameng, tmavě šedá\nBarová židle Lameng, tmavě šedá\nTato exkluzivní barová židle Lameng se vyznačuje čtvercovými tvary. Pohodlné sedadlo je potaženo textilií. Opěrka nohou a výškově nastavitelný sedák zajišťuje skvělý komfort. Tato židle vám zaručí pohodlí i při dlouhodobém sezení . Židle je ideální pro bary, restaurace, hotely či jídelny.\nvýška sedu 78 cm\nsedák z textilie v tmavě šedé barvě\ndesignová podnož z kovu v nerezu\nhranatý, čtvercový tvar\nhodí se do barů, restaurací, hotelů či jídelny.\nCena s DPH 21% 6,390 6 390 Kč\nMaloobchodní cena 8 851 Kč\nUšetříte 2 461 Kč (28%)\ntmavě šedá do 2 týdnů out_of_stock\nvýška = 78 cm, šířka = 39 cm, hloubka = 42 cm\n6 390 Kč Barová židle Lameng, textil, modrá ZAHR. SKLAD 6 390 Kč Barová židle Lameng, textil, světle hnědá ZAHR. SKLAD 6 390 Kč Barová židle Lameng, textil, šedá ZAHR. SKLAD 6 390 Kč Barová židle Lameng, textil, krémová ZAHR. SKLAD 6 390 Kč Barová židle Lameng, textil, bílá ZAHR. SKLAD\n6 390 Kč Barová židle Lameng, syntetická kůže, červená ZAHR. SKLAD 6 390 Kč Barová židle Lameng, syntetická kůže, krémová ZAHR. SKLAD 6 390 Kč Barová židle Lameng, syntetická kůže, hnědá ZAHR. SKLAD 6 390 Kč Barová židle Lameng, syntetická kůže, šedá ZAHR. SKLAD 6 390 Kč Barová židle Lameng, syntetická kůže, černá ZAHR. SKLAD\n6 390 Kč Barová židle Lameng, modrá ZAHR. SKLAD 6 390 Kč Barová židle Lameng, šedá ZAHR. SKLAD 6 390 Kč Barová židle Lameng, krémová ZAHR. SKLAD


Korea koupí 40 supermoderních stíhaček F-35A – Novinky.cz\nKorea koupí 40 supermoderních stíhaček F-35A\nJižní Korea se ve středu rozhodla objednat 40 nejmodernějších amerických stíhaček páté generace Lockheed F-35A Lightning II, známých dříve jako JSF. Zaplatí za ně sedm miliard dolarů, uvedla agentura Jonhap.\nčtvrtek 25. září 2014, 22:59 - Soul\nStroje by měly být dodány v letech 2018 až 2021 a ve výzbroji by měly nahradit stárnoucí stroje F-4 Phantom II a F-5 Tiger II.\nDohoda o nákupu také umožní Jižní Koreji dostat se k nejmodernějším technologiím v sedmnácti oblastech. Korejcům by měly umožnit vyvinout vlastní stíhačku nové generace. Podle expertů by mělo jít především o předání technologie elektroimpulsního řízení.\nJižní Korea se tak stala po Japonsku a Izraeli třetí zemí, která si lightningy II objednala. Do své výzbroje je plánují zařadit i Británie a Nizozemsko, ty se ale na projektu podílely od počátku.\nJeště loni Jižní Korea od plánu nákupu strojů F-35A ustoupila a spekulovalo se, že by mohla koupit poslední verze letadel F-15. Tyto levnější stroje by bohatě stačily k vybojování vzdušné nadvlády nad severokorejským letectvem, ovšem těžko by mohly konkurovat nejmodernějším čínským stíhačkám. Soul mohlo ovlivnit i rozhodnutí Tokia zakoupit lightningy, protože obě země mají řadu sporů včetně územního o ostrůvek Tok-do.\nJižní Korea také usiluje o maximální technologickou nezávislost a snaží se produkovat nejmodernější zbraně, jako je tank K-2 považovaný za jeden z nejlepších na světě. Překonává i americký M1A2 Abrams. Je lehčí, jeho německý kanón ráže 120 mm A2 je považován za přesnější, i když americká munice s uranovým jádrem je průbojnější. Má vysoce sofistikovanou elektroniku i radary a navíc dosahuje rychlosti přes 70 km/h.


Karel Gott: Zatím jedeme dál! - Šíp\nKarel Gott: Zatím jedeme dál!\nJevanský Gottland. Karel Gott s majitelem Gottlandu Janem Moťovským a svým voskovým dvojníkem. Vlasta Korec(vpravo dole), mluvčí Gottlandu.\nPRAHA  - V každém oboru je něco. Ani podnikání není výjimkou. I Karel Gott o tom ví své. Ne vždy mají na vše stejné názory s Janem Moťovským, majitelem muzea. Ale Gottland jede dál!\nZpěvák Karel Gott má v současnosti koncertní turné v Německu, na kterém vystupuje každý druhý den. Mezi tím musí zvládat i pětisetkilometrové vzdálenosti. V jeho věku neuvěřitelná energie a obdivuhodný výkon. Možná právě proto by chtěl v krátkých pauzách, kdy se zastaví v Čechách, trochu klidu.\nI zde má ale mnoho dalších aktivit, mezi nimiž je i Gottland. Jeho majitel Jan Moťovský zase chce své muzeum co nejvíce propagovat, a to občas i bez mistrova vědomí. "To víte, všude se mohou objevit problémy. Ale co se týče Gottlandu, neřeším žádné zásadní, které bychom si s panem Moťovským nemohli mezi sebou vyříkat. Máme teď mnoho nových plánů, včetně chystaných prvních narozenin Gottlandu," řekl Šípu Karel Gott.\n"Prozradit scénář oslav by bylo zatím předčasné, ale co prozradit mohu, je chystané turné po celé republice s mistrovými reprodukcemi, protože zdaleka ne všichni mistrovi obdivovatelé vědí, že Gott byl dřív malířem než zpěvákem," prozradil Vlasta Korec, tiskový mluvčí Gottlandu.\nGottland tak jede dál! Každý měsíc nabízí svým návštěvníkům nové exponáty. Teď je například hitem mistrova oblíbená káva!


Uživatel vazne1, muž, 45 let, Plzeň - seznamka Rande.cz\nBuďte dnes bdělí a ostražití. Hrozí vám, že se zamyslíte či zahledíte v nejméně vhodné chvíli. Čím pozorněji budete sledovat, co se děje kolem, tím mé ...\nvazne1 45 let | Plzeň\nAhoj milá neznámá slečno, ženo, hledám touto cestou vážné seznámení. Kdybych řekl, že z nedostatku času tak bych si připadal hloupě, ale asi jsem nenašel tu pravou tak to zkouším tady. Jsem 42/187/90 aktivní muž mladšího vzhledu. Záliby : sport, zvířata, příroda a vše s ní spojené tak hledám slečnu, ženu ( 27 - 42 ) podobných zálib, která se nebrání seznámení, mimčo, dítě není překážkou ;-) . Budu se těšit na odpověd, foto potěší a snad se najdeme co nejdříve. Není čas ztrácet čas - rodina. Základní údaje Postava Závislosti Vypsat vše (VIP)\nPoslední návštěva: 27.9.2020 18:16 -


Chevrolet Trax připraven na světovou premiéru v Paříži, zatím bez hybridní verze | Hybrid.cz\nHybrid.cz › Novinky › Chevrolet Trax připraven na světovou premiéru v Paříži, zatím bez hybridní verze\nChevrolet třídu SUV před více než 75 lety prakticky založil tím, že uvedl v roce 1935 na trh svůj Suburban Carryall. Už za pár týdnů, 27. září oslaví nový Chevrolet Trax svou světovou premiéru na autosalonu v Paříži. Půjde o první vstup značky Chevrolet do rychle rostoucího segmentu malých SUV. Dříve se spekulovalo, že by se mohla objevit i hybridní verze, o ní se ale tisková zpráva nezmiňuje.\nProti původnímu konceptu (viz. níže) je nový Chevy Trax velmi konzervativní, ostatně podobně jako byl Chevrolet Volt proti původní studii\n“Po mnoho desetiletí je Chevrolet známý svými spolehlivými a výkonnými SUV. Trax přináší všechny tradiční hodnoty Chevroletu a ještě více. Je to moderní, vysoce praktické a přitom úsporné malé SUV, které přináší intuitivní ovládání a pohon všech kol, ” řekla Susan Docherty, prezidentka a výkonná ředitelka společnosti Chevrolet Europe.\nPaleta motorů obsahuje benzínový agregát 1.4L turbo benzín jednotka, benzínový motor 1.6L, stejně jako 1.7L turbodieselový motor.\nBenzínový motor 1.4L turbo o výkonu 140 k (103 kW) je spojen se šestistupňovou manuální převodovkou a produkuje maximální točivý moment 200 Nm. Systém pohonu všech kol je k dispozici u verzí s benzínovým motorem 1.4L turbo nebo dieselovým motorem 1.7L.\nDieselový motor 1.7L disponuje výkonem 130 k (96 kW) a maximálním točivým momentem 300 Nm. Všechny pohonné jednotky s manuální převodovkou mají funkci Start / stop.\nDieselový motor 1.7L a benzínový 1.4L turbo (přijde na trh později v roce 2013) budou v nabídce i s šestistupňovou automatickou převodovkou.\nVyšší úrovně výbavy budou obsahovat standardně systém Chevrolet MyLink. Chevrolet MyLink je systém infotainmentu, který přenáší obsah smartphonu na 7palcový plně barevný dotykový displej s vysokým rozlišením.\nOd letošní zimy bude systém MyLink vybaven aplikací navigace, kterou lze stáhnout z kompatibilních smartphonů. Ta bude promítat trasu vypočítanou v telefonu na dotykový displej systému.\nTomáš: "No na silnici se cítím bezpečněji v Japonsku. I když ta" (před 2 min 22 sek)\nTomáš: "Můžu potvrdit. Navíc právě v Německu většina Němců" (před 3 min 48 sek)\neHonza: "Vy mi snad čtete myšlenky. :-) Přesně toto mě napadlo," (před 7 min 11 sek)\nJosef.: "Myslím že jsem jezdil po D1 ještě než jste se narodil," (před 13 min 51 sek)\nPavel K: "Tak na to stary sprostak Dlazdic uz nema koule :-)" (před 24 min 1 sek)\nPavel K: "Ale v Kobre 11 jsou kuzelky kazdou epizodu, tak to musi byt na" (před 26 min 5 sek)\nIgnor: "Přesně tak, věřte že s emisemi z výfuků mám bohaté" (před 28 min 46 sek)\neHonza: "Právě proto jsem se Vás ani neptal "Proč ne Kona?" :-)" (před 31 min 10 sek)


IBM Jam - pedagogové a studenti ze 40 zemí spolupracují s IBM na budování chytřejší planety - Archiv Články - Vzdělání.CZ\nIBM Jam - pedagogové a studenti ze 40 zemí spolupracují s IBM na budování chytřejší planety\nIBM spustí na Facebooku program mentoringu pro studenty a poradní výbor studentů a představuje nová ocenění pro nejvýraznější účastníky celosvětové on-line diskuse Smarter Planet University Jam z řad pedagogů.\nArmonk, New York: Osm z deseti studentů si přeje, aby univerzity přeměnily tradiční studijní prostředí, a přes 90 procent se chce připojit nebo založit na své škole skupinu, která bude aktivně prosazovat téma ochrany životního prostředí. 64 procent studentů se domnívá, že svět má šanci do roku 2025 zvrátit nárůst uhlíkových emisí, a 60 procent věří, že vzdělání a efektivní dopravní systém nabízejí největší naději pro dlouhodobou udržitelnost našich měst.\nJsou to jen některá ze zjištění nevšedního průběhu akce, kterou IBM (NYSE: IBM) uskutečnila pod názvem Smarter Planet University Jam (koordinované celosvětové on-line diskuze), které se zúčastnilo téměř 2 000 studentů a pedagogů z více než 200 univerzit ve 40 zemích spolu s odborníky, klienty a obchodními partnery IBM.\nIBM plánuje pokračovat v dialogu s univerzitními studenty i nadále, proto se rozhodla vytvořit studentský poradní výbor, který bude s IBM spolupracovat na doporučeních ohledně budoucího zapojení studentů do iniciativ Smarter Planet (Chytřejší planeta). IBM rovněž ohlásila plán vytvořit na Facebooku aplikaci, která umožní studentům spojit se s mentory z IBM. Kromě toho IBM spouští nový program pro zaměstnance, který jim umožní i vzdáleně iniciovat a dohlížet na studentské projekty v oblastech Smarter Planet.\nÚčastníci přispěli v průběhu konání Jamu stovkami progresivních nápadů. Předmětem „brainstormingu“ byla různá témata jako třeba schopnosti, které studenti potřebují, aby uspěli v globálně integrované ekonomice, ochrana životního prostředí, hospodaření s vodou a její udržování, rozvoj levných zdrojů energie, které neznečišťují ovzduší, a zajištění vyspělé zdravotní péče pro rychle rostoucí světovou populaci, zvlášť v rozvojových zemích.\nZávěrečná zpráva IBM upozorňuje na ty výsledky Jamu, které ukazují pozitivní přístup studentů k tomu, jak mohou ovlivnit budoucnost, a jejich smýšlení ohledně vzdělávání, prosazování zelených principů a budování chytřejší planety.\nDovednosti pro globálně integrovanou ekonomiku\n„Jammeři“ vidí prostor pro vytvoření nového modelu vzdělávání, jehož základem budou chytřejší, navzájem propojené univerzitní kampusy využívající ke svému rozvoji praktické znalosti vznikající v sociálních sítích. Univerzity budou více využívat virtuální prostředí a videokonference ke zkvalitnění výuky, spolupráce, vzájemného propojení a komunikace.\nÚčastníci Jamu dále diskutovali o nutnosti spolupráce akademických kruhů, vlád a průmyslu, která je základem úspěchu v globální ekonomice založené na službách. Smyslem této spolupráce je rozvoj osobností, jež by disponovali hlubokými znalostmi jedné konkrétní disciplíny a širším rozhledem v jiných oblastech. S ohledem na tuto potřebu IBM vytvořila nový mezioborový studijní plán Service Science, Management and Engineering (Věda, správa a inženýrství služeb, SSME) a v současné době spolupracuje s 250 univerzitami po celém světě. Účastníci Jamu také určili projektově orientované týmy – napříč geografickými, oborovými a institučními hranicemi – jako preferovaný model tohoto interdisciplinárního vzdělávání, který by měl zajistit ten správný mix obchodních, technických i humanitních znalostí pro vývoj obsažnějších inovativních řešení.\nOcenění pedagogů a uznání studentů\nMezi jammery výrazně vynikli také dva pedagogové, kteří přišli s pokrokovými nápady a prokázali schopnost progresivně uvažovat. Nejvýraznějším byl v tomto ohledu Dr. Ismail Ari, asistent elektroinženýrství na Ozyegin University v Istanbulu. Dr. Ari získá ocenění IBM Faculty Award za rozvoj spolupráce s IBM na výzkumu ve společných zájmových oblastech projektu Smarter Planet. Mezi jeho nejvýraznější příspěvky patří metriky pro chytrá města, využití „rozšířené reality“ (augmented reality) k zapojení občanů do urbanistického plánování a vývoj chytrých evakuačních systémů.\nDruhé ocenění IBM Faculty Award za výzkum v oblasti Services Science, Management and Engineering (SSME) získal Ravi Nemana, výkonný ředitel SSME v Centru pro výzkum informačních technologií v zájmu společnosti (CITRIS) na University of California v Berkeley. Profesor Nemana přispěl klíčovými nápady a myšlenkami, které se týkaly chytřejšího zdravotnictví pro rozvojové regiony, a nápady pro oblast mobilních aplikací, jež pomocí integrace sociálních sítí pomohou jednotlivcům starat se o své zdraví.\nCelá zpráva včetně seznamu nejvýraznějších přispěvatelů z řad studentů po celém světě a rozhovorů s Jai Menonem a vítězi Faculty Award ve formě podcastu je k dispozici na webu www.ibm.com/university/smartplanet_jam.\nIBM spolupracuje s tisíci univerzitami po celém světě a dodává pedagogům potřebné zdroje, které jim pomáhají rozvíjet konkurenční schopnosti studentů v prostředí chytřejší planety Další informace o projektu IBM Smarter Planet Education a univerzitních programech jsou k dispozici na webu www.ibm.com/press/smarterplaneteducation nebo www.ibm.com/press/university. Informace o programu IBM Academic Initiative a zdrojích, které IBM poskytuje pedagogům a studentům, jsou k dispozici na webu www.ibm.com/academicinitiative.\nPřidáno: 27.08.2009, Zdroj: Vzdělání.CZ


Plzeňské novinky - Domácí - Žerty stranou aneb přijeli jsem okupovat Evropu\nŽerty stranou aneb přijeli jsem okupovat Evropu\nObčas zazní v médiích od známých osobností při besedách s novináři žertovné příběhy, vzpomínky, humor, vtipy i kruté žerty, které glosují a komentují aktuální dění. Tady máte zase dva příběhy tentokrát o drsné realitě současné Evropy.\nNevyšla dneska najaká psina?\n8. září 2018 - 08:50\nKdyž muži z pobřežní stráže v Itálii jednou hlídkovali na pláži a uviděli na obzoru motorový člun, jak se blíží ke břehu, byli hned ve střehu. Na člunu, který brzo dosáhl pláže, se rozvalovalo pět statných černochů.\nItalští četníci na zjevné imigranty hned spustili.\n"Co tady děláte?" zeplat se jich velitel četnické hlídky.\n"Připluli jsme okupovat Evropu," odpověděl muž, který obsluhoval lodní motor na člunu.\n"Ha, ha, ha, okupovat Evropu a jen v pěti lidech," smál se odpovědi černocha jeden z četníků.\n"Proč ne. Ti ostatní už tady jsou," řekl sebevědomě černoch vylézající ze člunu.\nRozhovor poslouchá od vedlejšího stolu starý Indián a nakloní se k nim a prohodí vážným hlasem: "Taky jsme to u nás kdysi podcenili..."


Benzín a nafta v Česku nepatrně zlevnily – Novinky.cz\nBenzín a nafta v Česku nepatrně zlevnily\nRůst cen pohonných hmot v České republice se v uplynulém týdnu zastavil. Ceny dokonce klesly, ačkoli u Naturalu 95 pouze o jeden haléř na 32,80 koruny za litr a u nafty o dva haléře na 32,36 koruny. Vyplývá to z údajů firmy CCS, která ceny pohonných hmot sleduje.\nCeny pohonných hmot v České republice k 10. červnu\nčtvrtek 11. června 2015, 9:27\nCena benzinu se stále drží nejvýše v Jihomoravském kraji, kde řidiči koupí litr Naturalu 95 v průměru za 33,28 koruny. Nad hranicí 33 korun je benzín ještě v Praze, Plzeňském kraji a na Vysočině. Nafta je v současnosti nejdražší v Plzeňském kraji, který s cenou 32,94 koruny o čtyři haléře překonal Prahu.\n„Nadále sledujeme velmi neobvyklý stav, jelikož průměrná cena benzínu v Praze není v regionálním porovnání nejvyšší,” řekla Novinkám analytička společnosti Colosseum Eva Mahdalová.\nNaopak nejníže jsou ceny benzínu i nafty stále v Královéhradeckém kraji. Natural 95 pořídí řidiči v regionu průměrně za 32,45 koruny za litr a naftu za 31,92 koruny. V žádném jiném kraji se již cena nafty neudržela pod 32 korunami.\n„Ceny pohonných hmot na burze v Rotterdamu od začátku týdne klesly. Benzín zlevnil o 0,3 procenta a cena nafty se snížila o 0,8 procenta. Na českých čerpacích stanicích v nejbližším týdnu očekáváme u nafty stagnaci a u benzínu postupný růst ceny k 33 korunám za litr,” dodala Mahdalová.\nKanada objevila na severozápadě obrovská ložiska ropy


Jaké podprsenky zajišťují nejlepší podporu při cvičení – Novinky.cz\nŽeny si často stěžují na bolesti prsou při cvičení. Přesto až 60 procent z nich nepoužívá při sportu speciální podprsenku. Podle odborníků by to přitom měla být samozřejmost.\nOpakované cvičení bez podpory může trvale povolit vazy a způsobit povislé poprsí.\nstředa 27. června 2012, 8:50\nŇadra lidé považují za symbol mateřství a sexuality. Přičemž jejich vzhled je důležitý především pro ženy samotné. Čím větší a pevnější ňadra mají, tím se cítí atraktivnější.\nPřesto mnoho žen nedbá o své přednosti. Nejčastěji chybují, když při cvičení svá prsa nechrání před nadměrnými otřesy.\n"Pevnost ženských ňader závisí na napětí kůže a pojivových tkání tzv. Cooperových vazů. Při opakovaném cvičení bez podpory tak může dojít k trvalému povolení těchto vazů, čím se stávají prsa povislými," vysvětluje Amanda Brasherová pro Daily Mail.\nExistují tři druhy sportovních podprsenek\nKompresní podprsenky - odborníci je považují za staromódní, jelikož ňadra přitlačují k hrudní stěně pomocí lycry. Ženy s menšími prsy jsou obvykle s těmito podprsenkami spokojené, ale ženy s většími ňadry si na ně stěžují.\nZapouzdřené podprsenky - zapouzdření omezuje pohyb prsu v každém směru, vzhledem k tomu dochází k méně odrazům nahoru, dolů či do boku, a to až o 83 %. Vhodné jsou i pro ženy s většími ňadry.\nKombinované podprsenky - vycházejí z kombinace předchozích dvou druhů.\nKromě správného držení ňader plní sportovní podprsenky i službu odvaděče potu. Kvalitní podprsenka je vyrobena z funkčního materiálu, který je velmi příjemný, odvádí pot a zároveň velmi rychle schne. Nehrozí u nich tedy ani žádné riziko vzniku zapruzení či pupínků.\n1. Icebreaker Sprite Hot - vysoce funkční materiál, jenž odvádí výborně pot i při velmi fyzicky náročných aktivitách. 2. CRAFT Cool Perf. - podprsenka vhodná pro všechny sporty, přičemž materiál dovoluje max. volnost pohybu a zároveň zachování stability ňader. 3. Craft Bike Bra - Sportovní podprsenka vhodná zejména na cyklistiku a spinning. Tento typ podprsenky je určený pro poprsí s košíčky A a B. 4. Sportovní podprsenka Nike vhodná pro všechny sporty.\nVětšina žen si neumí koupit správnou velikost podprsenky pro běžné nošení, natož sportovní.\nKošíček musí pojmout celý prs bez toho, aby se okolo tvořily nějaké boule či shrnovala látka. Pod obvod podprsenky by se pak měl vejít maximálně jeden prst.\nSportovní podprsenka by se navíc měla měnit po 30 - 40 vypráních. Časem ztrácí na funkčnosti.


Bude meruňkovice, lákají Miroslavští na Meruňkobraní - iDNES.cz\n17. července 2010 9:12, aktualizováno 9:12\nSobota bude v Miroslavi patřit 21. ročníku tradiční a největší městské slavnosti zvané Meruňkobraní. Město je totiž jihomoravskou baštou meruňkového pěstitelství, a tamní zemědělci jsou proto na své ovoce patřičně hrdí. Meruňky oslaví meruňkovicí i ovocnými knedlíky.\nMeruňkové knedlíky | foto: Isifa\nUž samotný název slavnosti dává tušit, že veškerá zábava se bude v Miroslavi točit právě kolem\nOficiální zahájení se koná v sobotu v 9.30 u sochy sv. Floriána na náměstí Svobody. Ve sklepení pod zámeckým mostem je připravena ochutnávka vín.\nOdpolední program zahájí v zámeckém parku ukázky různých druhů zbraní a historická katovna. Následovat bude rekonstrukce bitvy u Hostěradic z roku 1468.\nOd 16.00 začne na pódiu před kulturním domem soutěž v pojídání meruňkových knedlíků o titul Meruňkový král.\nNa závěr oslav se uskuteční již tradiční ohňostroj v centru města.\nmeruněk. Bohužel předešlé výkyvy počasí tomuto sladkému ovoci příliš nepřály.\n"Úroda meruněk je letos katastrofální a sadařům se jich podařilo sesbírat pouhé minimální množství. Na knedlíky a meruňkovici to ale stačí," komentoval místostarosta Miroslavi Roman Volf.\nMezi nejočekávanější akce slavností patří i letos populární soutěž v pojídání meruňkových knedlíků, soutěž o nejkrásnější vypěstovanou meruňku i soutěž o nejchutnější meruňkovou pálenku. Všechny vzorky budou samozřejmě k ochutnání,“ ujistil Volf.\nAkce se uskuteční po celém městě, hlavně pak na náměstí Svobody, v prostoru před kulturním domem a v zámeckém parku. Ale také na letišti a místních sportovištích.\nK vidění budou také letadla\nPořadatelé lákají návštěvníky na bohatý program, ze kterého si vyberou děti, milovníci dobrého jídla, hudby, ale i historie nebo motorových vozidel či letadel.\nV rámci Meruňkobraní se totiž otevřou i hangáry místního letiště. "Zájemci si budou moci prohlédnout naše ultralehká letadla, popřípadě se kouknout přímo do kokpitu stroje," sdělil Martin Vodáček z miroslavského letiště.\nMeruňkobraní odstartuje v sobotu už o půl desáté dopoledne u sochy svatého Floriána na náměstí Svobody. K vidění tam budou po celý den soutěže v požárním sportu nebo ukázky lidových řemesel.\nNáměstím rovněž projde průvod v dobových kostýmech. Děti budou moci navštívit nejrůznější atrakce či skákací hrad. Pro dospělé je připravena ochutnávka vín ve sklepení pod zámeckým mostem.\nProjezte se k titulu meruňkového krále\nOdpoledne se účastníci v zámeckém parku mohou těšit na historickou rekonstrukci česko-uherské války u Hostěradic z roku 1468. V bitvě se představí přibližně sto vojáků s desítkami dobových zbraní. Novinkou bude prohlídka historické katovny.\nPo slavnostním vyhlášení výsledků soutěže o titul Meruňkového krále bude následovat hudební vystoupení Dalibora Jandy a jeho dcery Jiřiny Anny.\nPro milovníky vážné hudby je zase navečer přichystán recitál barokní a romantické hudby, který se uskuteční přímo v miroslavském zámku.\nTémata: Letadlo, Morava, náměstí, Dalibor Janda, Miroslav, Socha\nZnojemským rekordmanem v pojídání meruňkových knedlíků je Břetislav Havlík ze Žďáru nad Sázavou, který jich v... celý článek\nOblíbená moravská meruňkovice bude letos vzácná\nProdám kvalitní domácí meruňkovici. Inzerát s takovým textem se zřejmě letos nikde neobjeví. Zahrádkáři si budou... celý článek\nMeruňkovice kvůli slabé úrodě letos v jihomoravských pálenicích moc netekla, zato jablečného destilátu bude zřejmě... celý článek\nr.v. 2016, naj. 19 529 km, diesel\n489 950 Kč (s DPH)


Aktuality | Tokoz představuje Centrum bezpečného obchodu | Beroun Online\nTokoz představuje Centrum bezpečného obchodu\n14. 05 2020 | Trh se zámky a kováním zaznamenal kvůli koronavirové krizi pokles, a to nejen u objednávek od velkých subjektů a institucí, ale i v segmentu koncových uživatelů, což negativně dopadá na provozovatele drobných zámečnictví. I přes relativně brzké znovuotevření 27. března mají zámečníci výrazně nižší počet zakázek a tržby jim klesly v nejsložitějším období průměrně až o 60 %. V současné situaci se někteří lidé stále snaží vyvarovat zbytným výpravám do obchodů, nákupy přesouvají na internet nebo je odkládají z důvodu nižších příjmů domácnosti. Tato situace může pokračovat i řadu měsíců, což by pro mnohé zámečníky mohlo znamenat konec jejich podnikání. Právě z tohoto důvodu se přední český výrobce zámků a kování TOKOZ rozhodl tyto drobné podnikatele podpořit rychlým projektem Centra bezpečného obchodu CEBOT. Centrum nabízí asistenci operátora na infolince, který poradí koncovým zákazníkům s výběrem vhodného produktu vzhledem k jejich konkrétním potřebám a případně zprostředkuje nákup i instalaci skrze některého z prodejců v okolí zákazníka.\nCentrum bezpečného obchodu TOKOZ CEBOT nabízí zákazníkům možnost se spojit s operátorem, který jim poradí, jaký zámek a způsob zabezpečení zvolit v jejich konkrétní situaci a provede s nimi i případnou objednávku a zaslání produktu. „Nabízíme v současné situaci konečnému spotřebiteli možnost co nejjednoduššího a nejrychlejšího řešení. Přidanou hodnotu spatřujeme v možnosti okamžité konzultace s odborníkem, který může zákazníkovi poradit a poskytnout mu další důležité informace bez nutnosti cestování a případným rizikovým stykem s veřejností. Například špatné zabezpečení domů a objektů je mnohdy dáno nevhodnými nebo necertifikovanými výrobky, o čemž spousta lidí nemá tušení, a náš odborník může pomoci i konzultací funkčnosti těchto prvků,“ říká Petr Neuvirt, obchodní ředitel TOKOZ, a dodává: „Centrum bezpečného obchodu CEBOT není jen krátkodobým řešením a s jeho provozem počítáme i v dlouhodobějším horizontu. Ústup pandemie stejně jako její další vlny totiž nedokáže nikdo spolehlivě předpovědět a stávající situace už teď mění české nákupní chování. Věříme tak, že se CEBOT zařadí mezi naše standardní odborné kanály pro podporu prodeje našich lokálních partnerů či firmy samotné.”\nDalší důležitým přínosem Centra bezpečného obchodu je zprostředkování zakázek lokálním zámečníkům. Koronavirová krize ovlivnila celou řadu oborů, a ne jinak je tomu i u trhu zámků a kování, na který dopadlo přerušení výroby u odběratelů z oboru automotive či výroby nábytku. Pokles objednávek napříč tímto trhem byl razantní. Promítl se od něj i snížený zájem domácností spojený s všeobecnou opatrností okolo koronavirové situace. Právě z tohoto důvodu se žďárský TOKOZ rozhodl zahrnout do svého nově budovaného Centra bezpečného obchodu i své drobné lokální prodejce.\nPotvrzuje to i Petr Neuvirt: „Jako většina živnostníků, tak ani zámečníci neprožívali a bohužel nějaký čas nebudou zažívat hojné období, a je i v zájmu nás jakožto výrobce zámků a jejich dodavatele, aby své provozy nezavřeli. Rozhodli jsme se je proto zařadit do našeho projektu CEBOT. Z této spolupráce navíc profitují i zákazníci, protože zprostředkování lokálního zámečníka na instalaci produktu je pro ně daleko výhodnější. Ten se k nim může dostat rychleji, a hlavně za přijatelnou cenu.“\nJídlo a energie zdražují, hrozí růst problémů se splácením úvěrů\nCenová hladina letí vzhůru, jídlo je výrazně dražší, energie a pohonné hmoty také. A vyhlídky na nejbližší období přinášejí spíše další růst. Vzhledem k tomu, že v současnosti pouze 19 % ...\n3 703 CZK


Pořadatelé zvou na pelhřimovský závod i elitu cyklistiky - Pelhřimovský deník\nPořadatelé zvou na pelhřimovský závod i elitu cyklistiky\nPelhřimov – I amatéři si ve středu budou moci vyzkoušet jízdu na horském či trekingovém kole a zároveň diváci uvidí českou cyklistickou špičku: bikery, cyklokrosaře i „silničáře".\nV Pelhřimově se koná 5. ročník závodu „Scott – kritérium horských kol". Start je před radnicí, startovné se neplatí. Předvojem cyklistické soutěže jsou běhy žactva, které startují v 13.30 hodin.\nCyklistické závody žáků všech věkových kategorií začnou v 15 hodin, příchozí zájemci starší 18 let se mohou zapojit do soutěže od 16.45 hodin – stačí k tomu horské nebo trekingové kolo a přilba. Žáci budou podle věku jednou až čtyřikrát kroužit po kilometrových okruzích. Příchozí zájemci pojedou závod na třicet minut, trasa je povede průjezdem na Příkopy a u Staré pošty zpět do Růžové ulice.\nPo půl šesté vypukne divácky atraktivní závod profesionálů, kteří pojedou tou samou trasou, jen o deset minut déle. „V kategorii Elite se představí kompletní česká cyklistická špička.\nDiváci tak budou moci po roce opět uvidět naše reprezentanty a olympioniky, účast přislíbili například loňský vítěz Zdeněk Mlynář, olympionici Ondřej Cink a Jan Škarnicl, kteří o víkendu jedou v Rakousku mistrovství světa, a také Pelhřimák Martin Bína. Účast přislíbila kompletní česká špička," vysvětluje Luděk Charouzek, který závod spolu s firmou Velosport Valenta pořádá.\nDoprovodný program DDM\nOkresní kolo Přespolního běhu žáků II. stupně základních škol a studentů středních škol pelhřimovského okresu\n- 13.00 prezence účastníků\n-13.30 začátek závodu\nVystoupení mažoretek a roztleskávaček\n- 15.00 mažoretky Berušky\n- 15.40 roztleskávačky Divošky\n- 16.40 mažoretky Pusinky


DYNC2000EU - Nabíječ Prophet Sport NiMH 35W AC | Tatramodel.sk\nDYNC2000EU - Nabíječ Prophet Sport NiMH 35W AC\nbežne: 35,80 €\nJednoduchý nabíječ NiMH pro 4 - 8 článků s napájením ze sítě. Volitelný proud 0,1 - 4 A, jednoduchý výběr tlačítkem, indikace zvoleného proudu 6-ti červenými LED, dvě LED indikují stav nabíjení. Zvukový signál pro upozornění. Ochrana proti přepólování, vysoké teplotě, nízkému napětí napájení.\nVýstupní výkon 35W pro nabíjení NiMH (1-8C)\nVýběr nabíjecího proudu 0,1 A až 4 A tlačítkem\nDvě LED diody (červená a zelená) indikují stav nabíjení\nPočet článků 4-8\nNabíjecí proud 0,1 A - 4 A (max. 35W)\nVýstupní konektor EC3\nVstup 100-240V AC, 50-60Hz\nZpůsob chlazení Ventilátor


Máte-li u položek menu nastavené recepty, pokladní systém automaticky při prodeji odečítá ze skladu prodané zboží. Více o nastavení receptur se dozvíte v článku Tvorba receptur. Pro kontrolu skladových zásob můžete provádět inventury, které naleznete v záložce Sklad, v sekci Inventury.\nNovou inventuru založíte v sekci Inventury stisknutím tlačítka „Nová inventura“.\nPři zadávání nové inventury je potřeba vybrat, v jakém skladu inventuru provádíte (máte-li jen jeden podnik, sklad je vybrán automaticky), které kategorie skladových karet do ní chcete zahrnout, a k jakému datu. Inventuru lze provádět i ke zpětnému datu, systém si poté přepočítá aktuální stav na skladě. Datum lze změnit u políčka Datum a čas.\nPoté už pouze do seznamu zapisujete reálné množství položek. Nevyplníte-li množství u některé z položek, položka se v inventuře nezobrazí. Na závěr klikněte na „vytvořit“.\nDetail a úprava inventury\nPo vytvoření inventury se vám zobrazí její detail. Zde naleznete souhrnné informace o inventuře (1) a seznam jednotlivých položek. Můžete zde inventuru taky upravovat a případně smazat (2).\nUpravovat je možné jenom položky, které byly do inventury zahrnuty. Další položky zpětně do inventury doplnit nelze.\nKliknutím na název jednotlivých položek (3) si u každé můžete zobrazit detail skladové karty. Více informací o skladových kartách naleznete v článku Naskladňování a korekce.\nV sekci Inventury pak najdete historii všech vytvořených inventur. Inventury můžete také filtrovat dle období (1).\nTIP: Pokud potřebujete zobrazit stav skladu k určitému datu a další souhrnné informace, tuto funkci naleznete v záložce horního menu Přehledy v sekci Sklad. Více informací k přehledu skladu naleznete v článku Přehledy a statistiky.\nPřehled účtenek a tržeb


Mohla by se FIFA přejmenovat na EA Sports FC? » Vortex\nMohla by se FIFA přejmenovat na EA Sports FC?\nPolygon si všiml, že si Electronic Arts zaregistrovali tento název minulý týden v Evropě\nVčera jsme vás informovali, že společnost Electronic Arts sama v tiskové zprávě zaskočila fanoušky konstatováním, že uvažuje o přejmenování série FIFA. Okamžitě se rozjely vážně i převážně nevážně míněné debaty o tom, ja by se fotbal od EA mohl v budoucnu jmenovat. A jeden potenciální kandidát zaujal magazín Polygon – EA Sports FC. Ten jako první upozornil na skutečnost, že si Electronic Arts v Evropě tento název registrovali už minulý týden.\nJde o třetí nejdéle fungující podobné partnerství na poli sportovních her od EA.\nMluvčí EA odmítl tuto spekulaci jakkoli komentovat. Nutno zdůraznit, že termín EA Sports FC nebo Football Club už firma v minulosti používala v sérii FIFA coby součást komunitní vrstvy, ale i tak to působí, že tady jde o něco jiného. Už včera jsme přitom zdůrazňovali, že vydavatel by nepochybně toto téma vůbec neotevřel, pokud by pro něj nebylo skutečně aktuální. Možná se pokusil i tímto způsobem zjistit, co by na potenciální ztrátu slavného jména říkali fanoušci.\nJak jsme psali, pod názvem FIFA vychází fotbalová série od EA od roku 1993, kdy debutoval FIFA International Soccer pro Mega Drive, který později vyšel také na další platformy. Šlo o první hru s licencí od FIFA, která jí propůjčila právě i své jméno. Polygon připomíná, že jde o třetí nejdéle fungující podobné partnerství na poli sportovních her od EA. Série Madden NFL vychází od roku 1988 (John Madden Football) a NHL od roku 1991 (NHL Hockey).\nVlastní značka namísto poplatků?\n“Zabýváme se myšlenkou přejmenovat naše globální fotbalové hry od EA Sports. To znamená, že přezkoumáváme naši smlouvu, pokud jde o práva na jméno, s FIFA (Mezinárodní federace fotbalových asociací, pozn. red),” uvedli včera Electronic Arts s tím, že tato část je oddělena od všech ostatních oficiálních partnerství a licencí napříč celým fotbalovým světem.\nEA se takovým krokem mohou potenciálně zbavit nutnosti platit za jméno. Navíc si možná říkají, že by se vyplatilo vybudovat vlastní silnou značku, která už se nepotřebuje opírat o název existující organizace. Nacpat přímo do titulu jméno EA Sports může být firemní strategie. Podívejte se třeba na chystané hry EA Sports College Football a EA Sports PGA Tour. Přesto není třeba zdůrazňovat, že ve světě sportovních her jde o běžné pravidlo. I NHL se jmenuje podle slavné severoamerické soutěže, i když tu najdete také jiné ligy.\n8. 10. 2021 (20:47)\nTak na víc generický a nezajímavý název snad ani přijít nemohli.


Nejoblíbenější sport roku 2012 | Sportbiz\nRekreační sport byl až donedávna trochu opomíjenou sférou sportovního marketingu. Projekty jako Kolo pro život, PIM, nebo Jizerská padesátka však toto začínají dramaticky měnit a neprofesionální sportovce se začínají stále častěji objevovat v hledáčku sportovních sponzorů.\nPřesně z tohoto důvodu se SportBiz rozhodl stát mediálním partnerem ankety o nejoblíbenější český sport, kterou pořádá server SportCentral.cz. Ten je webovou platformou pro rekreační sportovce a mimo jiné nabízí databázi sportovišť z celé České republiky.\nAnketa obsahuje celkem sedm kategorií:\nAnketa je navíc soutěžní, a tak všichni hlasující mohou získat ceny – například poukazy na sportování zdarma. Celková peněžní hodnota cen přesáhne 400 tisíc korun a ceny vyhrají stovky soutěžících.\nJaký je váš nejoblíbenější sport? Hlasujte pro něj zde.\nVýsledky ankety se pochopitelně objeví včas na SportBizu.


Vylet-Nails Premium UV lak MICA - takové\nTřpytky účinky, které drží Vylet-Nails Premium UV lak na nehty přináší třpyt na přírodní nebo umělé nehty. Vrstva gelu je odolné jako obvykle aplikovaná a se světlem a dělá nehty s jeho třpyt účinky na oko catcher.\nz 4,33 €\n3,93 € z 500 kus za kus\nod 1 ks 4,33 €\nod 10 ks 4,20 €\nod 50 ks 4,13 €\nod 100 ks 4,00 €\nod 500 ks 3,93 €\nVylet-Nails Premium jsou UV lak MICA výhody gel laku a lak v kombinaci. Barva působí přes třpytky částice zarážející a veselá, vrstvy o lék v UV světle drží dlouhý a stabilní na přírodu jako i umělé nehty.\nBy měly být inovovány pouze přírodní nehty nebo již existujícího modelu schopen nehty jsou rafinované, je Vylet-Nails Premium UV lak ideální pro slídy. Lakování gel poskytuje nehtové ploténky s vzrušující třpytky a může tak snadno a rychle. Základní nátěr se aplikuje na přírodní nehty hladké nehtové ploténky a chránit proti zabarvení. Lak na nehty v tenké vrstvě, která tvrdne pod ultrafialovým světlem a UV. Pro větší intenzitu lesku lze aplikovat další vrstvy. Také postup na akryl, laminát nebo gelové nehty. UV lak chránit a zajistit extra vysoký lesk, vrchní nátěr, jako těsnění je dokonalý povrch. Těsnící gel je vyléčen pod UV světlo a pak s vysavačem a Zellette, stejně jako leštící olej zářit.\nZákladna, barevný povrch - vše v UV lak\n-Žádné lepidlo nebo lesku vrstva vyžaduje\n-Neprůhledné najednou použití\n-Tvrdne pod UV-LED svítilna\n-Jednoduchá aplikace, jako je lak na nehty


Obchodní společnost Astur & Qanto už těží z přínosů nového systému WMS\nAktuality -> IT Projekty - 6. 10. 2020 - Ing. Lukáš Grásgruber\nSpolečnost Astur & Qanto, která provozuje jak velkoobchody, tak vlastní maloobchodní síť, už několik měsíců užívá nový systém pro řízení skladů mySTOCK WMS od společnosti KVADOS. Od nasazení nového softwaru v Astur & Qanto očekávají úspory v oblasti nákladů na skladování a také zvýšení efektivity skladových procesů.\nKromě již zmíněných přínosů očekávají ve společnosti Astur & Qanto zjednodušení a zrychlení manipulace i vychystávání zboží. Systém mySTOCK WMS řídí skladové procesy od předpříjmu, příjmu a náročné expedice až po inventury. Jsou využívány standardní funkčnosti (reporting, dashboard) a nesmí chybět ani intuitivní řízení práce skladníků pomocí PDA.\nPři výběru nového systému WMS a jeho dodavatele hrálo roli, že společnosti Astur & Qanto s KVADOSem spolupracuje již od roku 2008, ale podstatné byly především reference a zkušenosti KVADOSu v oblasti řízení skladů, které bylo třeba plně využít při implementaci systému v době pandemie.\nV rámci nově postaveného velkoobchodního skladu společnosti Astur & Qanto bylo nasazení systému mySTOCK WMS původně naplánováno na duben. Kvůli pandemii ale došlo k mírnému posunu na straně zákazníka a nasazení se odložilo na květen, kdy proběhlo přestěhování celého skladu a zahájení provozu.


Rakovina prsu pribehy, rakovina prsu přirozeně nezasáhne jen pacientku samotnou, ale také její\nRakovina prsu pribehy\nTěšit se můžete na celou řadu zajímavých témat, ke kterým nás inspirovaly samy pacientky. Od genetických testů, přes rehabilitaci po operaci prsu, až po těhotenství po ukončení léčby. Odkaz na oficiální YouTube kanál Nejsi na to sama najdete ZDE. Projekt Videopříběhy žen s rakovinou prsu vznikl za podpory Nadace ČEZ Šest tisíc žen ročně u nás onemocní rakovinou prsu. Diagnóza vždy neznamená konečnou. Důležité je ale přijít včas. Přinášíme tři příběhy žen, které rakoviny prsu nejen přežily, ale vedou lepší život než dříve Víte všechno o rakovině prsu? Nejspíš ne, stejně jako já. I proto jsme pro vás připravili velký redakční projekt, který v únoru začal. V rubrice Zdraví postupně vydáváme seriál článků na téma rakovina prsu a její prevence Máte rakovinu prsu! Tuto nepříjemnou větu si každý rok vyslechne přes 7 tisíc českých žen. V tu chvíli se jim podlomí kolena, dostaví se úzkost a strach. Co mě čeká? Vyléčím se? Co moje rodina? Je to velký nápor na psychiku nejen samotné ženy ale i na její nejbližší\nAsi 16 českých žen se dnes dozví, že mají v prsu zhoubný nádor. Zítra to bude dalších šestnáct. A pozítří znovu. A tak to půjde dál, den za dnem. Jen v Česku totiž ročně onemocní rakovinou prsu skoro 6000 žen a více jak 1800 jich zemře. Příběhy žen bojujících s rakovinou přinesl magazín OnaDnes Chtěla jsem poukázat na to, že rakovina prsu se může týkat i mladých dívek a žen. Již reakce mého okolí byla pro mne velkou motivací v tom, že můj příběh a mé onemocnění vedlo spoustu žen a dívek z mého okolí k tomu, aby nepodceňovaly prevenci\nVideo: Skutečné příběhy žen s rakovinou prsu - Rakovina prsu\nJednou jsem na internetu zahlédla obrázek toho, jak rakovina prsu opravdu vypadá. Ne, jak ji žena cítí. A hned jsem věděla, že ji mám. Snažila jsem se najít nějakou bulku, ale žádnou jsem nenahmatala, říká Erin. Během několika dnů jí lékaři diagnostikovali rakovinu prsu a dozvěděla se, že je už ve čtvrté fázi Rakovina prsu a možnosti léčby. Pokud je rakovina prsu odhalena včas, existuje velká naděje na kompletní uzdravení. U pokročilejších stádií, kde je prognóza obvykle horší, je pak důležité naplánovat vhodný léčebný postup, který se bude soustředit především na zmírnění symptomů a prodloužení života pacientek\nPřežila jsem rakovinu prsu: Skutečné příběhy žen\nAutorka projektu Šárka Horáková Maixnerová sleduje s natáčecím štábem po dobu jednoho roku sedm osudů »života se smrtí«. Hlavní aktéři přicházeli a někteří, bohužel i odcházeli, vyprávěli o svých životech, ale i o svém umírání. Mezi nimi byli i zdravotnice Věra (58), která bojuje s rakovinou prsu\nRakovina prsu je nejčastějším typem rakoviny u žen. Mezi zhoubné nádory prsu patří i tzv. karcinomy in situ, tedy ty, jež jsou detekovatelné jen mamografií. Rakovina prsu je nejčastější onkologickou příčinou smrti žen. Na světě ročně onemocní rakovinou prsu téměř 1,4 milionu žen ročně a půl milionu na ni zemře\nka na rakovinu vaječníků, babička měla karcinom prsu a později zemřela na rakovinu vaječníků a dělohy. Také ona letos v lednu onemocněla karcinomem prsu. Genetické vyšetření potrdilo dědičnou zátěž, mutaci genu BRCA 2\nRakovina prsu: 6 varovných příznaků, které nepřehlížejte. A bulka to není! Rakovina prsu je velmi dobře léčitelná. Je ale důležité přijít k lékaři včas • Autor: iStock.com. Sdílet. Tweet. 1. srpna 2019 • 06:00. Nádorem prsu ročně onemocní asi šest tisíc žen.. Rakovina prsu je u nás nejčastějším zhoubným onemocněním u žen, ročně jí v ČR onemocní přes 7 tisíc pacientek. Karcinom prsu může mít různé podoby, proto šance na vyléčení vždy záleží na včasné diagnostice a léčbě přizpůsobené na míru stavu konkrétní pacientky Rakovina prsu-strašák naší rodiny, nejprve zemřela moje babička, pak se ten straašný ortel,že má zhoubný nádor v prsu dozvěděla i moje maminka.Pamatuji tu zlou dobu jako teď,mojí první dceři byl čerstvě rok a já najednou ztratila dvě nejdůležitější ženy v mém životě,babička svůj boj prohrála a maminka procházela operací,ozařováním,umělým přechodem.Moje. rakovina prsu odstranění prsou prsní implantáty hrudník ňadra rakovina nemoc implantát. Související. Úžasná proměna! Rakovina vzala Renatě prsa, tatér jí místo bradavek nakreslil květiny . Hrnek mléka denně zvyšuje u žen riziko rakoviny prsu o 50 %, ukázala studie!. Michala Kuklová nezažívala příliš příjemné chvíle. Nedávno jí totiž diagnostikovali karcinom prsu a herečka musela hned na operaci. Nyní konečně prozradila, jak se doopravdy cítí. - 1 kapitol\nŽENA-IN - Rakovina prsu: vaše příběhy mohou pomoc\nNejcitelněji tak rakovina prsu zasahuje ženy v produktivním věku. Léčba i rekonvalescence představují pro nemocné skutečně velkou zátěž. Pro ženu, která má rodinu, děti či další závazky, jako je třeba hypotéka, je taková situace skutečně velmi problematická Rakovina plic představuje nejčastější typ nádorového onemocnění plic. Jedná se o nádory, které se objeví na plicích a průduškách a které jsou většinou zhoubné. Zhruba v 90 % případů jde o karcinom plic neboli bronchogenní karcinom, u nemocných se v plicích objevují také metastáze Popis rakoviny prsu. Karcinom prsu je v České republice nejčastějším zhoubným nádorem žen.Ročně jím u nás onemocní kolem 100 ze 100 000 žen. Podobná situace je však i v ostatních vyspělých zemích, kde si rakovina prsu udržuje také své přední místo vedle rakoviny plic, která je zase dominantní naopak u mužů.Během roku se na celém světě diagnostikuje několik.\nRakovinu prsu jí lékaři diagnostikovali v roce 1972, když bylo Shirley 44 let. V té době patřila rakovina obecně spíše mezi tabuizovaná témata, přesto se herečka rozhodla vystoupit a povzbudit další pacientky s tímto onemocněním. Olivia Newton-Joh Tohle už nebylo možné, nemyslitelné, a znovu jsem viděla ten obrázek, a vyhlídky léčby, jak budu vypadat. V tu chvíli se mi zhroutil svět, nádor se objevil ve stejném prsu jako tenkrát, takže jsem věděla, že mě čeká celková amputace prsa. Říkala jsem si jak a kde budeme žít, tohle nezvládneme Korunu smolnému období nasadila rakovina prsu, kterou navíc kvůli chybě lékaře diagnostikovali až ve chvíli, kdy už nádor měřil sedm centimetrů. V době, kdy by měla veškeré síly upínat k léčbě, se dál sama stará o dcerku Anežku a řeší tíživou finanční situaci\nRakovina prsu - 3 příběhy nemocných žen: Co dál, co mě\nProtonová léčba umožňuje zacílit přímo na nádor, snížit nežádoucí ozáření, a tím minimalizovat riziko vzniku nežádoucích účinků léčby. Zajišťuje tak vysokou šanci na vyléčení a kvalitní život v průběhu léčby i po ní Když se Daniela dozvěděla diagnózu rakovina prsu, začala hledat cesty, jak vést aktivní život i během onkologické léčby. Statečné ženě se podařilo skloubit léčbu, práci a. Rakovina slinivky patří mezi nejzákeřnější a nejagresivnější typy nádorů. Často je hlavně kvůli anatomickému uložení objevena až v pozdním stádiu, a tak šance na vyléčení bývá minimální. Ale některé příznaky vás přece jen mohou varovat. Při jejich objevení raději hned navštivte svého lékaře Téma rakovina příběhy na wiki.blesk.cz. Přečtěte si veškeré aktuální informace o tématu rakovina příběhy - nejnovější články, aktuality, fotografie, videa. Kompletní zpravodajství na wiki.blesk.c\nSkutečné příběhy - AVON za zdravá prs\nJak poznat rakovinu prsu? Pomůže vám slavný obrázek s\nZítra umřu! Skutečné příběhy lidí v posledním stádiu\nDiagnóza rakovina prsu: Na co se musíte připravit a jak\nPříběhy žen s rakovinou prsu - Onkoprevenc\nRakovina prsu? Podpora blízkých pomáhá, dokazují příběhy\nŽENA-IN - Rakovina prsu: Vaše příběhy mohou pomoci, pište ná\nRakovina prsou: Máma přišla o obě prsa, plochý hrudník\nKuklová porazila rakovinu a prozradila, komu je nejvíce\nRakovina prsu? Příběhy žen dokazují, jak důležitá je\nTéměř polovina žen, které se léčily s rakovinou prsu\nPříběhy, ze kterých mrazí: 11 hvězd, které překonaly\nZůstala sama s dcerou, manželovými dluhy a rakovinou\nProtonová léčba rakoviny Protonové centrum Prah\nDaniela: Skutečné příběhy žen s rakovinou prsu (1\nRakovina příběhy - vše o tématu Blesk\nMůj příběh o RAKOVINĚ /1. část\nBlanka: Skutečné příběhy žen s rakovinou prsu (5. díl)\nPŘÍBĚHY UZDRAVENÍ - 2. DÍL - RAKOVINA PRSU\nPríbeh pacientky Elenky\nPríbeh pacientky Danky\nOlga: Skutečné příběhy žen s rakovinou prsu (4. díl)\nPřepínání grafických karet lenovo.\nKruhové led světlo.\nPůdní typy země.\nDobytí jeruzaléma film.\nKde vzit penize na dluhy.\nStick and poke tetování.


Prášková barva do cementu - Movychem\n> Barvy>Práškové barvy>Prášková barva do cementu\nPrášková barva do cementu\nJedná se o práškovou barvu do cementu.\nVlastnosti práškových barev\nVšechny druhy barev jsou při dodržování základních hygienických pravidel zdravotně nezávadné, ve vodě rozpustné a mohou se vzájemně míchat.\nPráškové barvy jsou určeny k barvení betonových směsí (dlažeb, teras apod.). Dále je možno je přidat do škrabaných omítek (brizolit). Lze je použít také k barvení akronátu, latexu, antikonu a ostatních nástřikových hmot ředitelných vodou.\nDávkování práškové barvy se řeší podle požadovaného výsledného odstínu, většinou od 5% do 10 % na objem cementu. Příklad: na 100 kg cementu nejvíce 10 kg práškové barvy\nVýběr je možný z více barev (žlutá, červená, hnědá, černá).\nBarva do cementu - Hnědá\nHnědý pigment je směsný pigment na bázi oxidů železa a oxidů manganu. Je to syntetický, netoxický pigment s nízkým obsahem cizorodých látek. Je stálý ve vodě, v alkalickém prostředí i v organických rozpouštědlech. Pigment je světlo-stálý a odolný atmosférickým vlivům. Odolný vůči teplotám do 400°C.\nPoužívá se k probarvování betonových dlaždic, tašek, tvárnic, podlah (doporučené dávkování/k pigmentaci nátěrových hmot, barevných omítkových směsí. Snadno disperguje ve všech nosičích (voda, oleje, pryskyřice). Pohlcuje UV záření a chrání produkty ve kterých je začleněn.\nBarva do cementu - Červená\nŽelezitá červeň je syntetický anorganický pigment, oxid železitý s malým množstvím příměsí. Nemá žádnou povrchovou úpravu. Fepren má velmi dobrou barvivost, kryvost a velikost částic, je netoxický, nemá žádné škodlivé účinky na zdraví, je odolný alkáliím, povětrnostním vlivům a průmyslové atmosféře. Červená do cementu – pigment je nehořlavý, nevýbušný a pro osoby a prostředí není nebezpečný. Má rovněž vysokou světlostálost a tepelnou odolnost (800 °C).\nOxid železitý červený Červená do cementu je určen k pigmentaci nátěrových hmot, barevných omítkových směsí, k probarvování asbestocementové a betonové střešní krytiny, barevných cihel a dlaždic /doporučené dávkování , Snadno disperguje ve všech nosičích (voda, oleje, pryskyřice). Pohlcuje UV záření a chrání produkty ve kterých je začleněn.\nBarva do cementu - Zelená\nKysličník chromitý. Zelený pigment Cr2O3 je syntetický, teplotně vysoce odolný pigment, stabilní a odolný vůči kyselinám a alkáliím, na světle velmi stálý.\nPoužívá se jako přísada do vyzdívek pecí, při výrobě antikorozních a žáruvzdorných povrchů, dále při výrobě nátěrových hmot ( při míchání s laciným černým pigmentem se dosahuje mnoha důležitých odstínů - RAL 6001,6002,6010, kterých je možno dosáhnout pouze při použití podstatně dražších organických ftalových pigmentů), omítkových směsí, barevných cihel, dlaždic, střešní krytiny, keramiky, plastů, atd.\nBarva do cementu - Žlutá a žlutá tmavá\nJemný prášek žluté barvy je, netoxický, anorganický pigment, odolný vůči světlu s dobrou krycí schopností.\nPoužívá se při výrobě nátěrových hmot, omítkových směsí, barevných cihel (doporučené dávkování je 3-5 % na hmotnost cementu), dlaždic, střešní krytiny atd.\nBarva do cementu - Černá\nAnorganický pigment - oxid železa je stabilní, světlostálý pigment s dobrými optickými vlastnostmi.\nPoužívá se především ve stavebním průmyslu a v méně náročných aplikacích průmyslu barev a laků.


Opravdu milujete svůj operační systém? Pak jste vyhráli\nPřed měsícem jsme vyhlásili fotografickou soutěž: "Dokažte nám, že milujete svůj operační systém", zde jsou výsledky.\nS většinou výher si již užívají jejich noví majitelé, avšak chybí nám stále adresa pana Přemysla Vavrouška.\nVýhra tu na Vás čeká, jen prosím pošlete svoji adresu.\nmoje fotky tu nejsou\nposlal jsem ale asi nedosli?\nTak jsem koukal i do fotogalerie, ale mé fotky nebyly zveřejněny. Ani mě to na Idnes nepřekvapuje...\nDobrý den. Děkuji za ocenění mé fotografie. Dokonce jsem se i pobavil, že za fotku s Vistou a Gatesem dostanu tričko Novellu . Takže každopádně díky a těším se na nějakou další podobnou soutěž...\nRe: Děkuji za ocenění\nMe to moc zabavne neprislo. Asi tak, jako kdyz ucastnik pohrbu vyzve vdovu k tanci.\nRe: Re: Děkuji za ocenění\nNavrhuji dávat Windows zdarma jako vítěznou cenu pro Linuxáky.\nProc byl Apple nejaktivnejsi?\nProc uzavetele Mac OS poslali nejvice fotografii? To je jasne. Protoze jako jedini muzou byt na svuj operacni system opravdu pravem hrdi :-)\nLišák pan redaktor\nČtenářka Zuzka musí být z té jedné výhry jistě unešená. A pan redaktor měl jistě "štěstí", že tato bonusová výhra připadla zrovna jí\n"Čtenářka Zuzka získává za svůj odvážný počin přehrávač iPod shuffle, tričko Technet a rande s redaktorem Technetu."\nRe: Lišák pan redaktor\nAhoj tady ta Zuzka, co vyhrala to rande s panem redaktorem ... Radost je jiste na obou stranach ...\nRe: Re: Lišák pan redaktor\nKdyby čerpání té výhry byl propadák, tak dej vědět. Vyhlásím soukromou soutěž o podobnou cenu a mezi námi - výhru máš předem v kapse\nRe: Re: Re: Lišák pan redaktor\nTo se neboj, urcite dam vedet, jak to "rande" dopadlo ...\nnemohli posilat fota, protoze museli nastavovat user friendly system.\ndobry je, ze v pravidlech na prvnim miste je Fotografie max. velikosti... a v kategorii windows je na prvnim miste printscreen a na druhym vizualizace...\nTaké jsem soutěžil, ale koukám, že tu vítězili kamarádi a fotomontáže... jen dál... Technete, jen tak dál!\nJednu cenu vyhrala i ma pritelkyne a s nikym z Technetu se opravdu nezna takze v tomto smeru se musim redakce zastat...\nja taky vyhral a nikoho z nich neznam ... skoda, ze se mi ale jeste nikdo neozval ...\nOS je jedna vec a Bursik druha :-)\nNektere fotky parada jine des. ale co s: Velký podvod s globálním oteplením - a - Klimatologové zavádějí nové náboženství\nObnovitelné zdroje energie neexistují http://jaknatoo.blogspot.com/2007/02/obnoviteln-zdroje-energie-neexistuj.html\nRe: OS je jedna vec a Bursik druha :-)\nNepleťte si prosím diskuze na Technet.cz s osobním blogem. Diky za pochopeni.\nNěkteré fotky jsou dobré, ale zrovna vítězové nic moc.\nPardon...omlouvám se, přehlédl jsem se. Byl to ukvapený názor.\nNic proti redakci, poslal jsem fotografii, koukám jestli sjem vyhrál, ne. Ok, nevadí... Pustím si galerii a ani tam mé foto není!!! Zajímalo by mě, jestli vůbec byla redkaci doručena. Alej á mail posílal 2x...prosím o vyjádření redakce. Předem moc děkuji!\nJak může vyhrát?\nJe mi líto, ale nechápu, jak může vyhrát člověk, který ve slově přítelkyně napíše "i". Nezlobte se na mne, ale i když ta fotka je sebelepší, stejně to to iiiičko kazí.\nRe: Jak může vyhrát?\nVyhrat muze naprosto opravnene. Jelikoz to, ze se zde klidne ztrapni svou gramatikou, jen dokazuje, jak moc miluje svuj OS.\nMozna ze to "i" je ma pripominat to applovske "i" (iPod, iTunes,... ;-))\nPro vsechny pomaleji chapajici: to "i" ma byt jako "i" ve slove iPod. V tom je ten vtip. Ufff...\nRe: Re: Jak může vyhrát?\nkdyby to "i" bylo aspon "nejak" zvyrazneno tak by se to tak i mozna dalo chapat.. takhle to svedci o necem uplne jnem. autor je Ygnorant, poslat neco takoveho do souteze... a redakce ktera tohle oceni a jeste omlouva vymluvou na "ipod-like" je na tom podobne.\nRe: Re: Re: Jak může vyhrát?\nSi nevyhral co?\nRe: Re: Re: Re: Jak může vyhrát?\nKampak se asi podela carka pred co....\nJeště bych se chtěl zeptat okolí > vítězná fotka v kat. Windows @ Windows 3.1... dole vlevo fotky je napsáno 32bit emu > to by znamenalo, ze Windows 3.1 muzou bezet i na stroji 64bitovem, takze min. Athlonovi64 2800+, coz urcite stara masina neni Takze pokud fotka vyhrala ze soucitu nejvetsiho kramu v soutezi, tak je to docela LOL Ale kazdopadne tak ci tak fajn napad ...\nDěkuji za trička :) + popisky fotek\nDobrý den, děkuji za ocenění i za soutěž samotnou. Akorát mě zaráží, proč jste neuveřejnili mé autorské komentáře k fotkám. Takto mi fotky přijdou ve stylu "co tím asi autor myslel". Jsou to ty 4 poslední fotky v galerii (58-61).\nRe: Děkuji za trička :) + popisky fotek\n1. Tak dlouho se wokýnka instalují, než se dá do práce kladívko.\n2.Náš nový leninluxový bezpečnostní agent odhalí každý spyware ... i Windows 86\n3. ... tak jsme mu nainstalovali nějaké ty pluginy navíc aneb nové "železo" pro náš Mac OS.\n4. Jak na rozmrazování Woken pro pokročilé.\nRe: Re: Děkuji za trička :) + popisky fotek\nJj mate pravdu, to mi nejak vypadlo. Omlouvam se...Dodam to tam zitra, dnes uz fakt nevladnu...Diky a mejte se. BTW: Vase fotky me pobavily i bez komentare\nA některé fotky i pěkné. Až vyhlásíte soutěž "Nenávidím svůj operační systém", pošlu fotku své zatím poslední rozbité klávesnice. Bita je chudinka za Windows i Linux\nbáječné fotky. Jen taková malá drobnost víc, víc, VÍC.....\nKašlat na to.... Možná máte ve vašich pravidlech neco o tom, ze musite reagovat na debilni ublizenecke nebo nesnasenlivy prispevky v diskusi, potom ok, ale jinak si myslim, ze kazdy soudny clovek, ktery se nekdy do nejake diskuse zapojil, a pak sledoval, kam se ta ubohost dostala, to proste musi vzdat a pro zachovani dusevniho zdravi se reakcemi pod clanky vubec neznepokojovat! Ale je fakt, ze ja taky obcas neodolam:o)\nRe: Pán redaktor!\nZhrzeny porazeny =)\ntak konecne vysledky\nno ne že bych teda uplne souhlasil s vysledky,ale beru to...po mesici cekani apon nejake skoda ze jsem mel uplne stejnej napad jako je vitezna fotka,jen jsem chtel povleceni s jablky, ktere momentalne nejde sehnat Ze by to vyhralo i jen tak me ve snu nenapadlo. Originalita holt nevyhrava, jak vyplyva i z toho, ze se zde objevila stejna fotka i v sekci Windows.no co se da delat...\nRe: tak konecne vysledky\nPane, prosim, napiste mi svoji adresu mailem a ja vam taky poslu nejakou cenu. Na rovinu: takove poznamky, jako ty Vase, mi lezou silne na nervy. Prijdou mi ubohe a nechutne. Soutez jsme vymysleli nam i ctenarum pro radost. Nikdy jsme nemeli v umyslu si nejake ceny ponechat nebo neco podobneho. Vyhodnoceni trvalo dele, protoze toho delame proste vic (treba piseme clanky). Tot vse. Je mi opravdu lito, ze jsme neocenili Vasi jiste bezbrehou originalitu.\nRe: Re: tak konecne vysledky\nČástečně se omlouvám za moje, možná jen částečně\noprávněné, rýpnutí. Samozřejmě chápu, že máte i důležitější práci než\nvyhlašování výsledků soutěže. Na druhou stranu, myslím, že by nezabralo tolik času dát na stránky upozornění, že soutěž je ukončena a výsledky budou do měsíce. Zcela jistě by tam nevznikla tak ubohá diskuze (naprosto souhlasím s příspěvkem výše od "guess"-nikoli však s tím, že je mířen na můj příspěvek ). O tom,že byste nějak manipulovali se soutěží nebo si měli nechávat ceny, jsem se vůbec nezmínil a ani si to nemyslím V prvním momentu mě jen trochu zamrzelo, že vyhrála fotka, která mi přišla jako "tuctová" a spousta výtvorů se mi zdá zajímavějších. Vyjádřil jsem jen svůj názor a mrzí mě, že Vás tak popudil. Nemyslel jsem to nijak zle. Je přeci přirozené, že se názory\nna fotky budou lišit a každý druhý návštěvník bude mít jinou "favoritku" Každopádně díky za originální soutěž a doufám, že nebyla poslední Přeji hezký den celé redakci! P.S. jestli se zveřejňovala všechna fota, tak Vám můj "Sound of Apple" asi někde vypadl\nLinuxaci zcela bez fantazie\nNejvetší fantazii projevili MacOS, pak Windows, pak OpenSolaris, pak dlouho dlouho nic a nakonec? Kdopak? Zeby? Ano. Linux.\nRe: Linuxaci zcela bez fantazie\nJistě, kdo jiný než ten špatný Linux\nFotka nejakeho nahace sediciho pred notebookem, na kterem je logo Widli, nebo cloveka, ktery spi s notebookem s nalepkou widli je opravdu vrchol fantazie. Obri tucnak ze snehu me osobne prijde lepsi a navic urcite musel dat spoustu prace...\nRe: Re: Linuxaci zcela bez fantazie\nTaky jsme jej ocenili. Tak nevim, co se Vam nepozdava. Navic vitezna fotografie opravdu lepe vystihuje tema souteze: Jak moc MILUJETE svuj operacni system.\nRe: Re: Re: Linuxaci zcela bez fantazie\nTo byla reakce na to, ze Linuxaci nemaji fantazii, nikoliv kritika clanku. Pravdou ale je, ze mnohe z viteznych fotek originalitou nehyri. I kdyz chapu, ze vyber byl asi znacne omezeny. No nic.... tesim se na dalsi soutez a pokusim se zucastnit.\nRe: Re: Re: Re: Linuxaci zcela bez fantazie\nSnehulák to je fantazie jak hrom. To uz umí děti v mateřince. A že dělají ze sněhu různá zvířátka.... Prostě Linuxáci zřejmě svůj systém NEMILUJÍ.\nMe osobne to prijde originalnejsi, nez ze se vyspim s notebookem. Vlezt do postele a udelat cvak - jednoduche. Stravit mnoho casu tim, ze udelam velkeho tucnaka ze snehu jen pro to, abych poslal fotku do souteze - to opravdu dokazuje, ze dany clovek ten svuj OS miluje.\nA ty když miluješ svou přítelkyni, tak s ní nelezeš do postele? Ty si ji uplácáš ze sněhu?


„Není mi dán dar víry,“ říká známý válečník Jan Wiener, i když ví, že v jeho dobrodružném životě mu osud několikrát naznačil, že pánbůh ho má rád.\nKdo viděl americký dokument Bojovník, tomu se musel plukovník Wiener vtisknout do paměti. Konflikt, který zde prožíval s přítelem Arnoštem Lustigem, měl neobyčejně široký rozměr a skýtal mnoho přínosných filozofických či psychologických otázek. Putovali v něm po místech, která jejich židovský původ a válečnou minulost oživovala do takové míry, až se tajil dech. Takže jsem pro náš rozhovor zvolil též cestování, které je pro něho tak příznačné. Osud na různorodosti jeho cest nešetřil, a přitom ho nechal být stále svým - bojovníkem.\nO tom se mohl přesvědčit i o třicet let mladší štamgast z hospody U Zlatého tygra, který se nelichotivě vyjadřoval o židech: během pár vteřin přistál čelem na desce stolu. Pan Wiener totiž v Británii boxoval za čsl. letku a od irského trenéra se naučil „dirthy tricks“.\nPane Wienere, vybavme si vaši první cestu, která vám utkvěla v paměti. Troufám si odhadnout, že to byla ta, kdy jste musel opustit naši republiku.\nMá první cesta proběhla bez mého vědomí do Hamburku, kde jsem se narodil. Otec, rodilý Čech, byl exportérem ve farmaceutickém průmyslu, a tak potřeboval být přímo v centru dění - v přístavu v Hamburku, zejména kvůli clu. Má druhá cesta vedla tedy zpět do vlasti, kde jsem musel najít své kořeny a vytrhnout ty staré - německé kamarády, školy a jazyk. Nebylo to těžké, protože tu byli příbuzní a byl jsem tu v podstatě doma.\nA váš první krok do dospělosti?\nByl proti vůli mé matky, a to když jsem nastoupil během mobilizace. Ještě mi nebylo osmnáct. Věřil jsem, že tam musím jít. Moje maminka byla členkou komitétu F. X. Šaldy, který v Československu pomáhal německým protihitlerovským emigrantům, jako byl například Thomas Mann. Nikdy je pak naše země přes apel Hitlera nevydala. Byli jsme tenkrát jediná fungující demokracie ve střední Evropě.\nPo mobilizaci následovala demobilizace a pro vás to znamenalo další cestu - útěk z domova. Tentokrát do Jugoslávie...\nV Jugoslávii žil otec se svou druhou manželkou. Moje maminka se o mě bála, a tak mě donutila, abych za otcem odjel. Sama zůstala a pak právě kvůli své činnosti - navíc jako židovka - zahynula v Terezíně na Malé pevnosti. Můj bratr měl štěstí: dostal stipendium na Harvardské univerzitě asi dva týdny před obsazením Německem. A od té doby vede absolutně bezpečný a vážený život na akademické půdě v Americe.\nČekal vás další neznámý horizont. Před vámi si vzal život váš otec...\nPřišel šestý duben roku čtyřicet jedna, kdy Němci přepadli Jugoslávii. Otec mi řekl: „Já dnes spáchám sebevraždu, protože to je jediná svobodná volba, kterou mám. Chci zemřít důstojným způsobem.“\nCo jste přitom prožíval?\nDržel jsem ho za ruku a byl jsem při tom velmi netrpělivý. Říkal jsem si, ať už rychle zemře, abych mohl jít. Na tuhle scénu jsem si vzpomněl při čtení knihy Noc od Elieho Wiesela, kde popisuje smrt svého otce. Odehrála se při evakuaci Osvětimi. Jeho otec ležel na dně dobytčáku, kde byla příšerná zima, hlad, a pevně držel v rukou kousek chleba. On věděl, že otec je u konce, a proto si tenkrát říkal: „Zemři rychle, abych mohl utéct.“ Já se za tu myšlenku také styděl, ale moc mi pomohlo, že jsem ten „padouch“ nebyl sám. Otec mi ještě řekl: „Jdi do Lublaně k panu Bolaffiovi, on ti pomůže.“ Tohle byla doba otevřených a zavřených dveří. Lidi pomáhali jiným a často tak riskovali své životy, nebo před vámi dveře zavřeli. Nemohli jste je za to odsoudit, protože jim šlo o život.\nA vy jste měl smůlu, že před vámi dveře zavřel?\nNeměl jsem smůlu, ale štěstí: já bych tam nebyl vydržel, protože jsem byl úplně fanaticky přesvědčený, že musím nastoupit proti Hitlerovi. Můžete se divit, proč tomu tak bylo, zvláště když jsme doma mluvili hlavně německy - ostatně jako většina židů v Praze - ale já to vnímal jako svou povinnost: židé musí bojovat proti rasismu, protože to sahá na jejich životy a na jejich kořeny. Trestat někoho za něco, co nemůže nikdy změnit, je nelidskost. Proto si například myslím, že žádný žid, který tu bydlí, nemůže být lhostejný k rasismu vůči Romům. Musí jim podat ruku: rasismus je rasismus a jenom padouch se za potlačované nepostaví.\nOtec umřel a vy jste musel zase jít dál...\nMou další překážkou byla ledovcová řeka Sáva. Přeplavat ji vyžadovalo velký fyzický výkon. Řeka byla nejen studená, ale i rychlá. Šaty jsem si páskem převázal přes hlavu, a když jsem řeku přeplaval a oblékl se, hned jsem se celý promrzlý vydal podél silnice do Terstu. To mi trvalo týden. Ve dne jsem se schovával v lese a v noci jsem šel. Svůj protektorátní doklad, do kterého napsali Jan Izrael Wiener a dali razítko Jude, jsem zahodil; zbyl mi ještě průkaz z demobilizace. Když jsem dorazil do Terstu, měl jsem skoro kolaps osobnosti a málem jsem sám sebe udal. Naštěstí mi to trvalo jen pár minut. Pud sebezáchovy mě zavedl do jedné slovinské mlékárny, kde za pultem stála velmi tělnatá dáma, taková slovanská matka. To byly otevřené dveře. Měla manžela, který byl takové tintítko, že vypadal jako krejčí z pohádek. Když jsem na ně později s láskou vzpomínal, vždycky jsem si představoval, jako ho ta žena v náručí ukládá do postele. Po čtrnácti dnech, kdy mě vykrmovali, k nim přišli dva urostlí krásní Černohorci - partyzáni. Asi pašovali zbraně z Itálie. Ptali se mě, kam chci jít. Řekl jsem, že do Marseille, kde má sedět český důstojník v civilu, který pomáhá mladým lidem, co chtějí narukovat do Anglie přes severní Afriku. Vysvětlili mi, že si nemůžu koupit žádný lístek, protože by mě hned zavřeli. Měl jsem od tatínka patnáct zlatých napoleonských mincí, ale nebyly mi k ničemu. Musel jsem cestovat pod vlakem. Poučili mě, že nemůžu být za lokomotivou, protože by mně pára spálila oči, a ani na konci soupravy, kde bych dostal mořskou nemoc. A že nade mnou bude záchod. Přestože jsem to někdy schytal do obličeje, celý jsem páchl a při špatném pohybu ze mě mohl být hamburger, měl jsem fantastický pocit, že se vlastní pílí přibližuji ke svému cíli. To mě naučila moje babička, která mi říkávala: „Když k tobě přichází zlo, neseď na zadku, ale jdi někam, i když nevíš kam. Nečekej, až k tobě zlo přijde.“ To byla velmi moudrá rada.\nAž v Janově. Objevil mě dělník, který kladívkem oťukával každé kolo vozu. Měl jsem na vybranou: buďto utíkat, anebo věřit, že to bude dobrý chlap. Když se mi díval přímo do obličeje, dal jsem si prst na ústa. Nic neřekl, šel dál a já doufal, že mám vyhráno. Ale za chvíli mě vytáhla policie a hned mi dala pouta. A protože jsem měl modré oči a světlé vlasy, hlouček lidí, který se kolem mne utvořil, mi začal nadávat do anglických špionů a plival po mně. A tak mě, jak jsem byl, předvedli před svého šéfa. Byl to elegán s knírkem ve dvouřadovém saku, na kterém měl fašistický odznak. Ale na první pohled jsem poznal, že to není špatný člověk. Anglicky jsem mu odvyprávěl svůj příběh, a tak mi řekl: „My vás pošleme zpět do Prahy, ono to nebude tak zlé.“ To byla pro mne ta nejhorší alternativa: „To prosím nedělejte, to mě raději zastřelte.“ Kupodivu mě chápal. Tak na mě před těmi karabiniéry, kteří nás slyšeli z vedlejší místnosti, začal naoko řvát, že mi ukáže, protože jsem ve státě, který má rád pořádek, a proto zítra budu mít policejní soud. Pak mě konečně osprchovali a hned mě poslali do trestnice. Tři týdny jsem z toho natřásání vlaku čural krev.\nTam jste si odseděl devět měsíců a pak vás poslali do zajateckého tábora...\nTo bylo mé štěstí, protože jsem měl ten průkaz z demobilizace, takže mě brali jako vojáka. Tábor byl v Kalábrii a s přestávkami jsem tam zůstal dva a půl roku. Když to sečtu i s českým vězněním, tak jsem byl celkem kvůli druhé světové válce osm let zavřený.\nZ toho poměrně příjemného vězení jste ale stejně utekl...\nOno to opravdu nebylo tak nepříjemné, to bych lhal. Každý člověk, který tu byl trošku zavřený, fňuká, jak to bylo hrozné. Mně komunisti dali pět a půl roku nucených prací, ale dalo se to přežít. V Kalábrii jsem bydlel v baráku, kde žilo pětatřicet lidí: Poláci, jugoslávští a řečtí partyzáni, Angličané ze severní Afriky, Francouzi... A vedle bydlely ženy, většinou partyzánky, a některé byly velmi krásné. Mým nejlepším přítelem byl Polák Zbygniev Jakoubek. Jako správný Polák byl náruživý katolík a hodný kluk.\nA s tímhle Polákem jste utekli?\nUtekli jsme dvakrát. Jednou nás chytli. Náš kápo byl československý dělostřelecký kapitán, také žid, Michal Adler, a když se dozvěděl, že chceme utéct, řekl mi, ať neblbnu, protože nemám šanci. Já však trval na svém: chtěl jsem přes Švýcarsko do Anglie. On na to: „Oba dva jste idioti. Je tam asi pět průsmyků, ale ty jsou těžce hlídané. Nedostanete se tam. Nedělej mi to!... A je to rozkaz!“ zařval nakonec. Nebylo mu to nic platné. V kanceláři, kde jsem uklízel, se mi podařilo ukrást úřední papír s hlavičkou „Cestovní povolení pro královskou policii“. Dal jsem si tam i razítko a hned se pochlubil Jakoubkovi. Ten falšoval podpis a druhý den jsme zašli ke knězi, který nám dal civilní šaty. A tak jsme utekli. Čekali jsme v noci na nákladní vlak a dorazili jsme až před přístav Taranto. Pak jsme šli pěšky na železniční stanici. Zaplatili jsme, šli do vlaku, ale přišel konduktér, že vlak nemůže kvůli bombardování dál. Museli jsme jít do krytu. Jenže tam stáli dva policajti a žádali dokumenty. Ty jsme pochopitelně neměly a cestovní povolení nestačilo. Takže nás sebrali a odevzdali policejnímu velitelství ve Florencii. Velitel si telefonicky zjistil, že jsme utekli, a pak chtěl hlavně vědět, odkud máme ty civilní šaty. To byl tenkrát zločin. Vymyslel jsem si svou story, ale on ji prokoukl. „Budeme vás muset přiskřípnout,“ řekl. Přinesli kbelík, kde byl ocet. Do něho máčeli zauzlované ručníky, kterými nás pak mlátili přes holá záda. To je velká bolest. Ocet se dostane do pórů a nastává chemická reakce, jako když krájíte cibuli: teče vám z nosu, z očí, neudržíte sliny ani moč. Od té doby nemůžu jíst salát s octem. Dali nás do cely, kde nebyl ani kavalec. V noci si pro mě přišli, při ostrém světle mě zase vyslýchali. Nic jsem neřekl, a tak mě jeden z nich pěstí omráčil. Ráno nás poslali k vojenskému soudu do Palerma na Sicílii, kde jsme byli oba odsouzeni - a při soudu fackováni - k pobytu na trestním ostrově Ústica, kde byl velký hlad. Po deseti měsících jsme vážili trochu nad čtyřicet kilo.\nTam jste se nepokusili o útěk?\nNe. Když jsme to odseděli, dali nás zpět do zajateckého tábora v Kalábrii. Tam jsme dostali tři dny vězení a pak jsme šli do našeho baráku, kde nás čekaly dva talíře s nádherným kouřícím masem. „Sedněte si, volové, a jezte,“ řekl nám Míša Adler. Pak nám prozradili, že ta pochoutka byl pes. Kvůli nám ho zabili.\nA proč jste zase za necelý rok utekli?\nUž jsem tam prostě nevydržel: chtěl jsem na vojnu. Šli jsme na jih, abychom přešli frontu, protože Angličané a Američané přistáli na Sicílii a dost dobře se jim tam dařilo. Utekli jsme bosí, bez košile, pouze jsme vzali z kuchyně nůž a ze skladu sekyru. To byly naše zbraně. Šli jsme po řece, aby nás nevyčuchali psi. Po půl kilometru si Jakoubek nařízl palec. Protože jsme měli chabý imunitní systém, brzo se mu to zanítilo. Za den měl červené štráfy až ke tříslovým žlázám a strašně ho to bolelo. Po cestě jsme kradli nezralé víno a fíky. Jednoho večera jsme stáli v olivovém háji a před námi byl domeček. Jakoubek mi řekl: „Já už nemůžu. Zítra ráno půjdu do toho domu a vzdám se. Ty jdi dál.“ Já na to, že uvidíme. Podíval jsem se na jeho ránu, se kterou se muselo něco udělat. Lehl si na záda a já mu nožem ránu rozřízl. To byl takový tlak, že mu hnis přímo vystříkl a on omdlel. Zatímco spal, celé jsem mu to vymačkal. Ráno jsem se probudil a on už hopsal na patě. Bylo to lepší. Měli jsme hlad, a tak jsme se dohodli, že musíme získat jídlo, třeba i násilím. Tak jsme se dobelhali k domu jako dvě raněné vrány a zabouchali na dveře. Otevřel člověk, který vypadal jako svatý z bible. Já jsem se sekyrou v ruce řekl: „Dej chleba, olivy, vejce a víno!“ Můj „hrozivý“ výstup na něj neudělal velký dojem. Řekl jen: „Všichni jsme děti Ježíše Krista, vstupte.“ To byly zase ty otevřené dveře. Tam jsem pochopil, že to jsou ti chudí, kteří nejvíc dávají.\nJak dlouho jste se tam zdrželi?\nTři hodiny. Snědli jsme osm vajec na oleji s rajčaty a chlebem. Popíjel jsem víno a díval se na dvouhlavňovou brokovnici, která visela na zdi. Zeptal jsem se, jestli by mi ji půjčil, že mu ji, až budu moci, vrátím. On pušku sundal a z druhého pokoje přinesl pásek s patronami. Pak jsme pokračovali dál na jih. Stále jsme neviděli pohyby amerických vojsk, jenom Němce a Italy s tanky a obrněnými vozy - tygry, pantery... Až k večeru jsme zaslechli jiný zvuk motorů a pak i angličtinu. Ukázali jsme se jim. Křičeli na nás: „Pušku na zem a ruce nad hlavu.“ Když jsem řekl „tady Čechoslovák a Polák“, hned se mě zeptali, jestli mám hlad. Dostali jsme čokoládu a cigarety. Vzali nás zpět do tábora, kde si ověřili mou totožnost skrze mého bratra v Oxfordu. Měli jsme volbu: jako bývalí váleční zajatci jsme nemuseli jít na vojnu a mohli jít pracovat na obchodní loď, nebo do nějaké továrny v Anglii. Jakoubek mě nabádal, abychom šli na loď, protože tam se dobře jí. Měl pravdu, ale já chtěl do anglického letectva.\nPušku jste poslali zpátky?\nA jak Jakoubek dopadl?\nPadl při dobývání Monte Casina. Tam je největší polský válečný hřbitov. Navštívil jsem ho a chvíli setrval nad jeho křížkem. Když jsem viděl Spielbergův film Zachraňte vojína Ryana, mohl jsem se identifikovat s tím starým pánem, který na začátku pláče nad hrobem svého kamaráda. Po válce jsem navštívil i Jakoubkovu matku a vyprávěl jí o něm.\nTakže jste se po třech letech konečně dostal do anglického královského letectva...\nByl jsem u 311. anglické bombardovací eskadry jako navigátor střelec.\nJaké bylo cestování v bombardéru?\nJako ve výtahu, který jede do sedmnáctého patra. Výtah se zastaví a vy už máte blbej pocit. A k tomu na vás začínají ze všech stran střílet a vy nemůžete ven. Kdo tvrdí, že se nebál, lže. Jde o to, uvědomit si, že jiní lidé jsou absolutně závislí na tom, co vy uděláte. Každý byl důležitý. Být strachy nečinný nebylo možné. Pilot, se kterým jsem létal - bylo mu dvaatřicet, což byl tenkrát pro mě starý člověk - se vždycky na mě obrátil a ukázal mi, že jsem dobrej. Pro tuhle pochvalu jsem to vlastně dělal.\nOsmdesát sedm procent vaší letky nepřežilo. Jak jste provázeli kamarády na jejich poslední cestě?\nPo oficiálním pohřbu jsme měli takový rituál: jejich věci jsme položili na postel a chodili jsme kolem a každý si vzal něco, co potřeboval - žiletky, cigarety, tužky... Jenom ne peníze a šaty. Vlastně to bylo jako židovský pohřeb. Jak víte, na židovských hrobech jsou kameny. V dávných dobách byli Židé stěhovaví jako Beduíni. Když někdo z nich zemřel, tak ho položili v bílé košilce na zem a celý kmen chodil kolem a každý z nich položil kámen, až tam nakonec vyrostla velká hromada kamenů. To proto, aby na ně nemohla zvířata.\nAle po dvou letech byl konec války a byla tu zase jiná cesta...\nPamatuji si na Churchillův projev v rozhlase, kdy nám oznámil, že je příměří. A my najednou nevěděli, co máme dělat. A když voják nemá co dělat, tak se ožere. Všichni jsem se napili, někdo víc, někdo míň, ale už na nás dotírala myšlenka, co je doma. Dostal jsem dopis od tety z Ameriky: „Jsme rádi, žes to všechno přežil. Teď přijď sem, jsme připraveni ti pomoci.“ Ale to jsem právě nechtěl. Víte, bylo mi sotva čtyřiadvacet let, ale ještě jsem neměl pubertu za sebou. A já se rozhodl, že budu sám v Praze a že si budu moci dělat, co chci. Že budu moci zlobit a že nebude nikdo, kdo mi řekne, že večeře je v osm a já budu muset přijít, protože bych ho nerad zklamal.\nNáš byt, kde byl i náš nábytek, obsadil bývalý soused a nechtěl mě pustit dovnitř. Nikdy jsem ten byt nedostal zpátky. Byl to právník a byl ve straně a navíc seděl v kanceláři primátora Vacka.\nUž jste tenkrát myslel na toho úředníka ministerstva financí, který vás odsoudil k nemilosti?\nCelou dobu jsem myslel na náš rozhovor: „Žid?... Odstup!... Čtyři páry bot, židáku?... Ty nebudeš mít čas odnosit jedny!“ To byl taky jeden z důvodů, proč jsem se vrátil. Hned druhý den jsem to probíral se svým přítelem, pilotem Horáčkem. „Půjdeme potrestat nějaké víno,“ řekl tenkrát. Zašli jsme na Jungmannovo náměstí do sklepní vinárny U Zoufalých, kde naše oko těšily nástěnné malby kyprých rubensovských žen. „Tak Honzo, půjdeš ho zabít, nebo ne?“ Řekl jsem mu, že to mám v úmyslu. „Mám návrh. Objednám čtyři flašky vína a ty jdi a zabij ho. A zabij ho dobře. Až se vrátíš, tak ty láhve potrestáme.“ Šel jsem tedy na úřad, kde ten úředník stále seděl ve stejné kanceláři. Zeptal jsem se ho, jestli si na mě pamatuje. Nepamatoval. Tak jsem mu zopakoval ona slova a dodal, že jsem odnosil šest párů bot a že jsem ho teď přišel zastřelit. Vytáhl jsem revolver a namířil na něj. On jen: „Prosím ne, já mám rodinu.“ A v tu chvíli jako by se vytáhla opona a za ní jsem viděl sám sebe. Říkal jsem si: Co tady děláš? Takovou věc nemůžeš udělat! Ten člověk je bezbrannej, žádnej soud neměl! Je to sice padouch, ale nemáš právo ho zabít! Tohle se odehrálo v několika vteřinách. A protože jsem to považoval za svou slabost, vší silou jsem ho pěstí udeřil do obličeje. Tak jako mně ten italský policajt rozbil nos, tak jsem ho rozbil já jemu. Spadl pod stůl a byl KO. Krvácel... Když jsem odcházel po schodech dolů, zmocnil se mě mystický, ale velmi krásný pocit. Nikdy v životě jsem neměl takový pocit ulehčení jako na těch schodech. Často o tom silném prožitku přemýšlím.\nBylo to odpuštění, nebo jste si uvědomil, že to je definitivní konec války?\nPravdou je, že tímto okamžikem pro mě válka skončila. Odpouštět je obrovsky těžká věc. Já jsem ho nezabil, ale to neznamená, že jsem mu odpustil. V Čapkovi jeden četník říká: „Víte, násilí nedělat je jedna věc, ale odpouštět je druhá věc a velmi často ji musíme přenechat někomu jinému.“ To je věc víry, ale já ji nemám, takže nemohu říci, že jsem to dělal kvůli víře v Boha, ale myslím, že nějak osobně řídil, abych to nedělal. Když jsem se vrátil do vinárny, Horáček se ptal: „Tak co, zabils ho?“ Díval se přitom na mě jako na Ježíška, který přinesl dárky. „Nezabil,“ řekl jsem. „A proč?“ divil se. „Já už o tom nechci mluvit a nebudu o tom mluvit. Pro mě to je hotový.“\nDalší životní cestou je první krok do svazku, v němž slibujete, že budete při sobě celý život stát v dobrém i zlém. Jak jste si vedl?\nMěl jsem tři náběhy na manželství. Dost jsem tady zlobil, byl jsem jako vypuštěný z řetězu. Bylo mnoho příležitostí, a tak jsem málokterou vypustil. Byl jsem tak nezkušený, že jsem si myslel, že pokud je člověk zamilovaný, je to důvod k manželství. A tak jsem dvakrát vlezl do manželství a dvakrát z něho vylezl. Vždycky to byla moje vina.\nAle to třetí se vám mimořádně povedlo...\nSvou nynější ženu jsem poznal v padesátém sedmém roce po návratu z nucených prací. Měl jsem kliku: má žena je nejen hodný, ale i krásný člověk. Tak blbej zas nejsem: když nemusím, tak proč bych si bral ošklivku.\nNemůžeme nezmínit váš pobyt ve vězení... Co vám tahle cesta dala, a co nenávratně vzala?\nTahle cesta mi vzala několik let, ale já si nestěžuju. Nemám rád lidi, kteří mají v sobě sebelítost. Když jsem po roce 1989 potkával Čechy a ptal se jich, jak se mají, dali hlavu smutně na stranu a řekli: „Tak jako ty ne.“ Tuhle ufňukanost a určitou závist nemám rád. Když se ptali mě, jak se mám, odpovídal jsem: „Mám se dobře, ale mám starosti z toho, že jsem unavený po devátém čísle.“\nPo vězení jste zase opustil naši republiku. Jaká to byla cesta?\nJá se dostal ven vlastně přes paní Rooseveltovou. Ale když jsme se rozhodli, nebyla už na živu. Po prvé jsem u ní byl na návštěvě v šedesátém roce. Na její osobní zákrok: byla tenkrát předsedkyní rady školy, kterou vlastnila moje teta, psychoanalytička. Ta ještě za Rakouska-Uherska studovala psychoanalýzu u Sigmunda Freuda. Začátky v Americe pro nás nebyly - až na stesk po domově - těžké. Hned jsem dostal místo na škole a manželka brzo taky. Škola však po pár letech bankrotovala a my jsme z Massachusetts odešli do Arizony, do Červených skal mezi Indiány. Tam jsem v rezervaci dostal místo učitele dějin a tělocviku.\nAle vy jste učil i v Německu...?\nAno. Před válkou i po válce jsem měl velmi špatný postoj k Německu. Všechno, co bylo německé, jsem neměl rád. Ale když jsem byl starší, uvědomil jsem si, že je to obrácený rasismus a že se k tomu musím postavit. V Arizoně byla německá delegace z nejlepší soukromé školy v Německu, která sídlila v zámku u Bodamského jezera a patřila markraběti Bádenskému. A ta mi nabídla, abych u nich učil. Přijal jsem a byl jsem tam s paní celkem pět let.\nA vycházel jste s Němci dobře?\nS mladými studenty i učiteli jsem vycházel velmi dobře, ale nikdy se mi to nepodařilo s lidmi mého věku. Zaplať pánbůh. Jednou se mi stalo, že otec jednoho studenta utrousil antisemitskou poznámku. Já jsem ho setřel a vyhodil. On si šel hned stěžovat řediteli. Před obědem jsme stáli v dlouhé chodbě a čekali jsme, až se otevře rytířský sál, kde se obědvalo. V té chvíli ke mně přistoupil ředitel a poznamenal: „Pane Wienere, v těchto věcech jste příliš citlivý.“ Řekl jsem mu: „Pane řediteli, vy nemáte vůbec právo mluvit o těchto věcech, protože vám se nikdy nic takového nestalo. Já tuhle vaši větu odmítám.“ On mi dal výpověď. Já ho zažaloval a markrabí, kterému to všechno patřilo, stál za mnou. Ředitel to pochopitelně prohrál. Ani před soudkyní se neudržel: „Tak jak dlouho chcete tady v Německu být? Až zemřete, nebo co?“ Ona ho napomenula a druhý den jsme si šli pro rozsudek. Řekla mi: „Můžete tady zůstat, jak dlouho chcete. Chcete tady zemřít, jak tady naznačil pan ředitel?... Můžete. Pokud ne, musí vám škola vyplatit padesát tisíc marek odškodného.“ Tak se také stalo a my se v roce 1985 vrátili do Ameriky. Víte, já nejsem posera a nenechám si něco jen tak líbit.\nJak jste pak v Americe sháněl práci?\nNějakou dobu jsem nemohl najít místo, musel jsem začínat znovu. Nebylo to lehké. A tak jsem pracoval fyzicky: krmil jsem bizony. To bylo poměrně nebezpečné.\nTo už máte přece nárok na důchod.\nMám, ale mě má práce stále baví.\n(Pan Wiener to nerad přiznává, ale manželka mi vysvětluje, že z jeho důchodu by nemohli vyžít, a tak je vlastně stále nucen pracovat: „Baví nás to, ale na druhou stranu máme hypotéku... V Americe si nemohu dovolit platit ani zdravotní pojištění,“ dodává.)\nPak jsem vydal knihu o atentátu na Heydricha a opět jsem učil. Dokonce na jedné z nejstarších škol, a to ve Williams College. Nakonec jsem dostal místo v lázních, kde jsem s manželkou působil jako horský vůdce. Bral jsem turisty na delší túry k velkým jezerům. A tam mě zastihla listopadová revoluce. Hned jsem si vzal dovolenou a jel do Československa.\nNádherný. Šel jsem hned ke Špalíčku, kde sídlilo Občanské fórum s prezidentem Havlem, a nabízel jsem své služby: „Udělám všechno, abych vám trochu pomohl. Můžu stěhovat nábytek, můžu překládat nebo mít nějaké přednášky o emigraci.“ Tak jsem s Lubošem Dobrovským stěhoval nábytek.\nNabízeli vám pak nějakou funkci?\nNenabízeli, ale já bych ji ani nevzal. Já jsem byl rád v Americe. To nejkrásnější, co se teď po pádu komunismu stalo, je vzájemná výměna mladých studentů.\nNa které se i vy podílíte...\nAno a velmi mě to těší. Je to pro mě zase nový život. Já jsem vděčný, že tu můžu pracovat a že tu nejsem jako turista.\nV čem spočívá vaše výuka?\nJmenuje se to moderní dějiny střední Evropy a podtitul zní - identifikace s dějinami. Pro studenty je velmi přínosné, když se mohou přímo na místě identifikovat s prostředím. Vyprávím jim svůj příběh jako vám, ale po těch místech je osobně provázím... Terezín, Lidice, Dubrovnik, Ljubljana, ale také děláme výlety do Ukrajiny, Albánie nebo do Budapešti. Nečerpají látku jenom z učebnic jako třeba na bostonské univerzitě, tady získávají autentický prožitek.\nPřed rokem jste prodělal mozkovou příhodu. Přiznám se, že už jsem nevěřil, že budete znovu učit...\nTa pepka mě klepla právě kvůli dokumentu Bojovník, který se promítal na festivalu v Karlových Varech. Byl jsem ve strašném stresu a z toho jsem to měl. Neustálé rozhovory, dusno... I ta přítomnost Arnošta mě iritovala\nTen americký dokument je fascinující. U vás mě zarážela ta bojovná nesmiřitelnost: zatímco vy jste seděl ve vězení, Arnošt Lustig si jako člen strany a redaktor Mladého světa užíval relativně svobodného života. Máte dojem, že je to jednoznačně odsouzeníhodné, jak jste v dokumentu naznačoval?\n(chvíli mlčí) Nejsem soudce, nechci odsoudit člověka, a už vůbec ne člověka, jakým je Arnošt Lustig, protože napsal několik citlivých a dobrých knih o tom, co nikdo jiný tak krásně nenapsal. Nemám právo ho soudit: nikdy jsem nebyl tak závislý na nacistické brutalitě jako on, když byl dítě. Mám ho docela rád. Myslím, že člověk, který prošel peklem Osvětimi, má právo říct větu, kterou řekl v tom filmu: „Člověk se nenarodí kvůli tomu, jako Wiener, aby pořád bojoval, ale aby měl zajímavý a co možná nejpohodlnější život.“\nJednu změnu na vás teď cítím: už nemáte v sobě tu nesmiřitelnost, jaká byla patrná z toho filmu...\nJedno indiánské pořekadlo zní - nelechtej chřestýše bosou nohou. Arnošt to několikrát udělal. Například když mi tvrdil, že jsem toho kolaborantského úředníka měl zastřelit, a nenechat ho žít, protože ten člověk se stal komunistou. A v tom jsem vybouchl: „Ty vůbec nemáš právo tohle říct, ty jsi byl ve stejném klubu vrahů, jako ten člověk! I když z jiných důvodů!“\nMáte v sobě stále povahu bojovníka. Je to tím, že vás vychovala válka, anebo si myslíte, že každá doba potřebuje bojovníky s nekompromisními postoji?\nMyslím, že každá doba potřebuje člověka, který se dokáže postavit proti zlu. I když moje bojovnost mi byla dána geneticky. To, že můj otec spáchal sebevraždu, nebyla zbabělost.\nVáš americký prezident vystupuje také jako rozený bojovník. Ale též je o něm známé, že je to americký prezident s nejnižším IQ. Jak se vy díváte na válku s Irákem.\nBusch oproti mně nikdy ve válce nebyl. On se tváří jenom jako bojovník. Saddám Husajn je terorista - zaplynoval Kurdy, útočil na Írán, poslal rakety do Izraele - ale myslím si, že USA mohou válčit jen se schválením Rady bezpečnosti OSN.\nŘekněte mi, může být válka fascinující?\nJe fascinující, ale ne kvůli kráse, ale kvůli kamarádství, které se tam rozvine, a kvůli lásce k vlasti, kterou tam získáte. A všechny ty těžkosti, které jsou s tím spojené, je člověk schopen ve válce překlenout. Fascinující také je, když se díváte na lidi, kteří nemají v hlavě nic jiného, než že v pátek pojedou na chatu. A když přijdou těžké doby, jsou s takovou povahou často v prdeli.\nJste připraven i na tu finální cestu, nebo o ní odmítáte uvažovat, protože vám už nic zajímavého nenabízí?\nKaždý člověk o smrti přemýšlí, protože ví, že ona je na jeho cestě konečná. Mě život velmi těší, takže se na poslední cestu moc netěším. Jak už jsem řekl, víru se nelze naučit a já ji v sobě nemám. Ale nemyslím si, že jsem kvůli tomu ohromný a chytrý člověk, protože jsem to všechno prohlédl. Já bych rád víru v sobě měl, ale není mi to dáno.\nVy jste jako žid vlastně prodělal ten správný obřad teprve nedávno...\nAno. Ve svých sedmdesáti pěti letech jsem šel na židovské bar-micva, což je jako biřmování. Barmicvování se běžně dělá ve třinácti letech. A když mně táta řekl, že už je čas se učit u rabína, tak jsem odmítal; raději jsem hrál fotbal. Tady to proběhlo u rabína Karola Sidona, ale v Americe jsem se to musel naučit u jiného rabína. Bylo to nádherné: doplnil jsem článek, který mi v řetězu scházel, ale to nemá s vírou nic společného. Udělal jsem to hlavně kvůli tátovi.\nNedávali vám ostatní židé najevo, že nejste tak úplně košer, když vám chybí víra?\nJe velmi málo židů, kteří nemají pochybnosti v Pána Boha. Málo. Po těch zkušenostech... Kde byl Pán Bůh?... Možná si dal šlofíka. Taky na něho doléhá stáří.\nPlk. v. v. Jan Wiener (26. 5. 1920) se narodil českým rodičům v Hamburku. V roce 1933 se stěhuje do Prahy, kde dokončuje německé státní gymnázium ve Štěpánské. Byt jeho rodičů navštěvuje pražská židovská bohéma: k jeho nelibosti ho za uši tahal např. světoznámý spisovatel Franz Werfel. V roce 1938 je nucen utéci před nacisty do Jugoslávie, kde žije jeho otec. Ten spáchá sebevraždu a Jan před Němci utíká do Itálie, kde končí v zajateckém táboře. Po dvou letech se mu konečně podaří uprchnout a dostává se do vytoužené Velké Británie, kde nastoupí jako navigátor do RAF. Po válce je uvězněn za protilidový postoj a protistátní činnost a pět let tráví na nucených pracích (1950-55). V roce 1962 emigruje do Spojených států. Pracuje tu jako univerzitní profesor, turistický průvodce, ale i jako krmič bizonů. Mezitím pět let přednášel na soukromé škole v Německu (1980-85). Po listopadu 1989 se vrací do Prahy. Střídavě žije v Massachusetts a v Praze. Dodnes zde působí na Filozofické fakultě jako profesor: americké studenty učí dějiny střední Evropy. Je nositelem mnoha vyznamenání: válečný kříž, medaile Za chrabrost, medaile Za zásluhy 1. st., Československá medaile druhého odboje a několik britských vyznamenání.


První zprávy - Domácí - WP: Rozhovory s Tálibánem připomínají porážku ve Vietnamu!\nWP: Rozhovory s Tálibánem připomínají porážku ve Vietnamu!\nSoučasná jednání USA s Tálibánem připomínají Pařížskou mírovou dohodu, která ukončila vietnamskou válku, napsal v článku pro Washington Post bývalý velvyslanec USA v Afghánistánu Ryan Crocker.\n1. února 2019 - 11:04\n„Tehdy, jako nyní, bylo jasné, že tím, že si sedáme k jednacímu stolu, se vzdáváme," zdůraznil autor článku.\nSpojené státy v současné době jedná s Talibanem, uvedl Ryan Crocker. V pondělí byla oznámena rámcová dohoda vyzývající k příměří, což by mohlo vést k úplnému stažení amerických jednotek z Afghánistánu. Současně se Tálibán zavazuje, že nebude hostit teroristické organizace, které by mohly ohrozit bezpečnost Spojených států.\nJinými slovy, Tálibán slibuje, že se nebudou opakovat útoky z 11. září 2001.\nTato rámcová dohoda, jak autor poznamenal, byla dosažena bez účasti afghánské vlády. Talibán i nadále tvrdí, že odmítá jednat s vládou, protože ji považuje za „nelegitimní loutku americké okupace".\n„Tím, že souhlasíme s touto žádostí Tálibánu, popíráme legitimitu vlády, o které deklarujeme naši podporu," zdůraznil Crocker.\nPodle něj se současný proces jednání, bohužel, podobá Pařížské mírové dohodě během války ve Vietnamu.\n„Tehdy, jako nyní, bylo jasné, že když se posadíme na vyjednávací stůl, vzdáme se: prostě jsme diskutovali o podmínkách naší kapitulace," podtrhl bývalý velvyslanec.\nAutor je přesvědčen, že Tálibán přijme řadu závazků, protože ví, že když Američané odjedou a skupina se vrátí, Spojené státy nebudou mít žádnou možnost, jak donutit Tálibán k plnění těchto povinností.\nRyan Crocker se domnívá, že by se tomu nemělo dojít. Spojené státy mohou oznámit, že jednání nepřekračí rámcovou dohodu, pokud nebude afghánská vláda plně zapojena do procesu vyjednávání. Americká strana podle autora může také prohlásit, že její armáda zůstane v Afghánistánu tak dlouho, jak dlouho bude současná vláda chtít, protože bude bránit nejen zájmy národní bezpečnosti USA, ale také klíčové hodnoty, jako jsou práva afghánských žen.\n„Prezident Barack Obama v Iráku prokázal, že Spojené státy nemohou válku ukončit vlastních sil sil - bojový prostor prostě získají naši protivníci. V Afghánistánu má prezident Trump na výběr. Může následovat Obamův příklad a ponechat zemi Talibánu nebo dokázat, že Spojené státy mají zájmy, hodnoty a spojence a že to vše budou bránit," shrnul bývalý americký velvyslanec v Afghánistánu svůj článek pro The Washington Post. Ryan Crocker.\nSkutečností ovšem je, že americké síly, které vedou v Afghánistánu vůbec nejdelší válku Spojench států, nehledě na to, že na ni vynaložily milardy dolarů, prohrávají. A samotný Washington zabředl do slepé uličky a nyní hledá východisko, jak by z této situace vyvázl bez velkých ztrát.