1 UNIVERZITA TOMÁŠE BATI VE ZLÍNĚ INSTITUT MEZIOBOROVÝCH STUDIÍ BRNO BAKALÁŘSKÁ PRÁCE Ivana Plšková Brno 20052 UNIVERZITA TOMÁŠE BATI VE ZLÍNĚ INSTITU...\nAuthor: Otto Vávra\n4 downloads 72 Views 806KB Size\nTýrané, zneužívané a zanedbávané děti jako sociálně pedagogický problém\nVedoucí bakalářské práce: PhDr. et Mgr. Ivo Svoboda\nVypracovala: Ivana Plšková Brno 2005\nzneužívané a zanedbávané děti jako sociálně pedagogický problém“ zpracovala samostatně a uvedla jsem všechny použité prameny.\nDěkuji vedoucímu práce PhDr. et Mgr. Ivu Svobodovi za odborné vedení, rady a zkušenosti a velmi užitečnou metodickou pomoc, kterou mi ke zpracování práce poskytl.\nMotto „Ohrožené dítě potencionálně ohrožuje svět – může z něho totiž vyrůst člověk, který nejen že se nebude podílet na stavbě tohoto světa, protože se tomu nenaučil, ale který bude jeho zkázou, protože ho nenávidí za všechny křivdy, které mu způsobil.“\nSyndrom CAN - historie\nPojem syndrom CAN – definice jevu CAN\nSyndrom CAN v podmínkách ČR\nVyužití loutek „Jája a Pája“ u dětí se syndromem CAN\nKonkrétní případy syndromu CAN\nFormy týrání dětí\nSystémové a systematické týrání\nPrávní normy na ochranu dětí a rodiny v České republice\nSystém a vývoj trestněprávní ochrany rodiny v platném právním řádu\nTrestně právní aspekty týrání dětí a trestní odpovědnost\nRodinná politika a pojetí rodiny v Evropské unii\nMultidisciplinární přístup k řešení syndromu CAN\nRole státních a nestátních organizací\n4.1.1 Linka bezpečí\n4.1.2 Vzdělávací institut ochrany dětí\n4.1.3 Bílý kruh bezpečí (BKB)\n4.1.4 Občanské sdružení Střep (Středisko pomoci dětem a rodinám)\n4.1.5 Dětské krizové centrum 4.2\nAnotace Literatura 4\npedagogický problém chápany v ČR poměrně nedlouhou dobu. Do roku\nv odborné veřejnosti, nicméně po roce 1989 se spolu se změnou politických a hospodářských poměrů o problematice vede poměrně dlouhá a častá diskuse. Mravnostní a násilná trestná činnost páchaná na mládeži a zvlášť na dětech patří mezi nejzavrženíhodnější delikty. Ve většině případů\nv odborných kruzích, tak ve sdělovacích prostředcích a vzbuzují nemalou pozornost občanů. Zejména laická veřejnost se v diskusích plných vášní a emocí dožaduje nejtvrdších trestů vůči pachatelům. O vysoké společenské nebezpečnosti těchto trestných činů a zejména o jejich negativním vlivu na další fyzický i duševní vývoj dnešních nezletilých obětí, není možno pochybovat. Vždyť nejde jen o fyzické a psychické útrapy obětí trestného činu, ale v mezní situaci může dojít i ke změně myšlení psychicky nevyzrálého jedince, takže začne pod vlivem předchozích zkušeností páchat sám trestnou činnost. Ohrožení mravního vývoje dítěte je vymezeno i v definici týraného\nnadnárodních doporučení v této oblasti je významné a potřebné. V souladu s Ústavou je nutno podotknout, že mezinárodní úmluvy mají\nnezbytná ochrana dětí před systémovým týráním. Otázkou řešení tohoto problému se zabývá odborná veřejnost nejen v České republice, ale i v zahraničí. K výměně zkušeností s řešením těchto problémů dochází i na mezinárodních konferencích, které se konají v různých zemích světa. Naše republika je často hostitelskou nebo pořádající zemí.\nproblém, jsem si vybrala z důvodu, že mi není lhostejné v jakém prostředí se děti pohybují a jaký názor na rodinu si vytváří od svého dětství. I když nepracuji v oboru, s dětmi se setkávám poměrně často. S dětmi jsem v nedávné minulosti pracovala jako kulturní pracovník v oddělení prevence Muzea Policie ČR v Praze a dále se dětem věnuji v jejich volnočasových aktivitách jako vedoucí v letních táborech. Hlavním cílem mé práce je poukázání na skutečnost, že týrané, zneužívané a zanedbávané děti jsou sociálně pedagogický problém současnosti a že laická veřejnost projevuje o problematiku nemalý zájem\nproblematikou zabývá v pozici nikoli jen teoretické. Dále chci ve své práci upozornit na legislativní nástroje i organizační opatření v ČR, které přiměřeně sledují celosvětový trend v zajištění práv dítěte. Cílem\nskutečnost, že děti se velmi často stávají terčem útoků fyzických i psychických. Pachatelé těchto činů nebývají pouze lidé s nízkým sociálním zázemím a s nižší intelektuální vyspělostí, popřípadě osoby závislé na alkoholu či jiných návykových látkách, ale jedná se mnohdy o osoby se středoškolským, či vysokoškolským vzděláním, popřípadě o osoby, které zastávají velmi významná místa ve svém zaměstnání.\nlhostejné, je zásluha hlavně dobře vedených mediálních kampaní, pojmenování těchto problémů, zvyšování právního vědomí dětí i dospělých a možnost využití státních i nestátních organizací k řešení těchto problémů. Lze také konstatovat, že každý, i když není rodičem nebo příbuzným dítěte, může při jeho výchově spolupůsobit. Samozřejmě, že výchovný proces ovlivňují i další okolnosti a zkušenosti, kulturní a společenské, případně sportovní vzory. Jsou jimi mimo jiné různé idoly, slavní zpěváci, sportovci, či jinak úspěšní lidé z různých\nprofesí lidské činnosti. Na druhé straně se však vzorem mohou stát i negativně působící vlivy, spojené s kriminalitou, brutalitou, násilím, rasovou nesnášenlivostí a zkreslenými představami o dobrodružném a snadném životě. To vše se nabízí na filmových plátnech a televizních obrazovkách. Děti a dospívající mládež nežijí ve vzduchoprázdnu. Jsou citliví, vnímaví, ale nemají schopnost přesně rozlišovat mezi dobrem a zlem. Cílem výchovného procesu je tedy co nejvíce omezit vliv negativních jevů a v návyky měnit u mladého jedince ty formy chování, které snesou měřítka morálky společnosti. Výchovný proces však není zdaleka jednotný a stále se hledá jeho koncepce. Není možné zabránit negativním vlivům, které na mladé lidi působí při oficiálním\npopulace žije v prostředí, které neposkytuje záruky dostatečného a pozitivního výchovného působení. Nezřídka se děti stávají oběťmi trestné činnosti, která je na nich páchána i rodiči, příbuznými a osobami, jimž byly svěřeny do výchovy. Jednoznačně jsou ze zákona za výchovu svých dětí odpovědni rodiče, avšak mnohdy si to ani nechtějí uvědomovat. V případě trestné činnosti nebo i jiných deliktů svých dětí, potom hledají odpovědnost za vzniklý stav\nu někoho jiného. Většinou až následně\nje zjišťováno a nezřídka i dokumentováno, jaký byl vztah mezi rodiči a dětmi. Jak rodiče své děti vychovávali, usměrňovali a kontrolovali. Až příliš často je konstatováno, že rodiče nevěnují svému dítěti dostatek času. Nemají čas ať již pro faktickou zaneprázdněnost z důvodu\nupřednostnění svého volného času. Tento svůj vědomý nedostatek často nahrazují uplácením dítěte dárky, hračkami, penězi nebo i jiným materiálním zabezpečením. Proto se také mnohdy omezují jen na povrchní zjištění, co bylo ve škole, ale již méně se zajímají, kde a s kým trávilo dítě celé odpoledně nebo část večera, kdo jsou jeho\nkamarádi, zda nemá nějaké problémy apod. Rodiče se pro „nedostatek času na výchovu svých dětí“ často spokojí s tím, že se o jejich dítě vůbec někdo „stará“.\n1. Syndrom CAN\nSyndrom CAN (Child Abuse Neglect) je syndromem týraného, zneužívaného a zanedbávaného dítěte. Obětmi\nodnepaměti. Dlouhá staletí je společnost považovala za majetek dospělých a ti s nimi – jako se svým majetkem – mohli nakládat podle své vůle. Příkladem může být stará Sparta, Egypt i mnoho přírodních národů. V klasickém antickém světě se dítě považovalo za bezprávného tvora. Ve starém Římě ‚patria potestas znázorňovala to, že otec mohl s dítětem nakládat, jak se mu zlíbilo, mohl ho prodat i usmrtit. Obrat v té době zaznamenal zákon z roku 374 p.K., kdy Římané zabití dítěte začali považovat za vraždu. Velký obrat v pozitivním slova smyslu ve vztahu k dětem přineslo šíření křesťanství. Do popředí v této vlně se pak dostává důraz rodičů-vychovatelů na disciplínu a poslušnost, ale nějak se opomíjí citovost. Opravdovou snahu o děti pečovat a chránit je před zlým nakládáním nacházíme až mnohem později, např. v roce 1883 vzniká Národní společnost prevence proti krutostem na dětech v Liverpoolu a o rok později v Londýně. Tam můžeme najít počátky formování a utváření\nkoncentroval především na fyzické týrání dětí. Tělesné násilí na dětech, jejich správné a racionalizované rozpoznání,\nk zamyšlení se nad tímto problémem. Začalo se označovat jako špatné zacházení s dětmi či nepečování o dítě. Poprvé v roce 1962 tento jev\npojmenoval a popsal americký pediatr Henry Kempe jako „syndrom bitého dítěte“. Jeho výzkum zahájil ohromnou kampaň k postupnému prosazování\nv jednotlivých státech USA: To znamenalo převratný postoj k tomuto problému, který umožnil následnou kvantifikaci a zpřesňování daného jevu. Současně tento přístup napomohl hlubšímu vnímání násilí na dětech a značně ovlivnil názor a aktivity v mnoha evropských zemí. Henry Kempe, který tento jev jako první popsal a definoval, opřel svoji práci o analýzu případů 302 dětí přijatých do 71 amerických nemocnic během jednoho roku a dále 447 dětí, jejichž případy se projednaly na 77 okresních prokuraturách. Podobně u nás pracoval např. Ringel, který tento jev popsal v roce 1970. Své závěry přitom vyvodil\nVýchodočeském kraji během 3 let. Obdobné situace zjistili např. v Německu a Polsku. Během následující doby se k syndromu bitého dítěte\nzanedbáváním(neglect) a se sexuálním zneužíváním (sexual abuse) a jsou zahrnuty do anglického pojmu ‚child abuse and neglect‘- CAN.\ndefinice jednotlivých forem špatného zacházení s dětmi. Navázala tak na III. Evropskou konferenci pro prevenci týrání dětí, která se konala v roce 1991 v Praze. Pro souhrnné označení toho jevu se vžil název „Child abuse and neglect“, nebo-li zkratka CAN. Pojem „Child abuse and neglect“– čili CAN - zahrnuje tělesné týrání, pohlavní zneužívání\nRINGEL, J., Týrání dítěte v rodině, Čs. Pediatr., 26, 1991; s. 243-246\nvčetně komerčního, citového týrání, zanedbávání a systémové týrání dítěte.2 Syndrom zanedbávaného a zneužívaného dítěte představuje jakékoli vědomé či nevědomé aktivity, kterých se dopouští dospělý člověk na dítěti, ať už rodič, vychovatel nebo jiná osoba. Následkem takového jednání je poškození zdraví a zdravého vývoje dítěte, které v nejkrajnějším případě může vést až ke smrti dítěte. Definici tělesného týrání podává tato komise jako tělesné ubližování. Případně nezabránění tělesnému ublížení a utrpení dítěte. Pod tento druh týrání spadá i úmyslné otrávení nebo udušení dítěte za předpokladu, že zde existuje určitá znalost či důvodné podezření, že zranění\nnenáhodná situace, kterou daná společnost nepřijímá a zásadně ji odsuzuje. Tělesné týrání dítěte znamená nejen jeho fyzické zranění, ale i selhání při jeho prevenci(odvrácení) a utrpení dítěte včetně úmyslné otravy či udušení. Vše při existenci konečného důkazu či důvodného podezření, že jednání pachatel spáchal vědomě či mu vědomě předem nezabránil.\nNaše současné trestní právo doposud nemá speciální termín pro děti, vůči nimž směřuje násilí v rodině. V trestním zákonodárství nenajdeme 2\nŠPECIÁNOVÁ, Š., Ochrana týraného a zneužívaného dítěte, Praha: Linde, 2003; s. 26\nsubsumoval, ale vědomí odborníků zabývajících se touto trestně právní problematikou není pojem CAN ničím neznámým. Obecně se tato nazývá termínem „špatné zacházení s dětmi“. Naše\nprávní společnost v zásadě převzala definici „CAN“ vypracovanou Zdravotní komisí Rady Evropy 1992, v jejímž rámci navíc zdůrazňuje prvek týraného dítěte. Proto se u nás setkáváme s pojmem „syndromu týraného a zneužívaného dítěte“. Mezi zvláštní formy syndromu CAN se u nás řadí šikanování. Obvykle se definuje jako agrese, které se dopustí jedinec nebo skupina\nproti ostatním slabším jedincům, ať už fyzicky nebo jinak,\nkteří se nedokáží bránit. Typickým rysem pro toto jednání je jeho opakovanost. Agresoři mají většinou citově chladné rodiče, kteří jim jejich chování tolerují. Nemohu také nepřipomenout problematiku tzv. falešně pozitivních, falešně negativních případů CAN. Falešně pozitivní případ syndromu CAN je neetický a závažný fenomén, kterým chce neseriózní ohlašovatel získat nějakou výhodu pro sebe, případně někomu ublížit. Typickým příkladem je například matka podávající trestní oznámení na bývalého manžela ( otce dítěte) pro sexuální zneužívání jejich dcery. Záměrem\njejího podání je to, aby\notci znemožnila styk s dítětem, tím se mu v podstatě pomstila a nebo ho jinak společensky znemožnila. Ve své snaze osočit, pokořit a dokonce odsoudit otce dítěte zapomněla matka na holčičku, která prošetřováním věci zkusila velké utrpení, jež ji mohlo způsobit znatelné poškození v jejím dalším životě(viktimizace).\nDUNOVSKÝ, J., DYTRYCH, Z., MATĚJČEK, Z. a kolektiv, Týrané, zneužívané a zanedbávané děti, 1. vyd. Praha: GRADA Publishing 1995; s. 79\nV y u ži t í l o u t e k „ J á j a a P á j a “ u d ě t í s e s y n d r o m e m CAN\nVýslech dítěte je velmi náročnou činností, kladoucí vysoké nároky jak na přípravu, tak na samotnou realizaci. Potřeba získat od dítěte použitelná a objektivní fakta klade na vyslýchajícího zvýšené požadavky na odbornou připravenost, jeho znalosti, zkušenosti a způsob provedení výslechu. O rozdílnosti vnímání mezi dětmi a dospělými není pochyb. Je to zejména ještě jinak fungující paměť, jiná časověprostorová orientace či zdůrazňování nebo nedoceňování některých vnímaných\nskutečností a zážitků. V praxi realizované a\nsmyslových nebo mimosmyslových předpokladů. Zákon\nnedospělce jako svědka. Pro výslech dětí, které spáchaly trestný skutek nebo byly obětí takového jednání, platí v podstatě stejné zásady, jako pro výslech dospělých. Je třeba mít stále na zřeteli, že pohlavně\ntraumatizováno. Jednání pachatele dlouhodobě zanechává na psychice dítěte škodlivé následky. Musí být proto snahou všech, nejen orgánů činných v trestním řízení, aby dítě na tyto zážitky co nejdříve zapomnělo. Neměl by přetrvávat stav, kdy nepříjemné zážitky jsou opakovaně v paměti dítěte obnovovány. V zásadě by měl být proveden jeden výslech co do obsahu vyčerpávající, aby nemusel být opakován. Obsah výslechu je také nutno podřídit jen okruhu dotazovaných okolností spáchané trestné činnosti.4 Jedna z nejdůležitějších podmínek v přípravné fázi výslechu je stanovení okruhu problémů, včetně konkrétních otázek, které by měly vést k objasnění vyšetřované události. Pro případ, že vyslýchajícímu 4\nCHMELÍK, J. a kolektiv, Mravnost, pornografie a mravnostní kriminalita 1. vyd. Praha: Portál 2003; s. 123-125\nse nepodaří navázat kontakt s dítětem, stanovit i pravidla výslechu, kdy\npřipravené otázky jiná osoba. Nejčastěji touto osobou může být pracovník služby kriminální policie, který většinou již v kontaktu s dítětem byl, nebo psycholog. Součástí této fáze přípravy výslechu by mělo být upozornění pro další osoby přítomné výslechu, jak se mají v jeho průběhu chovat. Vyslýchající by měl zvážit maximální počet osob, které budou přítomny v průběhu výslechu.\nProjekt „Jája a Pája“ vznikl před 10 lety, kdy Policie ČR při výslechu dětí hluchoněmých, mentálně postižených a s malou slovní zásobou měla problémy, jak správně zadokumentovat jejich výpověď. Jedná se o loutky se stylizovanými mužskými a ženskými pohlavními orgány a děti mají možnost „zahrát na loutkách“ to, co se jim skutečně stalo. Jedná se o chráněným\npatent MV a Policie ČR a\nv současné době jsou s nimi vybavena všechna pracoviště služby kriminální policie a vyšetřování, na kterých jsou zařazeni policistéspecialisté na problematiku mládeže. Výslech za pomocí loutek začne představením loutek.(Příloha č. 1, obr. č 1, 2) Dítěti se musí nechat čas na to, aby si loutku prohlédlo\ndůležité právě pro tu fázi výslechu, kdy dítě prostřednictvím loutky bude s přítomnými osobami u výslechu komunikovat. Pokud je to pro vedení\npředvedena i loutka svlečená. V této fázi seznámení s pohlavními orgány loutek zjistí vyslýchající, jak samo dítě pohlavní orgány pojmenovává. Úroveň navázání kontaktu s osobou, která má být vyslýchána, může rozhodnout o jejím celkovém úspěchu nebo neúspěchu. Proto se musí\nk její ochotě sdělit okolnosti, které jsou v zájmu vyslýchajícího. 5\nCHMELÍK, J. a kolektiv, Mravnost, pornografie a mravnostní kriminalita 1. vyd. Praha: Portál 2003; s. 128-131\nzaujatosti, netrpělivosti, nervozity nebo lhostejnosti. Současně by se měl vyhýbat familiérnímu tónu vedení rozhovoru. Navázání kontaktu není jen otázka počáteční fáze výslechu, ale musí být udržován po celou\nnenucenou formu ověření, zda vyslýchaná osoba bude chtít s loutkami „pracovat“. Nebo na druhé straně nenutit vyslýchaného za každou cenu, aby prostřednictvím loutky demonstroval jednání. Smyslem výslechu pomocí loutek je získání spontánní výpovědi vyslýchaného. Loutka se tak stává symbolickým, neverbálním komunikačním prostředkem, kohokoliv\nvymezit rozsah, ve kterém bude dítě „hrát“. To znamená jmenovitě určit koho představuje loutka, nebo koho může představovat dítě ve vztahu k loutce. Z psychologického hlediska tam, kde se u dítěte dostavuje strach nebo stud, je doporučováno, aby dítě o vlastní prožité události hovořilo ve třetí osobě. Rovněž by dítě nemělo být nuceno\nskutku.Takovýto nátlak umocňuje psychickou zátěž a může vést k ohrožení průběhu výslechu.\nV okrese Nový Jičín byly loutky použity „Jája a Pája“ v případu pohlavního zneužívání děvčátek, které neměly dostatečnou slovní zásobu. Velmi se osvědčily i při pokusu dvojnásobné vraždy, ke které\nV ranních hodinách byly nalezeny dvě nezletilé děti Jaroslav (7) a Petra (9) s rozsáhlým zraněním, které si vyžádalo hospitalizaci. Po několika hodinách byla nalezena i jejich matka. Když se psychický\nk výslechům. Mezi matkou a dětmi je oboustranná velmi silná citová Využití\nZ toho a\nChlapeček si vybral loutku identickou svému pohlaví a posléze byl ochoten\ninteligentní si k demonstraci vybrala obě loutky. Tak se podařilo rekonstruovat skutkový děj a objasnit vztahy v rodině. Během dalšího\nnemocné matce (29) obvinění z pokusu trestného činu vraždy a týrání svěřené osoby. •\n… nejčastěji rodiče týrají především chlapce předškolního věku, ale také děti kojeneckého věku. Bijí je nejen vařečkami, ale i gumovými hadicemi, šňůrami od žehliček a dokonce i železnými řetězy. Policie se zabývala i případem, kdy rodiče dítě vymáchali ve studené vodě a v zimě je zamkli na balkon. Nepřiměřený fyzický , ale i psychický nátlak na děti může vyústit až k jejich pokusu o sebevraždu. Vloni takto zemřela devítiletá holčička…7\nNa Policii ČR bylo\nz Rychlé zdravotnické pomoci oznámeno, že\ndošlo k úmrtí patnáctiměsíčního dítěte ženského pohlaví. Na místo se dostavila výjezdová skupina Policie ČR a soudní lékař. Již při ohledání dítěte bylo pojato podezření, že smrt nastala násilnou činností druhé osoby. Z prvního šetření vyplynulo, že matka dítěte byla v kritické době mimo místo svého bydliště. Doma byl její druh se třemi nezletilými dětmi. Podezření padlo právě na něho – otec dvou z těchto dětí, který však tvrdil, že se dítě samo začalo dusit, a přesto, že se mu snažil poskytnout pomoc dýchání z úst do úst, zemřelo. Jediným svědkem okolností úmrtí kojence byl jeho starší, pětiletý sourozenec. Výslech byl tedy proveden s tímto chlapcem, který byl i přes svoji celkovou výchovnou a zdravotní zanedbanost ochotný s loutkami spolupracovat. Když mu byly 6 7\nExpres, 23/10, Praha 1995 Brněnský deník, 9/11 1995\npůjčeny obě loutky, hned si je pojmenoval po svých sourozencích a „Jáju“ pojmenoval po zemřelém kojenci. Při výslechu, který byl videokamerou zachycen, nakonec chlapec popsal průběh události. Tak, jak byly dítětem znázorněny,\nodpovídaly zraněním, která\nbyla při pitvě zjištěna. Chlapec přesně popisoval jak násilí, kterého se jeho otec dopustil, tak oživovací pokusy na umírajícím kojenci a jeho sdělení dětem, že „Maruška umřela“. •\n… Policie ČR šetřila případ týrání nezletilé osoby, kdy pachatelem byla jeho vlastní matka (18 roků). V zájmu udržení partnerského vztahu se svým novým druhem, způsobila opakovaná zranění 3 měsíčnímu kojenci. Ke zraněním docházelo zejména ve večerních hodinách, kdy se dítě pláčem dožadovalo nakrmení či přebalení . Matka byla často pod vlivem alkoholických nápojů a dítě ji pláčem vyrušovalo při „sexuálním životě“. Dítěti svým neadekvátním chováním způsobila zlomeninu lebeční kosti, opařeniny horkými plenami a bitím způsobila podlitiny po celém těle… obr.č. 1, 2)\n...rodiče, kteří byli v minulosti již trestně\nstíhání za § 215 tr.z.\nzpůsobovali svým dětem rozsáhlá poranění neúměrným trestáním za jakékoliv „provinění“ . Oba rodiče jednali často pod vlivem alkoholu. Děti byly bity vařečkou, opaskem a páleny cigaretovými nedopalky … (Příloha č.3, obr. č. 1, 2) •\n…šetřený případ týrání svěřené osoby a pohlavního zneužívání, ke kterému docházelo po dobu 6ti let, aniž by tuto skutečnost ohlásil kdokoliv z blízkého okolí či školy, kterou dívka navštěvovala. Na podezření z této trestné činnosti upozornila nová třídní učitelka, ke které dívka nastoupila v 6. třídě. Pachatelem byl vlastní otec dívky …(Příloha č.4, obr . č. 1, 2)\nKriminalistický sborník, 9/95 Praha 1995; s. 335-336 Zdroj Policie České republiky 10 Zdroj Policie České republiky 11 Zdroj Policie České republiky 9\n2 Formy týrání dětí\nS e x u á l n í zn e u ž í v á n í\ndotýkání se dítěte se sexuálním podtextem, vykořisťování dítěte jakoukoliv osobou v sexuální rovině či pohlavní styk s dítětem. Zneuživatelem může být rodič, příbuzný, přítel či pro dítě cizí osoba. Sexuální zneužití se dělí na sexuální zneužití bez tělesného kontaktu ( t z v . b e z d o t y k o v é ) a s t ě l e s n ý m k o n t a k t e m ( t z v . d o t y k o v é ) . 12 Bezdotykové formy sexuálního zneužívání •\nexhibicionismus – jedná se o formu, při níž dospělý ukazuje svoje genitálie okolí, často přednostně dítěti\nharassment – vymezen jako znepokojování, zneklidňování dítěte slovními výpady, poplácáváním po zadku, tisknutí k sobě, pokud toto chování dospělého má sexuální podtext\nobscénní telefonické hovory\nčasopisů s pornografií (v těchto případech se již může jednat i o komerční sexuální zneužívání) Dotykové formy sexuálního zneužívání •\nobtěžování – jednání, při kterém je dítě dospělým líbáno, osahování na\nerotogenních zónách jako jsou prsa, hýždě,\nDUNOVSKÝ, J., DYTRYCH, Z., MATĚJČEK, Z. a kolektiv, Týrané, zneužívané a zanedbávané děti, 1. vyd. Praha: GRADA Publishing 1995; s. 74\ngenitálie. Toto jednání je často doprovázeno slovními útoky např. vulgárními slovy, grimasami, gesty apod. •\nsexuální útok – dospělý se za užití síly a často při obraně obětidítěte, dotýká na jeho erotogenních zónách, mazlí se s ním a poškozuje ho tím, že do něj vniká např. prstem, jazykem či předměty. Nutí dítě k témuž nebo po dítěti žádá např. masturbaci penisu rukou.\nznásilnění – spočívá ve vynuceném vniknutí do vagíny, konečníku či úst dítěte penisem\nincest – je definován jako sexuální aktivita mezi dvěma osobami, jimž není zákonem dovoleno uzavřít sňatek\nsexuálního zneužití. •\npedofilní obtěžování – sexuální obtěžování prepubertálního dítěte jakýmkoliv dospělým\nsexuální turistika, skupinové zneužívání – v minulosti jsme se s touto formou setkávali zejména v exotických zemích, v současné době se tento jev rozšiřuje i v naší republice. Cizinci k nám přijíždějí již s cílem, že se zde sexuálně uspokojí dítětem.\nsexuálního devianta a kdy dítěti ublíží tak, že\nje usmrtí, není\nmnoho, ale vždy to jsou tragické události\nPříčiny sexuálního zneužívání jsou různé, spouštěcí podněty rozmanité. Někdy to může být dlouhá sexuální abstinence v důsledku partnerských\nv nemocnici, lázních, služebních cestách, na nočních směnách apod. a\nneschopnosti nalézt si vhodný protějšek pro sexuální uspokojení. Jindy sexuální agresor vede tzv. normální sexuální život, ale cítí se neuspokojen, touží po změně a dítě ho začne sexuálně přitahovat. V některých případech se jedná o jednorázové vybočení z norem chování, které se už vícekrát neopakuje. Jiní v této činnosti najdou zalíbení a nemohou přestat. Další z mnoha možných příčin, proč dospělý sexuálně zneužije dítě, jsou nejčastější sexuální\nčili sexuální úchylky, jejichž příčiny jsou v duševní oblasti. Mezi nejčastější\nexhibicionismus, voyeurismus a transvestitismus. Rizikovou zneužívání\nstávají děti psychicky deprivované, opomíjené a\nzanedbávané. Takové děti můžeme najít hlavně v disfunkčních a afunkčních rodinách, ale někdy i děti z rodin úplných . Velmi ohroženou skupinou jsou děti mentálně retardované. Zde se pachatel spoléhá na to, že děti nebudou schopny poznat, co se s nimi dělo. V podvědomí lidí převládá názor, že pachatelem bývá většinou muž – zvrhlík. Opak je někdy pravdou, neboť může jít o nenápadné lidi s tzv. dobrým vztahem k dětem (např. hlídají děti, jezdí na tábory, vedou dětské kolektivy). Pocházejí ze všech sociálních vrstev a mohou mít i vysokoškolské vzdělání.\nCHMELÍK, J. a kolektiv, Mravnost, pornografie a mravnostní kriminalita 1. vyd. Praha: Portál 2003; s. 140 14 DUNOVSKÝ, J. a kolektiv, Problematika dětských práv a komerčního sexuálního zneužívání dětí u nás a ve světě 1. vyd. Praha: GRADA Publishing, a.s. 2005; s. 65 15 ROZEHNALOVÁ, M., Rizikové chování dospívajících a jeho prevence, Praha: Free Teens Press 2002; s. 33\nFyzické týrání je nejpodrobněji prozkoumaný a popsaný jev v rámci syndromu CAN. Tělesné týrání dětí a jejich zneužívání aktivní\ntělesného týrání a zneužívání dětí je možné především spatřovat v nezvládnuté, nadměrné agresi rodičů a ostatních osob. Přitom platí, že čím je dítě menší, tím je bezmocnější a méně schopné obrany. Nejčastěji se jedná o fyzické tresty, které velmi snadno přechází do týráni. Přičemž hranice mezi trestem a týráním je téměř nezjistitelná. Zavřená poranění se vyznačují\npoškozením tkání a orgánů tupým\nnásilím, zpravidla bez porušení kůže •\nanatomického nálezu (především otřesy mozku a míchy) •\npohmoždění – vyskytují se na kůži, kdy účinkem tupého násilí dochází k lehkému nitrokožnímu krvácení. Následkem zhmoždění podkožní\nk odtržení kůže, pohmoždění hlubších tkání a vnitřních orgánů. •\nporanění svalu – může být úplné, neúplné trhliny, přerušení svalu\nporanění šlach, nervů, cév, kloubů\nporanění kosti – zlomeniny\nporanění hlavy – je nejčastější příčinou smrti u týraných dětí a významnou\nPoraněním hlavy bývá nejčastěji otřes mozku.\nmůže způsobit smrt nebo trvalé neurologické potíže\n(Shaken Infant syndrom) •\nOtevřená poranění jsou typická pro porušení kůže, sliznice nebo povrchu některého orgánu. •\nrány na hlavě\npopáleniny (kamna, cigarety, jídlo) Tělesné týrání může být\ntaké pasivního charakteru. Myslí se\ntím nedostatečné uspokojení alespoň těch nejdůležitějších tělesných potřeb dětí , a to i v návaznosti na psychické a sociální potřeby. V praxi\nnedostatečnou zdravotní péčí, kdy může dojít v nejtěžších případech i k zástavě vzrůstu a závažným zdravotním problémům. Jednou z forem pasivního\nnezabezpečení vhodných podmínek pro bydlení, vhodných životních p o d m í n e k a o š a c e n í . 16\nPsychické či emocionální týrání jsou pojmy obecně značně nejasné a také se o nich ani zdaleka tak nehovoří jako o sexuálním či fyzickém týrání. Psychické týrání spočívá v takovém jednání, které má závažný, nepříznivý vliv na citový vývoj a chování dítěte. Může 16\nELLIOTOVÁ, M., Jak chránit své dítě 1. vyd. Praha: Portál 1995; s. 61\nponižování, odmítání či zavrhování dítěte. Jde ale také o případy, kdy je\nohrožení. Dále může být podrývána sebedůvěra a sebevědomí dítěte opakovaným urážením nebo podceňováním. Rodiče na dítě mohou klást velké až nerealistické nároky, které dítě není schopno splnit a následkem\nsportovní výkony, školní výsledky či jakékoliv další výkony dítěte. Dítě tak nabývá dojmu, že pro rodiče nebude nikdy dost dobré. Psychické týrání může mít tyto následky •\nvznikají různé druhy závislostí, poruchy příjmu potravy či deprese\ndítě má pocit, že není rodiči milováno\nrůznorodé, často nevyrovnané a proměnlivé a proto i obtížně stanovitelné •\ndítě má potíže v mezilidských vztazích, které přetrvávají i do dospělého věku a mohou přetrvávat po celý život. Tyto potíže se projevují především ve vztahu k lidem, se kterými hodlá navázat důvěrný vztah, ve vztahu ke kolegům, v zaměstnání a především ve vztahu k nadřízeným, v jejichž formální i neformální autoritě může spatřovat reflexi autority rodičovské.\ndítě začíná pochybovat o správnosti svého vnímání reality, je pro něj jednodušší obviňovat sebe sama než připustit odpovědnost vlastních rodičů za to, co se mu děje\nprojevují se tendence stát se obětí psychického týrání v dalších vztazích. Oběti domácího násilí si v dospělosti vybírají partnery,\nkteří je obdobně jako rodiče psychicky týrají, anebo mohou naopak v dalších vztazích aktivně psychicky týrat své děti, partnery •\ndochází k častější viktimizaci dalšími negativními společenskými jevy\nsebevědomí a menší schopnosti sebeprosazení daleko častěji a snáze mohou stát obětí např. šikany v dětském či braneckém 17 18\nkolektivu, mobbingu na pracovišti\nTato forma týrání je působena systémem, který byl založen pro pomoc a ochranu dětí a jejich rodin a kterému jsou vystaveny. Dítě je takovýmto systémem péče poškozováno, ač by mu měl být ku prospěchu. Zvlášť závažné jsou takové systémy, které řeší problém dítěte a jeho rodiny automatickým\nodebráním z rodiny, aniž by jí\nbyla nejdříve poskytnuta potřebná podpora a pomoc. Také sem patří nedostatečná péče o děti v problémových a disfunkčních rodinách, nebo špatná či nedostatečná péče v denních zařízeních, ve školách apod.\nz rodiny sem\nopakovaných, necitlivě prováděných, osobnost dítěte nešetřících a p o š k o z u j í c í c h v y š e t ř e n í n e j r ů z n ě j š í m i o d b o r n í k y . 19 Systémové týrání či zneužívání se označuje jako druhotné ubližování (sekundární viktimizace). Po prvním traumatu, poranění či poškození dítěte následuje toto druhotné týrání právě těmi, kteří by měli dítě chránit a po útoku či útocích na ně zamezit dalším škodám a prvotní odstranit. 17\nŠPECIÁNOVÁ, Š., Ochrana týraného a zneužívaného dítěte; s. 21-22 MATĚJČEK, Z., Co děti nejvíc potřebují 1. vyd. Praha: Portál 1995; s. 55 19 Kriminalistický sborník, 9/95 Praha 1995; s. 330 18\nSystematickým týráním označujeme činnost, která se opakuje buď v pravidelných časových intervalech nebo po nějakém přestupku dítěte\npovinností). V mnoha případech se jedná o útoky na dítě se zvyšující se intenzitou a brutalitou. Nemalou úlohu při trestání dětí hraje svoji roli alkohol a jiné látky, na kterých je trestající osoba závislá. Ve většině případů intenzita trestu neodpovídá provinění dítěte, často zde není ani motiv k fyzickým trestům – pachatel se potřebuje o d r e a g o v a t , ř e š í t í m r ů z n é n e ú s p ě c h y v o s o b n í m a p r a c o v n í m ž i v o t ě . 20\nDUŠKOVÁ, Z., Obraz problematiky týraného, zneužívaného a zanedbávaného dítěte v letech 1992-2003 Praha: Durabo 2004; s. 16\n3 Právní normy na ochranu dětí a rodiny v České republice\nSystém a vývoj trestněprávní v platném právním řádu\nNejdůležitějším předpisem z pohledu trestněprávní ochrany je zákon č. 140/1961 Sb., trestní zákon, ve znění pozdějších předpisů (dále jen trestní zákon), který je základním pramenem trestního práva hmotného. Skutkové podstaty trestných činů jsou v českém právním řádu upraveny výhradně v části druhé trestního zákona, což znamená, že jednání, které nenaplňuje znaky některé ze skutkových podstat uvedených v trestním zákoně, nemůže být posuzováno jako trestný čin. Skutkové podstaty trestných činů směřujících proti rodině můžeme rozdělit zejména podle jejich objektů, kterým se rozumí vztahy, zájmy nebo hodnoty chráněné zákonem. Na prvním\ntřeba jmenovat trestné činy vymezené v části druhé, hlavě šesté trestního zákona (§ 210 až 218b), která je označena společným nadpisem „Trestné činy proti rodině a mládeži“. V této hlavě je chráněn především zájem na řádné výchově a výživě dětí a na příznivém tělesném, citovém a mravním vývoji dětí, které mohou být vystaveny\nzneužívání, obchodování apod. Řada trestných činů je úzce spojena s problematikou tzv. domácího násilí. Nebezpečnost tohoto jevu spočívá jednak v tom, že pachatel zneužívá rodinných, citových nebo materiálních vazeb oběti na svou osobu, jednak rovněž v tom, že domácí násilí působí škodlivě\nnejen na osoby, které jsou předmětem útoku násilníka, ale také na osoby, které jsou svědky násilí a stávají se tak nepřímými oběťmi.\nSoučasná trestněprávní úprava ochrany rodiny představuje ucelený systém reagující na různé zdroje ohrožení rodiny. Ačkoliv tento systém plní své funkce na dobré úrovni, neznamená to, že není potřeba hledat cesty k jeho dalšímu zdokonalování. Vedou se diskuse o metodách, působení proti negativnímu jevu domácího násilí a zejména o způsobu účinné ochrany oběti před pokračováním nebo opakováním útoků násilníka. Jednou z cest k usnadnění odhalování trestné činnosti ohrožující rodinu může být rozšíření oznamovací povinnosti v rámci úpravy trestného činu neoznámení trestného činu. Předmětem diskusí je také otázka zpřísnění trestního postihu za spáchání nejzávažnějších, společensky vysoce škodlivých trestných činů. Řadu významných změn by měla přinést vládou připravovaná novela\nPožadavkům mezinárodních dokumentů by např. měla\nodpovídat nová komplexní úprava obchodování s dětmi, která by bez ohledu\npřeshraničního i vnitrostátního obchodování. Celkově tedy můžeme říci, že české trestní právo by mělo dosáhnout\nvšechny mezinárodní závazky České republiky.\nMINISTERSTVO PRÁCE A SOCIÁLNÍCH VĚCÍ, Národní správa o rodině; s. 99-100\nV této některých\ndemonstrovat účel a rozsah trestněprávní ochrany rodiny. • (1)\n§ 212 Opuštění dítěte Kdo opustí dítě, o které má povinnost pečovat a které si samo nemůže opatřit pomoc, a vystaví je tím nebezpečí smrti nebo ublížení na zdraví, bude potrestán odnětím svobody na šest měsíců až tři léta.\npotrestán, způsobí-li činem uvedeným v odstavci 1 těžkou újmu na zdraví nebo smrt. • (1)\n§ 213 Zanedbání povinné výživy Kdo\nvyživovat nebo zaopatřovat jiného, bude potrestán odnětím svobody až na jeden rok. (2)\nvyživovat nebo zaopatřovat jiného, bude potrestán odnětím svobody až na dvě léta. (3)\noprávněnou osobu nebezpečí nouze. •\nTrestnost zanedbání povinné výživy (§ 213) zaniká, jestliže trestný čin neměl trvale nepříznivých následků a pachatel svou povinnost\ndodatečně splnil dříve, než soud prvního stupně počal vyhlašovat rozsudek. • (1)\n§ 215 Týrání svěřené osoby Kdo týrá osobu, která je v jeho péči nebo výchově, bude potrestán odnětím svobody na šest měsíců až tři léta.\npotrestán, a) spáchá-li čin uvedený v odstavci 1 zvlášť surovým způsobem nebo na více osobách, nebo b) pokračuje-li v páchání takového činu po delší dobu. • (1)\n§ 215a Týrání osoby žijící ve společně obývaném bytě nebo domě Kdo týrá osobu blízkou nebo jinou osobu žijící s ním ve společně obývaném bytě nebo domě, bude potrestán odnětím svobody až na tři léta.\npotrestán, a) spáchá-li čin uvedený v odstavci 1 zvlášť surovým způsobem nebo na více osobách, nebo b) pokračuje-li v páchání takového činu po delší dobu. •\n§ 216 tr.z. obchodování s dětmi – dopadá na všechny případy svěření dítěte za odměnu do moci jiného a to za jakýmkoliv účelem (účel adopce nebo využívání dětské práce\n§ 217 Ohrožování výchovy mládeže Kdo vydá, byť i z nedbalosti, osobu mladší než osmnáct let nebezpečí zpustnutí tím, že\na) svádí ji k zahálčivému nebo nemravnému životu, b) umožní ji vést zahálčivý nebo nemravný život, nebo c) závažným způsobem poruší svou povinnost pečovat o osobu mladší než osmnáct let, bude potrestán odnětím svobody až na dvě léta. (2)\nKdo umožní, byť i z nedbalosti, osobě mladší než osmnáct let hru na hracím přístroji, který je vybaven technickým zařízením, které ovlivňuje výsledek hry a které poskytuje možnost peněžité výhry, bude potrestán odnětím svobody až na jeden rok nebo peněžitým trestem nebo zákazem činnosti.\nOdnětím svobody na šest měsíců až pět let bude pachatel potrestán, a) spáchal-li čin uvedený v odstavci 1 nebo 2 ze zavrženíhodné pohnutky, b) pokračuje-li v páchání takového činu po delší dobu, c) spáchal-li takový čin opětovně, nebo d) získal-li takovým činem značný prospěch.\n§ 217a Svádění k pohlavnímu styku Kdo nabídne, slíbí nebo poskytne osobě mladší osmnácti let za pohlavní\nobnažování nebo jiné srovnatelné chování úplatu nebo jinou výhodu či prospěch, bude potrestán odnětím svobody až na dvě léta nebo peněžitým trestem. (2)\nOdnětím svobody na šest měsíců až pět let bude pachatel potrestán, a) spáchal-li\nb) pokračuje-li v páchání takového činu po delší dobu, nebo c) spáchal-li takový čin opětovně. •\nOsoba mladší osmnácti let, která žádá nebo přijme úplatu nebo jinou výhodu či prospěch za to, že sama má pohlavní styk, nebo se sama pohlavně ukájí, obnažuje nebo se dopouští jiného srovnatelného chování, není pro takový čin trestná, a to ani podle ustanovení o návodci nebo pomocníkovi. •\nKdo vykoná soulož s osobou mladší než patnáct let nebo kdo takové\npotrestán odnětím svobody na jeden rok až osm let. (2)\npotrestán, spáchá-li čin uvedený v odstavci 1 na osobě svěřené jeho dozoru, zneužívaje její závislosti. (3)\npotrestán, způsobí-li činem uvedeným v odstavci 1 smrt. •\nKdo zneužívaje závislosti osoby mladší než osmnáct let nebo osoby svěřené jeho dozoru, přiměje ji k mimomanželské souloži, nebo kdo takové osoby, zneužívaje její závislosti, jiným způsobem pohlavně z n e u ž i j e , b u d e p o t r e s t á n o d n ě t í m s v o b o d y a ž n a d v ě l é t a . 22\nzák. č. 140/1961 Sb. Trestní zákon ve znění pozdějších předpisů\nOchrana rodiny a dětí byla prioritní po celou dobu vývoje naší společnosti. To, že děti je nutné chránit před negativními jevy společnosti\nzpustlosti mládeže pro království České“ z roku 1855, která byla novelizována 4.4. v roce 1917 . Tento dokument přesně určuje práva a\nnásledoval finanční, pracovní trest nebo trest odnětí svobody. Pro porovnání se současnou právní úpravou uvádím některé paragrafy ze zmiňované „vyhlášky“. •\n- Návštěva hostinců, kaváren a patřících k nim hostinských\nzahrad a kuželen a podniků, kde se podávají jídla a nápoje pomocí automatů, jest mladistvým osobám zapovězeno, leda: •\nže by byly v průvodu svých rodičů nebo jiných osob, na ně dohlídajících\nvýjimečně, i bez takového průvodu, toliko k vůli stravování , neníli možno stravovati se jinde, jako např. při cestování nebo na cestě\n§ 6 – Návštěva volně přístupných tanečních zábav, místností, kde se konají představení lidových a samorostlých pěvců, představení varietních,\nosobám zapovězeno. •\nzaměstnání na veřejných cestách, ulicích, náměstích a veřejných sadech v době od l.dubna až do 30.září po 9 hodině (po zavedení letního času po 10. hodině) večerní. •\n§ 8 – Mladistvým osobám není dovoleno navštěvovati představení kinematografická, končící po 8. hodině večerní, nebo jichž obsah byl cenzurován pro kinematografy prohlášen za nevhodný pro mladistvé osoby.\n§ 13 – Majitelům životností jest zakázáno nabízeti mladistvým osobám, ať za úplatu nebo zdarma, tiskopisy, jež mají pro svůj nemravný, oplzlý nebo čivy dráždící obsah, ráz literárního škváru nebo jim tiskopisy takové prodávati, veřejně vychvalovati ve svých výkladních oknech nebo prodejních místnostech.\n§ 15 – Toto nařízení musí býti vyvěšeno v plném znění ve všech hostinských místnostech každého druhu, ve výčepech a prodejnách kořalky, ve varietách, zpěvních síních, divadlech kinematografických\npodnicích, jakož i ve všech školách a vyučovacích ústavech na zřetelně viditelném místě.\nZákon č. 94/1963 Sb., o rodině, byl schválen 4.12.1963 a jeho účinnost nastala 1.4.1964. Jedná se o jeden ze základních zákonů, které byly schváleny v té době. Dalšími byly např. občanský zákoník nebo trestní či občanský trestní řád. Základní členění zákona o rodině zůstalo od té doby v podstatě stejné. Zákon o rodině upravuje: 1. manželství, 2. vztahy mezi rodiči a dětmi a 3. výživné. Toto samozřejmě\nnových pojmů, jako je rodičovská zodpovědnost, určení rodičovství místo určování otcovství, apod. Do právní úpravy zákona o rodině zasáhl i Ústavní soud ČR, a to\nustanovení § 46 zákona o rodině. Podle tohoto ustanovení zákona o rodině mohl, jestliže to bylo naléhavě třeba, příslušný správní orgán 23\nVyhláška č. 10 /1855 ř.z. o opatření zpustlosti mládeže pro království České“ ze dne 19.1.1855\nrozhodovat pouze soud, jemuž to neprodleně musel tento orgán oznámit.\nÚstavní soud dospěl k závěru, že podle čl. 32 odst. 4\nListiny základních práv a svobod péče o děti a jejich výchova je právem rodičů. Děti mají právo na rodičovskou výchovu a péči. Práva rodičů mohou být omezena a nezletilé děti mohou být od rodičů odloučeny proti jejich vůli jen rozhodnutím soudu na základě zákona. Stanoví-li Listina základních práv a svobod, že omezení lidských práv a svobod lze provést pouze zákonem, je vyloučeno, aby tato pravomoc byla svěřena orgánu státní správy. Účast společnosti při výkonu práv a povinností rodičů byla nyní zahrnuta pod pojem sociálně-právní ochrana dětí. Tento termín je definován jako ochrana práv dítěte na zdravý vývoj, řádnou výchovu, dále pak ochrana oprávněných zájmů dítěte. Za oprávněný zájem dítěte se považuje i ochrana jeho jmění, což souvisí také se změnou\nrestitucí, dědění, apod. nabývají mnohem většího majetku, než tomu bylo dříve. Sociálně právní ochrana dětí zahrnuje též předcházení vzniku\npůsobení k obnovení narušených funkcí rodiny. Cílem sociálně právní ochrany dítěte je blaho dítěte. Sociálně právní ochranu dětí zajišťují příslušné orgány a obce tím, že zejména zajišťují případy ohrožení nebo narušení vývoje nebo výchovy dětí a jsou povinny činit opatření k odstranění jejich příčin a důsledků, zejména\nduševním násilím a zanedbáváním. V souladu s tím jsou řešeny i případy,\nz rodičů nebo\nnevykonává nebo toho zneužívá.\nnemůže z nějakého\nMINISTERSTVO PRÁCE A SOCIÁLNÍCH VĚCÍ, Národní správa o rodině; s. 86-99\nPřesto, že oblast rodinné politiky nepatří mezi exklusivní ani sdílené kompetence Evropské unie, dotýká se řada legislativních norem přijímaných na evropské úrovni bezprostředně života rodin, a to v rámci různých evropských politik. V této souvislosti dochází i k ustálení definice pojmů souvisejících s rodinou. Kromě sociální politiky se problematiky rodiny dotýkají také některé další oblasti svěřené do kompetence Evropské unie. Je zde hovořeno především o sféře azylové a imigrační politiky, jež je prostorem, v němž se legislativní harmonizace úzce dotýká rodiny. V souladu s mezinárodním právem a lidskoprávními kodifikacemi má být cizincům ze třetích zemí zaručeno právo na sloučení rodiny, které je předmětem společných právních úprav v evropské legislativě. V poslední době se také stále častěji hovoří o harmonizaci rodinného práva v Evropské unii. Zde je potřeba uvést, že rodinné právo je oblastí, která podstatnou měrou spolutvoří národní identitu jednotlivých členských zemí Unie. Vzhledem k odlišnosti jeho podob a rámcových východisek v různých částech Evropy, které vycházejí z jejich\nuskutečnění takové harmonizace. Samotné problematice rodiny byla věnována pozornost již od 80.let Evropským parlamentem a následně i Evropskou komisí, která roku 1989 podnítila vytvoření Evropské observatoře pro národní rodinnou\nsledovala, však nepatří mezi rozpočtové položky, pro něž existují právní\nrozhodnutí Evropského soudního dvora přesunuto do položky výdajů na statistická šetření a tomu přizpůsobena také její náplň. Je nutné konstatovat, že Evropský parlament často opomíjí skutečnost, že\nrodinná problematika náleží do výhradní kompetence členských států Unie. V roce\nobsahuje několik článků zabývajících se rodinnou problematikou. Podle článku 7 „každý má právo na respektování svého soukromého a rodinného\nuzavření manželství a založení rodiny je pak obsahem čl. 12. Podle článku\nochrany“. Článek 33 tak současně vytváří základ pro možná budoucí opatření Evropské unie v oblasti sociální ochrany rodiny po připojení Charty do připravované evropské ústavní smlouvy. V České republice se tvorbou komplexní koncepcí rodinné politiky zabývá Ministerstvo práce a sociálních věcí, které za tímto účelem vytvořilo v rámci své organizační struktury odbor rodinné politiky a sociální práce. Tento odbor je složen ze dvou útvarů: oddělení sociálně-právní ochrany dětí a oddělení rodinné politiky. Právě\nkoncepčních materiálů v dialogu s ostatními resorty a sledováním vývoje legislativních i nelegislativních opatření, která se dotýkají podmínek života rodin v České republice.\nV procesu vývoje právního vztahu rodičů a dětí bylo nutno překonat v prvé řadě představy o dítěti jako pouhém objektu a absolutní\nstředověku. Tehdy s dítětem mohl otec jakkoliv manipulovat, mohl jej zabít, odložit do džungle, shodit ze skály nebo prodat do otroctví. Křesťanství přiznalo dítěti duši a charakter lidské bytosti. Současně zakázalo\nnáboženstvím. I přes tento zákaz stále přetrvávala v dalších etapách vývoje lidstva a vztahu rodiče – děti otcovská moc, ačkoliv její intenzita postupně slábla. V České republice tak tomu\nbylo až do\nroku 1949, kdy zrovnoprávnění otce i matky přineslo nové označení vztahu mezi rodiči a dětmi – rodičovská moc. Tento vztah rodičů a dětí byl až do té doby stále vázán na moc rodičů nad dětmi a to i po stránce obsahové. Vlivem Charty práv dítěte z roku 1959 byla u nás přijata v novém zákoně o rodině odlišná formulace tohoto vztahu – práva a povinnosti rodičů. V poslední úpravě tohoto zákona je vztah rodičů a jejich dětí vyjádřen jako rodičovská odpovědnost. Stalo se tak pod vlivem Úmluvy o právech dítěte z roku 1989, jež přináší dítěti řadu nových práv. Postupně\ninstituce iniciovaly a prosazovaly rozvoj a zkvalitnění péče o dítě a jeho\ndokumentech i doporučeních. Snad prvním takovým mezinárodním dokumentem, týkajícím se ochrany dítěte, bylo vyhlášení zákazu dětské práce, přijaté ke konci 19. století Všeobecnou konfederací práce. Tento zákaz svým způsobem předznamenal velký rozvoj péče o dítě ve 20. století. Zatímco\ndostatečně zabydlel a pronikl do povědomí každého z nás, s dětskými právy se\nto dosud nepodařilo. Přitom nárok dětí na zvláštní péči a\npomoc byl zakotven již v Ženevské deklaraci práv dítěte z roku 1924 a v Deklaraci práv dítěte přijaté Spojenými národy v roce 1959, kde se mimo jiné říká, že „dítě pro svou tělesnou a duševní nezralost potřebuje zvláštní záruky, péči a odpovídající právní ochranu před narozením i po něm“. Nárok dětství na zvláštní ochranu a péči je obsažen také ve Všeobecné deklaraci lidských práv, kterou přijaly Spojené národy v roce 1948.\nV roce 1989 Spojené národy přijaly Úmluvu o právech dítěte, která přiznává dětem na celém světě plná lidská práva a účastnické státy zavazuje k právnímu zakotvení těchto základních práv dětí do vlastního zákonodárství. Jde o obsažný dokument, který shrnuje dosavadní, stále dokonalejší a hlubší poznání o vývoji a stavu dítěte, o\nuspokojovány. Nezapomíná ani na povinnosti rodičů náležitě pečovat a vychovávat své děti, ani na povinnosti státu jim v tomto úsilí pomáhat. A to hlavně tam, kde se nemohou, neumějí nebo nechtějí o své děti starat. Povinnosti rodičů i státu se současně stávají právy dítěte,\nzákladních práv a svobod. Úmluvu ratifikovalo, přistoupilo k ní a nebo jí podepsalo téměř 200 států světa, které tím uznaly řešení p r o b l é m ů d ě t í z a p o l i t i c k o u p r i o r i t u . 25 Ratifikací\nÚmluvy se smluvní strany zavázaly respektovat a\nzabezpečit práva obsažená v Úmluvě každému dítěti. Tato základní dětská práva a povinnosti jsou obsažena v 54 článcích.\ntak zabývá naplňováním v ní stanovených práv všech dětí, jejich spravedlivým prosazováním a rozšiřováním. Jde například o tato : •\nvztah společnosti a státu k dětem\nkaždé dítě by mělo mít podle práva stejné možnosti\ndbát je třeba na vše, co je v zájmu dětí a co jim prospívá\nzákony jsou dobré, pokud vyhovují zájmům dětí\nrodina má nejen povinnost ,ale i právo o dětech rozhodovat\nděti mají právo na život\nděti mají právo na jméno a státní příslušnost\nUNICEF, Úmluva o právech dítěte\nděti mají právo na zachování totožnosti, příslušnosti k rodině a státu\nděti mají právo žít se svými rodiči a udržovat s nimi styky\nbýt s rodiči nesmí dětem zabránit žádná státní hranice\nděti nesmějí být násilím přemisťovány do zahraničí\nděti mají právo svobodně se vyjadřovat a být vyslyšeny\nděti mají právo svobodně přijímat a rozšiřovat informace\nděti mají právo na ochranu zdraví a léčení\nděti je nutné chránit před mučením a špatným zacházením Přijetí Úmluvy bezpochyby posílilo ochranu dětí ve světě,\npřesto však mnoho musí být ještě vykonáno. A to platí pro Českou republiku, která přistoupila k Úmluvě o právech dítěte dnem svého vzniku 1. ledna 1993. Úmluva\nÚmluvy z roku 1993 byla\nfederativní republikou. Začátkem roku 2003 projednával Výbor OSN pro práva dítěte v Ženevě 2. periodickou zprávu České republiky\nopatřeních přijatých k plnění závazků plynoucích z Úmluvy o právech dítěte za léta 1995-1999.\nObsah Úmluvy bývá někdy ve zkratce označován třemi „P“ – Protection (ochrana), Provision (zabezpečování a zajišťování zejména v oblasti zdravotní péče) a Participation (účast). Jestliže první dvě „P“ nejsou v podmínkách České republiky až tak naléhavá, jako např. v zemích třetího světa, pak třetím „P“ bychom se měli vážně zabývat. Participací (účastí) by se totiž děti a dospívající 26\nBĚLOHLÁVEK, M., a kolektiv, Ahoj, úmluvo 1. vyd. Praha: Parta 2001; s. 38\nrozhodovací dovednosti, stejně jako schopnost pracovat s vlastní motivací a umění brát věci a sebe sama s humorem. Bez těchto dovedností je život v dnešní společnosti téměř nemožný.\n4. Multidisciplinární přístup k řešení syndromu CAN\nR o l e s t á t n í c h a n e s t á t n í c h o r g a n i za c í\nk úvahám o jejím samostatném institucionálním zajištění. Podobná praxe existuje v řadě evropských zemí, které v minulosti zřídily samostatná ministerstva pro rodinu, pověřená současně některými dalšími agendami. Výhodou\nvýznamu rodiny a snaze státu o její podporu ve společnosti, současně pak také komplexní pohled na tuto problematiku nezatížený přístupem jednoho rezortu. V širším slova smyslu spadá problematika rodiny také do kompetence správy,\nmládeže a tělovýchovy, místního rozvoje, vnitra a spravedlnosti. Na základě pracuje\nplnění úkolů usnesení Vlády ČR již několik roků\nV Republikovém výboru prevence kriminality jsou zástupci všech výše\na snahou Republikového výboru je\nsnížit riziko páchání trestné činnosti dětmi i na mládeži, posílit úlohu\npreventivních programů, na kterých spolupracují jednotlivé resorty. Na\npokyny pro školské úřady, školy a předškolní zařízení, týkající se 41\nspolupráce s Policií ČR, Ministerstvem zdravotnictví a Ministerstvem práce a sociálních věcí – odborem rodinné politiky. Ministerstvo\nv návaznosti na Pracovní řád pro zaměstnance škol a školských zařízení i samostatnou metodiku pro pedagogy, týkající oznamovací povinnosti podle ustanovení §§ 167,168 trestního zákona, týkající se syndromu CAN. V článku 12 Pracovního řádu pro zaměstnance škol školských zařízení je uvedeno, že: „Všichni zaměstnanci ohlašují řediteli školy nebo řediteli či vedoucímu školního zařízení své poznatky, které mohou nasvědčovat tomu, že dítě nebo nezletilý žák je v rodině nebo v jiném\nmimoškolním prostředí vystaven týrání,\nzneužívání, zanedbávání nebo jiným způsobem špatného zacházení. Oznamují\nužívajících návykové látky včetně alkoholu.“ Ministerstvo\nMetodický pokyn pro dětské a praktické lékaře. Tento Metodický pokyn\nohlašovací povinnost a spolupráci s ostatními resorty. Nyní bych se zmínila o některých nestátních organizacích, které se zabývají ochranou dětí, dospívajících ,\nv celostátním nebo regionálním měřítku. 4.1.1 Linka bezpečí Jednou z nejdéle působících – již 10 roků, je celostátně působící Linka bezpečí. Je bezplatnou telefonní linkou, na kterou mohou kdykoliv a odkudkoliv zavolat děti či dospívající , kteří se ocitnou ve více či méně krizové situaci a potřebují pomoc. Model telefonické krizové intervence (zásah, zákrok do nějakého jevu nebo procesu s cílem ovlivnit jej), jak se služba zajišťovaná Linkou bezpečí odborně nazývá, byl převzat z britské organizace ChildLine, 27 28\nNáhradní rodinná péče, Středisko náhradní rodinné péče, 1/2004 Praha: Portál 2004; s. 28 Pracovní řád, čl. 12\nvyškolení laici. V mnoha případech se jedná o studenty vyšších odborných škol a vysokých škol, kteří teoretické\nschopnosti naslouchat jim, vcítit se do jejich starostí a problému, přijmout vidění situace volajícího a respektovat ho. Děti volají anonymně, ale někdy se rozhodnou s anonymity vystoupit a společně s pracovníky je-li\nLinky bezpečí a dalšími odborníky řešit svůj problém,\nbezpečí většinou kontaktuje další odborníky, sociální pracovníky v místě bydliště dítěte či Policii ČR, aby dítěti byla poskytnuta účinná pomoc. Dále je zde provozována Rodičovská linka, na kterou se mohou obrátit rodiče, kteří mají problémy jakéhokoliv charakteru se svými dětmi. Od září 2004\nzde také funguje Linka vzkaz domů , která je\nurčena dětem a mladým lidem, které situace v rodině, ve škole nebo i v ústavním\nz domova. Také se na ni mohou obrátit děti, které se bojí vrátit domů nebo o útěku zatím\njen uvažují. Linka vzkaz domů je otevřena i\nrodičům , kterým se dítě nevrátilo domů a je na útěku. 4.1.2\nVzdělávací institut ochrany dětí Vzdělávací institut ochrany dětí, o.p.s.(VIOD) byl založen\nprospěšná společnost. Jeho účelem je pořádat celoživotní vzdělávání v oblasti\ninterdisciplinárního učení v ochraně dětí např.: „Pracujeme společně na\ninspektorů kvality v oblasti sociálních služeb“, „Podpora dětských p r á v “ , „ A g r e s i v i t a d ě t í p ř e d š k o l n í h o v ě k u “ a d a l š í . 29 4.1.3\nBílý kruh bezpečí (BKB) Občanské sdružení Bílý kruh bezpečí více než 10 let využívá\nvšech možností jako nestátní organizace pro zlepšení situace obětí kriminality včetně obětí domácího násilí. Bílý kruh bezpečí poskytuje obětem trestných činů bezplatné, odborné a diskrétní konzultace prostřednictvím šesti poraden, ve kterých\npsychologové a lékaři. V poradnách oběti nacházejí profesionálně připravené odborníky, kteří jsou ochotni sdílet jejich traumata a stát se jejich průvodcem a rádcem v nelehké životní situaci. Kromě závažných\npřípadně pozůstalé k soudu, navštěvují zraněné oběti v nemocnici a zprostředkují jim další potřebné služby. Nadstandardní služby BKB: 1. Víkendové pobyty pro klienty BKB Od roku 1995 pořádá BKB víkendové psychorekondiční pobyty pro oběti násilné trestné činnosti, případně pro jejich pozůstalé. Víkendové pobyty jsou organizovány\ndvakrát v roce a jsou spojeny\ns relaxací, zdravotní rehabilitací, rozhovory s psychologem, pracovní terapií a setkáními se zajímavými lidmi. Přednostně se tyto pobyty nabízejí klientům, kteří již využili poradenských služeb BKB.\nLINKA BEZPEČÍ, 10 LET Linky bezpečí, Praha: GLOSS 2004; s. 7 Linka bezpečí, Sdružení Linka bezpečí, 3/2005 Praha: 2005; s. 12 31 Linka bezpečí, Sdružení Linka bezpečí, 9/2004, Praha: 2004; s. 14 32 BAUDYŠOVÁ, Z., Výroční zpráva Nadace naše dítě a Sdružení Linka bezpečí dětí a mládeže 2001, Praha: Durabo 2001; s. 6 30\n2. Doprovody k soudům Na\ns násilným trestným činem doprovázejí dobrovolníci BKB poškozené (oběti, svědky, případně pozůstalé) k hlavnímu líčení před soudem, kde jim poskytují praktickou pomoc, radu, morální a psychickou podporu. 4.1.4\nrodinám) Toto sdružení působí na území hl. města Prahy a v přilehlých okresech . Jedná se o neziskovou organizaci sdružující odborníky v oblasti\nsdružení jsou zaměřeny na ochranu a pomoc dětem, které jsou ohroženy dysfunkcí vlastní rodiny. Tato organizace poskytuje a rozšiřuje sociální služby pro rodiny s dětmi, které by bez pomoci Střepu byly umístěny do ústavní péče, podílí se na rozšiřování a profesionalizaci služeb poskytovaných nestátními subjekty v oblasti práce s ohroženými rodinami, prosazují myšlenky ohroženým rodinám do legislativních úprav,\npomoci a podpory\nsociálně právní poradenství, mediační služby pro nemajetné rodiny, p o ř á d a j í k o n f e r e n c e , s e m i n á ř e a v ě n u j í s e i p u b l i k a č n í č i n n o s t i . 33 4.1.5\nDětské krizové centrum Dětské krizové centrum působí již od roku 1992 jako nestátní,\nzneužívaných a zanedbávaných a dětí nacházejících se ve zvlášť závažných životních situacích. Působnost Dětského krizového centra je celorepubliková. Nejčastějšími případy řešenými v Dětském krizovém centru jsou ty, které dítěti způsobí jeho vlastní rodina, což zásadním způsobem umocňuje nepříznivý dopad na zdraví a vývoj dítěte. Dítě 33\nSTŘEP, Výroční zpráva 1999, Praha: Durabo 1999; s. 4\nbývá v rodině ohroženo buď přímo fyzickým či psychickým týráním, sexuálním zneužíváním nebo zanedbáváním, nebo přímo dopadem nepříznivým okolností, v nichž dítě vyrůstá a které působí jako dlouhodobé stresory. Stále častěji je tímto ohrožujícím faktorem zejména domácí násilí, alkoholismus, nezaměstnanost či osobnostní nezralost rodičů. Jen v menším procentu případů byla traumatizující událost vázána na okolnosti spadající mimo rodinu – přepadení d í t ě t e , s e x u á l n í n á s i l í n a d í t ě t i s p á c h a n é n e z n á m o u o s o b o u , š i k a n a . 34 35 36\nRodina v nejširším pojetí je chápána jako celek rozličných forem života, které obsahují minimálně dvougenerační soužití dětí a rodičů, má trvalý charakter a vykazuje pevné vazby mezi členy rodiny. Rodina jako sociální celek spojený na základě příbuzenské mezigenerační vazby je v tomto pojetí sociální institucí, která jako taková existuje v každém kulturním prostředí a je v něm sociálně uznávaná. Další konkrétní znaky rodiny považované za její nezbytné charakteristiky\nprostředí a na konkrétních formách rodinného soužití přítomných v čase a prostředí. Jednou z hlavních a stále nenahraditelných funkcí rodiny ve společnosti je její biologicko-reprodukční role. Reprodukční funkce je významná také z hlediska jejího vlivu na rodinný život, neboť s e b o u n e s e z á r o v e ň p ř e c h o d k r o d i č o v s t v í . 37\nDUŠKOVÁ, Z., Výroční zpráva Dětského krizového centra 2001Praha: Durabo 2001; s. 5 DUŠKOVÁ, Z., Výroční zpráva Dětského krizového centra 2003 Praha: Durabo 2003; s.5 36 DUŠKOVÁ, Z., Výroční zpráva Dětského krizového centra 2004 Praha: Durabo 2004; s.6 37 BENTOVIM, A., Týrání a sexuální zneužívání v rodinách 1. vyd. Praha: Grada 1998, s. 19 35\nNeméně společensky významná je funkce socializační, která je ovšem velmi proměnlivá v čase a prostoru. Pojetí socializační funkce se také odlišuje s ohledem na roli, která je jí přikládána ve zrání charakteru člověka. Výchovná funkce rodiny ve smyslu přípravy dítěte na život ve společnosti a její plná náhrada jinou institucionální formou sebou nese vždy riziko ohrožení zdravého rozvoje dítěte. Výlučně na rodinném životě je dosud závislá regenerační a podpůrná funkce, která zahrnuje veškerou vzájemnou emocionální podporu jednotlivých členů rodiny, ale také případnou finanční a hmotnou pomoc. Emocionálně – stabilizační funkce je stále více centrální úlohou fungování rodiny. Zdravá rodina je tak stále jedinou zárukou výchovy zdravých a emocionálně stabilních dětí.\nZávěr Cílem syndrom\nproblematikou. Je nezbytné dostat syndrom CAN do obecného povědomí společnosti, aby byla možnost syndrom včas odhalit, diagnostikovat a dětem pomáhat. Rodina\na domov by měla být pro každého místo, kde má\npocit bezpečí, klidu a porozumění. V některých rodinách si však osoby nejbližší dokážou velice ubližovat. Děti\nv láskyplném vztahu rodičů, který potom následně vytváří základní předpoklad pro naplnění základních psychosociálních potřeb dítěte. To\npřijímáno rodiči takové jaké je, se svými odlišnostmi, předpoklady i problémy za každé situace, to znamená takové bezpečí, které ho ochrání před všemi možnými formami poškození. K naplnění svých potřeb a cílů potřebuje dítě pevný řád, rodinné rituály, podnětné prostředí a pocit vládního „já“. Každý z nás, tudíž i děti, jsou v prvé řadě individuality a osobnosti. Problém\ncelospolečenský, ale i celosvětový problém. Přináší řadu otazníků jak toto řešit, jak mu předcházet, kde hledat kořeny a příčiny. Jak zabránit tomu, aby se dále nestupňovalo? Odborníci,\nmnohdy zaskočeni tím, s čím se setkávají u dětí již předškolního věku, s brutalitou dětí a nenávistí vůči svým kamarádům, učitelům i okolí. Dítě, které je systematicky zneužíváno, týráno, ponižováno a zanedbáváno si vytváří vlastní obraz světa, ve kterém je všechno\nšpatné a zlé a žije v domnění, že i všechny ostatní děti jsou na tom stejně. Dítě se totiž nezmiňuje o tom, že bylo týráno, nestěžuje si na nedostatek lásky ze strany rodičů, protože jejich chování, zejména\nnormální z důvodu, že nemá možnost poznat nebo porovnat s jinými dětmi. Tím si také začne přejímat a osvojovat chování rodičů jako vzorec,\npravděpodobností řídit. Trestná činnost páchaná na dětech patří mezi nejzávažnější, neboť objektem tohoto jednání jsou nedospělé, nevyvinuté osoby, které mnohdy nemají účinnou možnost obrany. Splněním cíle, a to vymezením jednotlivých trestných činů a dále pak provedením statistického rozboru za posledních 10 let,\nse podařilo vymezit\nurčité závěry. Za\nsledovaných trestných činů, ale došlo ke snížení věkové hranice pachatelů, tedy jedná se i o pachatele mladistvé a v některých případech i nezletilé. jakými procenty\nZ předložených statistik\nv příloze vyplývá,\nse na této trestné činnosti podílejí ženy, vesměs\nmatky těchto dětí. Velkou roli zde hraje i recidiva. Z grafů, které se nachází v přílohách je patrné, že nejčastěji se této trestné činnosti dopouštějí osoby se základním vzděláním, ale nemalým počtem se podílejí i osoby se středoškolským a vysokoškolským vzděláním. Dále je zde patrný nárůst trestné činnosti cizinců,a to zejména a po vstupu naší republiky do Evropské unie. V návaznosti na tato zjištění se domnívám, že s uvedenými daty se dá v budoucnu pracovat, a to zejména v oblasti prevence této trestné činnosti se zaměřením na rizikové skupiny pachatelů a na nejvíce ohrožené skupiny obětí.\nNesmíme ale zapomenout, že základem výchovy a prevence je rodina. Pokud rodiče budou věnovat svůj čas výchově dětí, jejich volnočasovým aktivitám a citovému zázemí, budou-li jim vzorem svým chováním, děti by se neměly tak snadno stát obětí trestných činů- a to by se jednalo o tu nejúčinnější prevenci.\nResumé Ve své bakalářské práci jsem se zabývala jednotlivými formami násilí páchaných na dětech , neboť toto vidím jako velmi závažný celospolečenský problém, na který ba se mělo neustále ukazovat a napomáhat ho řešit. Provedla jsem statistické porovnání vývoje případů týrání, zneužívání a zanedbávání dětí za posledních 10 let s uvedením některých konkrétních případů. V první\nsyndrom CAN i s jeho historickým vývojem. Dále jsem se v této kapitole věnovala konkrétním případům CAN s využitím loutek „Jája a Pája“. Druhá kapitola je věnována formám týrání dětí, kdy jsou vysvětleny formy sexuálního zneužívání, fyzického a psychického týrání. Dále je věnována pozornost rozdílu mezi systémovým a systematickým týráním dětí. Třetí kapitola se zabývá právními normami na ochranu dětí a rodiny v České republice a vývojem trestněprávní ochrany rodiny v platném právním řádu. Rozebírá trestně právní aspekty týraných dětí a trestní odpovědnost pachatelů těchto trestných činů. Také jsem věnovala pozornost v této kapitole Úmluvě o právech dítěte. Čtvrtá kapitola rozebírá multidisciplinární přístup k řešení syndromu CAN. V neposlední řadě je věnována pozornost rodině, její funkci a spolupráci se státními i nestátními organizacemi.\nTéma: Týrané, zneužívané pedagogický problém\ntýraných, zneužívaných a zanedbávaných dětí. Zaměřuji se na typologii\njednotlivých forem násilí páchaných na dětech. Dále se\nve své práci věnuji trestněprávním aspektům k jednotlivým formám násilí,\nk řešení tohoto problému. Je zde také rozebrána role státních a nestátních organizací v rámci preventivního působení a spolupráce se širokou veřejností. Klíčová slova: Týrané dítě, zneužívané dítě, sociální patologie, syndrom\npedagogical problem Annotation This thesis deals with problems of maltreated, abused and neglected children. I focused on the classification of individual forms of violence comitted on children. Furthermore, in my thesis I deal with criminal aspects of the individual forms of violence, with legislation and multidisciplinary approach to the solution of this problem. Discussed will be also the role of state organizations as well as non-governmental organizations within preventive work and cooperation with the general public. Key words: maltreated child, abused child, social pathology, CAN syndrome, maltreatment.\nLiteratura 1. BAUDYŠOVÁ, Z., Výroční zpráva Nadace naše dítě a Sdružení Linka bezpečí dětí a mládeže 2001 Praha: Durabo 2001 2. BĚLOHLÁVEK, M. a kolektiv, Ahoj, úmluvo 1. vyd. Praha:Parta 2001, ISBN 80-85989-91-3 3. BENTOVIM, A., Týrání a sexuální zneužívání v rodinách 1. vyd Praha: Grada 1998, ISBN 80-7169-629-3 4. DUNOVSKÝ, J., DYTRYCH, Z., MATĚJČEK, Z. a kolektiv, Týrané, zneužívané a zanedbávané dítě 1. vyd. Praha: GRADA Publishing 1995, ISBN 80-7169-192-5 5. DUNOVSKÝ,\nkomerčního sexuálního zneužívání dětí u nás a ve světě 1. vyd. Praha: GRADA Publishing, a.s. 2005, ISBN 80-247-1201-6 6. DUŠKOVÁ, Z., Obraz problematiky týraného, zneužívaného a zanedbávaného dítěte v letech 1992-2003 Praha: Durabo 2004 7. DUŠKOVÁ, Z., Výroční zpráva Dětského krizového centra 2001 Praha: Durabo 2001 8. DUŠKOVÁ, Z., Výroční zpráva Dětského krizového centra 2003 Praha: Durabo 2003 9. DUŠKOVÁ, Z., Výroční zpráva Dětského krizového centra 2004 Praha: Durabo 2004 10. ELLIOTOVÁ, M., Jak chránit své dítě 1. vyd. Praha: Portál 1995, ISBN 80-7178-034-0 11. CHMELÍK, J. a kolektiv, Mravnost, pornografie a mravnostní kriminalita 1.vyd. Praha: Portál 2003, ISBN 80-7178-739-6 12. Kriminalistický sborník, Ředitelství služby kriminální policie 9/95, Praha: 1995 13. LINKA BEZPEČÍ, 10 LET Linky bezpečí Praha: GLOSS 2004 14. Linka bezpečí, Sdružení Linka bezpečí, 3/2005 Praha: 2005 15. Linka bezpečí, Sdružení Linka bezpečí, 9/2004 Praha: 2004 16. MATĚJČEK, Z. Co děti nejvíc potřebují 1. vyd. Praha:Portál 1994, ISBN 80-7178-006-5\nzpráva o rodině 18. NADACE NAŠE DÍTĚ, Děti a jejich práva Praha: JISKRA spol. s r.o. 2004 19. Náhradní\n1/2004 Praha: Portál 2004, ISSN 1212-3765 20. Policie České republiky 21. RINGEL, J., Týrání dítěte v rodině, Čs. Pediatr., 26, 1971 22. ROZEHNALOVÁ, M., Rizikové chování dospívajících a jeho prevence, Praha: Free Teens Press 2002, ISBN 80-902898-2-7 23. STŘEP, Výroční zpráva 1999 Praha: Durabo 1999 24. ŠPECIÁNOVÁ, Š., Ochrana týraného a zneužívaného dítěte Praha: Linde, 2003, ISBN 80-86131-44-0 25. Trestní zákon, 140/1961 Sb. 26. UNICEF, Úmluva o právech dítěte 27. Vyhláška o opatření proti zpustlosti mládeže pro království České, 10/1855 ze dne 19.1. 1855 28. VZDĚLÁVACÍ\nkriminality Praha: Europrint Modřany a.s. 2005 29. webové stránky http://www.mvcr.cz/ 30. webové stránky http://www.mpsv.cz/ 31. webové stránky http://www.bkb.cz/ 32. webové stránky http://www.ditekrize.cz/ 33. webové stránky http://www.nasedite.cz/\nPříloha č. 1 Obr. č. 1\nPříloha č. 2 Obr. č. 1\nPříloha č. 3 Obr. č. 1\nPříloha č. 4 Obr. č. 1\nPříloha č. 5 TSK 185 - Týrání svěřené osoby\nZjištěno a objasněno trestných činů (nezobrazené hodnoty u daného TSK nebyly v daném roce sledované)\nTrestné činy Zjištěno Objasněno\nTSK 211 - Pohlavní zneužívání v závislosti\nPočet stíhaných a vyšetřovaných skupin osob (nezobrazené hodnoty u daného TSK nebyly v daném roce sledované) 14\n1 Nezletilí (1-15 let) 2 - Mladiství (16-18 let) 3 - Ženy 4 - Recidivisté\nTSK 185 - Týrání svěřené osoby\nStíhané a vyšetřované osoby podle dosaženého vzdělání (nezobrazené hodnoty u daného TSK nebyly v daném roce sledované) 120\n1 základní škola - vyučen 2 základní škola - bez kvalifikace 3 střední škola 4 vysoká škola 5 zvláštní škola - vyučen 6 zvláštní škola - bez kvalifikace 7 neukončené zákl. vzdělání - vyučen 8 neukončené zákl. vzdělání - bez kval. 9 cizinec, dítě, nezjištěno\nStatistické údaje vybraných trestných činů (1995-2004)\nneukončené zákl. vzdělání - vyučen\nneukončené zákl. vzdělání - bez kval.\ncizinec, dítě, nezjištěno\nzvláštní škola - bez kvalifikace\nzvláštní škola vyučen\n212 Pohlavní zneužívání ostatní\nzákladní škola - bez kvalifikace\nzákladní škola vyučen\nMladiství (16-18 let)\n211 Pohlavní zneužívání v závislosti\nStíháno, vyšetřováno osob vzdělání\nNezletilí (1-15 let)\n185 Týrání svěřené osoby 186 Týrání osoby žijící ve spol. obydlí\n213 Komerč.forma sex.zneuž.v závisl. 214 Komerč.forma sex.zneuž. ostatní\n185 Týrání svěřené osoby\n186 Týrání osoby žijící ve spol. obydlí 211 Pohlavní zneužívání v závislosti 212 Pohlavní zneužívání ostatní 213 Komerč.forma sex.zneuž.v závisl. 214 Komerč.forma sex.zneuž. ostatní\n186 Týrání osoby žijící ve spol. obydlí\n591 120 100 123\n608 146 121 122\n213 Komerč.forma sex.zneuž.v závisl.\n214 Komerč.forma sex.zneuž. ostatní


Ulehčit malým firmám? Proč ne, ale má to několik háčků - Haló noviny\nUlehčit malým firmám? Proč ne, ale má to několik háčků\nSnížit daň z příjmů malým firmám s ročními tržbami do tří milionů korun chtějí poslanci hnutí SPD. Takové firmy by platily 15procentní daň místo nynějších 19 procent. KSČM se diskuse nezříká, přednost však dává progresivní dani z příjmu právnických osob.\nNovelu zákona o daních z příjmů předložilo SPD ve Sněmovně před pár dny. Návrhem chce snížit daňovou zátěž malých firem. Jde o další z návrhů tohoto hnutí, které v poslední době navrhlo například zvýšení daňových slev na poplatníka nebo zvýšení příspěvku na péči.\n»Daňová zátěž v České republice patří mezi nejvyšší v Evropské unii, a navíc je nepřehledná,« zdůvodňují poslanci SPD svůj návrh. »Snížení daně pro malé společnosti, jejichž roční příjem nepřesáhne částku tří milionů korun, umožní ušetřené finanční prostředky investovat do dalšího podnikání, které v konečném důsledku bude pozitivním přínosem pro českou ekonomiku,« uvedli v důvodové zprávě. Zdanění ostatních firem s příjmy nad tři miliony by zůstalo na 19 procentech.\n»Popravdě řečeno, nevím, jak je tento návrh napsán. Návrhy z dílny SPD, bohužel, mívají řadu legislativních nedostatků. Takže je těžké je schválit, byť myšlenka je leckdy dobrá,« reagovala pro náš list předsedkyně sněmovního rozpočtového výboru Miloslava Vostrá (KSČM).\nDodala, že diskuse o výši daně tu určitě je. »V KSČM však dlouhodobě prosazujeme progresivní daň z příjmu právnických osob. A je třeba si uvědomit, že možná by to stálo i za jiný pohled - je řada OSVČ, které mají také obrat, i když jich není tolik, třeba dvacet třicet milionů korun. Tady je hranice tří milionů korun,« uvedla komunistická poslankyně s tím, že tři miliony znamenají, že tam spadají i plátci DPH, čemuž rozumí.\n»Pro nás to k diskusi určitě je, ale v úvahu musíme brát také to, jaký to bude mít dopad do státního rozpočtu. Další věc je, jaký bude dopad například na skupinu OSVČ, jejíž obrat je daleko vyšší než tři miliony korun, a přesto platí 15procentní daň. V tom vidíme trochu nesoulad. Máme OSVČ s obratem šest milionů a platí 15 %, a tady budeme mít právnické osoby, které když nedosáhnou tří milionů, budou platit 15 %, ale jakmile to bude nad tři miliony, budou už platit na rozdíl od OSVČ 19procentní daň,« uvedla další možné náměty k diskusi Vostrá.\nVostrá: Počkám si na analytická čísla z ministerstva financí\nDopad na státní rozpočet odhadují předkladatelé na méně než jednu miliardu korun, na rozpočty obcí méně než 200 mil. Kč, na rozpočty krajů pak méně než 100 mil. Kč. »Výpadek v příjmech státního rozpočtu, který nastane po schválení předloženého návrhu, lze efektivně kompenzovat jiným daňovým opatřením, kterým může být vyšší míra zdanění nadnárodních korporací nebo zavedení účinných pravidel pro odliv zisků z České republiky,« uvedli poslanci SPD.\n»To jsou to čísla, která dává SPD, ale já si ráda počkám na upřesnění analytických čísel, která jdou z ministerstva financí. Jedno je jisté – pro klub KSČM je velmi aktuální otázka nového nastavení systému daní tak, aby se v něm více objevil prvek progresivní daně,« zdůraznila Vostrá.\nDo zákona navrhují předkladatelé vložit i přechodné ustanovení, které by umožnilo uplatnit nižší sazbu daně již za letošní rok. Změna by jinak měla platit od 1. ledna příštího roku. Návrh poslanců nyní dostane k projednání vláda. Bez ohledu na její stanovisko by se jím poté měli zabývat poslanci. Není však jisté, zda to ve zbytku volebního období stihnou.


Sony překvapilo cenou PlayStation 5. Verze bez optické mechaniky je lákavá, ceny her to ale kazí | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nProdejní balení PlayStation 4 autor: Sony Computer Entertainment\n17. 9. 2020 07:20 / 6 minut čtení\nSony nezklamalo své fanoušky a oznámilo v on-line přenosu cenu obou verzí svých konzolí nové generace. Ještě před tím je ale nalákalo na výlet do Bradavic a hlavně na mrazivý konec světa v novém díle herní série God Of War s podtitulem Ragnarök.\nPlayStation 5 se v Česku začne prodávat 19. listopadu za 13 490 korun. To je o devět dní později a o devět korun levněji, než je zahájení prodeje a oficiální cena Xboxu Series X v Česku. Ve vybraných zemích, v USA, Japonsku, Mexiku či Kanadě, půjde Sony do prodeje o týden dříve než v Evropě a ceny budou stejné v Americe i eurozóně – 499 eur i dolarů. Levnější PlayStation 5 Digital Edition přijde na 10 790 korun.\nrecenze\tNepadne tam ani výstřel. Nemůžete se kochat tím, jak vrazíte do Pražského hradu, protože ho nepoznáte. Za přídavky a vylepšení můžete hned po...\nRecenze\tTy nejlepší hry pro konzole často vycházejí až na konci, těsně před příchodem nového modelu. Vývojáři už vědí, jak z dostupného hardwaru dostat...


Atmosféru protestů na Majdanu připomene čtvrteční scénické čtení v Brně | Informace z Brna\nAtmosféru protestů na Majdanu připomene čtvrteční scénické čtení v Brně\nDivadlo Feste uvede ve čtvrtek 2. 10. v 19.30 hodin v Kabinetu Múz scénické čtení ukrajinského textu Deníky Majdanu tvořeného rozhovory pořízenými v době masových protestů na kyjevském Majdanu. Deníky Majdanu přečtou Marija Nobilisová, Petr Minařík, Barbora Antonová, Vojtěch Žák, Jiří Honzírek a Martin Bartoš. V rámci večera se bude promítat část cyklu z Ukrajina jedna báseň a z úst Petra Minaříka také dojde k představení následujícího ročníku Měsíce autorského čtení. Ten se bude věnovat právě ukrajinské literatuře.\n„Mě udivilo to, že jsem mezi Berkutama viděla jednoho kluka. No voni jsou většinou už pořádný dospělí chlapi a tam byl mladej takovej klučina, Berkuťák, a brečel… ale při tom mlátil.“\n(první úryvek z textu Deníků Majdanu)\nPodruhé od dubnové premiéry budou mít diváci ve čtvrtek 2. října možnost seznámit se s textem Deníků Majdanu. Text, který je tvořen lidskými příběhy přímo z centra občanských protestů na Majdanu (náměstí Nezávislosti v Kyjevě) vznikal od počátku demonstrací v listopadu 2013 až do března 2014. Desítka ukrajinských dramatiků magnetofonovou metodou zachycovala rozhovory s dobrovolníky, kteří se připojili k masovým protivládním demonstracím. Deníky Majdanu ve čtvrtek přečtou organizátorka brněnských protestů EuroMaidan Marija Nobilisová, spoluorganizátor Měsíce autorského čtení Petr Minařík a Barbora Antonová, kteří společně pátrali po spisovatelích a básnících v ukrajinském Lvově. Šestici lidí uzavřou student Vojtěch Žák a za pořádající Divadlo Feste Jiří Honzírek s Martinem Bartošem.\nV rámci čtvrtečního večera se bude promítat část cyklu z Ukrajina jedna báseň. Z úst Petra Minaříka také dojde k představení následujícího ročníku Měsíce autorského čtení. „Barboru Antonovou a Petra Minaříka jsme ke čtení tohoto ukrajinského textu oslovili z důvodu jejich pátrání po ukrajinských autorech ve Lvově, které před několika týdny společně podnikli. MAČ, jehož je Petr Minařík spoluorganizátorem, bude navíc v roce 2015 věnován právě ukrajinské literatuře,“ komentuje svoji volbu umělecký šéf Divadla Feste Jiří Honzírek. „S pomocí Marije Nobilisové se nám na dubnovou premiéru podařilo pozvat také několik desítek zde žijících Ukrajinců. Bylo vhodné ji tak nejen pro svou aktivitu v pořádání brněnských demonstrací přizvat i podruhé,“ upřesňuje Honzírek.\n„Já jsem jako dítě chodil s našima na Majdan, když byla Oranžová revoluce. Taky tam všude stály stany. A já jsem tehdy chtěl, že až vyrostu, že budu taky takhle žít. Na Majdanu, ve stanu… No, tak sny se přece jen plněj.“\n(druhý úryvek z textu)\nText Deníků Majdanu byl uveden poprvé 12. dubna v české premiéře při příležitosti představení festivalu Specific. Po premiéře v Kabinetu MÚZ následovala diskuze o situaci na Ukrajině i životě Ukrajinců mimo jejich rodnou zemi, jíž se účastnilo na 80 Čechů a v Česku žijících Ukrajinců.\nMartin Bartoš, tiskový mluvčí\nMartina Dobrovolná, produkční\nJiří Honzírek, umělecký šéf a režisér\nNext story Nový handbike pomohl mladému vozíčkáři z Brna vrátit se do aktivního života\nPrevious story Insania a Atari Terror to rozpálí na Flédě!\n„Kubula a Kuba Kubikula“ 28. listopadu v 15:00\nBeatles v Radosti\nA jak ono to vlastně bylo o tom Jánošíkovi?\n16 Úno, 2006\nTime limit is exhausted. Please reload the CAPTCHA. + jedna = 7


Mariňáci - Tisknout: M29 Weasel - Strana 2\n--- M29 Weasel (http://marinaci.valka.cz/forum//threadid.php?threadid=163)\nPosted by antonin on 02-01-2006 at 19:36:\nLuboš jede,tak si to urèitì rád od tebe vezme\nPosted by Admin on 02-01-2006 at 19:38:\nno myslím Odine, když to bude vypadat gut, tak by jsme ti s tondou za odmìnu nìco dali za odmìnu, nìjaké resinové konverzní cukrátko. Co tondo?\nPosted by antonin on 02-01-2006 at 20:00:\njdu na wc,tak tam o tom popøemyšlím\nPosted by Admin on 02-04-2006 at 19:32:\nPosted by Odin on 02-05-2006 at 14:15:\nZajímá mne Váš verdikt. Panáèkù oškliváèkù se moc nevšímejte ty už jsou od podledu mimo mìøítko. Asi by bylo dobrý podle výkresovky, pokud ji nìkdo máte, provìøit zda jsou míry alespoò trohu v mìøítku. Já na lasièku nic nemám.\nPosted by Odin on 02-05-2006 at 14:16:\nVeliteli kde jsi se vèera k èertu flákal. Hledal jsem a každý odpovìdìl že si odkráèel nìkam do nálevny...\nPosted by Admin on 02-05-2006 at 14:40:\nTo jsou kecalové, já jsem s etam pohyboval tak nìjak prùbìžnì jen jsem si odskoèil na obìd to je pravda, ale hospa byla nahoøe a tak jsem nemohl být pryè moc dlouho. Ale lasièku mi pøedali neboj. Jen jsem nìmìl ještì èas na to kouknout.\nPosted by antonin on 02-05-2006 at 19:31:\nPosted by Odin on 02-05-2006 at 20:27:\nTento pøíspìvek pùvodnì napsal Admin\nTy kecalové bezostyšnì tvrdili že po páteèním tahu s Kubrtem vyhledáváš tiché a závìtrné koutky... O lasièku u Tebe strach nemám. Zkuste ji prolustrovat a hoïte mì sem také verdikt. Jo jinak abych nezapomìl ten mariòáckej jeep je fakt pìknej! Chci si ho taky postavit ...\nPosted by Admin on 02-06-2006 at 08:48:\nTo jsou jenom pomluvy tìm nevìø\nNa lasièku koukneme a zkusíme to s Tondou nìjak probrat.\nJinak jsem rád že se ti jeep líbil a hlavnì že jsi ho tam mezi tìma velkejma obludama našel\nPosted by Zdenìk Petroviè on 08-30-2006 at 22:23:\nTak sem èekal,že se dovim,jak ta stavebnice vypadá a stále nic Dala by se ještì sehnat?\nPosted by Admin on 08-30-2006 at 22:31:\nNo hele už pøi prvním otevøení krabice bylo jasné že to je jeden velkej prùser. Ta stavebnice je v jakémkoliv mìøítku jen né v 1/35, tipoval by jsem tak nìco kolem 1/24. Takže jestli si chceš postavit M-29, tak je asi jedinou možností Azimut, nebo kdo ho dìlá, ale cena je ponìkud vyšší, jelikož je to celoresin. Mrkni na greatmodels a uvidíš sám.\nPosted by Zdenìk Petroviè on 08-30-2006 at 22:39:\nAha no já byl jenom zvìdavej,myslel jsem,že by se mi mohl hodit na menší pøestavbu.\nPosted by antonin on 09-03-2006 at 22:17:\nbyla by to VELKÁ pøestavba,asi novej model .Opravdu bylo to pøíšerný,rok výroby asi tak1960\nPosted by Zdenìk Petroviè on 09-03-2006 at 22:24:\nDíky za info,kokal sem na toho od Azimutu,ten vypadá supr,ale kde ho tady sehnat?Na a ještì cena


Konference PARTNERSTVÍ ukázala směr, kterým by se mělo ubírat střední technické školství | eLogistika.info\nDomů Akce Konference PARTNERSTVÍ ukázala směr, kterým by se mělo ubírat střední technické školství\nDatum: 30. května 2014 Rubrika: AkceŽádné komentáře\nKonference projektu IQ Industry k podpoře technického vzdělávání na téma PARTNERSTVÍ se konala v Plzni. Díky přítomnosti tří ministrů měla odborná veřejnost možnost seznámit se s cíli a programy nové vlády v oblasti podpory středního technického školství. Vybrané školy obdržely diplom Partner projektu IQ Industry.\nZa reprezentativní účasti ministra průmyslu a obchodu Jana Mládka, ministra školství, mládeže a tělovýchovy Marcela Chládka, ministryně práce a sociálních věci Michaely Marksové, hejtmana plzeňského kraje Václava Šlajse a viceprezidenta Svazu průmyslu a dopravy ČR (SP ČR) a Sdružení automobilového průmyslu (AutoSAP) Pavla Juříčka se 22. května 2014 v Plzni konala konference k podpoře technického vzdělávání na téma PARTNERSTVÍ.\nKonference se konala v rámci úspěšného projektu IQ Industry. Ten probíhal v letech 2010 – 2012 a zaměřoval se na vzdělávání učitelů v odborném, zejména technickém školství. Aktivně reagoval na dlouhodobý problém českého odborného školství – stále obtížnější zajišťování kvalifikovaných mladých odborníků pro výkon technických povolání v průmyslu. Projekt IQ Industry je nyní v etapě udržitelnosti.\nHosty přivítal Jiří Struček, náměstek hejtmana Plzeňského kraje. Prvním řečníkem konference byl Pavel Juříček, viceprezident SP ČR a AutoSAP. Jeho prezentace byla zaměřena na témata na změnu odborného vzdělávání v ČR z pohledu průmyslu.\nNapř. AutoSAP dlouhodobě vyvíjí aktivity ke zvrácení uvedeného vývoje. První byl projekt „IQ AUTO“ (2006 – 2008), při němž AutoSAP spolupracoval se Vzdělávací agenturou Kroměříž. V roce 2009 AutoSAP spustil webový portál s názvem „Auta nás baví“ (www.autanasbavi.cz) sloužící pro podporu náborové politiky patnáctiletých žáků do 1. ročníků středních odborných škol. Následníkem projektu IQ Auto byl „IQ INDUSTRY“, který dosáhl dobrých výsledků díky koordinované spolupráci všech partnerů, tj. Vzdělávací agentury Kroměříž (jako příjemce finanční podpory), AutoSAP, SP ČR, Asociace krajů ČR, zřizovatelů škol, MŠMT, MPSV a MPO s vybranými firmami a školami.\nPřítomní ministři prezentovali cíle a programy podpory odborného technického školství v rámci jejich resortů. Všichni vyjádřili vůli maximálně se angažovat v této oblasti, která je zásadní pro budoucí konkurenceschopnost ČR. Potvrdili, že vláda finančně motivuje odborný výcvik žáků a studentů partnerské školy na pracovišti.\nJan Mládek, ministr průmyslu a obchodu řekl: „Byli jsme vždy tvořivou technickou dílnou světa a já pevně věřím, že ještě máme šanci průmyslové srdce Evropy znovu uvést do provozu. Zachování této pozice českého průmyslu jako stabilní základny našeho národního hospodářství je podmíněno obnovou a podporou technického vzdělávání. Proto se MPO se tak aktivně ujímá role prostředníka mezi českými zaměstnavateli a rezortem školství.“\nMarcel Chládek, ministr školství, mládeže a tělovýchovy zdůraznil: „Technické vzdělávání je nutné podpořit všemi možnými prostředky. Rok 2015 tedy bude rokem technického vzdělávání. Školy, které se do tohoto projektu zapojí, uspořádají dny otevřených dveří, na které budou srdečně zváni jak děti a mládež, tak samozřejmě i jejich rodiče. Musíme veřejnosti ukázat, že učební obory a technické vzdělávání obecně má budoucnost a může být i slušnou obživou. Vyzýváme firmy, aby se na tomto projektu aktivně podílely – aby pomohly financovat vybavení dílen ve školách anebo zakoupili technicky zaměřené hračky, jako je třeba stavebnice Merkur, již do mateřských škol."\nVystoupení hejtmana Plzeňského kraje Václava Šlajse se týkalo podpory technického vzdělávání a aktivit, které Plzeňský kraj každoročně realizuje pro zvýšení zájmu žáků o studium technických oborů. „Jednou z letošních novinek je založení Nadačního fondu „Podpora technického vzdělávání v Plzeňském kraji“. Nadační fond byl založen i na popud velkých firem a podniků, které se v současné době potýkají s nedostatkem kvalifikovaných odborníků. Další formou podpory je také vznik Komise pro technické vzdělávání v Plzeňském kraji, jejímž úkolem je mapování situace na trhu práce, plánování potřeb absolventů jednotlivých, především technicky zaměřených oborů akoordinace stávajících aktivit,“ uvedl hejtman Plzeňského kraje Václav Šlajs.\nSoučástí konference bylo předání diplomů partnerům projektu IQ Industry z řad škol a průmyslových podniků. Právě toto PARTNERSTVÍ je nejen název konference, ale především hlavní princip, jak konkrétně rozvíjet synergii a dostávat tak odborné školství na vyšší úroveň. Proto byla pro udržitelnost projektu IQ Industry zvolena forma uzavírání partnerských smluv IQ Industry mezi školami, firmami a úřady práce a na podporu odborného školství byly uzavřeny Dohody o spolupráci s hejtmany a ministry.


Obchodní podmínky | Vítejte na stránkách společnosti ALTYA\nObchodní podmínky společnosti Vzdělávací centrum ALTYA, s.r.o.\nZaplacením objednávek e-booků, příruček, jazykových lekcí, jazykových překladů, energetických obrazů, meditací, Reiki a jiných terapií, seminářů a přednášek souhlasí uživatel s níže uvedenými podmínkami a zavazuje se dodržovat pravidla v nich uvedená.\nTyto obecné obchodní podmínky upravují práva a povinnosti smluvních stran vyplývající z kupní smlouvy uzavřené mezi kupujícím a prodávajícím. Předmětem kupní smlouvy je koupě a prodej e-booků, příruček, jazykových lekcí, jazykových překladů, energetických obrazů, meditací, Reiki a jiných terapií, seminářů a přednášek, prodávajícího v elektronickém obchodu na internetové stránce altya.cz.\nPoskytovatelem je společnost Vzdělávací centrum ALTYA, s.r.o., IČO: 07368551, DIČ: CZ07368551, se sídlem: Nové sady 988/2, Staré Brno, 602 00 Brno, jednající v rámci své obchodní nebo jiné podnikatelské činnosti (dále jen „Poskytovatel" / „Prodávající").\nUživatel je fyzická či právnická osoba, která uhradila on-line objednávku Poskytovatele (dále jen „Uživatel" / „Kupující")\nBankovní spojení: FIO banka, CZ9620100000002401502051, BIC/SWIFT: FIOBCZPPXXX, pro platby ze SR je možný převod na účet ve stejném formátu, za stejných podmínek jako převod v rámci České republiky.\nObjednávka produktů a služeb a uzavření kupní smlouvy\nKupující prohlašuje, že se seznámil se všemi informacemi týkajícími se objednávky, a to na serveru Poskytovatele. Kupující objednává předmět koupě vyplněním elektronického formuláře objednávky prostřednictvím webové stránky Poskytovatele altya.cz. Kupující je povinen objednávku před jejím odesláním zkontrolovat a případně opravit. Odeslaná objednávka je právně závazná a kupujícímu a prodávajícímu vznikají vzájemná práva a povinnosti, tj. prodávající se zavazuje poskytnout kupujícímu předmět koupě a kupující se zavazuje uhradit kupní cenu. Kupující odesláním objednávky stvrzuje, že se seznámil s obchodními podmínkami pro nákup na webové stránce Poskytovatele a že s nimi souhlasí. Tyto obchodní podmínky, které jsou zároveň zveřejněné na webových stránkách prodávajícího jsou nedílnou součástí kupní smlouvy, která je uzavřena vyplněním a odesláním objednávky. Musí z ní být také zřejmé, ke které službě či produktu se vztahuje.\nEmailové adresa kupujícího zadaná v objednávce bude použita na doručování všech informací kupujícímu a považuje se za trvanlivý nosič při prodeji zboží, anebo poskytování služeb na základě smlouvy uzavřené na dálku, nebo smlouvy uzavřené mimo reálných prostorů prodávajícího\nV případě, že objednáným produktem je elektronický obsah, je chráněný příslušnými ustanoveními Autorského zákona. Jeho autorem je prodávající povinnen k uzavření kupní smlouvy. Kupující souhlasí s těmito uedenými licenčními podmínkami k tomuto elektronickému obsahu, kde prodávající vystupuje jako poskytovatel a kupující jako nabyvatel licence a bere na vědomí, že na tento elektronický obsah se vztahuje příslušné ustanovení Autorského zákona.\nLicenční podmínky, ochrana autorských práv a dobrého jména poskytovatele\nA) Poskytovatel poskytuje nabyvateli nevýhradní právo vytvořit a uchovat přiměřený počet kopií předmětného elektronického obsahu, který nabyvatel může prohlížet a přiměřeně používat, nebo jinak zobrazovat bez omezení počtu takových použití, a to jen pro své vlastní nekomerční použití. Nabyvatel může elektronický obsah poskytovatele používat na jakékoliv zařazení, které takovéto použití umožňuje, přičemž poskytovatel neposkytuje žádnou záruku za možnost použití jeho elektronického obsahu na jakékoliv zařízení.\nB) Nabyvatel není oprávněný předmětný elektronický obsah dalé prodávat, pronajímat, půjčovat, jakkoliv šířit, distribuovat, vysílat, poskytovat na ně sublicence ani jakýmkoliv jiným způsobem poskytovat takové práva jakékoliv jiné osoby, či k celku, anebo k jakékoliv jeho části. Nabyvatel je dále povinný zachovat označení dotknutého elektronického obsahu týkající se autorství poskytovatele. Nabyvatel se také zavazuje neumožňovat jiným osobám jakékoliv porušování autorských práv poskytovatele k předmětnému elektronickému obsahu a toto případné porušení se zavazuje poskytovateli oznámit.\nC) Nabyvatel bere na vědomí, že zaplacením kupní ceny za elektronický obsah na něho nepředchází žádná práva a povinnosti autora podle Autorského zákona, mimo těch, které se vztahují na oprávněné použití tohto elektronického obsahu v souladě s těmito licenčními podmínkami a Autorským zákonem.\nD) V případě prokázaného porušení článku 10 – Ochrana autorských práv, zaplatí Uživatel Poskytovateli smluvní pokutu ve výši 50.000 Kč.\nE) Uživatel se zavazuje zdržet se veškerého jednání, které by mohlo ohrozit dobré jméno Poskytovatele, zejména zveřejňování nepravdivých informací či neobjektivního hodnocení jeho služeb. Uživatel se dále zavazuje zdržet se veškerého nekalosoutěžního jednání, včetně případného odrazování zájemců o zakoupení daných produktů a služeb. V případě nedodržení této povinnosti zaplatí Uživatel poskytovateli smluvní pokutu ve výši 20.000 Kč.\nV přihlašovacím formuláři na webové adrese Poskytovatele najdete všechny ceny služeb. Ceny jsou uvedeny jako konečné. Prodávající není plátcem DPH.\nCeny za produkty uvedené v internetem obchodě prodávajícího jsou aktuální a platné v době objednání zboží. Kupující dostane zboží za cenu platnou v okamžiku objednání. Prodávající si vyhrazuje právo na opravu zjevných tiskových chyb. Kupní cena bude považována za zaplacenou až po připsání celé kupní ceny na účet prodávajícího. Faktura vystavená na základě kupní smlouvy mezi prodávajícím a kupujícím je současně daňovým dokladem a je odeslána kupujícímu elektronicky. Na vyžádání kupujícího je možné fakturu zaslat i poštou. Využití produktu kupujícím je možné až po jeho úplném zaplacení, pokud není dohodnuto jinak. V případě, že kupující nezaplatí prodávajícímu kupní cenu za zboží ve výši a za podmínek dohodnutých v kupní smlouvě, je prodávající oprávněn odstoupit od kupní smlouvy.\nPlatební metody jsou napojeny na platební bránu společnosti GOPAY s.r.o., která poskytuje zabezpečenou technologii přijímání platebních karet a online bankovních převodů. Čísla platebních karet, kreditních karet a hesla k elektronickému bankovnictví zadáváte pomocí zabezpečeného a důvěryhodného kanálu společnosti GOPAY s.r.o.\nBankovním převodem: Raiffeisen BANK, Fio, KB, mBank a další.\nVšechny bonusy, na které má kupující nárok, budou zpřístupněny buď na webové stránce poskytovatele, anebo budou zaslané na emailovou adresu kupujícího a to za podmínky, že bude objednávka řádně uhrazena a kupující nepožádal v garanční lhůtě o vrácení peněz.\nPoučení o možnosti odstoupení a reklamace\nKupující je oprávněný odstoupit od kupní smlouvy ve lhůtě čtrnácti (14) kalendářných dní od převzetí produktu bez udání důvodu. Kupující je povinný oznámit odstoupení od smlouvy prodávajícímu s uvedením čísla faktury, pod kterou byl produkt zakoupený. Odstoupení je možné vykonat elektronicky zasláním emailu na emailovou adresu prodávajícího: info@altya.cz\nV případě, že kupující odstoupí od smlouvy prostřednictvím emailu, je prodávající povinný ihned po přijetí takového odstoupení poskytnout mu o tom potvrzení.\nProdávající je povinný bez zbytečného odkladu nejpozději do 14 dní ode dne doručení oprávněného oznámení o odstoupení od smlouvy, vrátit kupujícímu všechny platby, které od něho přijal na základě smlouvy anebo v souvislostis ní.\nReklamace musí být kupujícím uplatněná u prodávajícího. Kupující je povinný uplatnit reklamaci elektronicky na emailové adrese prodávajícího info@altya.cz. Stejná adresa je určena taktéž na uplatnění jakýchkoliv podnětů a stížností ve vztahu k uzavřené smlouvě.\nNa všechny produkty (i on-line) zakoupené prostřednictvím internetového obchodu altya.cz platí zákonná záruční doba 24 měsíců. Záruční doba začína plynout uzavřením spotřebitelské smlouvy tzn. Okamžik, kdy kupující zboží zaplatí a převezme od prodávajícího.\nV rámci zodpovědnosti prodávajícího za vady prodaného zboží má kupující právo, aby byla bezplatně , včas a řádně odstraněna. Prodávající je povinný vadu bez zbytečného odkladu odstranit. Kupující může namísto odstranění vady požadovat výměnu produktu, anebo pokud se vada týká jen součásti věci, výměnu součásti, pokud tím prodávajícímu nevzniknou nepřiměřené náklady vzhledem na cenu produktu, anebo závažnost vady. Pokud se jedná o vadu, kterou nelze odstranit a která brání řádnému užívání produktu jako produktu bez vady, má kupující právo na výměnu produktu, anebo má právo od smlouvy odstoupit. Stejná práva má kupující, pokud se jedná o vady odstranitelné, pro které však kupující nemůže z důvodu opětovného výskytu vad po opravě, anebo většího počtu vad zboží řádně užívat. Pokud se jedná o jiné neodstranitelné vady, má kupující právo na přiměřenou slevu z ceny zboží. Prodávající je povinný určit způsob vybavení reklamace nejpozději do 3 pracovních dní ode dne uplatnění reklamace, v odůvodněných případech nejpozději do 30 dní ode dne uplatnění reklamace. Po určení způsobu vybavení reklamace se reklamace vybaví ihned. V odůvodněných případech je možné reklamaci vybavit i později. Vybavení reklamace kupujícího – spotřebitele však nesmí trvat delé jako 30 dní ode dne uplatnění reklamace.\nUživatel je povinen uhradit cenu produktů a služeb stanovenou na webových stránkách Poskytovatele, a to bezhotovostně (tj. buď na základě přímé platby platební kartou, nebo bankovním převodem).\nUživatel má právo využívat služby objednaných online produktů a služeb.\nUživatel se zavazuje dodržovat pravidla uvedená v článku 10 – Ochrana autorských práv.\nObjednáním produktů (i on-line produktů) a služeb sdělením e-mailové adresy uděluje Uživatel Poskytovateli souhlas, aby tuto e-mailovou adresu používal pro propagaci svých služeb, jakož i služeb svých obchodních partnerů. Poskytovatel může přiměřeně informovat formou reklamních sdělení Uživatele o svých dalších službách, resp. o dalších službách jeho obchodních partnerů, a to s využitím e-mailové adresy Uživatele, přičemž Uživatel s tímto souhlasí. Poskytovatel je povinen přestat zasílat případná reklamní sdělení Uživateli v případě, že mu toto Uživatel sdělí e-mailovou zprávou na adresu info@altya.cz.\nTyto obchodní podmínky platí v uvedeném znění na internetové stránce prodávajícího v den odeslání elektronické objednávky v případě, že není mezi účastníky jiná písemná dohoda. Odesláním elektronické objednávky kupující bez výhrad akceptuje všechny ustanovení obchodných podmínek ve znění platných v den odeslání objednávky, platnou výšku ceny objednaného zboží uvedenou v ceníku na internetové stránce, pokud nebylo v konkrétním případě dohodnuté jinak.\nProdávající a kupující souhlasí, že plně uznávají elektronickou formu komunikace, zejména prostřednictvím elektronické pošty a internetové sítě jako platnou a závažnou pro obě smluvené strany.


18. 07. 2012 | Juan Zamora | 0 komentářů | přidat komentář\nDruhý díl ölandské tetralogie Smršť jde číst jako samostatný příběh. Pojítkem je prostředí ostrova Ölandu a bývalý námořník Gerlof, dnes osmdesátník žijící v domově důchodců. Určit hlavního hrdinu není jednoduché, Johan Theorin v příběhu odehrávajícím se v polovině devadeásátých let rozplétá několik linií. V recenzích je však dáván jednoznačně důraz na příběh Joakima. Se svou ženou Katrine a dvěma dětmi se zabydlují na åluddenském statku, v okolí dva majáky, které možná někomu připomenou dalglieshovskou detektivku Maják P. D. Jamesové, především se s nimi pojí tajemná atmosféra a příběhy z minulosti. Zatímco se Joakim vydá na krátkou cestu do Stockholmu, na ostrově doje k tragédii.\nPolicistka Tilda (minimálně ona by rovněž mohla patřit k hlavním postavám) začíná pracovat na zdejší nově otevřené policejní stanici, ale řeší rovněž svůj intimní život a také kontaktuje kvůli získávání informací o své rodině Gerlofa, bratra svého dědečka. Právě ona vyšetřuje smrt na statku, ale rovněž vloupání, kterých je poslední dobou nemálo. Ta provádějí pochybní bratři Sereliusové společně s Henrikem.\nVe vyprávěních sepsaných Katrininou matkou Mirjou, extravagantní umělkyní, se děj vrací do minulosti. Začíná rokem 1846 a v samostatných příbězích popisuje různé tragédie, ke kterým v okolí statku došlo, až se dostane do padesátých a šedesátých let, kdy vypráví svůj vlastní příběh.\nGerlofova dcera, která vystupovala v Mlhách Ölandu a pátrala s otcovou pomocí po svém dávno zmizelém synovi, je zde pouze dvakrát okrajově zmiňována. Vypadá to, že ani Gerlof není tentokrát do případu osobně zainteresován, ale ve (zdánlivě) samostatných příbězích knihy není nic jistého.\nTheorin píše pro trpělivého čtenáře, který nepotřebuje velkou míru akce, udrží pozornost, vyzná se v jednotlivých postavách a zajímá ho, co jednotlivé postavy prožívají, psychologické ladění rozvíjí především v případě Joakima. Stará vyprávění z ostrova obstojí jako samostatné příběhy, spoluvytvářejí atmosféru ostrova, ale bráno čistě věcně, detektivní linie by se bez nich obešla, což neznamená, že škodí. Silná stránka knihy je jako v případě prvního dílu prostředí Ölandu s jeho současností i minulostí, tentokrát navíc doplněné o výrazné tajemné duchařské ladění. I na akci dojde, když příběh vygraduje a hrdinové se dostanou před Vánocemi do sněhové bouře, smršti, která přijde na ostrov.\nPovedenému příběhu s postupně dávkovanými drobnými nejasnostmi škodí rozuzlení detektivní linie. Řešení se nepovedlo, nehodí se k odvyprávěnému příběhu a kazí vyznění celé knihy.\nTheorin za ni přitom obdržel tři literární ocenění. Cenu za nejlepší švédskou detektivku roku 2008, Zlatý klíč za nejlepší severskou detektivku roku 2009, kde se mezi nominovanými objevila i Seance smrti Arnaldurda Indriðasona, a mezinárodní dýku britského sdružení CWA za rok 2010, kde byla mezi nominovanými opět Seance smrti a také třetí díl Larssonova Milénia. Nebýt nepovedeného konce, byla by ocenění pochopitelná.\nMoba detektivku vydala letos v květnu, více by se hodila do únorových mrazů, které Českou republiky zasáhly. Čtenář by měl možná pocit, že je s postavmi na studeném Ölandu.\nOriginál: Nattfäk (2008)\nMoba, Brno 2012, edice Severská krimi\nwww.mobaknihy.cz 0 komentářů | přidat komentář