O tom, co s Vánoci od autorky https://www.peoplecomm.cz/slama-v-botach-2\nAnna Kárníková: Nerůst a hnutí duha\nEva Fraňková: Nerůst přednáška\nArnošt Novák: Společenská transformace\nMake bezobaly great again\n1. 16 | Pravý domácí časopis Text: Veronika Kyčera Kučerová www.slamavbotach.cz Foto: archiv autorky Milý Ježíšku, letos nám k Vánocům nic nedávej… Poslední roky cítím, že mi přijímání, ale bohužel už ani dávání vánočních dárků nepřináší radost. Je to smutné, ale holt se ze mě stal pragmatický dospělák. A tak to nebudu lámat a letos s rodinou prožiju svátky bez dárků. Rovnou musím přiznat, že vyjednat to s příbuznými se neobešlo bez poznámek a obav, které – popravdě – mám i já. Netuším, jestli se dostaví ta správná atmosféra i bez zazvonění zvonečku, ale prostě potřebuju zjistit, jestli jsou to opravdu starosti s dárky, co mi (nám?) brání prožívat Vánoce v klidu.\n2. Pravý domácí časopis | 17 Proč jsem Vánoce bez dárků vyhodnotila jako nut- nost? Rozhodnutí zrálo dlouho. Máme s manželem dvě děti (3 a 7 let) a spoustu příbuzných. Takže když se to spočítá, loni si děti rozbalily dárky pod deseti rozsvícenými stromečky a pod každým hned něko- lik balíčků. Plus dárky pro nás. Najednou do bytu přibylo zase tolik věcí! Až se mi chce napsat krámů. A to mě právě trápí. Že už o věcech uvažuju jako o harampádí. Každý předmět přece někdo vyrobil, je za ním ekologická stopa a dostávám ho z lásky. (Nebo částečně i z povinnosti, protože obdarovávání je společenská konvence?) Bohužel ať chci nebo ne, cítím, že čím víc věcí (i zážitků) mám, tím míň si jich vážím a nevěnuji jim pozornost a péči. Spíš mě obtě- žují, ať už to dárce myslel sebelíp. Jenže můj životní prostor, volný čas i můj žaludek jsou omezené, než aby se tam všechny dary vešly. A co teprve děti, které dostávají dárků po celý rok ještě mnohem víc? Chci jim do života předat tenhle přístup? Že věci jsou krá- my a láska se vyjadřuje tím, že někomu něco předám v balíčku s mašlí a on to párkrát použije a pak vyhodí nebo o to z úcty ke mně nadosmrti zakopává? Otázky „co, komu, kdo, kde (za kolik)“ se i letos začaly nést rodinou. Přitom odpověď každoročně zní: „Nic, všechno máme.“ Nakonec se z povinnosti vypotí nápad, že teda Vendovi další bagr a nám víno, přičemž starší gene- race to většinou řeší obálkou s obnosem. Pak je ale zapotřebí držet v hlavě přehled, komu už se víno (a bagr) koupilo, jestli je doma dost taštiček a kam balíčky ukrýt před dětmi. Časy, kdy mi tahle vánoční dobrodružství přišla roztomilá, jsou fuč. Podobných „roztomilostí“ k vyřízení je o svátcích vagón, a tak asi nejen u nás atmosféra před Vánoci houstne. A přitom bych si hlavně přála klid. Dojmout se u adventních koncertů, vyrazit na školní besídku, do lesa, vyzdobit byt (hmm, třeba i umýt okna?), s tchánem zajít na mši, s dětmi napéct perníčky a s mužem si svařit víno a zazpívat si při kytaře koledy. Jenomže jak to V KLIDU stihnout? Leda seznam povinností proškrtat – nemýt okna, nepéct, nerozjímat… Anebo konečně škrtnout ty dárky?! Největší časovou, finanční a myšlenkovou (a ekologickou!) zátěž svátků. Celý rok lítám po obchodech, božínku, jak by bylo krásné, kdybych aspoň o adventu nemusela. Zbylo by mi víc času na druhé, přijela bych pomoct s tím cukrovím, okny, flaškou svařáku…\n3. A tak jsem to nějak takhle rodině odpre- zentovala: Pojďme si přestat dávat dárky a dejme si místo toho sami sebe. Čas na sebe a na druhé. Jaké myslíte, že následovaly reakce? A emoce? V minulosti už jsme s mužem prožili Váno- ce bez stromečku, kapra i cukroví a světe, div se, atmosféra neutrpěla, protože kapr i cuk- roví jsou jen rekvizity, ale skutečné Vánoce si děláme v srdci. Jakmile ale vytáhnu Vánoce bez dárků, najednou jako bych se dotkla ně- čeho podstatnějšího než další rekvizity. Dárky mají očividně větší emoční náboj než cukroví nebo – obávám se – i než návštěva půlnoční mše. Vrací nás do dětství, kdy jsme svátky prožívali hlavně přes balíčky a těšení se, co v nich bude. Jenže loni mi došlo, že na světě už není nic, co by se dalo zabalit a udělalo mi to zase tu dětskou radost. Přála bych si víc času na sebe nebo mít doma víc manžela, který nám konečně dostaví dům. Dá se to ale zabalit do papíru? Takže už loni jsem požádala příbuzné, ať mi nic nedávají, maximálně pošlou peníze nějaké „zelené“ organizaci, protože to je dárek pro mě – zelenější svět! A opravdu jsem od padesáti příbuzných dostala pouze med, krém, kulicha, pár knížek z druhé ruky, starožitný rám a roční předplatné Pravého domácího ča- sopisu. (A jedno potvrzení o daru pro Člověka v tísni). Byla to úleva nemuset vymýšlet, kam ty nové věci dám. O co míň jsem rozbalovala, o to víc jsem se soustředila na to, co dostávají druzí, kdo se raduje a kdo by možná taky radši vyšel naprázdno. Viděla jsem dceru, jak sotva rozbalí dárek, už ho hází za sebe a sápe se po dalším. A je naštvaná, když už žádný další není. A definitivně se mi potvrdilo, že ze systému výměny věcí mezi domácnostmi musím(e) vyskočit všichni. Dcera každopádně. Nejprve jsem si promluvila se svou půlkou rodiny. Zjistím, na jaké argumenty kdo slyší. Jedna teta vyloženě jásá. Nic si nedávat? Úleva! Asi je stejný pragmatický dospělák. Druhá taky souhlasí. Nejásá, ale připouští, že je fakt „na čase ty dárky omezit“. Vím, že zrovna ona by se rozdala, jenže ne náhodou právě u ní bývá před Vánoci nejhustší atmosféra. Vše musí být dokonalé, ale teta nestíhá. Když navrhnu, že místo dárků přijedeme v adventu na návštěvu (spojenou s pomocí), teta se vymlouvá, že na nás asi nebude mít čas, protože všem ostatním bohužel musí ty dárky nachystat… Nejjednodušší domluva je s babičkami. Obálky s obnosem nepovažují ani ony za ideální. Pro jistotu ale zdůrazňuju, že „nedáváme si nic“ bude platit i pro děti. Z toho jsou trošku v rozpacích, ale uznávají, že dnešní děti už toho opravdu mají až moc a je těžké vybrat dárek, který ještě nemají. Pak jednám s rodiči a bráchou. Tady mám velkého spojence – svou mámu. Ta tvrdí už léééta, že ze svátků se stal vyprázd- něný cirkus. Měla jsem ji kvůli tomuto přístupu za morouse,\n4. Pravý domácí časopis | 19 ale dnes vidím, že moudrá maměnka jen předběhla svou dobu i mě. Domlouváme se, že místo rozbalování dárků půjdeme po svátečním obědě na procházku a zahrajeme si spolu nějakou veselou stolní hru. Táta je ochoten se přizpůsobit, hlavně když se domluvíme my ženské, ale brácha… ticho. Žije v cizině a na Vánoce se domů vždycky těší. A přijíždí jako Santa Claus s au- ťákem plným tašek. Chápu, proč to dělá, a tipuju, že se s taška- mi dostaví i letos. Budou plné delikates, za které mu vyberu ze své špajzky zase nějaké svoje DIY dobroty. Ale nepředáme si je pod stromečkem, abychom děti nemátli. Dáme si to jen jako pozornost, se kterou se jde k někomu na návštěvu. Takže u toho nemusí hrát koledy. Tak, se svou rodinou jsem domluvená. Těžší bude jednání s manželovou půlkou. Bojím se, abych se dobře vyjádřila a oni to nevzali jako (další) „Veroničin alternativní nesmysl“. Hlavně jde ale o to, že na téhle straně rodiny jsou další děti a musíme vymyslet, jak vyřešit, že naše nic nedostanou a jiné ano. Nikdo si o Vánocích nepřeje slyšet pláč. Opět přicházím s nápadem, že se po obědě s dětmi projdu, aby si ostatní mohli v klidu rozbalit to svoje, a ke společné zábavě se připojíme pak. Švagr s tím nemá problém, tchán trochu nesouhlasně zvedá obočí, jedné babičce je to jedno a druhá – od které čekám určitý protest – to kupodivu kvituje („protože je nás čím dál víc a důchod malý“)! Tuším, že někdo nakonec dětem přece jen dárek podstrčí, ale zatím jsem překvapená, jak lehce vyjednávání šlo. A tak se jediná hádka – nebo přesněji dlouhý hlasitý roz- hovor – nakonec rozhoří mezi mnou a manželem. Má obavu, jestli Vánoce ještě budou Vánoce. Jestli děti pochopí, proč loni Ježíšek naděloval jako zběsilý na všech adresách a letos při- nese jen pár maličkostí k nám domů. Na tomhle se s mužem totiž domluvím – a ráda. Že děti o dárky nepřipravíme úplně, když na Ježíška věří. Vendovi donese dinosaura (z blešáku), Lídě pouzdro na její „jako“ mobil, pár knížek a možná i něja- kou plastovou hračku, kterou tří a sedmileté srdíčko nutně potřebuje (a podaří se mi ji sehnat na blešáku:-)). Smyslem Vánoc bez dárků nemá být to, že děti připravím(e) o štědrovečerní zázrak. Ani aby byly za mimoně nebo je nutit chápat něco, co ve svém věku ještě úplně pochopit nemůžou. Já jen chci, aby si s dárky, které doma dostanou, doopravdy vyhrály. Aby jim radost z nich vydržela déle než do druhého dne, kdy si u babiček a tet rozbalí zase něco dalšího. O co kratší bude rozbalování, o to víc času budou mít na to si s tím, co mají, pohrát. A my si můžeme hrát s nimi. A třeba stihneme i pohádky v televizi nebo vyrazit do kostela, pěšky, nočním městem. Anebo si lehneme do postele a usneme si v náručí a já budu děkovat Bohu za to, jakou rodinu mi nadělil. Ani to nemuselo být na Vánoce. Ani mi ji nemusel balit do papíru. Přeju i vám, ať jste o svátcích zdraví, silní, klidní a radostní (i bez dárků)! Jo, a jak nám to doopravdy dopadlo, vám napíšu na blog www.slamavbotach.cz\nJiri George Konecny Dec. 15, 2019\nTomáš Čermák Dec. 14, 2019\nMarketing Director & Co-Owner at eMan s.r.o. at eMan s.r.o.


Před 25 lety: Gretzky vytrejdován do L.A. – Edmonton Oilers\nJujhar Khaira podepsal vstupní kontrakt\nSam Gagner a jeho dosavadní kariéra\nPřed 25 lety: Gretzky vytrejdován do L.A.\nBy admin in Historie\nPřed čtvrt stoletím zažila Kanada jeden z největších šoků své historie, ne-li vůbec ten největší. 9. srpen 1988 byl den, na který by fanoušci Oilers chtěli zcela jistě co nejrychleji zapomenout. Od tohoto okamžiku generální manažeři a hráči rádi odpovídají na otázky novinářů ohledně trejdu slovy: „Když mohl být vyměněn Gretzky, může být vyměněn každý.“ Připomeňme si tedy, jak se to všechno před 25 lety vlastně událo.\nByl to šok a zároveň prvotřídní senzace. Někdo tento den dokonce označuje jako den, kdy Kanada definitivně ztratila vládu nad hokejovým světem.\nZpráva, že Gretzky putuje z Edmontonu do Los Angeles přišla jako blesk s čistého nebe. Přišla uprostřed léta, kdy měli hokejoví experti a novináři většinou dovolenou.Psal serok 1988 a žádný Twitter a internet jako takový neexistoval. Nic nenasvědčovalo tomu, že by měl být „The Great One“ vyměněn. Nebyl k tomu sebemenší důvod.\nV době tohoto trejdu bylo Gretzkymu 27 let a o dva měsíce dřív slavil s Edmontonem čtvrtý Stanley Cup během pěti let. Získal druhou Conn Smythe Trophy v kariéře. Na kontě měl v té době přes čtyřicet rekordů NHL Byl na vrcholu sil a očekávalo se že s Edmontonem ještě pár Stanley Cupu přidá a klub se tak stane nejslavnější dynastii hokejové historie.\nBohužel pro fanoušky Oilers se tehdejší majitel klubu Peter Pocklington dostal do finančních potíží a jedinou cestu jak se z této prekérní situace dostat, viděl v tom, že se zbaví největšího klenotu tehdejšího Edmontonu i samotné NHL. Pocklington to prý Gretzkymu lehce naznačoval již den po vyhraném finále. Hokejista měl však jiné starosti. Organizoval totiž svatbu se svou vyvolenou, americkou herečkou Janet Jonesovou. Svatba propukla 16.července v bazilice svatého Josefa v Edmontonu.\nZa několik dní se Gretzkymu ozval Bruce McNall, majitel Los Angeles Kings, aby mu oznámil, že dostal od Pocklingtona povolení s ním vyjednávat. Gretzky se cítil hrozně. Vždyť v Edmontonu hrál celou svoji dosavadní kariéru. V dresu klubu s ropnou kapkou ve znaku se stal zřejmě nejlepším hokejistou historie a v neposlední řadě to byl především on, kdo Pocklingtonovi vydělával miliony. Fanoušci zuřili. Někteří bojkotovali výrobky Pocklingtonových firem, jiní za Wayneův odchod vinili jeho novomanželku Janet, které předhazovali, že to ona donutila Waynea, k odchodu do Los Angeles, aby to pomohlo její herecké kariéře.\nMajitel Oilers měl tehdy vskutku velký výběr. Z L.A. si mohl vybrat jakékoli hráče s výjimkou Luca Robitaillea. Pocklingtonovi však mohlo být úplně jedno, kdo přijde. Důležitá byla pro něj skutečnost, že za tuto výměnu dostane určitou finanční protihodnotu. A tak konečná dohoda zněla: Wayne Gretzky společně se svým ochráncem Martym McSorleym a útočníkem Mikem Krushelnyskim za dvojici Martin Gelinas a Jimmy Carson, volby v prvních kolech draftu 1989, 1991 a 1993 a především již zmíněná peněžní protihodnota ve výši 15 milionů dolarů. Po letech Gretzky přiznal, že druhou variantou jeho nového klubu byl Detroit.\n9. srpna se tedy hlavní aktéři tohoto trejdu sešli v Edmontonu, aby na tiskové konferenci oznámili tuto novinku celému světu. Pocklington nabízel Gretzkymu, ať přečte prohlášení, které mu přichystal. Sám hráč to však odmítl, sedl si před mikrofony, a jen stěží přemáhal dojetí.\n„Je to pro prospěch Waynea Gretzkyho, mé nové manželky, a dítěte, které se nám má narodit po novém roce. Cítím, že jsem stále mladý na to, abych dokázal svůj nový tým dovést ke Stanley Cupu,“ soukal ze sebe Gretzky marně zadržujíc slzy. „Jsem moc zklamán, že musím opustit Edmonton… ale jednou vždycky přijde čas, kdy…“ Víc už říci nedokázal. Otřel si oči kapesníkem a odešel. Kanada byla v šoku. „Gretzky byl hlavním důvodem proč tady žít,“ napsal například list Edmonton Sun.\nNels Riis, opoziční poslanec zašel ještě dál, když vyzval vládu, aby tento hokejový přestup zarazila. „Wayne Gretzky je národní symbol, podobně jako bobr a národní symboly se nemohou prodávat.“ Samozřejmě slavní sportovci měnili kluby před Gretzkym a mění je i po něm, ovšem superhvězdy takovéhoto formátu, navíc na vrcholu sil by se zkrátka měnit asi neměly. Tato výměna byla srovnávána s trejdem baseballisty Babea Rutha z Boston Red Sox do New York Yankees. Avšak toto přirovnání trochu pokulhávalo, jelikož Ruth ještě nebyl na rozdíl od Gretzkyho v době trejdu nejlepším hráčem MLB.\nGretzkyho příchod do Los Angeles dodal NHL mnohem větší zvuk a lesk a z Kings, o něž byl tehdy pramalý zájem udělal najednou žádané zboží. Gretzkyho vliv je v Kalifornii znát dodnes. Současné týmy totiž draftují hráče, kteří hokejově vyrostli právě v tomto americkém státě. Přitom k hokeji je dovedli rodiče, jež k tomuto sportu přivábil právě slavný hráč s číslem 99. Gretzky pomohl Kings najít vlastní identitu a pevně se uchytit v NHL. Stal se celebritou hollywoodského typu, takže jej lidé poznávali, i když si přesně nedokázali vybavit odkud ho vlastně znají. Pro hokej v Kalifornii udělal Gretzky neuvěřitelně mnoho.\nGretzkyho příchod nepomohl jen Kings ale vůbec hokeji jako takovému. Proslavil tuto hru i na jihu USA a jeho popularita měla velký vliv na to, že se liga v devadesátých letech rozšířila do míst jako jsou Anaheim, San Jose, Florida nebo Nashville. Díky tomu se lépe prodávala celostátní vysílací práva.\n„Nebýt něj, NHL by se nikdy v Anaheimu nehrála,“ tvrdí Brian Burke, jenž v pozici generálního manažera dovedl Kačery v roce 2007 ke Stanley Cupu.\nZatímco se Kanada doslova topila v slzách v USA, konkrétně v Los Angeles zavládlo o to větší nadšení. „Koupím si pernamentku. I kdyby všechny zápasy prohráli, bude to úžasný zážitek,“ nechala se slyšet tehdejší hvězda basketbalistů Lakers, Magic Johnson.\nGretzky strávil v dresu Králů 8 sezón připsal si řadu dalších rekordů, ten zřejmě nejcennější, skok na prvnímísto historické tabulky produktivity si připsal v říjnu 1989. Ironií osudu bylo, že se tak stalo právě na ledě milovaného Edmontonu. „Jestli jsem v kariéře něco nenáviděl, pak hrát v Edmontonu jako soupeř. To bylo opravdu těžké,“ nechal se slyšet samotny hráč\nCo čert nechtěl, následující rok na sebe Kings a Oilers narazili v play off a z postupu se radovali Králové. Sérii ukončil gólem do prázdné branky symbolicky Gretzky. „Podávali jsme si ruce po zápase číslo sedm a já viděl Waynea a jeho bývalé spoluhráče plakat. Oni spolu vyrostli, Kevin Lowe a Mark Messier byli s Waynem skutečně velmi dobří přátelé. Bylo to hodně emotivní,“ vzpomínal Luc Robitaille.\nStanley Cup se Gretzkymu s Los Angeles však zísskat nikdy nepodařilo. Nejblíže k tomu měl v roce 1993, kdy dotáhl podceňované mužstvo až do finále, kde však nestačil na Montreal Canadiens. Co se týče individuálních výkonů, v barvách Los Angeles ovládl třikrát bodování základní části a jednou byl vyhlášen nejužitečnějším hráčem soutěže. Za Los Angeles si připsal celkem 539 utkání ve kterých nasbíral 918 bodů (246+672), což jej řadí na čtvrté místo nejproduktivnějších hráčů v historii Kings.\nGretzkyho přesun z mrazivého Edmontonu do prosluněné Kalifornie byl spíše prodejem než výměnou. NHL by dnes již tuto výměnu s největší pravděpodobností zamítla, protože nechce, aby majitelé vylepšovali své účetnictví prodejem hráčů za peníze. Tehdy se tak však stalo a příznivci Oilers tak budou na 9.srpen 1988 asi navždy vzpomínat s patřičnou hořkostí.


Linecké cukroví: Recept z rodinného cukrářství\nNovinky.czVánoceTradiční linecké cukroví podle receptu z rodinného cukrářství\nTradiční linecké cukroví podle receptu z rodinného cukrářství\n28. 11. 2019, 8:31\nLinecké slepované cukroví dnes patří mezi nejtypičtější vánoční druhy českých domácností. I když má tato klasika, jejíž původ leží v rakouském městě Linz, jednoduchý recept na přípravu, existuje nespočet variací, jejichž receptura se často dědí z generace na generaci.\nTradiční recept na těsto, ze kterého se peče slepované linecké cukroví, je poměrový. Na 3 díly hladké mouky patří 2 díly másla a 1 díl cukru.\nNa propojení všech surovin se pak do těsta přidává i vajíčko. Mnoho kuchařek přidává do lineckého také vanilkový lusk.\nDnes už však existuje nespočet variací na přípravu tohoto cukroví, které se v rodinách často dědí po generace. Vlastní recept Novinkám prozradil i cukrář a zmrzlinář Jan Moučka ze Strančic.\nKlasické recepty na vánoční cukroví podle našich babičekVánoce\nDo mísy prosejte mouku a smíchejte ji s moučkovým cukrem.\nNásledně přidejte vychlazené a na kostičky nakrájené máslo a těsto prohněťte.\nDo misky vedle rozbijte vajíčka, spirálou promíchejte a přidejte do mísy s těstem.\nVšechny ingredience propracujte do hladkého těsta.\nTěsto zabalte do fólie a dejte do ledničky vychladit alespoň na 3 hodiny.\nVychlazené těsto vyndejte, vyválejte a vykrajovátkem či malou skleničkou si připravte sudý počet koleček, do jedné poloviny můžete vypíchnout otvor.\nTroubu předehřejte na 150 °C. Vykrájená kolečka dejte na plech s pečicím papírem a pečte dozlatova, přibližně 5 minut.\nKolečka namažte marmeládou nebo džemem, slepte a pocukrujte.\nTip: Marmeládu či džem nanášejte na kolečka pomocí kornoutu či sáčku na zdobení, aby se marmeláda nanesla rovnoměrně. Cukrem posypte horní díly cukroví ještě před lepením, vynikne tak kontrast mezi cukrovým posypem a džemem.\nKořeny jednoho z nejtradičnějších českých vánočních druhů cukroví leží v rakouském Linzi, odkud také pochází název lineckého cukroví. To však překvapivé v Linzi neznají, jejich variantou jsou Linzer Augen, které jsou oproti české verzi o něco větší. Obojí vychází z lineckého těsta, první zapsané recepty zákusků z lineckého těsta pocházejí už z poloviny 17. století.\nZa dob Rakousko-Uherska se popularita cukroví z lineckého těsta rozšířila do všech zemí tehdejší monarchie, a skončilo tak i na českých stolech. Nebyli by to však Češi, aby si přípravu neupravili podle sebe, a tím na svět přišlo dodnes oblíbené vánoční cukroví.\nDřevěné vály na těsto


Tambur – Wikipedie\nTambur byl možná použit už u klenutých římských lázní, kde sloužil osvětlení i větrání. Běžně se vyskytuje u byzantských a Byzancí ovlivněných kostelech a odtud v celé východní křesťanské architektuře až po Rusko. Na Západě se poprvé vyskytuje v Ravenně, později na karolinských centrálních stavbách a nad křížením románských kostelů a katedrál. Z řeckých vzorů jej převzaly také mešity, kde je ale tambur často oddělen od vnitřního prostoru druhou, vnitřní kupolí. Velké oblibě se těšil u centrálních staveb v renesanci, v baroku a v klasicismu. V novoklasicismu 19. století se vyskytuje i u světských staveb.\nNa chrámu sv. Sofie v Konstantinopoli tambur přechází do kupole\nSan Vitale v Ravenně (6. stol.)\nKupole dómu v Cáchách zevnitř\nOsmiboký tambur kostela Nanebevzetí Panny Marie v Mariánských Lázních\nDvojitý tambur kupole Kapitolu ve Washingtonu\nObrázky, zvuky či videa k tématu Tambur na Wikimedia Commons\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Tambur&oldid=20368659“


Etikety na řezané pivo Skalák z pivovaru Malý Rohozec si vysloužily nominaci na anticenu Sexistické prasátečko, kterou v rámci kampaně proti sexismu uděluje hnutí Nesehnutí. Pivařům se etikety s polonahými ženami líbí, feministky ale dráždí. Podle odborníků navíc etikety porušují etický kodex pivovarníků.\nCo je na krásném nahém ženském těle pokleslého fakt nechápu. Pokleslost mi přijde spíš zabíjení lidí, kterého se dá vidět přes den v TV spousta. Tenhle svět je fakt obrácen naruby.\nNahé tělo je ok, tyhlety neumělé modelky na pivní flašce jsou nevkusné. Dalo by se to udělat mnohem decentněji. Což ale není účel této reklamy, že.\nPivo dělá dobrá těla. To neokecáte, feministky !\nNic oko ani ducha nepotěší více\nnež hezky vytočená fenimistka !\nněmci jsou dobytek\nTy český z kraje ujdou, pak už je to slabší, ale ty pro německý trh? Fuj tajksl, to je hnus :blicí smajlík:\npřed pár lety jsem si koupil slovenské pivo byl to nějaký vánoční speciál ( značku si nevybavím asi topvar nejsem si jistej ), ale ta holčina z 8 fotky byla na etiketě, akorát konkrétní partie měla zadělané takovým tím zázrakem co se dává na losy a dá se setřít. pivo nebylo nic moc, ale ta etiketa nebyla škaredá\na to je daleko důležitější, než to, co je na etiketě. A hlavně se to dá pít, narozdíl od staropramenů, gambáčů a podobně.\nRe: Záleží na obsahu\nJistě, ale tady není článek ani diskuze o kvalitě toho piva, ale o tom, že ředitel marketingu toho pivovaru je asi něco jako doktor Barták.\nProč? Jedenáctka je decentní ....\nAsi navrhl etikety dvanáctky (když už si piják připlatil.... )\nPřipomnělo mi to hrací karty s lepími děvami ...\nVždycky jsem je schválně bral na hru do hospody, výhra byla téměř zaručená, protože někteří jedinci se na hru prostě nesoustředili. Samozřejmě to bylo v době, kdy ještě nahota nebyla tak běžná, jako dnes.\na mě zase nepotěší nic víc\nnež rozčilená feministka\nRe: a mě zase nepotěší nic víc\nNo nic vidím, že se najdou i hoši, kterým se\nty průměrné umělé děvy líbí na pivu. No mně osobně by neurazily na lahvičce španělských mušek nebo jako reklama na spodní prádlo, ale u piva zůstanu asi u tradičních znaků a erbů. Raději tradici ... přeci jenom jsme pivní velmoc. Ale po tom, co tu jsou někteří exoti schopni pít pivo z PET lahve už se nedivím ničemu. Po nahatých holkách si některé takypivovary možná dají i na etiketu místo loga pivovaru logo ČEZu jako sponzora etikety. Bude to tak levné až to bude lahodné...... to se vobyčejný člověk poměje a Kaufland nebude stačit doplňovat palety.\nRe: No nic vidím, že se najdou i hoši, kterým se\nNěkteří exoti pijí piva z plastu i proto, že se jinak nedistribuují, někteří exoti si dokonce myslí, že bys nepoznal ve slepém testu nerozeznal rozdíl mezi sklenicí nalitou ze skla i z PET.\nPro úplnost - na pivu mám rád tradičnější etikety a ač je Rohozec jedno z mých nej piv, tímhle si u mě určitě nepolepšili.\nSoráček, ale pivo z plastu je prostě jiné. Nejsem žádný super znalec, ale tohle prostě poznám i s těma zavázanýma očima. Mimochodem které pivo se prodává jen v PET lahvi? Neberu teda močku Zlatopramen za pivo.\nJá tohle pivo nikdy nepil, ale marketingově je ta etikata s nahotinkama prostě absolutní trapas a propadák. Jsme pivní velmoc a tohle bych čekal spíš od nějakého polského pivovaru.\nPro mně je etiketa s velkým E např. toto\nHele odborníku, jak ti chutná pivo z tanku?\nMyslíš přímo z tanku při výrobě? No nechutná\nNe, myslel jsem tank v hospode. Protoze ten je zevnit plastovej.\na zvenčí je jakej?\nzvenku je to kov, ale uvnitř je pivo v tom plastovém vaku aby nedošlo ke styku s tankem.\nA v KEGu taky?\nChápu, že tohle na netu nevyřešíme, ale nevěřím, že bys poznal při slepém testu ten rozdíl při stejném zacházení (teplotě apod.).\nNa další otázku - speciály od Opata, kocoura i další.\nA k té etiketě - nelíbí se mi to, ale nebudu rozhodně spekulovat, že bych se toho nenapil, protože obsah je lahodný\nPřijde mi to škoda především proto, že Rohozec má ostatní etikety klasické a dle mě velice povedené http://www.damsipivo.cz/obrazky_zbozi/SkalakSvetle13-etiketa.jpg\nSam si to teď napsal. U piva v PET lahvi není totiž možné zaručit stejné zacházení.\nJá také nepišu nic o tom, že bych to pivo nevypil, nebo že je to pivo hnusné. Jen tvrdím, že ten obal je trapný až to bučí. To je celé.\nP.S. Ano ta etiketa co si sem dal je skutečně hezká. Vsadím se, že za ní nestojí stejný marketingový "odborník" , jako za tou etiketou s nahatýma bábama.\nNechytej mě za slovíčka, stejné zacházení znamenalo stejnou ledničku, stejnou sklenici, stejný způsob nalévání apod. :-)\nTo druhé máme ujasněné, o marketingových odbornících spekulovat nebudu, i dobrý kreativec může mít špatný den\na u sudů a lahváčů ti stejné zacházení zaručí kdo?? naivo\nTak fyzické vlastnosti SKLO - PLAST ti snad nemusím porovnávat. Do školy si asi chodil, ne?\na které ty fyzické vlastnosti dle tebe ovlivňují chuť piva?\nNo je to tak, přesně proto se na to dělají spešl zelené a hnědé petky, o poznání silnější proti těm od matonky.\naji hlava se s ní dá rozbít\ndo školy jsem chodil. Ovšem můžu ti garantovat, že jsem už x-krát pil pivo v lepší kvalitě(nemluvím o chuti) než ze skla. Skladování a dobré zacházení je základ. Ono taky už plast není co býval. copak ještě v puse po napití z petky cítíš plastovou chuť? to už dávno neplatí, že zůstavala pachut v tekutině\nTak jistě. Pokud pivo v PET lahvi zachovám v doporučeném prostředí a pivo ve skle nechám stát před Tescem na slunci, tak bude pivo z petky chutnat líp. To ti nevyvracím. Otázka je co bude s pivy v PET lahvi a skle ve stejném prostředí.\ntak abys měl šanci tohle porovnat tak musíš mít stejný vzorek skladovaný za stejných podmínek. A do takového testu nejdu páč mě napadají jenom značky gé, braník, zlatopramen, staropramen, primus??\nProblém u ochutnávání piva z PET je, že naprosto výjimečně to má ochutnávač řádně vychlazený, bo se to brává na různý čundry a podobně.\na to mi řekni jak si mám dát pivo ze skla například z takových unětic??? když lahváče nestáčí. co takovej varnsdorf? jsem exot? no asi ano - všechno do jednoho pytle a tradá\nPokud je to dobrý a žádaný pivovar tak si asi moc svých zákazníků neváží, že není alespoň část produkce schopen dělat v tradičním obalu.\nkdyž nemají plnící linku na lahváče? to nemá dost pivovarů\nA který pivovar nemá plnící linku na lahváče? To není od mě provokace, jen mě to zajímá.\nNejedná se o velké pivovary samozřejmé. Například ten kocour ji nemá určitě.\nTohle všechno vychází z premisy, že pivo z PET lahve chutná méně než pivo z plastu. Ano, tradice a pocit při nalévání lahváče je jedna věc, kterou vůbec nezpochybňuji, ale nehraje u mě zdaleka tak velkou roli jako CHUŤ. A já sám za sebe říkám, že pivo z hnědé plastové flašky je rovnocenné s pivem z lahve sklěnené. A jak jsem psal výše, nemyslím si, že to poznáš, což ovšem nevyřešíme.\nale vyřešíme...nepozná a basta\nNo já to vím, ještě mi teda chybí informace, jak je Plzeň kvalitní pivo pro kompletní obrázek\nnejlepší pivko u nás, předpokládám\nNejlepší není, ale pořád je hodně vysoko. Otázka je, zda cena 22 korun té kvalitě odpovídá.\nJežiš jasně že poznám. Stejně jako poznám, když piju matonku ze skleněné lahve nebo PET lahve. Ty nemáš nos?\nNos mám. Stejně tak už jsem pěkných pár plastopiv pil a pokud si pamatuji, jediný rozdíl byl v pěnivosti při špatném zacházení s petkou.\nTak možná bude problém taky v tom, že si pil málo těch piv v normální skleněné lahvi\na jsme zase u toho. Jak to máš docílit když lahváče nemají ??\nNo nijak. Je to jejich problém a dle mně výrazný handicap oproti konkurenci. Ale pokud jim to vyhovuje a vydělávají, tak já s tím nemám žádný problém taky. Ale pít to vážně nebudu\npřipravuješ se tak o dost dobrých piv.... myslím, že ani kácov nelahváčuje(ale tady si jistý nejsem)


Eleuterokok ostnitý - Eleutherococcus senticosus | Zahradnictví FLOS\nPopis rostliny:Eleuterokok ostnitý, běžně známý jako sibiřský ženšen, je rostlina, která rozhodně stojí za pozornost. Nenechte se však splést. Navzdory několika výjimečným účinkům na naše zdraví, nejde o pravý ženšen z botanického rodu Panax.… Vše o produktu\nEleuterokok ostnitý, běžně známý jako sibiřský ženšen, je rostlina, která rozhodně stojí za pozornost. Nenechte se však splést. Navzdory několika výjimečným účinkům na naše zdraví, nejde o pravý ženšen z botanického rodu Panax. Eleuterokok ostnitý patří do čeledi Araliaceae - aralkovité a pochází z oblastí východního Ruska. Daří se mu i na severovýchodě Číny, v Japonsku a na Korejském poloostrově. Ženšen sibiřský je však nejen užitečná, ale i vzhledově zajímavá rostlina, která najde uplatnění v zahradě.\nEleuterokok ostnitý reprezentuje opadavé keře, které dorůstají do 1,5 až 3metrové výšky. Ze silného kořenového systému vyrůstají stonky s jemnými ostny a světlezelenými listy s dobře viditelnou žilnatinou. V červenci a srpnu se na větvičkách objevují drobnější pětičetné květy, které postupně dozrávají do tmavě fialových bobulí. Fialové plody ženšenu sibiřského se podobně jako listy dají využít pro léčebné účely, ale nejefektivnější je samozřejmě kořen.\nEleuterokok ostnitý v zahradě:\n• Uplatní se v mírném přistínění a vlhčích částech zahrady.\n• Může tvořit podrost vysokých jehličnatých dřevin.\n• Vhodný pro zahrady v přírodním a venkovském stylu.\nVyužití eleuterokoka ostnitého:\n· Zvyšuje vitalitu, fyzickou výkonnost při intenzivním tréninku a snižuje pocit únavy.\n· Zlepšuje průtok krve a optimalizuje duševní funkce jako je paměť nebo koncentrace.\n· Urychluje proces hojení, zabraňuje tvorbě vředů.\n· Snižuje riziko osteoporózy, pomáhá při menopauze.\n· Stabilizuje hladinu cukru v krvi, dokáže zvýšit krevní tlak.\n· Osvědčil se i při chřipce a nachlazení.\nEleuterokok ostnitý podobně jako ve volné přírodě má v oblibě polostín, ale problémem nebudou ani o něco slunečnější stanoviště. Pravdou však je, že na přímé plné slunce mohou být citlivé mladší rostliny. Toleruje téměř všechny zahradní půdy, ale přednostně ho přece jen vysazujeme do humózní, mírně vlhké až vlhké zeminy. Rostlinu nevysazujte hlouběji, než byla umístěna v přepravní nádobě. Ženšen sibiřský přežije zimu bez újmy, v našich klimatických podmínkách nevyžaduje zimní péči.


Docílit vysoké pravdivosti duchovních komunikací je otázka píle a vytrvalosti :: novaduchovnicesta.cz\nÚvodní stránka | Duchovní komunikace na NDC | Komunikace na NDC V | Docílit vysoké pravdivosti duchovních komunikací je otázka píle a vytrvalosti\nDuchovní komunikace z 20.1.2016\nVýhody písemné duchovní komunikace\nVěra Talandová: Přírodo, několik dní vnímám, že se mám s tebou pustit do rozhovoru na téma duchovní komunikace. Znovu si některé věci ujasnit. Pro sebe mám dva oblíbené způsoby komunikace se Spojenými Silami Světla. Jeden myšlenkový – vyšlu dotaz a vnímám odpověď. Je to v případech, kdy něco řeším a nemám možnost si komunikaci zapsat. Pokud mám po ruce psací potřeby a chvíli času, dám přednost psané komunikaci. Hlavně z toho důvodu, že se můžu k odpovědím opakovaně vrátit, nezapomenu na to a můžu se nad tím víc do hloubky zamyslet. Případně když se vrátím, mohu v odpovědích najít další impulzy, které jsem napoprvé nevnímala. Někdy řeším čistě konkrétní osobní záležitosti, u některých komunikací mi přijde, že jsou v nich impulzy i pro další lidi, jsou takové obecnější. (Duchovní komunikace z 20. 1.2016)\nPříroda: „Je výborné, když je lidská bytost napojená na Spojené Síly Světla a může průběžně vnímat energetické světelné impulzy, které si plynule přeloží a má odpověď okamžitě. Napojení však může kolísat. Při psané komunikaci, kdy si bytost za tímto účelem udělala čas, více se naladila, je spojení o trochu hlubší, nekolísá tolik. Je to práce více vědomá a stabilnější.\nKomunikovat s námi – Spojenými Silami Světla je důležité pro váš světelný vzestup, pro vaši očistu, pro pochopení situací, ve kterých se nacházíte. A umožňuje vám vnímat situaci a věci i z duchovního pohledu. Ukáže vám, co je za jednotlivými situacemi a proč se vám určité věci dějí. Tak si budete víc vědět rady, budete více samostatní. A snáze pochopíte, co dělat, abyste vzniklé nepříznivé situace napravili. Záleží, na jakém stupni vzestupu se nacházíte, zda už tuto situaci zvládnete, či ještě budete potřebovat pomoc někoho s vyšším nadhledem.\nPřínos zveřejněných komunikací dalších lidí na NDC pro naši očistu\nPsané komunikace jsou důležité i z toho důvodu, že procházíte často podobnými situacemi a nabídnuté či doporučené řešení od Spojených Sil Světla může mít význam i pro další bytosti. Pokud jen přijmete světelný signál, brzy jej v náročné životní situaci zapomenete. A v podobné situaci si pak na něj nevzpomenete. Psaná komunikace je trvalejší. A jak už bylo řečeno, může prospět i ostatním. Je pro vás důležité vidět čím procházejí ostatní, i znát postoj dalších bytostí na světelném vzestupu.“\nNaučit se správně duchovně komunikovat je otázka chuti, píle a vytrvalosti\nVěra: Ano, byly zveřejněné komunikace od dalších lidí na NDC. Moc ráda si je čtu, i opakovaně, protože mi to přináší další pohledy, další inspirace, jak řešit svoje záležitosti. Bylo by bezvadné, kdyby se přidávali další lidé. V komunikacích ostatních mohou být situace, které jsem já sama prožila. A přestože se to již před lety u mne čistilo, vnímala jsem tyto informace jako impulz, aby se daná situace zařadila znovu do očisty. A tentokrát se mohla pročistit na dalších úrovních, protože na takovou hlubší očistu jsou již dostupné energie.\nPříroda: „Kromě každodenní práce na NDC je dalším velmi důležitým bodem naučit se s námi komunikovat. Je to otázka chuti, píle a vytrvalosti si tuto dovednost osvojit. A rozvíjet.“\nVěra: Můžu potvrdit, že to není o nějakém talentu. Například v době středoškolských studií jsem měla velký problém dát dohromady slohovou práci, pár kloudných vět.\nTo, že duchovně komunikuji, je proto, že to velmi toužím umět. A zpočátku bylo důležité na tom usilovně pracovat, zkoušet psát i své myšlenky, později se naučit uvolnit natolik, abych byla jen volný kanál na příjem světelných impulzů. Aby moje myšlení zůstávalo stranou. Chtěla jsem se to naučit, protože komunikovat mi připadá na světelném vzestupu nezbytné. Potřebuji se spolehnout sama na sebe, lépe porozumět určitým situacím.\nPravdivost duchovní komunikace\nNedávno se mi však stalo, že moje komunikace měla čistotu přenosu a pravdivost jen něco okolo 98,2 % a 98 % Vnímala jsem, že informace v komunikaci jsou pravdivé, že ty chybějící desetiny procenta jsou o tom, že tam nějaká informace chybí, aby se pravdivost komunikace zvýšila na číslo kolem 99 %. Informaci jsem si pak zjistila. Máš k tomu, Přírodo, další doplnění?\nPříroda: „Ano, to byl ten důvod. Někdy přijmete komunikaci a není ucelená, chybí v ní informace. Podle důležitosti té informace se mohou procenta pohybovat směrem dolů. Je-li informace dost důležitá, ubere to pravdivosti i více procent. Je-li drobného významu, mohou to být třeba desetinky procenta. Pořád tady ale mluvíme o komunikacích vysoké pravdivosti i čistoty přenosu, ne o vychýlených komunikacích, kde jsou procenta nízká. Ani nerozebíráme komunikace, které obsahují i nepravdivé informace.\nU komunikací vysoké pravdivosti okolo 99 % už žádné zásadní informace pro danou chvíli a z dané úrovně nechybějí. Ale i tady je vše v pohybu, ve vývoji, v posunu. Vše se mění a časem ke všemu přicházejí další a další informace. Z hlediska dosažení na vyšší úroveň Pravdy, mohou přibýt i doplňující informace. U čistoty přenosu a pravdivosti kolem 99 % může jít i o to, že některá slova, slovní spojení, které ze světelných impulzů překládáte, nemusí být optimální. Mohou být vhodná, ale nejsou optimální. A mohou třeba větě dodat mírně jiný energetický význam. V těchto procentech jen drobný. Může to být i tím, že pro daný světelný impulz nemáte ve své slovní zásobě to nejvhodnější slovo. Nebo tento impulz neodpovídá ničemu na Zemi a vy ho opíšete, jak ho vnímáte ze svého pohledu.\nZbývající desetinky do 100 % jsou taková rezerva, prostor, který naznačuje, že zatím nejde o 100 % pravdivost. Ale o velmi vysokou pravdivost na dané dosažené úrovni. A že je tam prostor pro další posun ve vývoji směrem k dosažení ještě vyšší pravdivosti.“\nPtát se dříve, než nás zakamuflované temné energie vychýlí\nVěra: Ještě jednu záležitost bych ráda probrala. Občas se ptám na potraviny, věci, jestli jsou pro mě vhodné. Tady zatím nemám jistotu, tady mě dost práce ještě čeká.\nNa základě dosavadních zkušeností jsem došla k tomuto závěru:\nPokud se na věc zeptám třeba tebe, Přírodo, zavčas, tak je to často dobré. Nedávno se mi stala taková situace. Koupila jsem si věc, která se mi líbila, na první pohled se mi zdála vhodná, nějak víc jsem ji nezkoumala. Začala jsem ji používat a byla jsem z ní nadšená. Kamarádce na NDC se nezdála, tak jsem si komunikací zjišťovala jak to je. Komunikace byla vychýlená, s nízkým procentem pravdivosti. Tím, jak jsem tuto věc přijala, používala ji a byla z ní nadšená, jsem se s ní spojila, a dovolila temnému systému za touto věcí, aby se na mě napojil. Tím vychýlil i mou komunikaci, abych zůstala v klidu a dál tuto věc používala. Naštěstí se to hned řešilo očistou a toto napojení se brzy rozpustilo.\nJako ponaučení z toho pro mě vyplynulo, že je velmi důležité být obezřetný. Ptát se na věci dopředu, než se člověk na něco napojí. Pořád existuje hodně věcí, které jsou mistrovsky zakamuflované. Na povrchu se snaží vypadat čistě, světelně, uvnitř jsou temné, nebo dokonce ještě napojené na temné systémy. A také je důležité spolupracovat s ostatními na NDC, protože jeden udělá občas nevhodnou věc, druhý mu může pomoci to odhalit.\nNaučme se rozpoznávat to, co pro nás není vhodné, nebo je zbytečně zatěžující\nPříroda: „Ve světě, ve kterém žijete, to takto funguje. I to byl jeden z důvodů, proč jste se vydali na světelnou cestu. Nesouhlasíte s takovými praktikami. Chcete jiný svět, čistější. A jednou z podmínek pro vás je naučit se Temnotu vnímat, jakkoliv zakamuflovanou. A odmítnout ji. Potřebujete pracovat na zlepšení svého vnímání, na lepší komunikaci s námi. Protože pokud zatím nemáte vyladěné vnímání, zeptejte se nás. Zeptejte se zavčas, než se někde zapletete. A potom vás zdrží zbytečná očista. A určitou energii musíte vložit do toho, abyste se případného napojení na temný systém zbavili. Je ještě hodně temných záležitostí a věcí, kterým se nevyhnete v této fázi vývoje na Zemi. Naučte se rozpoznávat to, čemu se vyhnout můžete, co pro váš život není vhodné, nebo je zbytečně zatěžující. Bude to pro vás další posun.\nSpolupráci rozhodně podporujeme.“\nVěra: Děkuji, Přírodo.\n© Věra Talandová, únor 2016


V krajských volbách 2020 kandidujeme v koalici PRO KRAJINU\n1. 10. 2020 | Kandidujeme do krajských voleb v Libereckém kraji jako společná kandidátka nezávislých osobností a odvážných a pracovitých lidí s názvem PRO KRAJINU. Koalici zaštiťují Strana Zelených a LES. Chceme kraj ve kterém je dostatek vody, zelené lesy a půda, která nás uživí. Kraj, který podporuje talent v každém dítěti. Kraj, který více»


Nejlepší sušičky Samsung & Recenze | Informace o výrobci | ARecenze\nSušičky Samsung »\nNejlepší sušičky Samsung a jejich recenze\nNejlepší mezi sušičkami Samsung\nPokud jde o mobilní telefony, firma Samsung jednoznačně dominuje českému trhu. Už méně známý je fakt, že asijský gigant se soustředí i na produkci ostatních typů elektroniky a domácích spotřebičů. V posledních letech se však prosazuje stále výrazněji a získává si oblibu široké veřejnosti. Společnost se nemůže těšit širokým portfoliem v oblasti sušiček. I tak jim věnujeme následující text. Podobně jsme se věnovali také dalším značkám sušiček – Bosch, Beko, AEG, Siemens, Whirlpool, Candy a Gorenje.\nNejlepší sušičky Samsung dle srovnávacího testu\nSrovnání parametrů nejlepších sušiček Samsung\nRoku 1938 založil Lee Byung-Chul v Tegu malý podnik pod značkou Samsung Store. Jednalo se o obchodnickou společnost, která prospívala velmi dobře až do 50. let, kdy její růst přerušila Korejská válka. Zakladatel své podnikání přesunul do Soulu a začal využívat jednoslovný název Samsung.\nV roce 1953 byla založena první rafinérie na cukr, jež se stala prvním podnikem od konce války. Postupem času vstoupila firma i do dalších oborů, jako pojišťovnictví, nákupu a prodeje cenných papírů či zprostředkování. Již na začátku 70. let došlo ovšem k předurčení jejího dalšího směřování, když Lee založil první rádiovou a televizní stanici pod názvem Samsung Electronics.\nJiž v 80. letech bylo založeno několik divizí věnujících se výrobě elektroniky. Objevil se první černobílý a posléze i barevný televizor. Samsung se stal lídrem v oblasti inovací a své výrobky prodával po celém světě. Založil též několik výrobních závodů v Evropě a Severní Americe.\nV 90. letech společnost snížila počet svých divizí a začala se naplno věnovat třem oborům – inženýrství, chemickému průmyslu, a především elektronice. V roce 1992 se stal Samsung největším výrobcem paměťových čipů a již roku 1995 dokázal navrhnout a vyrobit první LCD obrazovku. Dnes je jedním z nejvýznamnějších producentů počítačů a drobné elektroniky. Na mnoha výrobcích spolupracuje s japonským koncernem Sony.\nZ řádků výše může vyplývat, že segment domácích spotřebičů se nachází někde na okraji zájmu firmy. Takto silné tvrzení ovšem rozhodně není na místě. Ačkoliv má podnik své hlavní priority v jiných oblastech, snaží se poskytovat komplexní nabídku prakticky všech domácích zařízení. Bez problémů si můžete vybavit domácnost výhradně jejími produkty.\nKde a kdo vyrábí Samsung?\nSamsung v průběhu své existence provedl několik úspěšných akvizicí ostatních firem. Za zmínku stojí například nákup firem Viv, LoopPay, Quietside či Prixomal Data. Ty nebývají běžným zákazníkům příliš známé, protože se jedná spíše o průkopníky nejrůznějších technologií. Jejich technologie ovšem Samsung převzal a integroval dle potřeby do svých produktů.\nAčkoliv je Samsung třetí největší firmou na trhu, má pouze 7 výrobních závodů. Čtyři si nacházejí v domovské Jižní Koreji, dva v Číně a jeden ve Spojených státech. Většina se zaměřuje na výrobu čipů. Ostatním výrobkům, mezi něž spadají i sušičky, se věnují závody v jihokorejském Onyangu a čínském Suzhou.\nNabídka sušiček Samsung je skutečně velmi úzká a na trhu se nachází jen několik málo modelů. Všechny ovšem patří mezi špičku produkce. Jedná se o volně stojící spotřebiče, které se řadí do nejúspornější třídy energetické náročnosti A+++. Kapacita činí 9 kg, takže na jeden cyklus vysušíte vcelku velké množství prádla. Zároveň se jedná o jedny z nejtišších zařízení na trhu, jelikož jejich maximální hlučnost se pohybuje okolo pouhých 63 dB.\nVzhledem k cenovému průměru okolo 18 000 Kč se modely sušičky řadí do vyšší střední třídy. Cenové hladiny luxusních značek, mezi něž spadá třeba firma Miele, však Samsung ani zdaleka nedosahuje.\nSamsung poskytuje kompletní nabídku všech myslitelných domácích spotřebičů. Díky tomu si můžete bez problémů vybavit domácnost produkty z jedné továrny. Myslete však na to, že nabídka modelů této značky bývá poměrně omezená a nemůžete očekávat takový výběr jako v případě společností, jež se orientují výhradně na domácí spotřebiče.\nVzhledem k tomu, že se na českém trhu prodávají pouhé čtyři modely sušiček Samsung, nebudeme je dělit podle produktových řad. Představíme si však zajímavé technologie, které můžeme najít exkluzivně u spotřebičů této značky.\nJiž výše jsme uvedli, že všechny sušičky Samsung spadají do třídy A+++ a vynikají velmi nízkou hlučností.\nTechnologie OptimalDry pomáhá rozpoznat čas a energii nutné pro efektivní sušení. Senzory neustále sledují teplotu a vlhkost uvnitř bubnu a nastavují délku cyklu a otáčky. Pomáhají šetřit vaši peněženku, stejně jako materiály.\nJak již název napovídá, sušičky Samsung využívají služeb jediného filtru. Ten však umí zastat hned dvě funkce. Díky dvěma vrstvám zvládá udržovat odpovídající sušicí výkon, přičemž není zapotřebí speciální filtrace pro tepelný výměník. Senzory vás navíc upozorní vždy, když bude třeba filtrační systém vyčistit nebo dokonce vyměnit.\nFunkce AirWash v podstatě imituje venkovní proudění vzduchu. K sušení totiž nevyužívá žádné vody ani chemických látek. Prádlo zůstává svěží, voňavé a nedochází ke zbytečné devastaci materiálů. Nemusíte se tedy bát ani sušení těch nejcitlivějších oděvů.\nRychlé sušení 35´\nZajímavý a efektivní program představuje cyklus Rychlé sušení 35´. To využijete zejména tehdy, když spěcháte a potřebujete své prádlo vysušit co nejrychleji. Podmínkou je vložení malého množství oblečení, přičemž je zachována citlivost k materiálům.\nUžitečnou funkcí je i přítomnost praktického indikátoru vody. Ten ukazuje, kolik vody je z prádla odebráno a uloženo v nádobce. Pouhým pohledem můžete zjistit, zda je třeba kontejner vyprázdnit.\nZnalosti společnosti v oblasti mobilů a mobilních aplikací jsou zúročeny v systému Smart Check. Jedná se o automatickou aplikaci, jež umožňuje odhalit případné závady a chyby. Po propojení se smartphonem navíc nabídne optimální řešení vašich potíží. Ne vždy totiž musíte volat opraváře.


Ochrana osobních údajů a GDPR | PIERRE VALOR\nProvozujeme webové stránky www.vstupenkaonline.cz, www.snadnejsizivot.cz, www.pierrevalor.eu, www.brigadyaprace.cz, www.brigadyaprace.eu a některé další webové stránky. Vůči vašim osobním údajům jsme v pozici správce: určujeme, jak budou osobní údaje zpracovávány a za jakým účelem, po jak dlouhou dobu a vybíráme případné další zpracovatele, kteří nám se zpracováním budou pomáhat.\nO návštěvníky našich webů pečujeme s láskou. Pokud budete mít jakékoliv otázky či připomínky, kontaktujte naši zákaznickou podporu na e-mailové adrese: projekty@snadnejsizivot.cz.\nV souvislosti s ochranou osobních údajů máte řadu práv. Pokud budete chtít některého z těchto práv využít, prosím, kontaktujte nás prostřednictvím e-mailu: projekty@snadnejsizivot.cz.\nV případě jakékoliv změny našich zásad zpracování osobních údajů, bude nové znění těchto zásad uvedeno na adrese https://pierrevalor.eu/ ochrana-osobnich-udaju-a-gdpr/. Podívejte se na tuto stránku v libovolný čas, kdy chcete vidět aktuální znění našich zásad zpracování osobních údajů.


Vajgélie 'Korea' - Weigela 'Korea' | Zahradnictví FLOS\nVajgélie jsou opadavé keře, které patří do čeledi Caprifoliaceae – zimolezovité, rodu Weigela. Jejich rod byl pojmenován po německém vědci Weigelt. Pocházejí z východní Asie. Vajgélie 'Korea' je opadavý kultivar s… Vše o produktu\nUmístění rostliny: O101, O102, mapa zahradnictví\nVajgélie jsou opadavé keře, které patří do čeledi Caprifoliaceae – zimolezovité, rodu Weigela. Jejich rod byl pojmenován po německém vědci Weigelt. Pocházejí z východní Asie. Vajgélie 'Korea' je opadavý kultivar s krásnými, tmavě růžovými až červenými květy zvonkovitého tvaru. Kvetou ve velkém množství v období května až července, zkrášlí tak zahradu koncem jara a začátkem léta. Keř má světle zelené, vstřícné a podlouhle vejčité listy a v dospělosti dorůstá do výšky 150–200 cm.\nVajgélie 'Korea' v zahradě\n· Je skvělá k vytvoření neformálního živého plotu.\n· Vysadit ji můžete jako solitér uprostřed travnaté plochy, bude tak zajímavou dominantou zahrady.\n· Uplatní se v záhoně spolu s kvetoucími keři, například s ibiškem (Hybiscus) nebo pustorylem (Philadelphus).\n· Vynikne vysazena mezi jehličnany nebo se stálezelenými keři.\n· Hodí se do předzahrádek, parků i městské zeleně.\nVajgélie miluje teplé a slunné polohy nebo i mírný polostín. Vysaďte ji do středně živné, propustné a vlhké zeminy. Nedaří se jí v příliš suché a chudé půdě. Po odkvětu sestříhejte nové výhony o 1/3 až jednu polovinu jejich délky, podpoříte tím bohaté kvetení. Každý rok několik starších větví zcela sestřihněte, aby keř zachoval mohutnost. Občas je nutné provést zmlazovací řez, pokud se keř jeví příliš velký nebo velmi starý. Zmlazovací řez proveďte v lednu až únoru během dnů bez mrazu. Keř zkraťte na výšku i 40 cm. V důsledku takového radikálního řezu Vám jednu sezónu nepokvete. Je to dlouhověkých keř a na jednom místě vydrží velmi dlouho. V našich podmínkách je mrazuvzdorný, občas může během silných mrazů namrzat, ale po řezu se zregeneruje.


Lupa.cz » Zlikviduje novela pronájem reklamního prostoru na webových serverech?\nProvozovatelé webových serverů dnes neodpovídají za obsah reklamy, kterou do jimi pronajímaného prostoru vkládají reklamní systémy. To se ale má nově změnit – aspoň u loterií.\nMáte na svém serveru nějakou reklamu, kterou vám tam umisťuje některý z reklamních systémů (např. AdSense od Google, Sklik od Seznamu apod.)? Pak i vás se dotkne chystaná změna zákona č. 40/1995 Sb. o regulaci reklamy z dílny Ministerstva průmyslu a obchodu. Konkrétně v těch svých částech, které se týkají internetové reklamy a které nově přenáší odpovědnost za obsah reklamy na jejich šiřitele.\nTa samá novela, kterou již mají poslanci na stole, se zabývá také problematikou spamu. Snaží se především oddělit „papírový“ (listinný) spam od toho „elektronického“ a dál řeší jen ten první, u kterého reaguje na výtky Evropské komise a mění jeho definici. „Elektronický“ spam a jeho právní úprava, obsažená v zákoně č. 480/2004 Sb. (o některých službách informační společnosti) zůstává beze změny.\nOdpovědnost má přejít na šiřitele\nPodstatu změn kolem reklamy, která se dotkne i provozovatelů internetových serverů, si dovolím shrnout následovně:\nStát chce postihovat reklamu na nepovolené či tzv. neoznámené loterie a hry (jejíž zákaz vyplývá ze současného znění zákona č. 202/1990 Sb. o loteriích a jiných podobných hrách). Ale jelikož pro něj může být těžké identifikovat ty subjekty, které si takovouto reklamu zadávají, chystá se přenést odpovědnost na ty subjekty, které dokáže identifikovat snáze. V prostředí Internetu právě na provozovatele serverů, na kterých reklama běží. Ti by nově odpovídali za to, že u nich „nepoběží“ žádná takováto reklama, propagující nějakou nepovolenou či neoznámenou loterii či hru.\nOcitejme si, co k tomu říká důvodová zpráva. Jak v tomto ohledu argumentuje:\nPodle stávající úpravy obecně platí, že šiřitel reklamy je odpovědný za způsob šíření reklamy podle zákona o regulaci reklamy, neodpovídá tedy za její obsah, neboť ve většině případů není schopen posoudit, zda obsah reklamy odpovídá zákonu. Nicméně v případě reklamy na nepovolené (neoznámené) loterie a jiné podobné hry není obtížné u objednatele šíření ověřit, zda je loterie povolena (oznámena) a zda tedy lze reklamu na ni šířit. Proto se stávající právní úprava rozšiřuje tak, že v případě reklamy na loterie a podobné hry nepovolené či neoznámené podle zvláštního právního předpisu, tedy podle zákona č. 202/1990 Sb., o loteriích a jiných podobných hrách, ve znění pozdějších předpisů, je odpovědným subjektem šiřitel takové reklamy. V praxi totiž, zejména u reklamy šířené internetem, je šiřitel jediným povinným subjektem, kterého lze identifikovat.\nK tomu si dodejme, že v prostředí Internetu je „šiřitelem“ právě provozovatel (webového) serveru. Jak vyplývá i z právě uvedené citace, dosud takovýto šiřitel není odpovědný za obsah reklamy. Jenže nově by odpovědný byl. Přenesla by se na něj odpovědnost, kterou dosud měl ten, kdo si u něj šíření reklamy objednává.\nProblém vidím už v samotném principu „nedokážeme někoho identifikovat, a tak se budeme hojit na někom jiném, koho najdeme snáze“. Jenže je zde další problém, na který bych rád upozornil: navrhovaná úprava očividně pamatuje jen na situaci, kdy si „objednatel“ objednává šíření reklamy přímo u „šiřitele“. Jinými slovy na situaci, kdy provozovatel serveru (šiřitel) dopředu ví a může ovlivnit to, jaká reklama se na jeho serveru bude zobrazovat, i kdo si ji u něj objednává.\nNepamatuje ale na stále častější situaci, kdy je na scéně další subjekt v roli jakéhosi prostředníka: reklamní systém, typu Google AdSense či Sklik od Seznamu, který si z jedné strany pronajímá prostor na webovém serveru od jeho provozovatele, a z druhé strany tento prostor zaplňuje konkrétními reklamami od jiných subjektů (svých zákazníků). Sám se tak dostává do pozice, kterou zákon zná jako „zadavatel“ reklamy, zatímco provozovatel serveru je stále v pozici onoho šiřitele – na kterého by nově měla přejít odpovědnost za obsah reklamy. Té reklamy, kterou mu do jím pronajatého prostoru vkládá někdo jiný (provozovatel reklamního systému).\nTeď si zkusme domyslet důsledky, právě pro takovouto situaci: provozovatel serveru (šiřitel) by musel průběžně sledovat, jaké reklamy jsou vkládány zadavatelem do jím pronajímaného prostoru na jeho webovém serveru. Zda neobsahují „něco zakázaného“. Ale také zda neobsahují odkaz na takové stránky, které samy obsahují „něco zakázaného“.\nTakže kromě obsahu samotného reklamního banneru či jiné formy reklamy by provozovatel serveru (šiřitel) musel průběžně kontrolovat, kam vedou příslušné odkazy. A toto by musel dělat průběžně, protože obsah na oněch odkazovaných stránkách (na serverech jiných provozovatelů) se může kdykoli měnit.\nSnad netřeba dodávat, že u reklamních systémů typu AdSense či Sklik, kdy provozovatel serveru (šiřitel) nemá přímou kontrolu nad tím, jaké konkrétní reklamy se na jeho serveru zobrazují, je něco takového v praxi nereálné.\nJistou „útěchou“ může být alespoň očekávání, že seriózní reklamní systémy se samy budou řídit zákonem a do pronajatých „prostor“ na webových serverech nebudou vkládat takové reklamy, které by byly v rozporu se zákony. I s místními zákony (v případě nadnárodních systémů, jako je třeba Google AdSense).\nJenže proč přenášet odpovědnost na někoho, kdo (jako šiřitel) nemá věci pod svou kontrolou a může se jen spoléhat na korektnost někoho jiného (reklamního systému v roli zadavatele), vůči komu je navíc ve značně asymetrickém postavení (v tom smyslu, že mu těžko může něco diktovat). Proč raději nevzít v úvahu, jak reklama na Internetu funguje, a rovnou zohlednit roli reklamního systému?\nNavíc: pokud se skutečně vše dělá hlavně proto, aby úředník, který kontroluje dodržování zákona, měl ulehčenou práci a mohl snáze identifikovat „alespoň někoho“ (koho pak může sankcionovat), pak i jemu by usnadnilo práci, pokud by mu stačilo identifikovat konkrétní reklamní systém (kterých zase není tolik a neskrývají se). Než aby na konkrétních serverech musel zjišťovat – někdy třeba i dosti komplikovaně – kdo je jejich provozovatel.\nVideotéku Topfun opouští její obchodní ředitel Radek Přikryl\n,,Objektivní odpovědnost" provozovatele vozidla je už hodně dlouho běžná ve většině civilizovaných zemí. Je to totiž jediná efektivní obrana proti dacanům, kteří sednou za volant ožralí, nebo sfetovaní, někoho přejedou, ujedou bez toho, že by přejetému pomohli a pak se vymlouvají na osobu blízkou.


Rozpočet Státního fondu dopravní infrastruktury (SFDI), ze kterého jsou financovány zejména stavby a opravy silnic a železnic, se příští rok zvýší na 86,3 miliardy korun. Je to zhruba o 14 miliard Kč více než v letošním roce. Vyplývá to z materiálu, který schválila vláda. Stát do rozpočtu SFDI vloží ze státního rozpočtu 65,5 miliardy korun, o dalších 20,8 miliardy fond posílí z evropských fondů. Většina peněz by podle ministerského dokumentu měla financovat už rozestavěné projekty.\nNKÚ: Nehod na železničních přejezdech ani přes investice neubývá\nNehod na železničních přejezdech v letech 2013 až 2017 neubylo, ačkoli bylo na zvýšení jejich bezpečnosti v tomto období vydáno přes 2,6 miliardy korun. Vyplývá to z prověrky Nejvyššího kontrolního úřadu (NKÚ). Podle něj tak byla Česká republika co do počtu nehod jednou z nejhorších zemí v Evropě a co do počtu usmrcených na přejezdech pak nejhorší. V roce 2013 se stalo na železničních přejezdech 165 nehod a loni 159. "Na milion obyvatel připadaly v České republice tři úmrtí na železničních přejezdech. Pro srovnání: v Polsku na stejný počet obyvatel připadalo 1,4 úmrtí, v Bulharsku 0,5 a v Německu 0,4 úmrtí," uvedli kontroloři. Podle zjištění NKÚ ministerstvo ani Správa železniční dopravní cesty (SŽDC) nezpracovaly žádný materiál, ve kterém by byly komplexně řešeny nejrizikovější přejezdy, stanoven časový harmonogram jejich odstraňování a definovány potřebné peníze. SŽDC v roce 2016 aspoň vytvořila materiál, ve kterém posuzovala zhruba třetinu z 340 přejezdů na železničních koridorech, z nich vybrala 24 nejrizikovějších přejezdů, jejichž řešení se v době kontroly připravovalo.\nMinisterstvo dopravy se proti tvrzení NKÚ ale ohradilo. Podle jeho tiskového oddělení předložilo vládě v roce 2008 analýzu rizik v bezpečnosti železničního provozu s důrazem na mimořádné události na přejezdech. Financování akcí bylo v té době v harmonogramu výstavby dopravní infrastruktury v letech 2008 až 2013 a v roce 2016 pak byla zpracována analýza zvýšení bezpečnosti úrovňových přejezdů na koridorech. "V rámci této analýzy bylo prověřeno 109 stávajících železničních přejezdů, ze kterých bylo vyhodnoceno 24 přejezdů jako prioritních k přednostnímu řešení (s investičními náklady ve výši 1872,4 mil. Kč)," sdělilo ČTK tiskové oddělení ministerstva.\nMýto se na některých silnicích 1. třídy platit nebude, rozhodovat budou i obce a města\nKraje, města a obce vyberou z plánovaných zpoplatněných 1. třídy silnic části, na kterých by podle nich měla být nulová sazba, a také úseky, kde mýtné pro kamiony bude přínosné z hlediska regulace dopravy nebo ekonomické situace obce. Jejich zástupci se na tom dohodli s ministerstvem dopravy.\nNa silnicích letos zemřelo víc lidí než loni, nejvíce v červnu\nNa českých silnicích od ledna do konce září zemřelo 410 lidí. To je o 43 víc než loni v tomto období. Informoval o tom šéf dopravní policie Tomáš Lerch. Nejčastěji lidé umírali při nehodách kvůli nepřiměřené rychlosti nebo náhlému přejetí do protisměru. U zhruba pětiny pak přičinnou byla nepozornost řidičů. Nejtragičtějším měsícem byl červen.\nPolicie naopak zaznamenala pokles následků u nehod, které způsobil řidič pod vlivem alkoholu. Celkem šetřili policisté 3500 takových nehod, při kterých zemřelo 21 lidí, o 13 méně než v loňském roce. Celkem policisté vyšetřovali od začátku roku skoro 80 tisíc nehod.\nElektronizace dálničních známek ušetří podle státu 100 milionů ročně\nZavedení elektronických dálničních známek státu ušetří přes 100 milionů korun ročně. ČTK to řekla mluvčí ministerstva dopravy Lenka Rezková. Ministerstvo očekává úsporu za tisk a distribuci kuponů. Kontrola známek pomocí kamer navíc podle úřadu zvýší výnosy z dálničních poplatků. Loni stát vybral na dálničních známkách přes 5,4 miliardy korun. Papírové kupony by měly skončit v roce 2020.\nMinisterstvo dopravy uzavřelo desetiletý kontrakt s konsorciem firem CzechToll a SkyToll na provozování mýtného systému na dálnicích a vybraných silnicích první třídy. Stalo se tak krátce poté, co Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (ÚOHS) zamítl stížnost neúspěšné firmy Kapsch Telematic Services proti tendru. Podle Kapsche, který v České republice provozuje dosavadní mýtný systém, jde o předem připravený scénář.\nZačal Evropský týden mobility, účastní se i česká města\nV několika desítkách měst v České republice začala posedmnácté celoevropská kampaň Evropský týden mobility. Cílem je podpořit alternativy automobilové dopravy, jež jsou přijatelnější pro bezpečnost, zdraví i životní prostředí. Kampaň končí v sobotu 22. září Evropským dnem bez aut.\nTématem pro letošní rok je tzv. multimodalita, tedy kombinování různých dopravních prostředků pro přepravu cestujících i zboží. Součástí akce je kampaň Do práce na kole, do které se mohou přihlásit jednotlivci i firmy a jejíž hlavní část se každoročně koná v květnu. Evropský týden mobility vyvrcholí v sobotu 22. září Dnem bez aut.\nV Praze se uskuteční kampaň proti dovážení dětí do školy autem\nV Praze se v druhé polovině září uskuteční kampaň Pěšky do školy. Chystá ji nezisková organizace Pražské matky, která tak chce upozornit na to, že rodiče dnes velmi často dovážejí děti do školy autem. Podle organizace má tento trend řadu nevýhod a škodí zdravému vývoji dětí. Kampaň jim má pěší cestu nabídnout jako příležitost, kdy mohou něco zažít. Novinářům to řekla Blanka Klimešová z organizace Pražské matky. Zatímco dnešní matky a otcové podle průzkumu ŠkoFIN cestovali do školy autem asi ve dvou procentech případů, dnes podíl dovážených dětí podle organizace Pražské matky dosahuje v některých pražských školách až 40 procent. Velký provoz před školou považuje za nebezpečný 44 procent dotazovaných dětí, uvedli zástupci organizace. Kampaň zve rodiče a děti, aby zkusili alespoň jeden den dorazit do školy pěšky. Upozorňuje na to, že vinou řidičů, které ráno děti dováží autem, vznikají před školami nepřehledné a nebezpečné situace.


Koenigsegg Jesko Absolut má být nejrychlejší na světě. Pojede více než 500 km/h - Novinky.cz\nNovinky.czAutoMotoKoenigsegg Jesko Absolut má být nejrychlejší na světě. Pojede více než 500 km/h\nKoenigsegg Jesko Absolut má být nejrychlejší na světě. Pojede více než 500 km/h\n11. 3. 2020, 8:25\nNový Koenigsegg Jesko Absolut debutoval během minulého týdne jako „absolutní” hypersport. Podle švédské automobilky má být zdaleka nejrychlejším autem na světě.\nO předpokládané rychlosti extrémního vozidla Jesko Absolut se pro magazín Top Gear rozpovídal sám Christian von Koenigsegg, zakladatel automobilky. Ten uvedl, že až bude dokončena výroba Jeska Absolut, budou Švédi atakovat ty nejvyšší rychlosti.\n„To auto je víc než dost rychlé. Ve skutečnosti asi ani nechceme už nikdy vyrábět nic tak rychlého, jako je tohle,“ nechal se slyšet muž, po jehož otci Jeskovi nese novinka své jméno. Jak rychlé ale bude? Podle výpočtů Koenigseggu může auto jet více než 500 km/h a pohodlně tak porazit Bugatti Chiron.\nPoslechněte si BMW i4, jeho zvuk vytvořil oscarový skladatel Hans ZimmerAutoMoto\nZbývá tak čísla jen prokázat - a v tom může být určitý problém. „Je to proces opětovného oslovení úřadů, policie a pokusů uzavřít na nějaký čas vhodnou cestu pro tento pokus. To může trvat i rok nebo dva, ale za to úsilí to stojí,“ uvedl Koenigsegg.\nJesko Absolut chce rychlosti dosáhnout se stejným motorem, jaký má běžné Jesko, tedy osmiválcem se zdvihovým objemem 5,0 litru a dvěma turbodmychadly, který dává výkon 1600 koňských sil. Místo křídla, které má běžné Jesko, má pro nižší odpor vzduchu dvě aerodynamické ploutve na zádi, a také aerodynamická kola.\nKoenigsegg Gemera má tříválec, výkon 1700 koní a uveze čtyři lidi\nMotor nového Koenigseggu má komické jméno, ale celkový výkon vozu 1700 koní rozhodně k smíchu není. Navíc převeze čtyři lidi, váží hluboko pod dvě tuny a může...\nBugatti překonalo magických 300 mil v hodině\nHranice 300 mph, tedy 482,8 km/h, už není pro silniční auto nepřekonanou metou. Na testovacím polygonu v Německu ji překonal prototyp rychlejší verze Bugatti...


Ljubav za ljubav krásní. Mauzoleum ve Výpadu má hotovou první část oprav - Olomoucký deník\nPo částečné opravě, se teď návštěvníkům Bezručových sadů v Olomouci představuje jihoslovanské mauzoleum.\nJihoslovanské mauzoleum po první etapě oprav v srpnu 2017 | Foto: DENÍK/Petra Pášová\nPrvní část jeho rekonstrukce skončila, památník ovšem čekají ještě další dvě etapy oprav.\n„Významná a svým provedením i zaměřením ojedinělá památka už dlouho volala po rekonstrukci. Je rozhodně dobře, že se podařilo vyřešit majetkoprávní vztahy a město mohlo vloni přistoupit k rekonstrukci tohoto významného objektu,“ uvedl primátor Antonín Staněk.\n„Už první etapa změnila vzhled i technický stav tohoto objektu výrazně k lepšímu,“ dodal primátor.\nTeď se opravily zídky teras, schodiště, restaurovaly se kovové mříže a bylo sanováno zdivo. Celkové náklady na první etapu rekonstrukce mauzolea byly 5,3 milionu korun.\nVe druhé etapě pak projde rekonstrukcí exteriér i interiér kaple.\nTřetí etapa pak zahrnuje rekonstrukci krypty s regály na rakve a restaurování samotných rakví s ostatky vojáků.\n„Podle rozpočtu se pro druhou etapu předpokládá s náklady ve výši 5,2 milionu korun a pro třetí etapu s částkou 5,4 milionu korun,“ upřesnil investiční náměstek primátora Filip Žáček.\nCelkově odhadované náklady na všechny tři etapy jsou 18 milionů korun.\nČást nákladů na první etapu hradilo město ze svého rozpočtu, část pokrývá dotace z Ministerstva obrany ČR.\nTaké na další plánované etapy by chtělo město uspět s žádostmi o dotační prostředky.\n„Zvláštní ohledy vyžaduje nakládání s ostatky padlých jihoslovanských vojáků. Ty budou v rámci 3. etapy odbornou certifikovanou společností vyzvednuty a po podrobném zadokumentování převezeny na místo, kde budou zrestaurovány a po dobu opravy krypty deponovány. Poté budou pietně uloženy zpět na původní místo,“ informoval mluvčí olomoucké radnice Michal Folta.\nPo dokončení všech etap rekonstrukce bude mauzoleum přístupné veřejnosti v rámci různých akcí, pořádaných městem Olomouc, případně ve spolupráci se spolky a městskými institucemi.\nRekonstrukci mauzolea dlouhodobě bránily nevyjasněné majetkoprávní vztahy, žádný ze států bývalé Jugoslávie se k památce nepřihlásil a na opravu finančně nepřispěl.\nV roce 2015 se nakonec soudním rozhodnutím stalo majitelem památky město, které ihned zahájilo přípravu rekonstrukce a ta pak začala v roce 2016. Celkově odhadované náklady na všechny tři etapy činí 18 milionů korun.\n24.8.2017 Diskuze 2