E-republika | Svět nadbytku a hojnosti\npráce kapitalismus rovnost kasty třídy elity potraviny madeleine albrightová andrej sacharov\nAutor: Jan Kadubec\t- Zveřejněno 05.08.2012 18:13 - (6313 Návštěv)\nProč člověk vůbec pracuje? Odpověď zní asi takto: musí si vydělat prací peníze na jídlo, na střechu nad hlavou, na nějaké to ošacení a obutí a na občasné alkoholické povyražení (pivo, víno, kořalička) - no a to je tak vlastně vše. Ale totéž měly a mají primitivní národy také a bez práce. Vždyť nějakou tu chatrč, aby na ně nepršelo a nebylo jim zima, si kolektivně a svépomocně postavili, jídlo si většinou našli bezproblémově ve svém okolí, případně si i něco vypěstovali či nějakou tu zvířenu vychovali, ošacení a obutí zvládli také bezproblémově a opojné prostředky znali a umí vyrábět odedávna, dokonce ani se sexem neměli problémy, neb neznali ještě křesťanství (byli to holt barbaři a primitivové).\nProč jsme, teda proč naši předkové, začali tvořit civilizaci? Nebyl to omyl a není to slepá cesta? Cesta do nikam?\nU lovců a sběračů žádný dlouhodobý nadbytek nemohl vzniknout, vše se okamžitě spotřebovalo. Všichni členové tlupy se společně podíleli na sběru a lovu. Můžeme to ale nazvat prací? Asi těžko. To je jako bychom tvrdili, že například mravenci, včely, vlaštovky a vlčí smečky pracují.\nCo je to vlastně práce? Už ve staré antice tvrdili, že ten, kdo pracuje za mzdu, je otrok. Mezi takovým manažerem se stotisícovým platem a kopáčem s desetitisícovým platem není rozdíl - oba pracují za mzdu. Akorát jeden otrok má moc peněz a druhý otrok má málo peněz. (Bondy: Vysocí manažeři si neuvědomují, že jsou jen tažní voli jim nepatřících povozů, které není pro kočího problém kdykoliv utratit.)\nV takové tlupě cromaňonců sice už měli nějakého toho šamana, který nechodil lovit ani sbírat, ale zato po večerech hrával u ohně pantomimu a všelijaké divadýlko, tancem přivolával či odvolával déšť, měl určité felčarské schopnosti, dovedl spravit vykloubené rameno, uměl uvařit nějaký léčivý lektvar či opojný nápoj a podobně, takže mu členové tlupy ochotně, dobrovolně a rádi předávali ty nejlepší kousky masa a jedlých kořínků a rostlin a vůbec mu nezáviděli to jeho „nicnedělání“, naopak, byli moc rádi, že ho mají, divadélku se zasmáli, zatančili si, opojné nápoje popili - co jim scházelo? Šamana měli v úctě, protože takové schopnosti každý neměl.\nVšechna ta trápení a nespravedlnosti vlastně začaly neolitickou revolucí, tedy vznikem zemědělství, kdy začaly vznikat přebytky nejen potravin, ale i textilií, nástrojů a stavebních materiálů. Mohlo se bezproblémově začít žít ve společnosti nadbytku, ve společnosti hojnosti. Proč ale taková společnost nevznikla? V čem je ten zádrhel? V zemědělské společnosti, kdy tlupa už vytvořila vesnici, a kdy šaman se dal dohromady s náčelníkem, tož ti dva výtečníci zjistili, že se mohou mít dobře, aniž by sáhli na práci. Tady je to jádro pudla.\nNo a jak se zemědělství rozvíjelo, šaman si k sobě přibral celou rodinu a příbuzenstvo a náčelník udělal totéž. No a vznikla třída (kasta) šamanů-kněží a třída (kasta) náčelníků-králů, šlechty a vojáků. (Komu vadí pojem třída či kasta, může si místo toho dát zájmová skupina, jak radil president Klaus: Třídy přece neexistují, existují pouze zájmové skupiny.) Aby nastalou situaci nějak zdůvodnili, začali přesvědčivě tvrdit: My se musíme starat o vaši duši, neboť duše je ta nejdůležitější věc v životě, je přímo naší povinností ochraňovat vaši duši před věčným zatracením, a to je práce na plný úvazek, takže nás musíte nejen živit, ale poskytovat i prostředky umožňující naši bohumilou a bohulibou činnost. A ti druzí tvrdili: My se zase postaráme o vaši ochranu, budeme chránit váš majetek, aby vám ho ti ze sousední dědiny neukradli, a to je také velice zodpovědná a velice důležitá záležitost, a tudíž nás za tu ochranu musíte živit a poskytovat prostředky na naše veledůležité poslání.\nNo a začalo se s vybíráním daní a desátků a daně z hlavy a mimořádných daní, a daní z oken a daní z komínů a v Rusku dokonce i daň z plnovousu. Takže šlechta a duchovenstvo daně vybírala, šlechta a duchovenstvo daně samozřejmě neplatila! No a takhle to funguje podnes. Vidíme, že dnešní evropské vlády provádí to samé! Bohatí přece nebudou platit daně, bohatí budou tak jako vždy daně vybírat, jinak řečeno - vezmou si je už hotové ze státem vybraných daní-ze státního rozpočtu. Je to snazší a není to tak okaté.\nSice nějací naivní filosofové a utopisté v Paříži vznesli požadavek, aby daně platili všichni, když už je ta svoboda a rovnost. Chtěli dokonce uzákonit (ta hrůza a opovážlivost!) v roce 1789 až 1794, aby i šlechta a duchovenstvo daně platily - samozřejmě nic z toho nebylo. Podnikatelé a šlechta se dali dohromady - to by přece byli na hlavu padlí, aby začali platit daně. A že jsme se dali na cestu směrem k feudalismu, mi připomíná současné pojmenování podnikatelů - novodobá šlechta. A také dnes už běžná odpověď na otázku - A tož kam jdeš? - už se neřekne otráveně: „Ále, zase do práce,“ ale říká se taky otráveně: „Ále, musím na panské.“ A že tento nastoupený směr obyvatelstvo docela podporuje, dokladuje i volba knížete v nedávných volbách do vlády. Ano, je nastoupena cesta směrem do zmodernizovaného feudalismu. Tehdy každý věděl, kam přesně patří, kam se má zařadit, jaké je jeho místo ve společnosti, jaké má daňové povinnosti, a také věděl, že rozhodování o chodu státu je nutno přenechat vzdělaným elitám se šlechtickým nebo i jiným titulem - a ví to každý i dnes.\nShrňme to: práce je to, co člověk musí dělat z donucení a za mzdu, a je jedno zdali v kanceláři či uranových dolech. A co třeba takový umělec, filosof, teolog, sportovec, bavič... ti také pracují? Abélard vyřvával v klášteře, že on také přece pracuje - on píše teologické traktáty. Vykonával šaman práci? Pokud takovou činnost obyvatelstvo požaduje, nic proti tomu, společnost je snadno a rádo bude živit, a je lhostejné, zdali to budeme nazývat práce nebo zajímavé zaměstnání nebo užitečná činnost či zájmová aktivita a podobně. Pokud bude člověk vykonávat jakoukoliv činnost s chutí, zanícením a radostí, a obyvatelstvo bude ochotno to finančně ohodnotit, tak to bych považoval za „osvobozenou“ práci. Kolik lidí má ovšem takovou „práci“?\nA tak společnost nadbytku a hojnosti nevznikla, protože nepracující šamani a náčelníci a jejich družiny si přivlastnili veškeré přebytky pro sebe, a těm ostatním pracujícím ponechali pouze to nejnutnější k přežití. A tyhle dobrovolně povinně vybírané příspěvky použili na vytvoření vlastního přepychu a k produkci velkého množství nepotřebných a k ničemu vhodných zbytečností.\nV některých oblastech světa sice jakési společnosti nadbytku a hojnosti fungovaly, ale historici o nich toho moc neví. Že by záměrně a schválně? Je to pro ně navíc docela nezajímavé téma - nejsou tam žádní králové a knížata, žádní kardinálové a biskupové, dokonce ani žádní generálové a důstojníci, žádné vraždy ve velkém, žádné harémy, žádné monumentální gigantické k ničemu nepotřebné stavby, skoro žádné umění… tak co s takovou společností? To by byla velice nudná historie a nikdo by si takovou knížku ani nekoupil.\nTak se třeba nedovíme skoro nic o civilizaci Mohendžodáro a Harappa (obyvatelé tmavší pleti), kde archeologové nenalezli žádný chrám, minaret, ni kostelíček, žádné přepychové paláce, žádné zbraně, město bez obranných hradeb, nýbrž uviděli skoro stotisícová města postavená jako naše paneláky, stejnotvárné jakoby podle jednoho vzoru stavěné byty, ale s koupelnou, tekoucí vodou, splachovacím záchodem, městskou kanalizací, městským koupalištěm, dlážděnými ulicemi, taková skoro rovnostářská společnost trvající mnohem déle než ta naše evropská. Tohle uvádím jenom proto, abych ukázal, že jakž takž rovnostářská, nenáboženská a mírumilovná neválečnická společnost může existovat i dnes, když už kdysi dávno docela dobře a velice úspěšně fungovala (obchodovala třeba se Sumery). Také říše Inků bývala docela rovnostářská, a kdoví, jak by se vyvíjela, kdyby měla dostatek času na rozvoj a nebyla brutálně vyvrácena barbary stejně jako ta u řeky Hindus.\nSpolečnost nadbytku a hojnosti prý nemůže existovat, tvrdí nám často velmi učení mužové a ženy. Prý je nás velice moc a neuživíme se, prostě je a bude nedostatek potravin. To pronášel už před několika stoletími Malthus. Dnes dokonce občas čtu, jak prý nejmocnější mužové planety (jsou tam mezi nimi kupodivu i ženy) plánují umenšit počty obyvatel, prý jim stačí pouze půl miliardy otroků místo dnešních sedmi miliard. Není to nijak moc originální myšlenka, to při lidových bouřích v Maroku let osmdesátých pohrozil král Hassan II. svým občanům vyvražďováním slovy: „Spokojím se s třetinou obyvatelstva…“ No a to Hasan II. není nějaký ojedinělý případ, takových vládců, kteří to oproti Hassanovi i uskutečnili, nalezneme v historii spoustu. Neprohlašovali to ovšem tak otevřeně jako Hassan, tvrdili naopak, že zavádí demokracii, svobodu a bratrství.\nTak jak je to s těmi potravinami? Fakt je jich málo? Kdepak! Je jich nadbytek, ostatně vždycky jich byl nadbytek. Že je jich málo, je podvodný trik vládnoucích - a my tomu dokonce věříme.\nJak jich může být málo, když se obilí pálí v kotelnách elektráren, dříve se obilí a rýže sypala do moře, z kukuřice se dělá biolíh do aut - no a lidi hladoví. Není to nějak divné? Je fakt málo potravin, když státy platí zemědělcům, aby obilí neseli a pole raději zatravňovali? Nejsou a nebudou potraviny, to je tvrzení podobné jako kdybych stál u moře a tvrdil, že je a bude málo vody a nebude jí. Na zemi dnes žije kolem sedmi miliard lidí, a já jsem přesvědčen, že není a nebude problémem uživit jich nejen dvakrát tolik, tedy 14 miliard, ale i desetkrát tolik! Někdo může namítnout - ale vždyť hladomory jsou faktem, co Ukrajina? Co čínská kulturní revoluce? Co severní Korea? Co Etiopie? a tak podobně… V době hladomoru na Ukrajině Sovětský svaz vyvážel do ciziny obilí, v době hladomoru v Číně nebyl problém přesunout rýži z oblastí nadbytku úrody do ohrožených oblastí… Mám takové neblahé tušení, že hladomory se vyvolávají záměrně a plánovitě, abychom uvěřili oné lži o nedostatku a vzácnosti potravin. Nebo jsou vyvolány jen tak z rozmaru vládnoucích? Copak následující věta to nepotvrzuje? Když bývalá ministryně zahraničních věcí USA dostala v televizním rozhovoru otázku, zda bylo vskutku nutné uvalit embargo na nějaký ten lotrovský stát, když v důsledku toho zemřelo na půl milionu dětí, odpověděla Krvavá Madla: „Bylo to rozhodnutí těžké, ale stálo to za to, je to přijatelná cena.“ Přitom samotná Madeleine Albrightová je matkou tří dětí! Je to naprosto neuvěřitelně zrůdné. Nebo vám tato zvrhlost připadá normální?\nObiloviny byly během těch tisíciletí vyšlechtěny z planě rostoucích trav, tedy byly geneticky upraveny. Nechápu proč a kdo má zájem na tom, aby se dnes geneticky upravené obiloviny neměly využívat. Logicky dovedeno do důsledků - to se máme vrátit k původním planě rostoucím travám? Jsem naprosto přesvědčený, že motoru v autě vůbec nevadí, že jezdí na biolíh z geneticky modifikované kukuřice nebo obilí, stejně tak to nevadí našemu zažívacímu traktu. Podobně je to s „geneticky“ upravenými zvířaty. Nikomu přitom vůbec nevadí geneticky upravená plemena psů, někdy přímo znetvořená. Skoro každý si pochutnává na kuřecím masu a přitom ví, že to kuře je geneticky upravené tak, aby vyrostlo za 40 dnů, přitom „normální“ doba růstu je nejméně rok. Podobně je to s vepřovým a hovězím. Jogurty, sýry a vůbec mléčné výrobky jsou od krav, které dávají denně 30 litrů mléka. Když před pár stoletími dala kráva pět litrů mléka denně, bylo to vynikající. Dnes to už přece není kráva, to je mechanismus, či stroj na výrobu mléka.\nS tím pojídáním masa je to stejně nějaké zvláštní a podivné.\nOchránci zvířat, hlavně nudící se celebritky, prohlašují, že velice velmi milují zvířátka a zakládají všelijaká sdružení na jejich ochranu. Jsou přitom velice nelogičtí - litují zvířátka a v televizi ukazují, jak moc trpí delfín, chycený rybáři sardinek do jejich sítí, ale ony sardinky nelituje nikdo, dokonce jim nevadí, že se semelou na krmivo pro prasata. Zabíjení zvířat jim vadí, ale zabíjení lidí jim nevadí, no není to zvrácenost? Kdyby raději dali tu energii, co vyplýtvají na ochranu motýlků a žabiček, směrem na ochranu lidí… to je holt vůbec nenapadne. Nedávno moje vnučka viděla video záběry z košer jatek a byla otřesena a přestala jíst maso, i mně ty docela drastické záběry zabíjení nebyly nějak příjemné, ale maso přesto jím.\nNechápu, proč biologové-vědci už dávno nevyřešili průmyslovou výrobu masa a vůbec potravin. Vzpomínám si, že jsme jako študentíci někdy kolem roku 1958 pěstovali v Petriho miskách vlastní kůži. Do živného roztoku jsme odškrábli pár buněk kůže a pozorovali pod mikroskopem, co se bude dít - buňky kůže se množily geometrickou řadou. Však tato metodu používají už běžně lékaři při transplantacích při nahrazování spálené kůže, komerční využití je také normální v oboru plastické chirurgie, běžně se vypěstuje kůže a potom voperuje.\nPřed rokem či dvěma pořádali v Praze nějací umělci zajímavý hépening, ten ale prošel bez většího zájmu, holt pošahaní umělci provádí hépening beze smyslu, umělci blbnou jak obvykle, žádné komentáře v tisku ani v televizi, prošlo to jako něco nezajímavého.\nDle mne to ale byla nadmíru důležitá a nadmíru významná, převratná událost!\nUmělci totiž vypěstovali (asi také v Petriho miskách) buněčnou tkáň ze svých svalů, a jakmile toho masa bylo za 14 dnů dostatek, usmažili si z toho řízek. Sranda veliká - umělci jedli sami sebe! Ti lidožrouti pojídali sebe sama! Představme si, že si doma či v nějaké kůlničce vypěstujeme kilogramy a kilogramy svého vlastního masa a pojídáme pak sami sebe. Ještě zajímavější by bylo pojídat maso manželky či manžela či milenky, či příjemné (nebo i nepříjemné) sousedky, souseda. Sežeru tě láskou (nenávistí) může být dnes už skutečností!\nLétáme na Měsíc, ale ani primitivní fotosyntézu nedokážeme napodobit. Více než polovina všech vědců v našem světě se zabývá vymýšlením stále dokonalejších zbraní na vraždění lidí. Kdyby se tyhle kapacity vrhly na fotosyntézu a na výrobu potravin, bylo by to určitě záslužné, ale takhle? Podílet se na vraždění? To nemají ani žádné morální zábrany? Když to snadno předvedou a dokáží s vědou nic společného nemající umělci, tak pro univerzitní vědecký výzkum je to nemožné? Proč by se nemohla tímto způsobem v nějaké hale pěstovat kuřecí prsíčka, v jiné vepřová kotleta, v další hovězí, skopové či rybí maso pro celá města?\nJe sice faktem, že potom by zemědělci neměli co na práci, zkrachovali by, jatka by zmizela, kdo by chtěl, vyráběl by si dokonce maso doma a to jakéhokoliv druhu a v jakémkoliv množství. Fantasmagorie? Nikoliv, docela reálná možnost. Dokonce v oboru cukrovarnictví to už funguje. Ze škrobu a celulózy (dříve nazývaná buničina) se za pomocí enzymů vyrábí průmyslově cukr, prý až polovina světové produkce cukru je vyráběna tímto způsobem. Řepa-cukrovka se u nás vlastně už ani nepěstuje a cukrovary zejí prázdnotou.\nProč není zájem, aby bylo lidstvo nasyceno? No, každý normální člověk by logicky přestal chodit do práce, nač by tam chodil, když si potravu vypěstuje doma ve špajzce? Kdyby bylo dostatek potravin, lidé by přestali makat a začali by filosofovat, zabývat se uměním, sportem, teologií, rozšiřováním sbírky pivních etiket, astrologií, chiromantií, alchymií, ontologií, metafyzikou, někteří i vědou o vědě a metafyzikou o metafyzice, mnozí patafyzikou (Bůh je dotykový bod nuly s nekonečnem-Jarry), psali by metatexty o metatextech ala Matonoha, pořádali by výlety do nadvědomí a podvědomí a vesele by iracionalizovali za pomocí drog, někteří by to zkoušeli za pomocí alkoholu… ój, to by vzniklo na světě neuvěřitelné množství překrásných a možná i geniálních výkonů, těch supergeniálních myšlenek co by vzniklo…\nSacharov Andrej, nositel Nobelovy ceny míru, měl vynikající myšlenku na ukončení zbrojení, kterou navrhoval Chruščevovi, ten ji ovšem odmítl uskutečnit. Sacharov navrhl dát všechny atomovky na nějaký vyřazený křižník, a kdyby nás, Nikito Sergejeviči, někdo chtěl napadnout, prohlásíme, že to necháme všechno vybuchnout, tím zmizí život na celé planetě, takže nikdo nikdy se za této situace nás neodváží napadnout. Neměl ten Sacharov pravdu? A aby účinek byl ještě dokonalejší, mohly by se ty bomby umístit na nádvoří nějakých atomových elektráren, to by byla jistota definitivního konce a zániku civilizace (ostatně, všiml by si toho či zaregistroval by to Vesmír?). Teprve po několika tisíciletích by třeba možná vznikla nějaká ta améba a život by mohl začít znova. Tu myšlenku Sacharova ovšem beru, jsem pro, aby každý stát měl takové množství atomovek, které dokáží zničit život na planetě. Použil by to někdo? Kdo by chtěl spáchat sebevraždu? Jedině snad nějaký cvok. Muselo by to být ovšem nějakým způsobem ošetřeno - třeba OSN by mohla jako jediná dát svolení k výbuchu. No a za této situace by jakékoliv zbrojení ztratilo smysl, mohly by se zrušit všechny zbrojovky a vůbec celý vojensko průmyslový komplex na celém světě. Nikdo by se neodvážil vojensky zaútočit na jiný stát. Pohádka, co? Fantasie? Ale přece uskutečnitelná!\nCo vlastně vyrábí průmysl? Z více než 50 % jsou to zbraně určené na vraždění obyvatel, další čtvrtina průmyslu vyrábí věci nepotřebné, které reklama vnucuje obyvatelům, jsou to naprosté zbytečnosti k životu nepotřebné. Snad jen poslední čtvrtinka průmyslu vyrábí věci potřebné k životu. A to vše se navíc vždy ve válkách zničí, aby se mohlo vyrábět znovu a dál a dál. K čemu to je? Jistě, armáda je docela přínosná, či bývala (ale je i dnes!), to se obsadí sousední či vzdálenější země a vykrade se - ovšem kdo si přisvojí to nakradené? V antické době byl takový nepsaný(?) zákon, že polovina kořisti patřila césarovi, čtvrtinu lupu si rozdělili generálové a o poslední čtvrtinu se podělily tisícovky žoldáků - zajisté na ně toho moc nezbylo, ale přece jen cosi. Změnilo se něco od té doby? Dříve bývalo otevřeně ministerstvo války, dnes, aby se to zamlžilo, se to samé nazývá ministerstvem obrany! K smíchu!\nVšude ve všech státech Evropy slyšíme od politických stran: zařídíme tolik a tolik pracovních míst, zvýšíme zaměstnanost. A přitom vlády zvyšují odchod do důchodu málem na 70 let. Logické by přece bylo snížit roky odchodu do důchodu a ne je zvýšit. Pokud snížíme odchod do důchodu třeba na 55 let, zmenšíme počty nezaměstnaných, pokud zvýšíme odchod do důchodu na 65 let, zvýšíme přece počty nezaměstnaných. Ale co budou ti noví zaměstnaní vyrábět, když ani ti dnešní už nemají a neví co vyrábět? Slibují, že zaměstnají x lidí, ale kde? Nahnat je do zemědělství? Jistě, to by bylo výborné řešení, dát jim do rukou rýče a motyky ala Pol Pot (ví dnes vůbec někdo, jak vypadá rýč a motyka, a co to je a k čemu to je?). Jenže dnes obdělává tisíc hektarů pouhých deset lidí a ti ještě přes zimu jsou vedeni na pracáku. Před pár staletími (a někde ještě i před pár desetiletími) pracovalo v zemědělství 95 % obyvatel, dnes pouhá dvě procenta a snadno uživí oněch 98 procent lidí mimo zemědělství, produktivita a efektivita je neuvěřitelná. Totéž se začíná prosazovat v průmyslu, průmysl už dělníky nepotřebuje skoro stejně jako to zemědělství. Takže strany slibující pracovní místa nestydatě lžou! Měly by se spíše zajímat otázkou a problémem, co s nimi? Prý mají řešení - vylikvidovat. Známe to z minulosti, takové metody byly už použity. Prý vzniká společnost služeb-to si mají lidi navzájem stříhat vlasy nebo si vzájemně půjčovat peníze?\nAle vždyť většina obyvatel toho zase nějak moc nechce, ba dokonce kvůli tomu, aby se jakž takž nasytila, je ochotna pracovat na to, aby jejich zaměstnavatel (stát, nějaká korporace či akciová společnost ba i kamarád podnikatel) měl zisk. No, ale když pracuje a nestačí to ani na základní potřeby, nezbývá než sáhnout k násilí. Vzniknou bouře, ty jsou zajisté vždycky snadno potlačeny, protože policie a armáda je tvořena dětmi těch ožebračených, a nechtějí dopadnout jako jejich rodiče, proto je raději zmlátí. Ještě se nikdy v historii nestalo, aby bohatí prohráli, mají to holt perfektně zajištěné, přitom jsou všeobecně známy principy toho, jak ta jejich moc funguje, a nikdo z nás do toho soustrojí nevhodí ani zrníčko písku!\nSamozřejmě každý hladový člověk bude pracovat za co nejnižší mzdu jen kvůli tomu, aby se najedl, co jiného mu zbývá? Proto si kapitalisté chovají nezaměstnané jako v bavlnce - nechceš pracovat za tolik, co nabízím? Jdi, před bránou podniku čeká zástup lidí ochotných pracovat ještě za menší plat. Bez nezaměstnaných by kapitalismus nefungoval. Samozřejmě že je to svinstvo a veliký podvod, ale zase zisk je zisk, že?\nIntelektuálové bědují (neupřímně a pokrytecky), že lidé se pachtí a honí za nepotřebnými věcmi, ale lidi se přece vždycky chtěli a chtějí mít dobře, to není nějaká závada či chyba - chlastají, smilní, lenoší, přežírají se, no a co? Vždyť jenom napodobují šlechtu a duchovenstvo. Copak ty chlastačky na hradech a v palácích byly vznešenější a důstojnější než ti opilí sedláci na návsi na obrazech Brueghela? Nemyslím si to, těch opilých velmožů válejících se ve zvratcích na schodech bývalo neúrekom - akorát to žádný slavný malíř nenamaloval, to by nebylo důstojné šlechetných velmožů, ale dovídáme se to z písemných dokladů, popisy těch „vznešených“ delirií tremens jsou při čtení barevnější než ty Brueghelovy obrazy opilých sedláků.\nSvět nepracování existuje od pradávna, ovšem jenom pro některé. Taková vrstva dvou tří procent obyvatel nikdy nepracovala, a přesto si žila nad poměry a považovala jakoukoliv práci za cosi velice ponižujícího a ubohého. Tihle nefachčenkové si dokonce ani nedokázali spočítat své finance, i počítání, psaní či čtení považovali za nechutnou práci, to přenechali placeným sluhům-vzdělancům, intelektuálům.\nPodobná vrstva nepracujících je dnes částečně umístěna v nápravných zařízeních. A protože vládnoucí elity opovrhují prací, zařídily, aby jejich kolegové ve vězeních také nepracovali. Nepracovali v civilu, tak ani teď nebudou. A protože máme plný pytel lidských práv, mohlo by být ministerstvo pro správu věznic nařčeno, že vězně v rámci lidských práv nesnesitelně ponižují onou odpornou prací, což, jak všichni uznáme, by bylo porušením oněch práv a bylo by to velice nedobré. (Nebo je to ještě jinak? Nezajišťují se ti nahoře pro případ, že by jejich zločiny a loupeže byly odhaleny a museli tam? Tady se asi mýlím, vždyť snadno si zákony odhlasují takové, aby byli nepostižitelní a nedotknutelní.)\nJsem přesvědčen, že kdyby nějaká politická strana hlásala místo toho, že zajistí pracovní místa, přibližně toto: „Podívejte občané, lidé ve vězení vůbec nepracují, a mají zajištěnou stravu, oblečení, bydlení, naše strana zajistí totéž i vám, kteří jste mimo vězení. Tak co, berete?“ A lidi by to brali. Byla by určitě velice úspěšná strana. Já osobně bych takovou stranu volil. Vždyť by to bylo velice vhodné pro většinu obyvatel, hlavně pro důchodce, nezaměstnané a bezdomovce. Je potřeba tyhle vězeňské manýry přenést i do světa mimo věznice, aby se to týkalo i nevězňů, a bylo by to v naprostém pořádku. Myslím si, ba co myslím, jsem naprosto přesvědčen, že současný svět by tak šel tím správným směrem. Tedy kroky vládnoucí elity za posledních dvacet let jdou správným směrem, už jenom stačí pokračovat v nastoupeném kurzu a rozšiřovat to i na široké vrstvy.\nNebo že by to bylo přece jenom jinak?\nOdedávna je známo, že elity a spodina společnosti (dříve tzv. lumpenproletariát) mají k sobě velice blízko, ba v mnoha ohledech naprosto splývají a nejsou k rozlišení. Ti nahoře a ti úplně dole mají stejné metody, cíle, postupy a techniky provádění zlodějských, loupeživých, drancovacích činností, zničí a zdevastují vše, co jim přijde pod ruce, aniž by měli výčitky svědomí, lžou beze studu, přetvářka je jejich přirozeností, jsou neurvalí, krutí, a co je morálka neznají ani z doslechu. Společným rysem je i opovrhování prací, vraždění berou jako normální činnost, loupežení jim nepřipadá nemravné, mafiánské organizování je nahoře i dole naprosto stejné, okrást a zničit souseda či přítele jim nedělá problém, nemají žádný smysl pro soucit, pro vzájemnou výpomoc, neví, co je to nezištnost. Všechny problémy, které sami nadělali, svádějí ti nahoře na ty dole a naopak, protože je to snadné a dobře viditelné v médiích. Jedni zdevastují pár laciných panelákových sídlišť a jsou o tom hodinové pořady v televizi, ale jejich souputníci nahoře devastují lesy a přírodu vůbec, devastují vzácné naleziště surovin, devastují, ba zdevastovali zemědělství a důležité průmyslové objekty, toho se ale už do médií dostane jenom poskrovnu. Proč asi?\nJeště nikdy v historii nemělo lidstvo takové možnosti, jaké máme my dnes a chováme se jako idioti, říká Chomsky. Jak my? Skutečně my? Nemělo to znít - ONI?\nAno, jsme idioti, protože si to všechno necháme líbit. Je faktem, že se v našich dějinách ještě nikdy nestalo, že by bohatí prohráli - no ale za pokus to stojí, nebo ani ne?


Pronájem bytu 2+kk Díly | Eurobydleni.cz\nKategorie pronájmu bytu 2+kk Díly na Eurobydlení.cz je opravdu široká a vybrat si z nabídky (600+) může opravdu každý. Prohlédněte si byty k pronájmu 2+kk Díly na jednom místě.\nNevíte, jaká velikost bytu je pro vás ideální? Pronájem bytu 2+kk Díly využívají zejména páry a mladé rodiny, ale i jednotlivci, kteří chtějí mít sami pro sebe více životního prostoru. Prohlédněte si naši nabídku pronájmu bytu Díly 2+kk. Máme pro vás spousty možností ve městě Díly. Kategorie byty 2+kk Díly na pronájem je opravdu široká a vybrat si z ní může každý.\nByty k pronájmu 2+kk Díly\nCena jednotlivých bytů 2+kk Díly k pronájmu závisí na mnoha faktorech. Na našem webu naleznete pronájem bytů 2+kk Díly za méně peněz, stejně tak jako luxusní bydlení za vyšší ceny. Záleží jen na vašich preferencích, jestli zvolíte levnější byty k pronájmu 2+kk Díly na periferii nebo dražší variantu bydlení v centru.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pronájem bytu 2+kk Díly, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 2+kk Díly, a to byty 2+kk na prodej Díly, pronájem bytu 2+kk Díly, dražby bytů 2+kk Díly.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii pronájem bytu 2+kk Díly nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty Díly, prodej bytů Díly, pronájem bytu Díly, dražba bytu Díly.\nDalší lokality v okolí pronájem bytu 2+kk Díly\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pronájem bytu 2+kk Díly, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pronájem bytu 2+kk Díly. Určitě lépe naleznete pronájem bytu 2+kk Díly, který hledáte.


Prodej pozemky pro komerční využití Tachov, Prodej pozemků pro komerční využití v Tachově\nProdej pozemky pro komerční využití Tachov\nProhlédněte si nabídku prodej pozemků pro komerční využití v Tachově realitního serveru RBreality.cz. Prodej pozemky pro komerční využití Tachov:\n0.00 - 17455850.00 Kč\n3362.00 - 75895.00 m2\nProdej pozemky pro komerční využití Tachov v nabídce rbreality.cz - nalezeno 6 nabídek\nNabízíme k prodeji pozemek, který je v územním plánu města určený částečně pro výstavbu budov pro lehkou výrobu. Celková plocha pozemku je 75895 m2. Pozemek se nachází na okraji města Tachov, je svažitý. ...\nCena: 17 455 850 Kč (za nemovitost)\nZpětÚvodní strana » Reality a nemovitosti Tachov » Pozemky Tachov » Prodej pozemky Tachov » Prodej pozemky pro komerční využití Tachov


Volodine, Antoine: Menší andělé - iLiteratura.cz\nAutor článku: Jovanka Šotolová - 3. 2. 2006\nAndělé jako poslední?\nAntoine Volodine: Menší andělé, přel. Mirka Ševčíková, Paseka, 2005, 176 stran\n„A všechno bylo jako na začátku, těžko k uvěření…“ Taková Tisíc a jedna noc s velmi černým pozadím. Anebo návod, jak schůdně přežít konec světa – posloucháním-vyprávěním báchorek. Tedy milá a optimistická představa o propojení minulosti a budoucnosti lidové slovesnosti, když už ne dnešní Literatury.\nVolodine nás v knize Menší andělé uvádí do chmurné skutečnosti nedlouho před koncem světa, jeho katastrofická vize je ovšem báseň sama. Vytváří si vlastní literární žánr, formu tzv. narátů, které jak sklíčka v kaleidoskopu skládají mozaiku jakéhosi „příběhu“, či spíše záznamu o stavu – světa? Nakolik jde o svět reálný, vnější, a nakolik o projekci individuálních fantazmat, strachů, neodbytných myšlenek…? Záleží čistě na čtenáři, do jaké míry dokáže Volodinův „svět“ jen vidět, či také chápat, přijímat a možná i souznít s ním. Vstupuje se do něho prostřednictvím eponymů jednotlivých narátů. Volodine je popisuje jako anděly a dokládá, že v jeho pojetí přestává anděl být nabubřelým symbolem, jeho „menší andělé“ jsou bludné, bloudící duše s přebohatou minulostí, již si vybavují jen v útržcích, vlastně spíš stíny či šmouhy ze starých fotografií.\nMenší andělé se odehrávají v čase-nečase a prostoru-neprostoru. Text na záložce knihy čtenáři osvětlí, že jde o moment, kdy „lidstvo prochází po celosvětové apokalyptické katastrofě poslední fází svého vývoje“. Panují tu absurdní poměry, nic není předvídatelné. Čtenáře hned zkraje oslní bezbřehá autorova představivost, potěší bohatost poetického, avšak čtivého stylu: v jednoduchosti krása. Po první desítku narátů ale knihou tápeme, postupujeme s tázavým krčením obočí.\nCo jsou ony naráty? „Poetické sekvence“, „stoprocentně post-exotické texty“, „románové momentky“, „okamžiky prózy“, „krátké hudební skladby“,… které „zachycují určitou situaci, emoce, vzrušený střet paměti se skutečností, představivosti se vzpomínkou“. Volodine je takto mnohoznačně definuje v půlstránkové předmluvě.\nSedm krát sedm, čtyřicet devět narátů, které knihu tvoří, řídí jistá zákonitost, podle autora ale není tak důležitá jako jejich obsah a zejména nutkavost jejich sdělení, jejich obrazy a… melodie. Párují a zrcadlí se první s posledním, druhý se čtyřicátým osmým atd. Středobod knihy, narát dvacátý pátý, je nejdelší a přináší úlevné vysvětlení všeho, co čtenář dosud vyzískával z náznaků a útržků. Nese jméno Wulf Ogojn (na jiném místě se dozvíme, o koho jde: „pes, oddané zvíře“), ovšem je zpovědí Willa Scheidmanna, totiž uceleným vysvětlením o zrození, vzestupu a pádu Willa Scheidmanna. Nezbývá než popsat okolnosti: v jistou chvíli na zeměkouli není už skoro nic. Z města zůstaly jen prázdné ruiny, příroda se zvrtla ve zdevastovanou pustinu. Posledních několik staletí už přežívá jen pár desítek či stovek nesmrtelných stařen. Sídlí v tajze, v domově důchodců Rzivé obilí. Místo podrobněji popisuje narát nazvaný Safira Huliagin, mimochodem poutavý exkurs do světa čichových vjemů. Stařeny nadané šamanskými schopnostmi, a jmenovitě Letizia Scheidmann, se před necelými padesáti lety rozhodla přes zákaz zplodit syna. Mesiáše, spasitele, zachránce světa, revolucionáře: „chtěly, abych improvizoval v souladu s okolnostmi a prohluboval světovou revoluci, dokud se neobnoví nějaká dynamika“. A také někoho, kdo jednou bude „bilancovat jejich život“, „vyprávět jim z jejich dlouhého života historky“. Ovšem se vším umem a veškerou péčí stvořený, mezi ostatními ještě „malý, nedospělý anděl“ Will Scheidmann nenaplnil svou roli, jak si stařeny představovaly. Vždyť znovu nastolil kapitalismus! Už v sedmém narátu se nám dostalo popisu tribunálu s nehodným mladíkem. Proces trvá dlouho, odsouzený uvázaný u kůlu lítostivě přiznává vinu: „Ano, podepsal jsem dekrety, kterými byl znovu nastolen kapitalismus a které umožnily mafiánům znovu ovládnout hospodářství“. Verdikt zní: smrt zastřelením. Stařeny lící v poloze ležícího střelce, přitom meditují. Trvá to celé měsíce. První kulky Willa Scheidmanna minou a on získává šanci oddálit vykonání, možná i dosáhnout zrušení rozsudku. Proto povídá své naráty…\nJednotlivé naráty, jak jsme zmínili, nesou jména. „Mluvící“, obsažná jména. Odkazují k mnoha národnostem, a možná i vyznáním. Kombinují se podivně dohromady: Robby Maljutin, Ráchel Carissimi, Gloria Tatko, Sára Kwong, Marina Kubalghaj… Volodine při svévolném výběru svých hrdinů smazává nacionalismus, vzdává hold pestrosti a prosazuje globální pohled na svět. I když ti hrdinové jsou oni „obyčejní“ andělé. Ovšem každé z devětačtyřiceti eponym zdaleka neoznačuje přímo vypravěče anebo námět daného útvaru. Všelijak obměňované vyznání vyprávějícího záměrně mate čtenáře, upozorňuje, že hranice narátů jsou velmi pomyslné a proměnné: „Když říkám já, tak na sebe beru totožnost Sorghova Morumnidiana“ (s. 73). S jedinečností, s osobností zkrátka bývá problém: „A ty, řekne najednou prudce. Z nás dvou, který jsi ty?“ (s. 98). Zvlášť složitá je totožnost hlavního „menšího anděla“: v textu Najadža Aghaturan pospáváme v iluzi, že ona je tu iniciátorkou výpovědi až do chvíle, kdy zvíme: „…a když říkám Will Scheidmann, samozřejmě tím myslím sebe“ (s. 77). Složitější situace nastává později, kdy na scénu přichází utajená Scheidmannova našeptávačka: „Už jsem nevěděla, jestli jsem Will Scheidmann, nebo Maria Clementi, říkala jsem já zcela náhodně“ (s. 159).\nGeografickému přiřazení textu tedy jména nepomohou. Je ovšem jasné, že se děj odehrává kdesi v tajze, často se tu objevují mongolská, čínská, sibiřská a burjatská území, zmiňované jsou jazyky či dialekty, kterými andělé mluví či si na ně ještě pamatují: umí mongolsky, rusky, korejsky, kazašsky, darchadsky… Podobnou pestrostí se vyznačují Volodinovy popisy přírody: kusé, ale bohaté. Často jen v jediné větě autor naznačí podobu, náladu i prchavý odstín jistého pohledu, detailu. Vše "pouze" pomocí několika dobře volených slov. Stejně mlhavě se čtenáři při četbě mohou vybavit sentence, pasáže, anebo rytmus vět biblických - je to náhoda, či záměr? Starý text přepsaný v době, kdy už je prakticky "po všem"?\nVýše popsaný příběh se sice line celou knihou, tvoří její jádro, ale ta nezůstává uzavřena jen pro něj a má i jiné rozměry, další způsoby čtení. Například prvoplánově naznačovaná situace podivného, nepochopitelného a neuchopitelného světa ve chvíli po jakési blíže neurčené apokalypse. Způsobila ji atomová bomba? Nebo „jen“ nejzazší, dotažená poloha totalitarismu? Volodinova kniha vyšla v originále roku 1999, jistě byla též reflexí pádu SSSR. Mnoho indicií roztroušených v jednotlivých narátech tuto tezi dokazuje. Zároveň se však naznačuje, že nemusí jít o až tak krajní stav. Co třeba jen vzít svět, jak ho vidíme se zavřenými víčky? („Smíte také zavřít oči,“ říká Sára Kong ve Vzdělávacím středisku. A když vysvětlí, že se pak její žáci ocitnou v jejích, jedině jejích snech, je to pro Yasara Dondoga „další z vět, která ho se školou nijak nesmiřovala“ – s. 86)\nPro Volodina už je malý i pojem postmoderní literatura: tím, že píše o světě posthistorickém, a tím, jak o něm píše, totiž způsobem postliterárním (který má ale zároveň představovat jakési novum, chtěné pre-, dokazující, že literatura má další cesty otevřené), staví se Volodine na okraj. Záměrně stojí stranou od komerčně úspěšné literární tvorby i prázdných experimentů, ačkoli bez nich by ani on nebyl ničím... Sám ostatně zavedl pro označení svých děl kategorii post-exotismus. Post-exotická díla připodobňuje překladové tvorbě: má jít o literaturu v jistém smyslu s domácí kulturou nesourodou, přenesenou sem odkudsi zvenku. Roku 1998 Volodine dokonce vydal knihu Post-exotismus v deseti lekcích, lekce jedenáctá, kde svou teorii vysvětluje.\nMenší andělé: sled krátkých, na první pohled nesourodých textů spojují útržky dějové linie, vypjaté emoce, možnost nezměrné lásky anebo ubohé nenávisti, potenciálně přítomné strašné utrpení mučení, odloučení, pracovních táborů, hladu a bídy… K tomu vize o krajině a lidech v době, kdy bude končit svět. Ten „náš“. A ovšem vedle teskných představ a námětů také úsměvné, veselé historky, plamenně, avšak planě řečnící Varvalia Lodenko, podivný příběh Džaliji Solaris, jež se zmocní zachráněné myšky, splynutí dvou těl a dvou duší pod rentgenem, vteřinové návštěvy mimozemšťana Khriliho Gompa na Zemi, kdy se stává svědkem scénky, při níž Egona Zwogga pokálí pták… Větší a menší starosti, větší a menší radosti, mizivý výhled do budoucna. To vše nabízí Antoine Volodine. Autor, jenž nebývá citován mezi komerčně úspěšnými, který ale nabízí o to bohatší literaturu. Česky vychází v decentní knižní úpravě a v pěkném překladu Mirky Ševčíkové.\n(V kratší verzi text vyšel v týdeníku A2)


Chcete vlastní e-shop? S Essens ho mít budete! – Essens – parfémy, krása, zdraví\nPublikováno 5 září, 2018 Od admin\nChcete vlastní e-shop? S Essens ho mít budete!\nEssens roste i díky aktivním členům, kteří šíří skvělé produkty mezi ostatní. A mnoho z nás šíří myšlenku nákupů zdarma nebo pasivního příjmu. Ostatně o tom na mém webu najdete mnoho informací. Mnoho firem síťového marketingu nabízí velmi zajímavý marketingový plán, ale jen některé umožňují každému registrovanému členovi vlastní e-shop, který mu dají.\nProdávejte s Essens snadno i on-line\nKaždý člen klubu Essens má ihned po registraci v „můj profil“ možnost aktivovat si vlastní e-shop. Ten funguje tak, že lidé nakupují ve vašem e-shopu a Essens vše ostatní zařídí (platbu, dopravu). Vám už jen připíše provizi z rozdílu mezi prodejní a nákupní cenou, a to přímo na Váš účet. Peníze můžete využít jako slevy na vlastní nákupy nebo si je nechat posílat na svůj účet, a to třeba každý měsíc.\nUnikátní webová adresa umožňuje identifikovat komu patří objednávka. Tj., že zákazník přišel přes váš odkaz a díky tomu nakoupil.\nVyužijte sociální sítě pro zvýšení on-line prodeje\nA jak získat prodeje? Stačí šířit dobré jméno firmy Essens a hlavně skvělých produktů Essens. Parfémy Essens, kosmetika Essens, doplňky stravy Essens. Celé rodiny používají české produkty, které jsou velmi kvalitní a za rozumnou cenu. Ukažte svoji dobrou zkušenost s produkty svým sledujícím na sociálních sítích, a to i díky fotografiím nebo videím.\nChcete teď hned vlastní e-shop?\nNení nic jednoduššího. Registrujte se do klubu Essens on-line a zdarma, uveďte id sponzora 10000437. Po registraci vám zašlu vše potřebné. A pokud budete netrpělivý, klikejte můj profil, kde si aktivujete svůj e-shop + najdete tam i link na sdílení.\nPředchozí příspěvekPředchozí Zpátky do školy


15.5.2018 – Komentátor Hospodářských novin Petr Honzejk podpoří menšinovou vládu Andreje Babiše (ANO) a ČSSD jen za tu cenu, že nás odstřihnou od civilizace. Tedy přesněji řečeno – od NATO.\nOsobnosti: Adriana Krnáčová (696 článků), Alexander Alexander (217 článků)\n28.5.2016 – Dva novináři z Lidových novin mají potíže se švýcarskou policií. V souvislosti s přípravou rozsáhlé reportáže, která mapuje majetkové poměry a život miliardáře Zdeňka Bakaly ve Švýcarsku, totiž neoprávněně vnikli na Bakalův soukromý pozemek. Informoval o tom server Echo 24.\nKSČM bije na poplach: Internet rozhoduje revoluce i volby. Musíme zapracovat\n27.2.2013 – Komunisté prostřednictvím tiskové zprávy komentovali parlamentní volby v Itálii, ze kterých žádná strana nevzešla s vítěznou převahou. KSČM kritizuje italskou levici kvůli tomu, že podcenila Hnutí pěti hvězd, které vytvořil populární bloger Giuseppe Pier Grill a přehlédla, jaký vliv má na mladou a střední generaci prostřednictvím sociálních sítí. Čeští komunisté si z toho berou ponaučení a budou se snažit o lepší porozumění mladé generaci a sociálním sítím.\n11.7.2016 – Summit NATO ve Varšavě, který se konal o víkendu, potvrdil snahu této organizace vymezovat se tvrdě proti Rusku. Co tato konfrontace může do budoucna přinést, to s ParlamentnímiListy.cz rozebral vojenský analytik Martin Koller.\n25.11.2015 – Komentátor Petr Honzejk se na serveru iHNed.cz zamyslel nad tím, v čem má pravdu prezident Miloš Zeman. S hlavou státu podle něj souhlasí většinou lidé, kteří sebe sama hodnotí jako přehlíženou část společnosti. „Bylo by hloupé je za to povýšenecky odsuzovat. Řešením je, aby bylo co nejméně lidí, kteří jsou dotlačeni k tomu, aby naslouchali populistickým řečem,“ dodal.\n27.6.2016 – Europropagandy si po pátečním rozhodnutí Britů ohledně vystoupení z Evropské unie všímá komentátor Reflexu Jiří X. Doležal.\n21.4.2016 – REPORTÁŽ Ideologická válka, v níž můžeme vyhrát. Západní civilizace je totiž založena na kritickém, zatímco islám na autoritativním myšlení. Musíme se vrátit zpět ke kritickému myšlení, které stojí na faktech. Tak bije na poplach americký expert na politický islám Bill Warner, který se v Praze zúčastnil debaty pro zvané. Publicista Benjamin Kuras zase alarmoval, jak je na tom Evropa s islamizací.\n21.3.2013 – Ostrý výpad stínového ministra financí ČSSD Jana Mládka proti živnostníkům na ostravském sjezdu strany vzbudil velký rozruch a debatu nad ekonomickým programem sociální demokracie. V rozhovoru pro ParlamentníListy.cz nyní ostravský novinář, politický komentátor a exčlen ODS Petr Sedláček analyzuje, jaká „očistná kůra“ nás s případnou vládou ČSSD nevyhnutelně čeká.


Aplikace Lidl Plus | Tipli\nVěrnostní programy Nakupování 12. 10. 2021\nStáhněte si do mobilu aplikaci Lidl Plus a můžete ušetřit hodně peněz s každým nákupem. V aplikaci naleznete výhodné nabídky, online leták, kupóny, stírací losy za nákup a elektronické účtenky.\nAplikaci Lidl Plus cz může mít každý, kdo vlastní chytrý telefon. Díky tomu nemusíte schovávat po peněžence další karty, které zbytečně zabírají místo. To, že tato aplikace existuje, jste si doposud mohli všimnout při každé návštěvě prodejny Lidl, protože se u pokladny zaměstnanci vždy ptají, zda ji máte. Zároveň vám tím připomínají, že ji můžete načíst do skeneru u pokladny a využít slevu společně s dalšími výhodnými nabídkami.\nVěrnostní karta Lidl Plus\nPokud jste si mysleli, že budete muset udělat další místo na kartičku v peněžence, tak si raději vezměte k ruce telefon. Věrnostní karta od Lidl Plus se totiž nachází v aplikaci, kterou lze stáhnout do chytrého telefonu. Stažení je zdarma, a navíc ji budete mít vždy po ruce, protože telefon nosí téměř každý člověk vždy s sebou. Digitální kartu můžete použít i v dalších zemích a najdete v ní spoustu užitečných funkcí. Za velikou nevýhodu lze považovat to, že se dá instalovat jen na chytrých telefonech. Ty právě starší generace neumí používat a jsou tedy ochuzeni o tuto skvělou kartu. Právě oni jsou ti, kteří by ji jistě používali s velkou radostí, aby mohli uplatnit různé slevy.\nPřed instalací je potřeba rozlišovat, jaký máte chytrý telefon. Pokud máte Android, běžte na Google Play, vyhledejte si aplikaci Lidl Plus a stáhněte si ji do telefonu. Jestliže vlastníte iPhone, hledejte na App Store. Po instalaci následuje další krok, kterým je registrace.\nRegistrace do Lidl Plus\nKdyž se rozhodnete využívat digitální kartu naplno, pokračujte dalším krokem, kterým je registrace do Lidl Plus. Nejedná se o nic složitého, protože vyplníte jen jméno a heslo. Následně vaše zadané informace potvrdíte kódem z SMS, která vám během pár vteřin dorazí. Zadáním kódu z SMS potvrdíte vaši registraci do věrnostního programu. Dále si zvolte nejbližší prodejnu Lidl nebo tu, do které chodíte nejčastěji. Toto jsou všechny potřebné kroky k tomu, abyste mohli začít také využívat tuto kartu.\nS kartičkou získáte slevy a kupóny\nSlevy, jež získáte po nainstalování a registraci, může používat úplně každý vlastník věrnostní kartičky. Slevy fungují velice snadno a nemusíte je aktivovat. V aplikaci naleznete seznam slev pro jednotlivé produkty. Vám poté stačí, když si v obchodě dáte toto zboží do košíku a při placení pouze načtete kartičku u pokladny. Sleva bude ihned odečtena. V případě, že se vydáte na nákup druhý den, můžete slevu opět využít. Takto ji lze uplatňovat do té doby, dokud bude aktivní.\nKupóny musíte aktivovat, abyste je mohli využít. Klikněte v Lidl Plus na záložku kupóny a nyní si jen stačí vybrat, který z nich se vám líbí. Dávejte si pozor na to, že kupóny se vztahují převážně na nákup určitého počtu produktů. Abyste potvrdili výběr daného kupónu, musíte vždy stisknout „aktivovat“. Každou neděli si zákazníci mohou prohlédnout, které výhodné nabídky je čekají příští týden.\nZa každý nákup dostanete stírací los\nVydejte se na nákup do prodejny Lidl a u pokladny načtěte aplikaci. Poté už jen stačí počkat malou chvíli, než dostanete stírací los zdarma. Když ho budete chtít setřít, stačí začít prstem stírat šedou plochu. Většinou v něm naleznete kupón přímo pro vás nebo jinou slevu na nákup. U některých lidí nastává i ta situace, že je los po setření prázdný a zákazník tedy nic nevyhrává.\nDalší vhodné funkce\nV aplikaci Lidl Plus naleznete i další funkce, které lze používat. Mnoho zákazníků je využije například z toho důvodu, aby ušetřili přírodu. Dobrou volbou je třeba online leták, se kterým šetříte lesy.\nLetáky si lze prohlížet i v aplikaci a nemusíte se dívat do těch papírových.\nElektronická účtenka se vám uloží do aplikace pokaždé, když ji načtete u pokladny. V případě reklamace nebo vrácení pak nemusíte řešit hledání papírové účtenky. Máte možnost si ty důležité označit hvězdičkou. Cenné se označí automaticky samostatně. V aplikaci poté vidíte i vrácené zboží.\nMapa prodejen je vhodná například pro ty, kteří často cestují a chtěli by se po výletu zastavit v některé z Lidl prodejen.\nSouhrn nákupu ukazuje, kolik jste utratili za nákup a kolik jste za něj ušetřili.\nJak se karta Lidl Plus používá\nNemusíte se bát, protože pokud se rozhodnete pro používání této věrnostní karty, nečeká vás nic složitého. Jednoduše si otevřete aplikaci a najeďte si na tlačítko „karta Lidl Plus“. Ihned se vám zobrazí QR kód, který je potřeba načíst u pokladny. Telefon přiložte ke čtečce na zákaznické karty. Zaměstnanci Lidlu vám vždy poradí, když si nebudete jistí, kde kartu načíst.


The Bookshelf at the End of the Universe: [RECENZE] Na vlnách\n[RECENZE] Na vlnách\nOriginální název: さざなみ軍記・ジョン万次郎漂流記 (Sazanami Gunki / John Mandžiró Hjórjúki)\nPřekladatel: Antonín Líman\nVyšlo: 2007 (orig. 1986)\nAnotace: Dvě historické novely světoznámého japonského prozaika uvádí čtenáře do doby konce dvanáctého století, tehdy padl kdysi mocný rod Tairů. Ve druhém příběhu se ocitáme v polovině devatenáctého století, kdy je mladý rybář konfrontován s jinou kulturou.\nPrvní příběh je vyprávěn v klasickém stylu válečných kronik, které mají v japonské literatuře velkou tradici a nezastupitelné místo. Hlavní hrdina z rodu Taira, Tomoakira, šestnáctiletý mladík, je nucen putovat s vojskem po celé zemi. Během této cesty si vede deník, do kterého poznamenává nejen důležité zápisky týkající se válečného stavu, ale i své zamilování do venkovské dívky, na kterou během své cesty mnohokrát vzpomíná, a jejíž obraz si snaží v mysli vyvolat. Druhý příběh je založen na skutečné události. V polovině devatenáctého století ztroskotal John Mandžiróa na americkém břehu. Toto téma bylo v japonské literatuře zpracováno již několikrát především díky deníkům, které po sobě Mandžiróa skutečně zanechal. Ibuse však popisuje především propastný rozdíl mezi americkou a japonskou kulturou, ironicky glosuje výslovnost japonských úředníků.\nPustila jsem se do další knihy z pera japonského autora, tentokrát Masudži Ibuseho. Na vlnách obsahuje dvě historické novely, první z období války Genpei, konflitku mezi rody Minamoto a Taira, druhá ze života trosečníka, kterého zachránili američtí velrybáři. Pro Ibuseho jsem se rozhodla z jednoho prostého důvodu - historické novely mám ráda moc, ale většina japonských autorů píše o první, případně druhé světové válce, což je téma, kterému se snažím vyhýbat.\nPrvní příběh se odehrává ve 12. století. Díky deníkovým zápiskům jednoho méně významného člena rodu Taira se postupně dozvídáme o jejich postupu do jižních provincií. Prohrané bitvy, úskoky a masakry jsou tady na denním pořádku. Pokud se v japonské historii alespoň trochu vyznáte, určitě si tuhle novelu užijete - sice není na sto procent přesná, ale díky poznámkám pana Límana těch několik detailů poznáte.\nPokud jste se s japonskou historií ještě nesetkali, rozhodně doporučuji si přečíst alespoň nějaké základy, než se na tohle vrhnete. Celkově se mi první příběh moc líbil, období Heian mám moc ráda a ačkoliv ve válkách se úplně nevyžívám a v místních názvech mám hrozný guláš, za ten přísun dobových reálií to tedy rozhodně stálo.\nCo se týče druhé novely, ta se mi bohužel líbila o něco méně. Celková struktura příběhu už neměla podobu deníkových zápisků, ale spíš kapitol, které se dělí podle roků a celkově etap Mandžiróových cest. Styl autora je velmi chytlavý, nicméně forma poněkud pokulhává a spíš než zajímavý historický příběh připomíná spíš část učebnice dějepisu, která sice patří k těm zajímavějším, ale pořád je to učebnice.\nNejvíce mi na tomto příběhu vadí samotný začátek, který je prostě a jednoduše nereálný. Představte si, že byste ztroskotali a zachránili by vás námořníci, který mluví úplně jiným jazykem a vy se musíte nějak dorozumět, pravděpodobně jen posunky. Ibuse bohužel v téhle části naprosto pohořel, protože to, jakým způsobem si všichni okamžitě skvěle rozuměli bez toho, aniž by Japonci uměli slovo anglicky a Američani slovo japonsky je prostě otřesné.\nDenzó právě přikládal Džúsukemu na bolavou nohu plátěný obvaz, když do jeskyně vstoupil člověk černý jak bota, nesrozumitelnou hatmatilkou začal něco drmolit a pak se ho snažil vytáhnout ven. Překvapený Denzó ho odstrčil a pokusil se utéct, ale pak do jeskyně vstoupil běloch a začal mu posunky něco vysvětlovat. Denzó si to vyložil takto:\n„Jen klid, jen klid! Nic zlého vám neuděláme. Vaši tři druhové jsou už v bezpečí na našem člunu. Všechno je v pořádku, patříme přece všichni k bratrstvu čtyř moří!"\nJako vážně? Já vím, jaké to je, když se dorozumíváte s někým, kdo vám nerozumí ani slovo, a můžu vám říct, že bych měla docela problém naznačit jen řečí těla třeba "bratrstvo čtyř moří".\nTaké jsem měla malý problém s překladem. Nevím, jestli to má na svědomí právě pan Líman (tomu se mi snad ani nechce věřit), možná jde o práci korektora, ale ačkoliv je tam takových detailů víc, nejvíce mě snad namíchlo skloňování sufixů. Těm, kteří nemají s japonštinou žádné zkušenosti, to asi nic neřekne, ale zasvěcení ví.\nNa druhou stranu oceňuji fakt, že se překladatel rozhodl pro českou transkripci. Pak se nemůžu stát, že nevíte, jak co číst, protože japonská výslovnost je velmi podobná té české, s čímž mám velký problém. Pak se vám nestane (jako jedné mojí spolužačce), že Fudži-san (hora Fudži) přepíšete jako Fudgi jen proto, že japonština se často přepisuje Hepburnem.\nCelkově se mi tahle kniha poměrně hodně líbila. Trocha japonských reálií není nikdy na škodu. Ale i kdyby vás Japonsko nezajímalo, rozhodně si tuhle knihu přečtěte, malé odchýlení od běžné západní literatury není nikdy na škodu. Já osobně Na vlnách hodnotím čtyřmi hvězdičkami z pěti. Ačkoliv vůči druhému příběhu jsem měla mírné výhrady, kniha jako celek na mě působí velmi dobře a rozhodně jí doporučuji.\nAutor: Trinity v 18:05\nRubriky: Masudži Ibuse, Recenze


3 tipy, kam letos vyrazit za freeride lyžováním - Outdoor tipy\nZáplava čerstvého prašanu, nespoutaná jízda a nevšední horská panoramata. Nejen z těchto důvodů v posledních letech roste obliba freeride lyžování. Novému trendu se přizpůsobila i lyžařská střediska, která kromě dokonale upravených sjezdovek nabízejí také speciální freeride zóny v terénu. Přečtěte si, která lyžařská centra nejen v Alpách se pyšní těmi nejlepšími sjezdy, další tipy najdete v naší sekci výlety.\nSlovenská Jasná: Nejlepší zóna ve střední Evropě\nJasná v Nízkých Tatrách patří k těm nejlepším freeridovým střediskům ve střední Evropě. Najdete tady velké množství tras – od těch nejjednodušších až po obtížnější skalnaté terény. Ve středisku je celkem dvanáct rozlehlých freeridových zón a do každé z nich vás vyveze moderní kabinová lanovka. Těšit se ale můžete i na 50 kilometrů sjezdovek nebo snowpark. Do Jasné se pohodlně dopravíte nejen autem, ale také vlakem. Ten vás doveze až do města Liptovský Mikuláš, odkud vás do střediska sveze skibus.\nMekka freeride lyžařů: Rakouský Arlberg\nArlberg patří mezi horskými destinacemi k absolutní špičce a mezi freeride lyžaři se mu říká „evropská Aljaška“. Právě v této oblasti totiž v zimě napadne nejvíce sněhu z celého Tyrolska, o čerstvý prašan tam tudíž během sezóny rozhodně není nouze. Svahy jsou tu však strmé, a proto je středisko vhodnější spíše pro zkušenější lyžaře. Kromě freeridu si tady milovníci lyžování užijí také 300 km perfektně upravených sjezdovek, nádherná panoramata i snowboardingové parky.\nCourmayeur: Italská strana Mont Blancu\nPokud toužíte po lyžování s výhledem na Mont Blanc, pak vyrazte do malebného městečka Courmayeur. To se rozpíná na jižním úpatí nejvyšší evropské hory. Poblíž najdete dvě hlavní lyžařská střediska – Chécrouit s běžnými sjezdovkami a La Palud se skvělým terénem pro vysokohorské lyžování. Lanovky vás tady vyvezou až do výšky 3 842 metrů nad mořem – na samotný vrchol hory Aigulle du Midi – odkud si užijete pohádkový sjezd volným terénem zpět do Courmayeur.\nPřed lyžařským pobytem v zahraničí si nezapomeňte sjednat cestovní pojištění online. Při cestách za hranice se letos většinou neobejdete ani bez negativního testu na koronavirus. Kromě dobrého výběru lyží (například dle srovnání) si do freeridové výbavy pak nezapomeňte přibalit lékárničku, GPS, lavinovou sondu nebo airbagový batoh, které vám v případě utržené laviny mohou zachránit život. Nejlepší je samozřejmě snížit riziko zavalení lavinou na minimum, každý sjezd si proto vždy pečlivě plánujte a bedlivě sledujte meteorologické předpovědi.


– Benediktin Laurence Freeman je známým autorem řady knih o křesťanské meditaci, s níž má bohaté zkušenosti. Spolupodílel se na organizování křesťanského meditačního společenství v Montrealu, roku 1991 založil v Anglii Mezinárodní centrum ...\nReedice volného pokračování Pamětí mystika, jež byly předlohou pro televizní seriál. První díl pamětí Eduarda Tomáše nemohl vzhledem k rozsahu knihy a hlavně k době, jíž se vzpomínky uzavírají, vyčerpat celý jeho životní a hlavně duchovní ...\nSbírka citátů a výroků osobností ze světa esoteriky, duchovních učitelů, spisovatelů, filozofů, vědců a hvězd showbyznysu, které se věnují spiritualitě. Sbírka je uspořádána chronologicky na každý den v roce. Výběr provedl český producent, ...


Litvínovští bratři Petružálkové: Jeden hokej hraje, druhý dělá hlasatele - iDNES.cz\nLitvínovští bratři Petružálkové: Jeden hokej hraje, druhý dělá hlasatele\nMiroslav (vlevo) a Jakub (vpravo) Petružálkovi na stadionu v Litvínově. | foto: Ondřej Bičiště, MF DNES\nGól Vervy Litvínov vstřelil hráč číslo 88 Jakub Petružálek, jedenáctkrát oznámil hlasatel na Hlinkově stadionu ve zlaté sezoně. Nic zvláštního, pokud by se nejmenoval Miroslav Petružálek. Jeden Petružálek hokej hraje, druhý dělá hlasatele a rozhodčího.\n„Jsem starší o sedm let, ale rozumíme si maximálně,“ souzní 36letý Miroslav Petružálek se slavnějším sourozencem, bronzovým z mistrovství světa. Dokonce podle něj pojmenoval svého syna. Jen místo hokejové kariéry si zvolil rozhodcovskou.\nVáš táta je stále rozhodčí, dělá vedoucího boxu časoměřičů. Proto jste se dal na tuhle dráhu?\nJá taky začal s hokejem, ale hrál jsem ho jen do 8. třídy. Už během začátků v žákovských kategoriích mě nebavilo dělat něco navíc. Člověk si uvědomí až v pozdějším věku, že to byla chyba. Teď mě to mrzí, ale dřív jsem na to nemyslel.\nByl jste talent jako bratr?\nZkraje jsem hrál v prvních dvou lajnách, jenže pak přišla lenost. Na hokeji mě tehdy bavilo jen to, že jsem byl v partě dobrých kluků.\nPoučil se Jakub z vašich chyb?\nSpíš mu docela dost dalo, že už odmalička se mnou a s mými vrstevníky chodil hrát. Vždyť to byli kluci o osm devět let starší než on. A už v 7. třídě mezi námi vynikal.\nLetos pomohl Litvínovu k historickému titulu. Jak jste to prožíval?\nStalo se něco neuvěřitelného. Všichni jsme fandili. Nejen kvůli bráchovi, ale kvůli všem. V Litvínově hokejem žije každý. I já patřil k těm, co titul obrečeli. V Třinci na rozhodujícím finále jsem nebyl, zvolili jsme gagarinovskou taktiku. Šli jsme zápas sledovat k taťkovi a zase to vyšlo. Jako když s Dynamem Moskva vyhrál Gagarinův pohár.\nJakub Petružálek: Je reálné, že začnu v Litvínově\nHokejový útočník Jakub Petružálek stále nekývl žádnému ze zahraničních zájemců, a tak roste naděje, že sezonu odpálí v domovské Vervě. „Možnost, že začnu v Litvínově, je reálná,“ připustil tahoun českých mistrů. „Něco je z Ruska, momentálně je nejaktuálnější Finsko a Švédsko. Ale když to s cizinou nedotáhnu, budu hrát tady a budu šťastný. Až některým týmům začne v sezoně téct do bot, začnou shánět kvalitní hráče.“ Nechce jít ven pod cenou. „A taky v Čechách žiju normální sociální život. Není to jen o tom hrát zápasy, trénovat, jíst, spát. Jen kvůli tomu se mi do Ruska nechce.“\nJaké je hlásit bratrovy góly?\nV boxu časoměřičů bychom měli být nestranní. Ale všude to funguje, že se v něm alespoň trochu drží palce domácímu týmu. Odhlásil jsem celé play-off, hlas se mi netřásl, člověk už to má zažité. Chvěl se mi spíš při prvním Jakubově zápase po jeho návratu z Ruska. Když lidi vytáhli cedule s jeho číslem 88, bylo to hrozně emotivní. I teď, když si to pustím na webu, mám husinu.\nMáme super vztah. Vím, že to může říct hodně sourozenců, ale tohle je něco nadstandardního. I když brácha vydělává spoustu peněz, na nic si nehraje. A neřeknu to jen já, potvrdí to všichni lidi okolo.\nBaví vás i jeho vystoupení na diskotékách v roli dýdžeje?\nUrčitě. I podle ohlasů lidí to dělá dobře. Měl už vystoupení v Chabarovsku na party hráčů s fanoušky. Den po příjezdu s pohárem z Třince zahrál v litvínovském Attic rock clubu. A několikrát v Mostě.\nKdy jste se rozhodl, že obléknete pruhovaný rozhodcovský dres?\nZačal jsem už na střední škole. Ale i tady zapůsobila moje lenost. Nechtělo se mi běhat, do nejvyšší licence jsem se propracoval až v pozdějším věku, v 28 letech. Teď jsem v 1. lize, ne každý se tím může pochlubit. A chtěl bych ještě výš. Extraliga? Myslím, že to je otevřené.\nA sníte ještě o dráze profesionálního rozhodčího?\nMám svoji práci, jsem obchodní zástupce. Neříkám, že bych se nechtěl stát profirozhodčím, ale můj věk už na to není. Co si budeme nalhávat, bude mi 37 let, což není ideální, aby to člověk dotáhl na profesionála a na mezinárodní scénu. Trend nejen v hokeji, ale i v rozhodčích je dostat nahoru co nejdřív mladého kluka, který neskončí za dva roky, ale má nějakou budoucnost. Komise rozhodčích s ním pracuje a postupně ho vypiplává, až se propracuje na mistrovství světa.\nJako rozhodčí jste si dal na pár sezon přestávku. Proč?\nPískal jsem 1. ligu, ale výsledky nebyly ideální. Je to o tom, jak nás hodnotí delegáti a kluby. Tudíž z toho vyplynulo, že jsem spadnul do 2. ligy. A s tím jsem nebyl spokojený. Teď už zase 1. ligu řídím tři roky.\nCo vás na rozhodování fascinuje?\nČlověk je trošku blázen, když chce pískat. Ale v Litvínově je hokej sport číslo 1 a tím, že jsem ho hrál, jsem u něj chtěl zůstat. Aspoň v téhle roli jsem se toho, myslím, zhostil docela dobře. I když je jasné, že v Čechách jsme všichni soudci, takže co člověk, to názor.\nPískal jste někdy i Jakuba?\nV žákovských a dorosteneckých kategoriích. Měl to u mě horší než ostatní. V hokejovém prostředí mám kamarády mezi hráči i funkcionáři. Neříkám, že ne. Ale když vlezu na led, snažím se být nestranný.\nByl jste se někdy podívat za bratrem i v zahraničí?\nHokej mám strašně rád, ale extrémně moc času není. Třikrát jsem za ním byl v Rusku, v Americe jednou na skok, ve Finsku vůbec.\nTeď zahraniční angažmá vyhlíží. Začne sezonu v Litvínově?\nStrašně těžké říct. Čeká na dobrou nabídku. V momentě, kdy podepíše, je otázka dvou dnů, že sbalí kufry a letí. Jeho prioritou je vzhledem k věku doopravdy cizina.\nTémata: HC Verva Litvínov, Jakub Petružálek, Ústecký kraj, Dynamo Moskva, Gagarinův pohár, Třinec


ŽENA-IN - Koupelnu snadno proměníte pomocí doplňků\nDoplňky hrají důležitou roli nejen v módě, ale i ve stylu bydlení. Dnes se zaměříme na koupelny. I tak malá místnost se může pomocí doplňků proměňovat a střídat nálady. Jednou může působit čistě a chladně, podruhé přívětivě a hřejivě.\nA vy proto nemusíte měnit barvu výmalby ani obkladaček. Stačí na to jít chytře a při zařizování koupelny zvolit spíš neutrální barevnost základního vybavení. Nenechat se zlákat efektními obkladačkami s barevnými mozaikami, které se brzy okoukají, ale jít cestou jednoduchosti až minimalismu jak v základním vybavení, tak i v obkladech.\nTento postup se vám určitě vyplatí, pokud máte ráda změny a ráda si hrajete s barvičkami. V jednoduše zařízené koupelně se můžete snáze odvázat v barevnosti koupelnovým doplňků, jako jsou závěsy, předložky, ale i ručníky, osušky a drobné předměty jako jsou dávkovače mýdla, kelímky a různé dózy.\nPodívejte se na fotografie koupelen a inspirujte se. Jak je prosté změnit jejich náladu pomocí barev.\nMůžou působit, vesele, elegantně, ale i přívětivě a hřejivě\nNudný byt? Změňtě ho pomocí barevných doplňků\njá v koupeně žádné zázraky neudělám,chtěla jsem sprchový kout,ale ten by se vedle vany nevešel a rušit vanu váhám\nreditelka — #49 Lepší je dělat rekonstrukci přes zimu, pokud si to člověk neumí udělat celé sám. v zimě je levnější práce zedníků, obkladačů a vůbec stavařů, protože nemají do čeho píchnout\njá obměňuju ručníky i to stačí\nmoje koupelna je neco jako ta prvni do oranzova a mam v ni doplnky svicky koberecky pokojove kvetiny\nno, černé umyvadlo bych si nepořídila, s naší tvrdou vodou aby tam člověk chodil utírat každou kapku a v té první koupelně by se mi rozhodně nechtělo uklízet ty koberečky...stačí jedna předložka a co je na ní pořád vlasů a prachu... a na uklízečku kupodivu není\nmi máme malou koupelnu .. u nás by žádná změna nešla ... byť bych ráda měla vysokou vanu ale stejně 120 cm je nic moc velká takže by mi byla skoro k ničemu ... takže se uspokojím prozatím s tím co máme a počkám si až bude na nový větší byt\nPotřebovala bych změnu\nDoplňky v pidikoupelně mám\nJá si na to nepotrpím.\nmám v koupelně doplnky\nTRefa:koupelnicku mam malinkou.jsem rada ze se mi tam vesla pracka.\nPředložku v koupelně nemáme, byla by pořád mokrá a špinavá. Na vystoupení ze sprchy používáme ručník jen k tomuto účelu, poslední ho přehodí na topení. Jde lehce vyprat\nTu naši koupelnu už doplňky nespasí, potřebuje rekonstrukci jako sůl. Na jaře snad...\nPředložku jen před sprchu, abych nestoupala na studenou dlažbu. Líbí se mi, ale pro mne nepraktické\nKoupelnové předložky,nebo ty k umyvadlu se mi nelíbí.Nikoliv vzhedově,ale většinou bývají plné vlasů a to je přímo nesnáším.Takže za mě říkám ne!\ndnes je opravdu velký a krásný výběr předložek\nkoupelny jsou úchvatné\nzzandaa — #36 Tak to já vlastně dělám taky.Ale předložku máme.


Emaily končí ve spamu\nTéma: Emaily končí ve spamu\n29-08-2010, 12:02 #1\nTak se mi objevil takový menší problém. Už delší dobu promýšlím co s tím.\nPoužívám HTC Touch Pro 2 a emaily které z něj odešlu končí (pokud posílám na seznam.cz) ve spamu. Jinými slovy, adresát si je nepřečte. Situaci musím následně vyřešit tak, že odešlu odpověď znovu, ale z PC nebo notebooku.\nPro příjem používám sdružejní IMAP účet na všech strojích. Ovšem pro odesílání na telefonu SMTP server smtp.vodafonemail.cz\nMůže to být zdrojem problémů? A je to v takovém případě řešitelné? Nebo mám prostě instruovat lidi se seznamem ať se uráčí přejít na jiného poskytovatele\n29-08-2010, 12:51 #2\nSdružejní IMAP účet?\n29-08-2010, 16:00 #3\nHm jsem clenem obcanskeho sdruzeni poskytujiciho internetove pripojeni, sdruzejni sit a pro kazdeho usera prostor na sdruzejnim mailserveru....Tezko rozepsat vsechno co je ve sdruzeni k dispozici\n29-08-2010, 19:13 #4\nZpůsob, jakým přijímací server rozlišuje email, je velmi komplikovaný a liší se podle použitých technologií. Je téměř vyloučené to takhle bez znalosti konkrétních podrobností určit. Obecně čím víc lidí odesílá email přes konkrétní server (v tomhle případě smtp.vodafone.cz), tím je větší pravděpodobnost, že ho nějaký přijímací server bude považovat za spam...\nNicméně stejně tak jsou zdrojem problémů lidi používající velké freemaily. Zde můžu být konkrétní - i přes poměrně hodně viditelné instrukce o tom, jak se odhlásit od přijímání emailů z ce4you o tom, že je zde něco nového, část uživatelů nic nečte a rovnou email nahlásí svému providerovi jako spam. No, a když to udělá víc uživatelů najednou (což u freemailů typu email není vyloučené), nic s tím neudělám. Jinými slovy - email se kvůli spamu stal hodně nespolehlivým komunikačním prostředkem, obzvlášť pokud komunikujete s někým, kdo je na freemailech nebo posíláte přes velké smtp servery.\n29-08-2010, 21:31 #5\nad občanské sdružení....\nTo mi něco připomíná. Mám pocit, že se to tu někdy nedávno v nějaké jiné souvisloti nějak diskutovalo.\nSouhlas s Pavlem. Posílat maily na některé freemaily je za trest, stejně jako tam mít schránku. Email a seznam jsou neštěstí už dlouho a poslední dobou je za trest i centrum. (\n29-08-2010, 21:35 #6\nJo, to je neprijemny no. Zkusim dotycne instruovat aby si poridili nejaky mene problematicky freemail a nebo aby si me dali do kontaktů nebo tak neco, rekl bych ze pak by snad mail ode me mohl byt vzdy vyhodnocen jako solidni.\nThe End...- FirstLoox končí\nOd Zdenek Malinsky v sekci Fujitsu Siemens Computers\nPoslední příspěvek: 06-01-2008, 20:48\nFujitsu Siemens končí s kapesními počítači\nOd htcjirka v sekci Fujitsu Siemens Computers\nPoslední příspěvek: 11-08-2007, 15:54\nHX4700 končí. Objeí se nástupce s WM 5.0.\nOd FuCR v sekci Zbývající zařízení HP a Compaq\nPoslední příspěvek: 12-03-2006, 19:35\nHP iPAQ hx4700 končí. Bude náhrada?\nPoslední příspěvek: 05-10-2005, 16:02\n20% sleva na PocketGear - speciální akce končí 31.7.2005\nOd macula_ce4you v sekci Jak a kde nakupovat?\nPoslední příspěvek: 29-07-2005, 13:32\nVšechny časy jsou dle GMT +1. Nyní je 17:02.


Podlahy - Výrobky - Josko SK\nVyladěná harmonie bydlení\nJosko Smart Mix - PODLAHY, OKNA A DVEŘE JAKO JEDNOTNÝ ESTETICKÝ ZÁŽITEK\nVýroba, odlišnosti na trhu, pokládka a další informace...\nOd nynějška přírodní dřevěné podlahy od společnosti Trapa v kombinaci s okny a vchodovými a interiérovými dveřmi vytvářejí unikátní nabídku kvality: ve vzájemné harmonii a od jediného dodavatele - od společnosti Josko.\nNabídka Josko Smart Mix vytváří z lásky k detailu dosud nepoznanou atmosféru spokojenosti pro všechny smysly. Výběr dřeva a zpracování v souladu s tradicemi starého řemeslného umění, zušlechtění speciálními oleji a barevné optimální sladění: Tato kombinace zpřístupňuje zejména celkový soulad obytného prostoru. Od podlahy přes vhodné soklové lišty a schodiště až po okna a interiérové a vchodové dveře - Josko Smart Mix vytváří harmonii, která prospívá.\nNáš vztah ke společnosti Trapa\nZnáte ten inspirující pocit: Seznámíte se a ihned si připadáte, jako byste se znali odjakživa. Cítíte příjemnou blízkost a okamžité vzájemné pochopení a respekt. Dýcháte podnětnou atmosféru, ve které roste vůle k čemusi novému, zvláštnímu, společnému. Toto můžete očekávat i od nás - zejména při pohledu na naše nové společné dílo. My? Josko & Trapa, dva úspěšné hornorakouské rodinné podniky, které sdílí tři základní priority:\n1. Láska k řemeslu.\n2. Oddanost kvalitě a kráse.\n3. Šetrné nakládání s přírodními zdroji. Vzájemná shoda, ze které se vyvinulo partnerství s vizí: Okna, dveře a dřevěné podlahy nyní poprvé formou kompletní a konzistentní nabídky. Od řeziva až po konečný výrobek, to nejlepší z Rakouska - exkluzívní přírodní dřevěné podlahy Josko od společnosti Trapa.\nPřírodním dřevěným podlahám se nic nevyrovná\nČistě přírodní podlahy z masivního dřeva, pečlivě zpracované a zušlechtěné krystalickým přírodním olejem - balzám pro smysly, který vypovídá o nejvyšší řemeslné kvalitě. Naše přírodní dřevěné podlahy vyrábí rakouská manufaktura TRAPA, která se specializuje na dřevěné podlahy a důsledně prosazuje komplexní ekologická kritéria. Dřevo pochází z udržitelně obhospodařovaných lesů střední Evropy. Úprava se provádí starými a osvědčenými postupy, jež působí až do hloubky struktury dřeva. Dokonce i energii, která je k tomu zapotřebí, TRAPA produkuje z velké části samostatně. Výsledkem této náročné výroby jsou neobyčejně krásné, odolné a trvanlivé podlahy z přírodního dřeva, které splňují vysoké požadavky na jakost, odolnost a kulturu bydlení. Ideálním způsobem tak doplňují náš program oken a dveří – i pokud jde o vzhled: v zájmu jedinečného harmonického prostředí osobní spokojenosti.\nToto není žádná samozřejmost a je to jasně patrné z pohledu na konkurenci. Proto dbejte na detaily a nebojte se zeptat. Pod pojmem „přírodní dřevěné podlahy“ se prodává mnoho výrobků vyrobených z materiálů, které pocházejí z Dálného Východu nebo jsou ošetřeny řadou škodlivých chemikálií. Při volbě přírodní dřevěné podlahy Josko od společnosti Trapa víte, že dřevo je domácího původu, a máte jistotu, že se ošetření a barvení výrobků provádí zcela přírodní cestou. Není to příjemný pocit?\nPřirozená kultura bydlení všemi smysly\nKouzlo čistě přírodní dřevěné podlahy spočívá v její přirozenosti. Předává příjemné teplo jako žádná jiná podlaha. Její přirozeně rostlá struktura dřeva jí propůjčuje jedinečnou trvanlivost. Zdá se, že každé prkno vypráví svůj vlastní příběh. Každým rokem je stále krásnější, získává vlastní neopakovatelný charakter a posiluje svou osobitost. Vkročí-li člověk na takovouto podlahu z přírodního dřeva, cítí se okamžitě příjemně a doma. Zastaví se, vydechne a nechá se prostoupit blaženým pocitem pohody. Přírodní dřevěná podlaha se něžně dotýká smyslů a její elastická vydatnost působí plnou silou a půvabem. Čím déle se s ní člověk sžívá, tím srozumitelnější je její jednoduchost a nenáročnost. V zásadě je lhostejné, do jakého kontextu se podlaha z přírodního dřeva položí: Hodí se do každého prostředí. Zhodnotí je a každému stylu dodá na soudržnosti a charakteru. Podlaha z přírodního dřeva není jen pouhou podlahou, ale zejména nosným a tvořivým prvkem prostoru.\nKAŽDÉ PRKNO JE UNIKÁT\nDřevo je přirozeně rostlou surovinou a je nositelem individuality svého stromu. Tu je textura hustší, tu řidší, někdy se elegantně klene kolem sukovitého místa, jindy se zcela ztrácí. V reakci na dopadající světlo září povrch v proměnlivém barevném tónu. Žádný stavební materiál nevykazuje takovou životnost a přirozenost jako dřevo. Tím více, pokud použité prvky pocházejí ze stejného stromu. Dřevo je velmi jedinečné, teplé a krásné -z každé z našich dřevěných podlah činí skutečný unikát s mimořádným příběhem a vlastním charakterem.\n10 barevných odstínů - 4 druhy dřeva - 3 kolekce\nNabídka přírodních dřevěných podlah Josko od společnosti Trapa obsahuje v současné době 10 barevných odstínů ve spektru od klasických a tradičních až po moderní a elegantní. 4 barevné odstíny jsou exkluzivně sladěny se sortimentem výrobků. JOSKO SMART MIX\nČtyři z barevných odstínů odpovídají stejnojmenným odstínům barev u oken, vchodových a interiérových dveří od společnosti Josko:\nN07 nature, N08 beach, N09 white heaven a N13 pearl grey.\nBarvy beach a pearl grey jsou k dostání výhradně u společnosti Josko.\nOstatně: I další barevné odstíny lze velmi dobře kombinovat s mnoha okny a dveřmi od společnosti Josko! Upozorňujeme: Variace ve struktuře nebo odstínu barvy jsou v rámci jedné dřeviny a barvy zcela přirozené. Dřevo je rostlým přírodním produktem - každé prkno je unikát.\nNásledující 4 přírodně ošetřené druhy dřeva Vám zpřístupňují vyladěnou harmonii bydlení:\nDub: nezdolná klasika\nBažinný dub: s rafinovanými variacemi barev\nTerra dub:: tmavý vzhled, elegantní dojem\nModřín světle louhovaný, s drobnými suky\nV závislosti na technickém provedení nabízíme naše podlahy ve 3 různých kolekcích:\nPodlahaKlassik: nadčasové, robustní & cenově příznivé\nPodlahaPremium: : pro maximální nároky\nv živoucím starobylém vzhledu\n4 druhy dřeva\nDoplňkové produkty ze stejného dřeva\nPlynulé a navazující přechody mezi podlahou a stěnou potěší oko a jsou vysloveně příjemné na údržbu. Podlaha doplněná příhodnou soklovou lištou propůjčuje prostoru harmonický a vyvážený\ncharakter. Ještě působivější je tento jev v kombinaci se schodištěm ze stejného dřeva: Výsledkem je vzájemně sladěný celkový obraz, který přispívá k přirozenému a harmonickému pocitu z bydlení. Fascinující možnosti nabízejí naše podlahy z přírodního dřeva i jako panely na zeď: V interiéru lze vytvářet rafinované efekty, při kterých na první pohled splývá zeď a podlaha v jedno, což dodává místnosti jedinečný švih na pomezí tradičního alpského a avantgardně moderního stylu podle typu obložení stěn. KLASICKY SESAZENÉ SOKLOVÉ LIŠTY\nKe každé přírodní dřevěné podlaze existuje soklová lišta ve stejném barevném odstínu a struktuře, která se připevní ke zdi a vytvoří tak harmonické zakončení podlahy.\nZAKONČENÍ U ZDI V JEDNÉ ROVINĚ\nTato zakončení vyřízne řemeslník při pokládce podlahy z podlahového materiálu a plošně je nalepí pod omítku. Úchvatně puristické a elegantní řešení, které spolu s plochými dveřmi a zárubněmi od společnosti Josko vytváří jednotný vzhled. SCHODY A STUPNĚ\nSchody ladí s barevným odstínem a strukturou přírodní dřevěné podlahy a poskytují harmonický vzhled. V nabídce jsou s lehce přečnívajícím schodem (classic) nebo ploše zakončeným schodem (modern). STĚNOVÉ OBKLADY A DALŠÍ\nVšechny přírodní dřevěné podlahy Josko jsou vhodné i k obložení stěn a lze je tak sladit tón v tónu s podlahou. Z našich prken můžete vytvořit i kuchyňskou linku či samostatné kusy nábytku, např. šatní skříně, odkládací stoky a další. Výsledkem bude plošně členité kreativní prostředí z přírodního dřeva.\nOsobní poradenství a pokládka\nPřejeďte rukou po povrchu dřeva, pociťte jeho jemnou strukturu a užívejte si pohledu na texturu: Naše přírodní dřevěné podlahy jsou k dostání pouze u vybraných partnerů Josko. Máme k tomu dobrý důvod. Zde získáte optimální poradenství ke druhům, třídění a povrchům dřev, zde si vyberete barevný odstín, jakož i vhodné soklové lišty, okna a dveře. Záleží nám na tom, abyste si přírodní dřevěnou podlahu, která se Vám bude nejlépe hodit, vybrali osobně. Ani ty nejlepší fotografie totiž nemohou přesně vystihnout charakter a vnitřní krásu podlahy z přírodního dřeva.\nVysoká řemeslná kvalita výroby našich přírodních dřevěných podlah předpokládá vysokou kvalitu montáže. Pouze odborná pokládka s následným pečlivě provedeným prvním ošetřením, které provádějí speciálně vyškolení podlaháři, Vám zaručí bezvadnou přírodní dřevěnou podlahu, která Vás bude okouzlovat řadu let. Obraťte se na partnera Josko ve Vašem okolí a poraďte se o našich podlahách Trapa.\nPečlivá pokládka naší přírodní dřevěné podlahy profesionály musí být zakončena správným prvním ošetřením - teprve díky tomuto prvotnímu ošetření získají naše přírodní dřevěné podlahy konečný povrch a barevný odstín. Odborníci dokážou bezchybně a trvale opravit také škrábance z montáže, zbytky lepidla a odřená místa, která vznikají při jiných stavebních pracích.\nDíky ošetření působícímu do hloubky struktury dřeva krystalickým přírodním olejem jsou naše přírodní dřevěné podlahy velmi odolné a mají dlouhou životnost, jsou odolné proti uklouznutí, antistatické a extrémně snadné na údržbu. Stačí pravidelné vysávání a v případě potřeby vytření bavlněným mopem\nnamočeným do vody s mýdlem na dřevěné podlahy. Důležité upozornění: Nepoužívejte utěrku z mikrovláken.\nDřevo vrací vlhkost do okolního prostředí a zajišťuje tak příjemné klima v místnosti. Přírodní kokosové a sójové tuky ve speciálním mýdle na dřevěné podlahy působí na dřevo jako balzám.\nDub beach (exkluzivně u společnosti Josko)\nDub Pearl Grey (exkluzivně u společnosti Josko)\nBažinný dub přírodní\nModřín Scandic White\nDub Silver Grey (exkluzivně u společnosti Josko)\nTvarovou stálost zajišťují středové vrstvy s letokruhy nastojato a suchý řez krycích spodních vrstev.\nPro pokládku speciálně vyvinuté lepidlo umožňuje čistá napojení na jiné materiály a vysokou kročejovou neprůzvučnost bez použití dalších izolačních ma\nAby se zabránilo vylamování záměrně zachovaných sukovitých míst, je každý suk náročnou ruční prací zbaven volných vláken a zalisován vysokým tlakem.\nPřirozený pocit z bydlení\nVyzařuje teplo a útulnost, je živoucí a v harmonii s přírodou - dobrý skutek pro smysly.\nZdravá z hlediska ekologického stavitelství\nBez laků a škodlivých látek, čistě přírodně ošetřená. Díky tomu může dřevo „dýchat“ a regulovat vlhkost v místnosti.\nRegionální kvalitní výrobek z udržitelně obhospodařovaných lesů, který je ještě po mnoha generacích na 100 % kompostovatelný.\nVyrobeno pro generace\nDlouhodobá, odolná a nadčasová - investice pro život, která bude při používání stále krásnější.\nOdolná vůči znečištění a hygienická díky přírodnímu hloubkovému ošetření, bez elektrostatického náboje. Snadno se čistí.\nBlízké přírodě a šetrné k životnímu prostředí\nČistě přírodní dřevěná podlaha je celá ze dřeva a je ekologická, trvanlivá a šetrná vůči zdrojům. Je stoprocentně biologicky rozložitelná.\nVšechny povrchové vrstvy se zde třídí ručně s pečlivostí v zájmu co nejharmoničtějšího celkového vzhledu.\nBez pnutí a elastická\nNaše dřevo se zpracovává až po několikaměsíčním schnutí na vzduchu a v sušičce. Je tak trvale bez pnutí a elastické i při použití podlahového topení.\nPodlahy Trapa jsou opatřeny zkušební pečetí instit\nVýrobky i výrobní postupy jsou vynikající a beze zbytku splňují požadavky na zdravé bydlení a ochranu životního prostředí.\nSpeciální způsob kartáčování propůjčuje dřevu vzrušující přírodní omak, nedostižnou působivost a fascinaci.


Content First 2017 je už za týden. Co přinese letošní ročník? - Lupa.cz\nLupa.cz » Články » Content First 2017 je už za týden. Co přinese letošní ročník?\nContent First 2017 je už za týden. Co přinese letošní ročník?\nÚstředním tématem bude opět obsah. Dozvíte se, jak ho zlepšit, co funguje na sociálních sítích i jak na úspěšné kampaně s influencery.\nDobrý obsah si často vystačí jen s málem. Zároveň se za ním ale skrývá tvrdá dřina, pot a odříkání. Jak s takovým obsahem vůbec začít, čím své publikum zaujmout a v čem se odlišit od konkurence? Konkrétní tipy na skvělý obsah vám dají ti nejlepší už 7. června na konferenci Content First 2017. Buďte unikátní i ve světě, kde se o to snaží všichni. Ať už řešíte oblečení, B2B služby nebo součástky do aut.\nPřijďte se přiučit, inspirovat a popovídat si s těmito profíky z oboru:\nO měření obsahu mluví všichni, ale nikdo ho nikdy neviděl. V Obsahové agentuře se rozhodli to změnit. V průběhu více než ročního zkoumání přišli na to, kdy má měření obsahu smysl a kdy ne. Jakub Bůšek vám odhalí reálná data a odnesete si navíc checklist pro nastartování vlastního měření.\nYouTube kanál ŠKODA AUTO ČR získával v minulých letech průměrně 160 odběratelů za měsíc a jejich počet rostl spíše skokově. Dnes roste v průměru o více než 1000 odběratelů měsíčně a pyšní se Zlatým středníkem za nejlepší profil na sociálních sítích. Jak uspět na největší videoplatformě, vám poradí Tomáš Gregořica ze ŠKODA AUTO a Peter Mižík ze Zaraguzy.\nZonky mají úspěšný content marketing založený na příbězích lidí. Získejte návody, jak příběhy zpracovat, jak je pojmout a komunikovat. Michal Schindler a Miroslav Esser z pražského startupového studia Creative Dock vás provedou celou cestou od tvoření kvalitního contentu až po jeho cílení na digitálních kanálech.\nKompletní program a profily jednotlivých řečníků najdete na internetových stránkách konference.\nPartnerem akce je společnost Imper CZ. Mediálními partnery konference jsou servery Lupa.cz, Marketing Journal a MediaGuru.cz. Konferenci organizuje TUESDAY Business Network a produkčně zajišťuje společnost Internet Info.


Nalezeno 1318 pracovních pozic.\nProdavač, prodejce - Bošice, Jihočeský kraj\n2022-05-12 - Radek Harvalík - annonce.cz\nHledáme komunikativního, spolehlivého a samostatného kolegu s příjemným vystupováním, který by navázal na dosavadní fungování pojízdné prodejny. Každý den prodejní trasa začíná a končí u nás na jatkách v obci Hradčany u Čkyně. Nezbytností je řidičský průkaz skupiny B, zkušenost... (19700 - 25000 Kč)\nProdavač/ka - Bošice, Jihočeský kraj\n2022-03-17 - Radek Harvalík - www.easy-prace.cz\nPopis pracovní nabídky Hledáme komunikativního, spolehlivého a samostatného kolegu s příjemným vystupováním, který by navázal na dosavadní fungování pojízdné prodejny. Každý den prodejní trasa začíná a končí u nás na jatkách v obci Hradčany u Čkyně. Nezbytností je řidičský... (19700 - 25000 Kč)\n2022-05-24 - TRANSFER International Staff k.s. - spravnykrok.cz\nPožadujeme fyzická zdatnost dobrý zdravotní stav ochota pracovat ve 3 směnném provoze( včetně soboty) Nabízíme 200,-Kč/hod 10% noční příplatek, 25% přesčas, 10% příplatek o víkendu smlouva na DPČ stabilní zaměstnání možnost týdenních záloh ve výši ... (28000 Kč)\n2022-05-24 - Trenkwalder a.s. - dobraprace.cz\nElektromechanik - Prachatice, Jihočeský kraj\n2022-05-24 - VÁCLAV PRAVDA s.r.o. - tip-prace.cz\nV případě spokojenosti možnost po zapracování pracovní poměr na dobu neuričtou. Zam. výhody: náhrady straveného, penzijní připojištění Kontakt: Pravda Václav - osobně - Průmyslová 1186, Prachatice - PO-PÁ od 6:00 do 14:30 nebo e-mailem - ****@*****.***...\n2022-05-24 - Dřevostavby Stachy s.r.o. - tip-prace.cz\n2022-05-24 - ŠVARCTRANS s.r.o. - tip-prace.cz\nZaměstnanecké výhody: Penzijní připojištění První kontakt: osobně nebo telefonicky - Švarc Milan, tel.: (***) ***-****\n2022-05-24 - LUSPOL SE - tip-prace.cz\npřidavačské práce, přesun stavebních hmot, obsluha jednoduchých stavebních mechanizmů, vyzdívání příček a zdiva z různých materiálů\n2022-05-24 - AUTO - DOSTÁL s.r.o. - tip-prace.cz\nKontakt: Dostál Václav, tel.: (***) ***-****\n2022-05-24 - M-TECHNIKA s.r.o. - tip-prace.cz\n2022-05-24 - EVM Rybitví s.r.o. - tip-prace.cz\nVýhodou praxe v oboru. Samostatně vykonávat různorodé činnosti přo výrobě výrobků a dílců. Zam. výhody: platový růst, zvláštní prémie Kontakt: e-mailem nebo telefonicky - Makarov Marek, tel.: (***) ***-****, e-mail: ****@*****.***\n2022-05-24 - Martin Macháček - tip-prace.cz\nMísto výkonu práce: dle zakázek v okrese Prachatice Kontakt: Macháček Martin Bc., tel.: (***) ***-****, e-mail: ****@*****.***


Don Carlo – odpadne dřív divák, nebo hrdina?\nVerdiho drama Don Carlo v přímém přenosu z Met naplnilo 11.prosince beze zbytku sál kina Světozor (a jistě nejen ten). Když vezmeme v úvahu, že byla „stříbrná sobota“, počasí a pražské chodníky nic moc, a že multiplexy s holywoodskou produkcí za poloviční vstupné zejí prázdnotou, je to sám o sobě zázrak. Na Dona Carlose... Read More...\nMariusz Kwiecien nabízí víc než zpěv\nJe mladý, má milý úsměv a krásný hlas a publikum si umí po pár taktech získat na svou stranu. Tak se představil 25. listopadu v Obecním domě polský barytonista Mariusz Kwiecien, vycházející hvězda Metropolitní opery. Po delší odmlce se v Praze opět konal galavečer z operních árií na nejvyšší úrovni. I když vstupné nebylo... Read More...\nDalší režie Roberta Wilsona v Národním divadle, Čapkova Věc Makropulos (18. a 19.listopadu 2010), přivedla na jeviště Stavovského divadla zcela nečekaný žánr – je to melodram, muzikál, kabaret, nebo singspiel? Cokoli, jen ne činohra jak ji známe. Soňa Červená (Emilia Marty) Překvapivý prostor totiž v čapkovské inscenaci dostala hudba Aleše Březiny, která udává rytmus...\nSpíše než svěcení jara (ostatně je listopad) byla první premiéra baletu Národního divadla v letošní sezóně (11. listopadu) oslavou jeho šéfa Petra Zusky. Celé představení se tentokrát skládalo výhradně z jeho choreografií. Zuska to na úvod před obecenstvem sám omlouval. Fakt, že ani jediná z pěti choreografií není dílem jiného tvůrce, je podle jeho...\nMalé opery, velké role\nNárodní divadlo uvedlo 22.září koncertně Ariadnu Bohuslava Martinů a Slavíka Igora Stravinského. I když jsou to opery zřídka inscenované, po hudební stránce jsou to pravé klenoty. Obě díla od sebe dělí padesátiletý odstup a v životě svých tvůrců stojí na opačných pólech – Slavík (1909 – 14) je Stravinského operní prvotinou, zatímco Ariadna (1958)...\nS mimořádně vřelým přijetím se v úterý (31.8.) na festivalu Dvořákova Praha setkala Královská vlámská filharmonie a její sympatický dirigent Martyn Brabbins. A cellistka Sol Gabetta publikum přímo zhypnotizovala. Jako první byla na programu Dvořákova symfonická báseň Polednice, kterou orchestr hrál s velkou citlivostí a smyslem pro barevnost. Některé pasáže (stísněné nálady a ponuré...\nPo rezignaci narychlo dosazeného a hudebníky odmítaného Václava Kasíka má „válečný stav“ v České filharmonii uklidnit konkurz, z nějž by měl vyjít nový ředitel tohoto tělesa. Jaké budou podmínky výběru tentokrát? Než se rozběhnou výběrová řízení s předkládáním velkolepých vizí a projektů rozvoje orchestru, chtěla jsem v téhle glose napsat, aby si nový ministr...\nNedělní koncert Dvořákovy Prahy (29.6.) představil festivalovému publiku talentovanou skotskou houslovou krásku Nicolu Benedetti ve slavném koncertu Maxe Brucha. Večer patřil Pražské komorní filharmonii s jejím (rovněž mladým a velmi talentovaným) šéfdirigentem Jakubem Hrůšou. Zahajovali méně hranou první verzí Beethovenovy Leonory. Hrůša vtiskl ouvertuře pevný a přesvědčivý tvar za pomoci svižných temp a ostrých...\nHollywoodská noc v Obecním domě 11.7. potvrdila sebevědomé heslo „Máme nabito“, které si letos vepsal do hlavičky mezinárodní festival Prague Proms. Měli doslova natřískáno. A publikum se skvěle bavilo. Smetanova síň už dlouho nepamatuje, že by se prodávaly i místa ke stání a nahoru na varhanní emporu že by někdo tahal židle jako přístavky....\nRozhovor s dirigentem Peterem Feranecem o opeře v Rusku, vzpourách orchestrů a penězích v kultuře Je nepřehlédnutelnou postavou slovenské hudby. A to doslova. Když diriguje se svou téměř dvoumetrovou výškou a pažemi košatě rozpřaženými, rozhodně se před žádným orchestrem neztratí.Začínal ve Vídeňské komorní opeře, v jednatřiceti se stal nejmladším šéfdirigentem Velkého divadla v Moskvě...\nSlavnostním koncertem s Dvořákovým Te Deum v zámecké dvoraně vykročil v pátek 11.6. největší český operní festival Smetanova Litomyšl do svého 52. ročníku. Potrvá do 5. července a přinese vedle řady operních představení a hudebních večerů i jednu světovou premiéru. Mezinárodní festival odstartoval s velkým leskem – za přítomnosti prezidenta republiky, arcibiskupa Duky, hejtmana...\nK vynikajícímu maďarskému trumpetistovi Gáboru Boldoczkimu jsem měla určitý dluh z minulosti – napsala jsem sice jeho profil do časopisu, když hrál v Praze, ale pak už mi to nějak nevyšlo na jeho koncert. Pražské jaro mi v pátek 28. 5. nabídlo příležitost konečně jej slyšet.Mladý maďarský trumpetista vyhrál v evropských soutěžích vše co...\nPražskojarní koncert Symfonického orchestru Bavorského rozhlasu v Obecním domě 23.května se stal společenskou událostí, večer pod záštitou velvyslanectví Spolkové republiky Německo přilákal mnohé osobnosti. V publiku nechyběl například Josef Suk, Martin Turnovský, ministr kultury, zahraniční diplomaté, i primátor Pavel Bém si udělal čas ve žhavé fázi volební kampaně.Hlavním lákadlem byl známý německý barytonista Matthias...\nStátní opera se za Tristana nemusí stydět\nZa Bludného Holanďana to Státní opera před dvěma lety od kritiky hodně schytala. Proto jsem se zvědavostí čekala, jak Wagner na její scéně dopadne tentokrát. I když často slýcháme argument, že na Wagnera u nás žádné divadlo – hlavně po pěvecké stránce – prostě nemá, snaha Státní opery nerezignovat na tento vrcholný repertoár je...\nSlavný rumunský klavírista Radu Lupu se po dvanáctileté pauze vrátil na Pražské jaro. Po nedělním sólovém recitálu v Rudolfinu měl v úterý 18. 5. v Obecním domě i druhý festivalový koncert – s orchestrem SOČR a rumunským dirigentem Cristianem Mandealem. Připravili spolu Schumannův Klavírní koncert a moll, op. 54, což je první koncert v...\nOpera o procesu s Miladou Horákovou, tohle zprvu trochu nechtěné a vysmívané dítě Národního divadla, spěje do dalšího stádia svého nevšedního příběhu. Právě ode dneška ji diváci mohou díky filmovému zpracování režiséra Jana Hřebejka vidět v kinech. Komorní opera Zítra se bude… s vynikající exilovou pěvkyní Soňou Červenou v hlavní roli se hraje již...\nIdomeneo: Kde zůstala režie?\nMozartova opera Idomeneo se vrátila do repertoáru Národního divadlo bezmála po osmdesáti letech. Na svou druhou šanci čekala dlouho. Bohužel to, co se od včerejška (6. 5. 2010) hraje ve Stavovském divadle, je spíše koncert v kostýmech, ne představení, které by si mohlo získat srdce diváka. Když Mozart v roce 1781 složil tříhodinovou operu...\nVioleta Urmana: Došlo i na Giocondu a Toscu\nSenzací skončilo napjatě očekávané vystoupení sopranistky Violety Urmany v Národním divadle v neděli 2.5. Po téměř dvouhodinovém náročném recitálu s klavírem ji publikum nechtělo pustit z jeviště, vykoupila se teprve až po pátém přídavku! Violeta Urmana, která se v Praze představila poprvé, je momentálně hvězdou předních světových scén, heroina wagnerovských a verdiovských oper. Svůj...\nPražská komorní filharmonie zakončila (28.4.) svůj orchestrální cyklus koncertem s pomyslným ohňostrojem – pozvala na jediný večer hned tři významné hosty. Svého „otce zakladatele“ Jiřího Bělohlávka, irskou mezzosopranistku Zandru McMaster a talentovaného francouzského cellistu Jean-Guihena Queyrase. Na programu komorní filharmonici také nešetřili, byl dlouhý a krásný – Wagnerovy písně, Schumannova\nSalome Evy Urbanové podruhé\nZdá se mi to, nebo Eva Urbanová opravdu ztrácí aureolu nedostižné operní divy? Dřív stačilo, aby zazpívala písničku, a celý sál byl na nohou. Zatímco dnes – pro mě nepochopitelně – sklízí za těžký a bravurně zvládnutý part Salome poloviční ovace. Read More...\nNa abonentních koncertech České filharmonie 8.dubna (s opakováním o den později) uvedl Tomáš Netopil Martinů III. Symfonii, Debussyho Nokturna a Ravelův La valse. Je dobře, že se k hostování v České filharmonii dostávají esa mladé dirigentské generace, jako Tomáš Netopil nebo Jakub Hrůša. Je skvělé sledovat růst a kroky (někdy přímo skoky) jejich kariéry v Praze, aniž by čekali na své prosazení někde u oblastního orchestru, jak dřív bývalo zvykem. Read More...


Hana Gregorová se nepoučila! Přiznala, že chce po Koptíkovi zase mladšího chlapa - Super.cz\n15. března 2018 9:29\nHana Gregorová (66) přiznává, že se jí život po boku mladšího muže zalíbil. Vyloučila návrat k expříteli Ondřeji Koptíkovi, ale ve svém životě by uvítala opět mladšího partnera. "Chtěla bych určitě někoho mladšího," řekla Top Staru Gregorová.\nMomentálně partnera nemá. Na párty Primy dorazila s kamarádem Janem Antonínem Duchoslavem. Vyvrátila, že by opět byla v kontaktu s expřítelem Koptíkem. "Je to nesmysl. To je jednou, že mám kolouška, pak zase jsem se na plese objevila s novým přítelem," upřesnila herečka.\nSleduje jeho život? "Ježíš, to ne. Vůbec," dodala Gregorová na večírku, kde se výborně bavila. A vypadala velmi svěže. Život bez Koptíka jí evidentně svědčí. ■\nHana Gregorová by si přála opět mladšího partnera. ■\nDo společnosti vyrazila s Janem Antonínem Duchoslavem. ■\nTaké po boku Davida Gránského se výborně bavila. ■


Porodné - VÝPLATA.cz\nNárok na porodné má žena dle §44 zákona č. 117/1995 Sb., která porodila své první nebo druhé živé dítě, nepřevyšuje-li rozhodný příjem v rodině součin částky životního minima rodiny a koeficientu 2,70 a pokud jí před tímto porodem nevznikl nárok na porodné podle § 45 odst. 1 (Nárok na porodné má také ode dne převzetí dítěte do trvalé péče nahrazující péči rodičů osoba, která převzala dítě do takové péče do 1 roku jeho věku, toto dítě bylo prvním dítětem této osoby, na které z důvodu jeho převzetí vznikl nárok na porodné, a před převzetím tohoto dítěte do péče této osobě nevznikl nárok na porodné podle § 44. Za podmínek uvedených ve větě první má nárok na porodné také osoba, která převzala do trvalé péče nahrazující péči rodičů 2 nebo více současně narozených dětí. Podmínkou je, že rozhodný příjem v rodině této osoby nepřevyšuje součin částky životního minima rodiny a koeficientu 2,70.)\nTento nárok má rovněž otec dítěte v případě že žena, která dítě porodila zemřela a porodné nebylo vyplaceno jí ani jiné osobě. Nárok na porodné vzniká dnem porodu. Na dávku vznikne nárok, jestliže se jednalo o porod dítěte, nikoli o potrat. I když dítě po porodu zemře, porodné se vyplatí.\nNárok na porodné má rovněž osoba z důvodu převzetí dítě ve věku do 1 roku do trvalé péče nahrazující péči rodičů §45 zákona č. 117/1995 Sb.. Nárok na porodné náleží i v případě, že před převzetím dítěte do trvalé péče nahrazující péči rodičů vznikl nárok na porodné matce nebo otci dítěte.\nZa dítě převzaté do trvalé péče nahrazující péči rodičů se považuje dítě osvojené a dítě, jež bylo převzato do této péče na základě rozhodnutí příslušného orgánu.\nV případě svěření dítěte do trvalé péče nahrazující péči rodičů manželům náleží porodné jen jednomu z manželů, určenému na základě dohody manželů. Nedohodnou-li se, určí příjemce porodného příslušný orgán.\nPorodné se vyplácí jednorázově. Oprávněná osoba musí být stejně jako u ostatních dávek státní sociální podpory hlášena k trvalému pobytu na území ČR.\nVýše porodného §46 zákona č. 117/1995 Sb.činí 13 000 Kč na první dítě a 10 000 Kč na druhé dítě. To, zda máte nárok na porodné a v jaké výši, si můžete spočítat v kalkulačce výše porodného.\nPříklad: Žena s trvalým pobytem na území ČR porodila syna, jehož otcem je občan Rakouska a dítě má rovněž rakouské občanství. Ženě vzniká nárok na porodné ve výši 13 000 Kč (při splnění podmínky výš rozhodného příjmu), neboť rozhodující je trvalý pobyt rodící ženy na území ČR, nikoliv přihlášení dítěte k trvalému pobytu nebo občanství dítěte.\nKompletní a aktuální informace Porodné - Informace o nároku na porodné - vyplata.cz je finanční online portál zabývající se daněmi, spořením a výpočty.


V síti Toxi-týmu uvízly další "drogové ryby" - Chrudimský deník\nV síti Toxi-týmu uvízly další "drogové ryby"\nVýchodní Čechy - Z trestného činu nedovolené výroby a držení omamných a psychotropních látek a jedů policisté v těchto dnech obvinili 25letou ženu a dva muže ve věku 26 a 29 let. Všichni jsou z Trutnovska.\nVarna na výrobu drog. Ilustrační snímek.Foto: Policie ČR\nPodle mluvčí východočeské policie žena je důvodně podezřelá, že od srpna roku 2008 do současné doby vyrobila a poté distribuovala minimálně 22 osobám starším 18 let drogu metamfetamin, známou také pod názvem pervitin. „Drogu prodávala zájemcům na předem domluvených místech v regionu Trutnovska nebo přímo v místě svého bydliště. Při domovní prohlídce policisté zajistili varnu na výrobu pervitinu. V současné době je žena zároveň obžalovaná za výrobu pervitinu v období od ledna do srpna loňského roku, proto od svého zadržení čeká ve vazební věznici na soud.\nPři akci Toxi–týmu nazvané RUR policisté odhalili také devětadvacetiletého muže. Ten je podezřelý, že formou pomoci, jako přítel předchozí obviněné ženy, zprostředkovával prodej drogy dalším zájemcům. Získané peníze odevzdával své přítelkyni.\nTřetímu obviněnému 26letému muži kriminalisté kladou za vinu, že jako spolupachatel sháněl pro výrobu pervitinu léky, které předával obviněné ženě. „Léky s obsahem pseudoefedrinu kupoval v lékárnách po celých východních Čechách. Jako protislužbu dostával od obviněné vyrobený pervitin pro svoji dealerskou činnost. Drogu distribuoval dalším nejméně osmi lidem,“ uvedla mluvčí východočeské policie Lenka Burýšková.\nPětadvacetileté ženě a 26letému muži hrozí v případě prokázání viny u soudu až desetiletý pobyt za mřížemi. Jejich devětadvacetiletý spolupachatel může od soudu odejít až s pětiletým trestem odnětí svobody.\nVýchodočeský policejní Toxi–tým se může letos pochlubit i dalšími úspěchy. Z trestného činu nedovolené výroby a držení omamných a psychotropních látek obvinili policisté dva muže a jednu ženu z Pardubic.\nOsmatřicetiletý muž měl na přelomu let 2007 a 2008 prodávat nebo nabízet 19leté dívce pervitin v celkové finanční částce 25 tisíc korun. V létě loňského roku muž nabízel drogu mladé dvojici, inkasoval za ni zálohu 500 korun, avšak slíbenou drogu nedodal. Obviněnému je rovněž kladeno za vinu, že několikrát nitrožilně aplikoval nezjištěné množství pervitinu 23leté dívce z Pardubic, která musela být hospitalizovaná v nemocnici.\nMezi zadrženými je také 25letá žena z Pardubic, která v letech 2004 až 2008 prodávala třem lidem pervitin. Jedné patnáctileté dívce měla prodat během několika let pervitin za 350 tisíc korun. Pardubičtí policisté také zadrželi pětadvacetiletého muže. Ten měl v letech 2007 a 2008 ve více než 40 případech prodat nebo poskytnout zdarma či jako úhradu za nájemné pervitin. Jedné dívce předal drogu za 12 tisíc korun. Také všem třem zadrženým z Pardubic hrozí u soudu vězení.\nTesty potvrdily, že řidič převážel drogy\nŘidič má ohledně drog co vysvětlovat\nPolicie vypátrala ženu prodávající pervitin\nMísto bábovky vezl nemocné babičce konopí


463 Hra po Praze velkého oddílu a vlčat – Krhúti\n463 Hra po Praze velkého oddílu a vlčat\nHra po Praze probíhala už tradičně zvlášť pro velký oddíl a zvlášť pro vlčata. Velký oddíl měl letos na starost Radek a hru pojal velkolepě. Družiny používaly veřejnou dopravu a operovaly po celé Praze – jen pár lokalit pro dokreslení: Řásnovka, metro Vysočanská, Skalka, Karlovo náměstí, ulice Politických vězňů, Haštalská, I.P. Pavlova, Karlova, Senovážné náměstí, Kozí, Husova, Dlážděná. Ráno na srazu před klubovnou dostala každá družina stejnou knihu, tabulku pro hlavní šifru a sadu otázek a malých šifer s názvy ulic a jejich čísly popisnými . Během dne pak družiny hledaly ulice z tabulky a doplňovaly k číslům popisným čísla orientační. Dále hledaly odpovědi na zbývající otázky, odpovědí bylo vždy nějaké číslo. Tato čísla zbývalo doplnit do hlavní šifry, která se luštila pomocí knihy, a to způsobem číslo stránky/ řádek / znak na řádku. Konečný text zněl: ?Tunel, levý břeh Rokytky, mezi ul. Hrdlořezská a Pod Smetánkou?. Nakonec družina vypátrala tunel, vešla do něj a po 200 metrech našla truhlu s pokladem. Pořadí: vítězi se stali Netopýři, druhé místo Káňata, třetí Lišáci.\nSpeciální požadavek ve hře zněl ? vzít s sebou na celý den družinovou vlajku, Netopýři, kteří zatím družinovou vlajku nemají, nesli místo ní oddílovou. Zážitky jednotlivých družin částečně dokumentují fotografie, které během akce pořídily. Potěšila mne slušná docházka na akci 87 procent.\nVlčata měla sraz na Malostranské. Pěšky přes Tržiště jsme došli k Petřínské rozhledně, po cestě jsme zahráli několik soutěží mezi šestkami (skládání slov, běh do schodů). Vystoupali jsme nahoru na rozhlednu a na trávníku u Hladové zdi zahráli opět několik her. Vlastní velká hra se odehrávala na Novém Světě. Šestky dostaly celkem šedesát úkolů, které měly vypátrat. Pátralo se ve dvojicích nebo trojicích, každá ze šestek vstoupila do herního území z jiné strany. Pokud se setkaly dvě nepřátelské skupiny, házely v souboji kostkou a vítězové získali jeden nepřátelský život . Za každou správně zjištěnou otázku se šestce započítal jeden bod, jeden bod získala za tři nepřátelské životy. Pořadí ve hře bylo velmi vyrovnané: vítězná Modrá šestka získala 47 bodů, Zelená šestka 44 body.\nČlánky z akcí Napsat komentář Milan | 15.2.2015\nDalší příspěvek:464 Dřevárna →Předchozí příspěvek:← 462 Krhútské hory