SOUHRN ÚDAJŮ O PŘÍPRAVKU 1. NÁZEV PŘÍPRAVKU Zyrtec 10 - Absolventi A Srazy\nJeden ml roztoku perorálních kapek obsahuje cetirizini dihydrochloridum 10 mg, 1 kapka roztoku\nobsahuje cetirizini dihydrochloridum 0,5 mg.\n- jeden ml roztoku obsahuje 1,35 mg methylparabenu\n- jeden ml roztoku obsahuje 0,15 mg propylparabenu.\nPerorální kapky, roztok cetirizin-dihydrochloridu 10 mg/ml, jsou indikovány k léčbě dospělých a\npediatrických pacientů od 2 let věku:\nke zmírnění nosních a očních symptomů sezónní a celoroční alergické rinitidy.\nke zmírnění symptomů chronické idiopatické kopřivky.\nNa základě dostupných údajů se usuzuje, že u starších pacientů s normální funkcí ledvin není nutné\nProtože hlavní cestou vylučování cetirizinu jsou ledviny (viz bod 5.2), musí být v případě, kdy nelze\npoužít alternativní léčbu, upraveny intervaly dávek individuálně podle renální funkce. Podle\nnásledující tabulky nastavte dávkování dle uvedených informací. Aby bylo možné tuto tabulku použít,\nje třeba u pacienta stanovit clearance kreatininu (CLcr) v ml/min. Hodnotu CLcr (ml/min) lze určit ze\nstanoveného sérového kreatininu (mg/dl) pomocí následujícího vzorce:\nKonečné stádium onemocnění ledvindialyzovaní pacienti\nU pacientů jen s poruchou funkce jater není nutné dávkování upravovat. U pacientů s poruchou funkce\njater i ledvin se doporučuje úprava dávky (viz „Pacienti se středně závažnou až závažnou poruchou\nDěti ve věku od 2 do 6 let: 2,5 mg dvakrát denně (5 kapek 2x denně).\nDěti ve věku od 6 do 12 let: 5 mg dvakrát denně (10 kapek 2x denně).\nU pediatrických pacientů s poruchou funkce ledvin se dávka musí individuálně přizpůsobit podle\nrenální clearance každého pacienta, jeho věku a tělesné hmotnosti.\nOdpověď na alergologické kožní testy je tlumena antihistaminiky a je třeba dodržet “wash-out period“\n(fáze vyloučení) (3 dny) před jejich provedením.\nPruritus a/nebo kopřivka se mohou objevit, když se cetirizin přestane užívat, dokonce i když se tyto\npříznaky nevyskytovaly před zahájením léčby. Příznaky mohou být v některých případech intenzivní a\nmohou vyžadovat opět začít s léčbou. Příznaky by po opětovném zahájení léčby měly vymizet.*\ninterakčních studií typu „lék-lék“, zvláště s pseudoefedrinem nebo s theofylinem v dávce 400 mg/den,\nnebyly prokázány ani farmakodynamické, ani významné farmakokinetické interakce.\nProspektivně shromážděné údaje o výsledcích těhotenství pro cetirizin nenaznačují potenciál\nmaternální nebo fetální/embryonální toxicity při výše uvedeném dávkování.\nStudie na zvířatech nenaznačují přímé nebo nepřímé škodlivé účinky na těhotenství,\nembryonální/fetální vývoj, porod nebo poporodní vývoj. Při podávání těhotným ženám je však třeba\nCetirizin se vylučuje do mateřského mléka v koncentracích dosahujících 25% až 90% koncentrací,\nkteré byly naměřeny v plazmě v závislosti na čase odebrání vzorku po podání. Proto je třeba opatrnosti\npři předepisování cetirizinu kojícím ženám.\nKlinické údaje o fertilitě u člověka jsou omezené, ale žádné bezpečnostní riziko nebylo zjištěno.\nStudie na zvířatech neukazují žádné bezpečnostní riziko pro reprodukci u člověka.\n*Všimněte si prosím změny v informacích o léčivém přípravku.\nu doporučené dávky 10 mg žádné klinicky relevantní účinky. Avšak pacienti, kteří pociťují ospalost,\nnemají řídit, účastnit se potenciálně nebezpečných činností nebo obsluhovat stroje. Nemají překračovat\ndoporučenou dávku a měli by vzít v úvahu reakci svého organismu na daný lék.\nCNS včetně somnolence, únavy, závratí a bolestí hlavy. V některých případech byla hlášena paradoxní\nPřestože je cetirizin selektivní antagonista periferních H1 receptorů a relativně nevykazuje\nanticholinergní působení, byly hlášeny ojedinělé případy obtíží s močením, poruchy akomodace oka a\nDále byly hlášeny případy abnormální jaterní funkce se zvýšenou hladinou jaterních enzymů\ndoprovázenou zvýšenou hladinou bilirubinu. Tyto příznaky většinou odezněly po ukončení léčby\nDvojitě zaslepené kontrolované klinické studie porovnávající cetirizin s placebem nebo s jinými\nantihistaminiky v doporučené dávce (10 mg denně u cetirizinu), z nichž jsou k dispozici\nkvantifikované údaje o bezpečnosti, zahrnovaly více než 3 200 subjektů, jimž byl podáván cetirizin.\nZ tohoto souboru byly pro dávku 10 mg cetirizinu u studií kontrolovaných placebem hlášeny\nnásledující nežádoucí účinky s mírou výskytu 1,0% a vyšší:\nPřestože byla somnolence statisticky četnější než ve skupině placeba, jednalo se ve většině případů\no mírnou až středně závažnou somnolenci. Objektivní testy prokázané jinými studiemi ukázaly, že\nkaždodenní činnosti obvykle nejsou při doporučené denní dávce u zdravých mladých dobrovolníků\nNežádoucí účinky s mírou výskytu od 1% u dětí ve věku od 6 měsíců do 12 let zahrnutých do\nklinických studií kontrolovaných placebem jsou:\nKromě nežádoucích účinků hlášených během klinických studií a uvedených výše byly v rámci\npostmarketingových zkušeností (po uvedení přípravku na trh) hlášeny následující nežádoucí účinky.\nNežádoucí účinky jsou rozděleny do tříd orgánových systémů podle MedDRA a podle frekvence\nvýskytu určené na základě zkušenosti po uvedení přípravku na trh.\nvzácné: abnormální funkce jater (zvýšené hodnoty transaminázy, alkalické fosfatázy, γ-GT a\nPruritus (intenzivní svědění) a/nebo kopřivka byly hlášeny po přerušení léčby cetirizinem.*\nPříznaky pozorované po předávkování cetirizinem jsou spojeny především s účinky na CNS nebo\ns jevy, které by mohly naznačovat anticholinergní účinek.\nNežádoucí účinky hlášené po požití minimálně pěti doporučovaných denních dávek jsou zmatenost,\nprůjem, závratě, únava, bolest hlavy, malátnost, rozšíření zornic, svědění, nervozita, sedace,\nsomnolence, stupor, tachykardie, tremor a retence moči.\nPokud dojde k předávkování, doporučuje se symptomatická nebo podpůrná léčba. Výplach žaludku\nmůže být zvážen, jestliže uplynula krátká doba od požití přípravku.\nFarmakoterapeutická skupina: Antihistaminika pro systémovou aplikaci, piperazinové deriváty, ATC\nCetirizin, lidský metabolit hydroxyzinu, je silný a selektivní antagonista periferních H1 receptorů.\nStudie vázání na receptory in vitro neprokázaly žádnou jinou měřitelnou afinitu než pro H1 receptory.\nKromě jeho anti-H1 účinků bylo u cetirizinu také prokázáno antialergické působení: při dávce 10 mg\njednou nebo dvakrát denně inhibuje pozdní fázi průniku eozinofilů do kůže a spojivky atopických\npacientů vystavených působení alergenů.\nStudie u zdravých dobrovolníků ukazují, že cetirizin v dávkách 5 a 10 mg silně inhibuje „wheal and\nflare“ reakci vyvolanou velmi vysokými koncentracemi histaminu v kůži, ale korelace s účinností\nBěhem šestitýdenní studie kontrolované placebem, které se zúčastnilo 186 pacientů s alergickou\nrinitidou a současně mírným až středně těžkým astmatem, vedla 10 mg dávka cetirizinu jednou denně\nke zlepšení symptomů rinitidy a neovlivnila plicní funkce. Tato studie podporuje bezpečnost podávání\ncetirizinu alergickým pacientům s mírným až středně těžkým astmatem.\nVe studii kontrolované placebem nezpůsobil cetirizin podávaný ve vysokých denních dávkách 60 mg\npo dobu sedmi dnů žádné statisticky významné prodloužení intervalu QT.\nPři doporučeném dávkování prokázal cetirizin zlepšení kvality života pacientů s celoroční nebo\nsezónní alergickou rinitidou.\nk antihistaminovému účinku cetirizinu (inhibice „wheal and flare“). Po ukončení léčby s opakovaným\npodáváním cetirizinu obnovila kůže svoji normální reaktivitu na histamin do 3 dnů.\n1,0±0,5 hod. U cetirizinu nebyla po denních dávkách 10 mg po dobu 10 dnů pozorována žádná\nakumulace. Rozložení farmakokinetických parametrů, jako je např. maximální plazmatická\nkoncentrace (Cmax) nebo plocha pod křivkou (AUC), byla u lidských dobrovolníků unimodální.\nPříjmem potravy se nesnižuje míra absorpce cetirizinu, ale dochází ke snížení její rychlosti. Biologická\ndostupnost cetirizinu je srovnatelná pro roztoky, tobolky i tablety.\nZdánlivý distribuční objem je 0,50 l/kg. Cetirizin je vázán z 93±0,3% na plazmatické bílkoviny.\nCetirizin neovlivňuje vazbu warfarinu na plazmatické bílkoviny.\nPorucha funkce ledvin: Farmakokinetika léku byla u pacientů s mírnou poruchou funkce ledvin\n(clearance kreatininu vyšší než 40 ml/min) podobná jako u zdravých dobrovolníků. U pacientů se\nstředně závažnou poruchou funkce ledvin došlo v porovnání se zdravými dobrovolníky\nU hemodialyzovaných pacientů (clearance kreatininu nižší než 7 ml/min), kterým byla perorálně\njednorázově podána dávka 10 mg, došlo v porovnání s normálními dobrovolníky k trojnásobnému\nprodloužení poločasu a 70% snížení clearance. Cetirizin lze špatně odstranit hemodialýzou.\nPorucha funkce jater: U pacientů s chronickými onemocněními jater (hepatocelulární, cholestatická a\nbiliární cirhóza), kterým bylo podáno 10 nebo 20 mg cetirizinu jednorázově, došlo v porovnání se\nzdravými subjekty k 50% prodloužení poločasu a ke 40% snížení clearance.\nÚprava dávkování je nezbytná pouze u pacientů s poruchou funkce jater, kteří současně trpí i\nporuchou funkce ledvin.\nStarší pacienti: Po podání jedné perorální dávky 10 mg došlo u 16 starších subjektů v porovnání\ns mladšími subjekty ke zvýšení poločasu přibližně o 50% a ke snížení clearance o 40%. Pokles\nclearance cetirizinu u těchto starších dobrovolníků zřejmě souvisel s jejich sníženou funkcí ledvin.\nPediatrická populace: U dětí ve věku 6–12 let byl poločas cetirizinu zhruba 6 hodin a u dětí ve věku\n2–6 let 5 hodin. U kojenců a batolat ve věku 6–24 měsíců je snížen na 3,1 hodiny.\nNeklinické údaje získané na základě konvenčních farmakologických studií bezpečnosti, toxicity po\nopakovaném podávání, genotoxicity, hodnocení kancerogenního potenciálu a reprodukční toxicity\nneodhalily žádné zvláštní riziko pro člověka.\nGlycerol 85%, propylenglykol, sodná sůl sacharinu, methylparaben (E218), propylparaben (E216),\ntrihydrát octanu sodného, kyselina octová 99%, čištěná voda.\nSkleněná hnědá lahvička (typu III Ph. Eur.) obsahující 10, 15, nebo 20 ml roztoku, s kapacím\nuzávěrem z bílého LDPE a vrchním PP dětským bezpečnostním uzávěrem.\n30.12.1992 / 21.12.2011\nNežádoucí účinky hlášené po požití minimálně pěti doporučovaných denních dávek jsou zmatenost, průjem, závratě, únava, bolest hlavy, malátnost, rozšíření zornic, svědění, nervozita, sedace, somnole...\nStrana 1 (celkem 9) SOUHRN ÚDAJŮ O PŘÍPRAVKU\npo dobu sedmi dnů žádné statisticky významné prodloužení intervalu QT. Při doporučeném dávkování prokázal cetirizin zlepšení kvality života pacientů s celoroční nebo sezónní alergickou rinitidou.\nPříbalová informace: informace pro uživatele Zyrtec 10 mg/ml\n10 mg/kg a 20 mg/kg (pro každou skupinu zvířat 1 zvolená koncentrace), a to perorálně (gastrickou sondou) v 0,5% roztoku Avicelu 1 x denně. Čtvrté skupině zvířat (n = 10) – placebo skupina – byl ap...\nZDE - Alergie\nPři předpisu jiných léků oznamte lékaři, že užíváte Zyrtec. Studie u zdravých dobrovolníků neprokázaly žádný vliv po podání 2025 mg cetirizinu na bdělost nebo reakční dobu. Přest...\nUvedené pokyny platí pouze v případě, že jste od Vašeho lékaře nedostal(a) o užívání přípravku Zyrtec pokyny odlišné. V takovém případě užívejte Zyrtec přesně podle pokynů lékaře. Pokud nebudete pr...\nporaďte se se svým lékařem nebo lékárníkem. Obvyklá dávka přípravku Maltofer, kapky: Při zjevných příznacích nedostatku železa (manifestní nedostatek železa): K dosažení normálních hodnot hemoglobi...\nv souladu s vašimi bezpečnostními předpisy\nMaltofer - Gynclin\nHodnocení závislosti prodeje farmaceutických přípravků na\nProužek - QuickSeal\nPatienteninformation Vifor (International) AG


Zoeva paletky Rose Golden a Cocoa Blend – Your Beauty Compass\nNení tomu tak dlouho, co jsem si z e-shopu Douglas objednala tyto dvě paletky. Nejdříve mě upřímně zaujaly designem svých obalů. Jsou papírové, což mám velice ráda. Mám pocit, že pokud jde o manipulaci s paletkami a jejich přenášení nebo cestování s nimi, papírové paletky hodně vydrží. Oproti plastovým prostě neprasknou, i kdyby vám spadly nebo kdyby na nich třeba v kufru bylo něco těžšího. Kdyby se dostaly do kontaktu s vodou, tak je to ovšem jiná. Ale upřímně, už vám někdy zmokla paletka očních stínů?\nPojďme se nejdřív podívat trochu podrobněji na paletku Cocoa Blend.\nOdstíny jsou moc pěkně vybrané, aby byly doopravdy denně nositelné. Čtyři jsou matné a zbytek je se shimmerem.\nPigmentace je za mě tak akorát, aby se s nimi dobře pracovalo, a textura je krásně máslová, takže stíny nepráší.\nCo se týče paletky Rose Golden, všechny kladné vlastnosti, které zmiňujji u Cocoa Blend, platí i pro ni. Opět je to paletka, po které často sáhnu při denním líčení, nepráší, jednotlivé stíny se dobře mísí. Tři odstíny jsou matné, zbytek je se shimmerem a obvzlášť krásné mi přijdou ty, co jsou na swatchi do měděna.\nS oběma paletkami jsem velice spokojená i když si uvědomuju, že některé odstíny jsou docela podobné a možná jsem si obě dvě kupovat nemusela, stačila by mi jedna. Nicméně, mám z nich radost, obě je používám a to je to hlavní.\nbjutykompasDekorativní kosmetikarecenze, Zoeva2 komentáře\n2 thoughts on “Zoeva paletky Rose Golden a Cocoa Blend”\nČerven 22, 2017 (9:22 pm)\nwow tieto paletky sú nadhérné 🙂 tiež ma zaujal ten obal a aj tie odtiene sú nositeľné 😛\nČerven 22, 2017 (10:45 pm)\nDěkuju moc za komentář 🙂


Extrémní počasí už přišlo Evropu na bilióny korun. A má být hůř – Novinky.cz\nExtrémní počasí už přišlo Evropu na bilióny korun. A má být hůř\nDůsledky extrémních výkyvů počasí v Evropě, jako jsou povodně a sucha, stály podle propočtů Evropské agentury pro životní prostředí (EEA) za posledních čtyřicet let více než 400 miliard eur. V přepočtu celkově přes těžko představitelných deset biliónů korun. To je přitom jen strohá řeč peněz. Podle odhadů agentury bude ještě hůř.\nBleskové povodně loni v létě v německém Simbachu\npondělí 6. března 2017, 7:10\nJindřich Ginter, Šárka Mrázová, Právo\n„Zpřesňované prognózy vývoje klimatu poskytují další důkaz o tom, že v mnoha evropských regionech se budou projevovat stále častější extrémy spojené se změnou klimatu,“ píše se ve zprávě EEA. Ve střední Evropě je podle zprávy hlavním rizikem zvýšení teplotních extrémů, společně se snížením srážek v létě, které mohou zvyšovat riziko výskytu sucha, zdravotní rizika i energetickou spotřebu v létě.\nSnížení emisí je nutnost\n„Počet tropických dní, který i v nejteplejších regionech donedávna v normálním roce nepřesáhl dvacítku, se během příštích tří dekád i při snížení emisí přiblíží třicítce, ale pak se zvyšování postupně zastaví. Bez snížení emisí by se ale jejich počet do roku 2050 zdvojnásobil na čtyřicet a do konce století na šedesát a tento vývoj by dále pokračoval,“ řekl Právu klimatolog Miroslav Trnka z Ústavu výzkumu globální změny Akademie věd.\nPodle zprávy EEA je v atmosféře o 40 procent více CO2 než před průmyslovou revolucí. Není pak divu, že podle zprávy ministerstva životního prostředí (MŽP) a Státního zdravotního ústavu může mít špatný vzduch jen u nás vliv na zkrácení života více než pěti tisíc lidí ročně. Teplota zemského povrchu v Evropě stoupla v období mezi rokem 2006 a 2015 v porovnání s obdobím před průmyslovou revolucí o 1,5 °C.\nZatímco v severní a severozápadní Evropě se sníží spotřeba energie pro vytápění, tak v jižní a centrální Evropě vzroste spotřeba energie pro chlazení. Celková spotřeba energie v Evropě by se neměla významně změnit, ale očekávají se změny mezi sezónami a dopady na energetický mix členských zemí EU.\n„Všichni věděli, že změny nastanou, skoro nikdo si ale nedovedl představit, že ovlivní takhle rychle i střední EvropuRichard Brabec, ministr životního prostředí\nČeši zatím klimatizace masově nekupují, podle statistiků se na celkové energetické spotřebě domácností podílejí zhruba dvěma procenty. Zvýšené teploty, měnící se srážkové modely, nárůst extrémních srážek a možný nárůst v síle a četnosti bouřek může mít dopad na obnovitelnou i tradiční výrobu elektřiny.\nDřívější začátek jara je podle MŽP pozorován u mnoha rostlinných druhů. Také pylová sezóna začíná dříve a trvá déle. Prodloužila se i délka trvání pěstitelské sezóny, což vedlo k rozšíření některých typů odrůd do vhodných lokalit více na severu.\nPařížská dohoda opět neprošla\nNedávné vlny veder, sucha, extrémní srážky a kroupy značně ovlivnily výnosy některých plodin. „Člověk může plánovat, počítat, ale pak je šmahem všechno jinak. Najednou je moc sucho, mění se výkupní ceny. Nic není jisté, připadáte si jako na ruletě v kasinu,“ shrnul zemědělec Jan Chaloupka z Horních Počernic.\nVýsledek jednání Sněmovny ukazuje podle něj jen na to, že poslanci mají nepřesné informace a proces ratifikace dohody nepochopiliBedřich Moldan, profesor\n„Všichni věděli, že změny nastanou, skoro nikdo si ale nedovedl představit, že ovlivní takhle rychle i střední Evropu. Vlády si myslely, že chystané kroky bude zapotřebí řešit za deset nebo dvacet let a ještě bude hodně času se připravit. Ono se to ale už děje,“ řekl Právu ministr životního prostředí Richard Brabec (ANO).\nGlobální reakcí na změny klimatu je pařížská klimatická dohoda z roku 2015. Jenže u nás Sněmovnou neprošla ani napočtvrté. Někteří poslanci označili text za ideologický, kritika zněla z řad ODS a komunistů. Poslanci se například dohadovali, zda za růst teploty v posledních letech může skutečně globální oteplování.\nPařížská dohoda přitom Česko podle profesora Bedřicha Moldana z Centra pro otázky životního prostředí Univerzity Karlovy nijak zvlášť nezavazuje, stát již totiž své závazky má. „Výsledek jednání Sněmovny ukazuje podle něj jen na to, že poslanci mají nepřesné informace a proces ratifikace dohody nepochopili,“ řekl Právu Moldan.


Argeyyyy - Jiří Habeš | ČSFD.cz\nMoje hororové příběhy\nPříběh o Shikadayiovi\nPříběh o Shikadayovi\nJá, můj bratr a jeho kámoš Alex jsme pocházeli z USA, každopádně kvůli problémům s rodiči jsme se s bratrem přestěhovali do Číny. Alex, odjel s náma ze stejného důvodu.. Několikrát jsem se bratra ptal, proč zrovna Čína? Pokaždé mě odbyl a chytil špatnou náladu. Často se bavil jenom s Alexem, však proč taky ne, mně bylo 8 let a když měl bratr možnost se bavit s někým v jeho dospělém věku, tak proč by se se mnou vůbec zabýval.. Jednou jsem zaslechl, že bratr mluvil po telefonu s rodiči, hádali se, křičeli na sebe, Alex to nemohl poslouchat, tak šel radši ven za společností.. Bratr náhle zavěsil, nechtěl jsem, aby mě viděl, jak ho odposlouchávám, tak jsem rychle utekl do svého pokoje. Vzal jsem rychle nejbližší věc co jsem měl po ruce a dělal jakože jsem něčím zaměstaný. Najednou bratr otevřel dveře, v jeho výrazu jsem měl tušení, že mě slyšel, jak ho poslouchám, ale on se jen prostě zeptal.\n"Kde je Alex?"\n"Šel ven", řekl jsem.\nBráchovi naskočila husina, začal se třást, jak autista, chvíli jsem myslel, že to s ním sekne, kdo by mě, ale potom živil taky.. :D . Otočil se, vzal si kabát a šel ho hledat, přeci jenom začalo se celkem stmívat, zeptal jsem se ho, jestli s ním nemůžu. Neodpověděl a šel dál, hodil jsem po něm ze zoufalství sklenici, kterou jsem měl po ruce. Zastavil se a otočil se ke mně ze slzami. Nevěděl jsem co v té chvíli říct. Šel ke mně objal mě a řekl mi, že se vrátí, a že mi vše jednou vynahradí. Nakázal mi ať nikomu neotvírám než se vrátí, že je to nesmírně důležité. Vrátil jsem se domů, pustil si televizi a čekal...\nUž to byly tři hodiny a bratr s Alexem stále nikde. Náhle se ozval telefon. Chystal jsem se ho zvednout, musel jsem však zvážit všechny možnosti. Bratr si s sebou mobil vzal, ale jeho číslo jsem měl uložený pod jeho jménem, mně však volalo neznámé číslo. Byl jsem strašně zvědavý, nemohl jsem si pomoct a vzal jsem to.\n"Tvůj bratr je mrtvý, co s tím uděláš?" Zavěsil, neznámý hlas...\nV té chvíli jsem padnul na kolena s brekem a nejvíce nepříjemným pocitem co jsem kdy zažil. Nevědel jsem co dělat, jak najít bratra, Alexe, kde a jak. Zavolal jsem policii, nerozuměli anglicky, ale to přece není možné, aby tam nikoho takového neměli, kdo by nerozuměl nejsvětovějším jazykem.. Byl jsem rozzuřený, smáli se mi a zavěsili, asi si mysleli, že si z nich střílím nebo, že jsem si něco vzal. Musel jsem to vymyslet nějak jinak teda, několikrát jsem si přehrál zvukovou stopu, toho člověka co mi řekl, že zabil mého velkého bráchu. Pokaždé když jsem si to přehrával zas a znova jsem si říkal, proč by to udělal, snad nelétal brácha v nějakém průšvihu. Zvukovou stopu jsem si uložil na mobil a odešel jsem hledat odpovědi.\nPtal jsem se po ulicích, jestli někdo nezná tento hlas, nikdo neodpovídal. Všude bylo tolik lidí, začal jsem se pomalu ztrácet v davu, najednou na mě z davu vyběhl Alex, chytil mě za ústa a odvlekl za stánek s hot-dogama. Majitel stánku vykřikl:\nOděšli jsme pryč od lidí společně s ním. Našli jsme bezpečné místo nějakém skladišti nedaleko obchodu s rybama. Alex začal mluvit s majitelem stánku o bratrovi a o tom, že ho chytil Shikadayio, bájná postava, která chytá členy rodiny s problémy a hříchy. Všechny je zabije, nejdřív je, ale využije, aby nalákaly ostatní členy rodiny, Shikadayio je využívá, aby mohl ostatním členům vyhrožovat, že je zabije krutým způsobem. Alex mi všechno vysvětlil a rozhodl se, že se musíme vrátit domů, jsou tam prý důležité důkazy o Shikadayiovi. Poděkovali jsme prodavači hot-dogů za pomoc. Prej s náma jít nemohl, ohrozil by tím jeho rodinu. Vyšli jsme s Alexem ze skladiště ven, všude bylo ticho nikde nikdo. Náš byt byl od skladiště kousek, museli jsme projít přes lesík, protože to bylo díky němu 2x blíž. Blížili jsme se na konec lesa, na konci však stál muž, pomalu jsme kráčeli k němu, muž z ničeho nic vypustil na Alexe, že za to nemůže. Alex k němu přišel a zabodl mu nůž do krku. Muž se ještě po něčem v kapse natahoval, ale nestihl to. Začal jsem mít opravdu strach. Alex se zeptal.\n"Bojíš se mě"? Natáhl se po kapse toho muže a vytáhl z ní dvě uspávací šipky a řekl mi, že tenhle chlap je Shikadayův služebník, který nás k němu chtěl odvézt. Začal jsem cítit úlevu a větší víru v Alexe, ale stále jsem si nebyl úplně jistý. Šli jsme tedy dál, tělo jsme nechali ležet, Alex si, ale vzal ty šipky. Vyšli jsme z lesa kde stála hned dodávka. Byla otevřená. Na místě spolujezdce byla naše rodinná fotka, bez Alexe samozřejmě. Není pochyb, že to byla dodávka toho muže a to mi dodalo jistotu, že Alex udělal správnou věc. Hlavou mi, ale vrtala jedna věc, proč chtěl i Alexe?\nVrátili jsme se tedy domů, kde bylo vše na svém místě. Alex šel prohledat bratrův pokoj. Našel tam několik spisů o zmizeních několika rodin a dětí, našel tam fotky členů rodin, rodičů a dětí zabitých krutým způsobem. Byla tam žena natáhnutá na skřipec. Muž s odřezanýma končetinama a dítě zavřené v lednici. Začinal jsem si být opravdu jistý, že je můj bratr mrtvý. Ozval se telefon. Alex ho šel okamžitě zvednout a začal vyhrožovat. Jenomže to nebyl Shikadayio, ale moje rodiče. Alex mi předal telefon, rodiče mi řekli v slzách, že je vše mrzí, ať se vrátíme s bráchou domů, že se jim stýská, a že to spolu nějak všechno zvládneme.\nOzvala se neskutečná rána a telefon rodičů se zavěsil. O minutu později mi přišla zpráva na mobil. S Alexem jsme jí napjatě otevřeli. Zpráva byla s dvěma přílohami. Byly to obrázky. Na jednom dům mých rodičů. Člověk co to fotil měl v ruce granát, který byl vidět na obrázku. Posunul jsem druhý obrázek. Kde náš dům vybouchl. Byl jsem, tak zničený, že mě to upřímně ani už nepřekvapilo ani Alexe ne. Jediný co na to Alex řekl bylo:\n"To je v píči".\nO pět minut později přišla další zpráva opět s obrázkovou přílohou. Obrázek s mými rodiči. Byli mrtvý, spálení na popel.\nMuseli jsme už něco udělat, nemohli jsme se už více dívat, jak naše nejbližší osoby umírají. Vzali jsme tu dodávku toho chlapa co nás chtěl uspat a odvléct za Shikadayiem. Museli jsme se dostat na letiště. V půli cesty Alex prudce zabrzdil a ztichl.\n"Co se děje?" Řekl jsem.\n"Tady něco nehraje, odpověděl."\nPřišel s faktem, že Shikadayio mi volal, že unesl bratra před pár hodinami. Nejbližší letadlo domů letělo ale včera večer, takže Shikadayo nemohl zabít naše rodiče. Je to nemožné. Musí tu být někdo další. Dále mi prozradil, že Shikadayia nelze zabít, ale uvěznit pomocí amuletu, který musíme najít. Shikadayio není vlastně člověk řekl, je to démon, kterého poslali z pekla na tento svět v podobě člověka. Trochu jsem se divil, že mi to nemohl říct už u majitele stánku s hot-dogama. Ten vypadal důvěryhodně, řekl jsem. Alex mi na to odpověděl, že nikomu nelze věřit ani nejbližším osobám. Prý ať si to dobře zapamatuju. Člověk musí podle jeho názoru spoléhat sám na sebe. My dva každopádně musíme vyřešit tuto věc, tak, aby se o tom nedozvěděli zdejší lidé, že existuje někdo takový jako Shikadayio. Velice poučná rada, říkal jsem si. Důležité bylo ale kde najít ten medailon. Alex mi prozradil, že on a můj bratr chtěli Shikadayia zničit pomocí toho medailonu, který měl můj bratr původně u sebe. Museli jsme tedy odjet zpátky domů.\nV našem domě byly tři zamčené skříně, jedna je u Alexe a dvě má můj brácha. Medailon měl být v jedné s bratrových skříní, ale zmizel. Vzal ho očividně s sebou, aby zničil Shikadayia, vysvětlil Alex. Každopádně mojí rodiče zemřeli a museli jsme tedy zůstat tady a najít Shikadayia. Nemělo smysl jet zpátky do USA, když máme ještě šanci zachránit mého bratra i když je možná mrtvý. Odbila druhá hodina ráno a náhle někdo zaklepal..\nŠel jsem se schovat pod postel s pánvičkou a Alex čekal v mém pokoji za rohem. Opět zaznělo bušení na dveře a ozvalo se:\n"Donáška hotdogů idioti, otevřete."\nAlex se rychle podíval z okna, kde stál naštěstí majitel stánku s hot-dogy. Pustili jsme ho dál. Přišel s tím, že Shikadayio mu poslal výhružný vzkaz ve kterém stálo.\n"Shikadayio vše vidí a tvoje rodina cítí svojí smrt".\nAlex se se zamračeným pohledem podíval na majitele, ještě než něco řekl, tak nám majitel vysvětlil, že je jeho rodina na bezpečném místě. Mezi lidmi kam na ně Shikadayio nemůže.\nDveře se okamžitě otevřely a v nich stál Garekito. Učitel jedné zdejší střední školy. Je to jeden z mála lidí se kterým tady vycházíme v dobrém. Přišel s tím, že nedaleko našeho domů se našlo mrtvé tělo s propíchnutým hrdlem.\nAlex : "Opravdu"? "Mrtvé říkáte"? "Jaká tragédie".\nS Alexem jsme byli naprosto klidní, učitel se však tvářil divně na Majitele s Hot-dogy, který tam s náma v tu dobu vůbec nebyl. Ještě než se učitel pustil do řeči, zazněl policejní maják hned u našeho baráku. Učitel nechal dveře ven otevřené, a tak si benga nakráčela rovnou dovnitř. Šli rovnou k Alexovi s želízky, byl obviněn za vraždu. Pomalu šli k němu s želízky, když najednou Alex vytáhnul s kapsy ty uspávací šipky, jeden z policistů vytáhnul v tu chvíli pistoli. Bylo jasné, že ten polda Alexe zastřelí dřív než by Alex mohl cokoliv udělat. Policista vystřelil a já v tu chvíli strčil Alexe za roh místnosti. Šipky Alexovi upadli. Byli jsme bezezbraně. Oba policisté se k nám blížili, Garekito a prodavač stáli v pozadí. V tu chvíli se Garekito vrhnul po policajtovi s pistolí, prodavač vzal věšák na oblečení a praštil toho druhého do hlavy. Garekito a druhý policajt stále bojovali o pistoli. Ten polda jí upustil nejblíže ke mně. Skočil jsem po ní a zastřelil ho. Konečně se nám něco povedlo, no záleží v jakém slova smyslu si to vezmete :D . Začali jsme se na sebe smát z toho úspěchu, všichni kromě Alexe, který ležel za rohem. Trčela mu odtamtud bota. V tu chvíli mi došlo, že něco není v pořádku. Pomalu jsem k němu šel s úsměvem, začal jsem vidět větší objem jeho těla a v tu dobu mi došlo, jak se může stát z radosti smutek. Už jsem mu viděl skoro do obličeje. Rázem položil ruku na zem celou od krve. Zemřel. Začal jsem nehorázně řvát a rozběhl se po těch policajtech a oběma jsem rozdupal hlavu.\n"Nemáme moc času", sdělil nám učitel. Nemohl jsem tam Alexe takhle nechat potom všem čím jsme si prošli. Učitel mě ale odtáhl do dodávky. Prodavač s náma jet nemohl, musel se vrátit za rodinou.\nGarekito nastartoval auto, museli jsme odjet pryč z města. Během cesty jsem mu všechno vysvětlil o Shikadayovi, o jeho služebnících, talismanu apod.\nUž jsme byli skoro za městem a náhle nám zčistajasna praskla guma u dodávky. Museli jsme zastavit. Divné bylo, že na silnici nic ostrého nebylo. Garekito se pozorně podíval na gumu na které také nic nebylo. Kousek od silncice jsem zahlédl něco lesklého, bylo to jakési sklíčko s podobným motivem co byl na sklenici co jsem hodil po bráchovi když ode mne odešel. V tu chvíli jsem si uvědomil, že jsem k ničemu. Nikdy jsem nic dobrého pro bráchu, pro rodinu neudělal, Alex nebyl v podstatě nijak příbuzný s naší rodinou přesto mi několikrát zachránil život a kvůli tomu i zemřel. Stejně jako můj velký bratr. Člověk si prostě neuvědmí co má dokud to neztratí a potom toho lituje dokonce života. Ukápla mi kapička slzy na sklíčko, které jsem držel v ruce se vzpomínkou na bráchu a Alexe a v tu chvíli se objevila Boží Vůle.\nZ lesa přibližně 200 metrů od našeho auta se vynořila osoba. Začala se pomalým krokem blížit. Garekito se hned pakoval do auta a křičel, abych nastoupil, já však stál a čekal až přijde ten člověk blíž, přišel mi hned s povzdálí povědomí. Osoba se stále přibližovala a kulhala. Rozběhl jsem se proti ní a ano byl to můj bratr. Ještě než jsem ho stihl objat vykřikl.\n"Ne"! "Nedělej to"!\nPousmál se a byl rád, že jsem v pořádku. Měl zlomenou ruku a na ní zlomený čtyři prsty a očividně měl i něco z nohou a pomlácený obličej. Shikadayio ho prý hledá, okamžitě jsme nasedli do auta a odjeli. Za náma se, ale z ničeho nic začal blížit jakýsi stín. Jeli jsme přes 150 km/h, ale stejně byl blíž a blíž. Zčistajasna se ze stínu ozvalo.\n"Nech je jít, ty k nim nepatříš." Bratr se podíval na Garekita a nařídil mu, ať se o mne postará a ať odjedeme co nejdále z Číny. Garekito se na něj podíval, netušil absolutně co má v úmyslu ani já, ale slíbil mu, že tak učiní. Stín se už pomalu dotýkal našeho auta, v tu chvíli si bratr oddychl, otevřel dveře od auta a skočil. Nespadnul na zem, ten stín ho nadnášel. Ze stínu se vynořil jakýsi kouř, který se pomalu začal tvarovat v obličej, který se začal zvětšovat a zvětšovat, měl jasné bílé oči a obrovskou tlamu. Nemohli jsme zastavit, umřeli bysme, bylo jasné, že bratr nevystoupil jen tak. Ten obličej ho pohltil do sebe. Opět se pro mě objetoval a já nic neudělal. K čemu jsem vlastně byl? K tomu, aby kvůli mně všichni umírali, ne vyloženě kvůli mě, ale kvůli tomu, že byli statečnější než já. Stín se na nás s obrovské vzdálenosti podíval, jak mu ujíždíme. Vypadalo to, že chtěl něco udělat, pouze však pověděl:\n"Vyprávěj všem lidem, jak Shikadayo zabil tvojí rodinu, jak se vynořil ze stínu a jak (si nic neudělal)".\nObličej se začínal vytrácet pouze v kouř, který se už jen rozptyloval ve vzduchu a zmizel. Po celou cestu v autě jsem si akurát říkal, jak jsem mohl snadno Alexe a bratra zachránit. Kdybych do Alexe nestrčil, tak by pravděpodobně neschytal kůlku od pistole. Bratrovi bych pravděpodobně těžko zabraňoval i kdybych mu bránil nevystoupit stejně by mě přepral a udělal by to a i kdyby ne, tak by nás Shikadayiův stín zabil všechny.\nGarekito mě odvezl bezpečně za hranice mezi Čínou a Ruskem. Vysadil mě do jakési vesničky pronajal nám pokoj ve zdejším hotelu. Zde jsme žili společně dlouhých deset let. Snažil jsem se během té doby zapomenout na všechno, ale to se nedalo, jelikož přesně v den mých narozenin mi zavoval prodavač stánku s hot-dogy. Garekito musel na dva dny odjet, zrovna během mých narozenin. Prodavač mi popřál vše nejlepší jako každý rok apod. V tu chvíli mi hned přišla zpráva s jednou přílohou a obrázkem. Na obrázku byl Garekito ukřižován. Na vrcholu kříže stál krvavý nápis.\n"Nezapomeň na svojí neschopnost!"\nPsal se rok 1885, byla doba westernu a války mezi Mexikem a zdejších žijících indiánů. V podstatě se jednalo o mexickou nadvládu. Mexičané se usídlovali ve městech, žili ve větším přepychu než indiáni, kteří si stavěli někde venku nějaké tepeečka a věčně se tam skrývali. Každopádně já tady nehodlám popisovat nějakou kulturu zdejší doby, koho to sakra zajímá? Nějací cowboys a jejich kloboučky a pistolky. To bejvávalo a všichni si to dokážeme nějak představit...\nTento příběh je o dvou bratrech pocházejících z USA, možná si někdo představíte nějakého Raye McCalla a jeho bratra Thomase, pokud jste skuteční fanoušci kvalitních her. Ale ne, jejich příběh a jejich osobnosti jsou podobné, ale určitě se liší. Je to příběh o starším bratru Garretovi a jeho mladším bratrovi Garrym. V polovině roku 1885 se přihlásili dobrovolně do války v Nebrazce proti Indiánům.\nByl to den kdy nespadla ani kapka deště. Garret a Garry se připravovali na obléhání. Garret se rozhodl udělat průzkum společně s Condradem Jacksonem a jeho četou do lesa za účelem zjistit kolik indiánů se přibližně za lesem skrývá.\nUběhla téměř hodina a oni stále nikde. "Garret je lámač dívčích srdcí", pomyslel si Garry, ale snad by nezašel až tak daleko, že by v lese někde v křoví opíchal indiánku. Čas stále plynul a četa stále nikde. V tu chvíli náhle zaznělo několik výbuchů a výstřelů. Za lesem se začal objevovat dým. Garry ani na chvíli nezaváhal, vytáhl svůj pár vulkanických pistolí a společně s Mexičany vyrazili do boje. Garrymu však nešlo o to, aby zabil co nejvíce indiánů, ale, aby našel svého bratra. Prohledal každý kout, ale bratr nikde v dohledu. Probojoval se v podstatě přes celou indiánskou válečnou oblast, ale Garret nikde. Zbývalo už jenom poslední místo a to stáje. V nich bylo naprosto prázdno, ale tak proč nevzít koně. Garry popadl nejbližšího koně co uviděl a odjel. Už byl za stájními dveřmi, pořádně se rozhlédl jestli někde za stromem netrčí nějakej indián s lukem. Zčistajasna zaznělo takové jiskření kousek od něho.\n"Kurva, oni už vyrábí i dynamity", pomyslel si.\nDynamit vybouchl pár metrů od Garryho. Lehce ho omráčil, ale kompletně odpálil stáj. Ve vzduchu lítalo několik prken, slámy, koňských orgánů, končetin atd.. atd..\nGarry se konečně vzpamatoval, neměl absolutní tušení odkud dynamit mohl přiletět, z lesa se však ozýval hlasitý, indiánský smích. Najednou se 20 metrů od Garryho ozvalo několik výstřelů po sobě. Střely zazněly ze zdejší indiánsky vyzdobené rozhledničky, ze které střílel Garret.\n"Kde zase vzal minigun"? Garry se udiveně podíval na Garreta, který vystřílel z minigunu několik tisíc nábojů, doslova se vznášel nad tím pocitem. Všude na zemi se mu válely náboje od minugunu a uklouzl na nich. Spadl z rozhledny dolů a nehýbal se. Vypadalo to, že z lesa žádný indián asi dlouho nevyleze po penetraci od minigunu. Garry se po hlavě rozeběhnul ke Garattovi. Ležel na zemi polámaný s rozbitou hlavou. Při pádu okamžitě zemřel. Krásná smrt dá se říci, stupidní, ale krásná. Z lesa vyběhla z ničeho nic indiánská divoženka. Šla se slzama k mrtvému Garratovi, společně s Garrym truchlili nad ztrátou své blízké osoby i když Garry nevěděl kdo to vůbec je. Však to byla sakra indiánka!\n"Já věděl, že s nima něco měl"! Pomyslel si Garry.\nNajednou se z lesa ozvalo: "Morir!!!"\nGarry absolutně netušil co si od toho slova má myslet, jestli v tom je skrytá nějaká šifra mistra Leonarda nebo...\nZ lesa vyběhli tři indiáni s pistolema.\nGarry začal chápat a začal utíkat před indiánama. Schoval se za trosky těch podpálených stájí. Sledoval, jak indiáni přichází k té ženě, která oplakávala Garreta, začali jí tam něco říkat tím svým indiánským jazykem. Žena je začala o něco prosit, ale jeden z těch indiánů k ní přišel s lasem a uškrtil jí. Garry se samozřejmě zachoval správně a zdrhnul aniž by si ho ti indiáni znova všimli. Po cestě narazil naštěstí na jeho četu společně s velitelem Conradem Jacksonem. Nikdo z nich nebyl raněný. S bitvou to vypadalo dost nadějně. Indiánů ubývalo a ztráty Mexičanů byly minimální. Hold byli vyspělejší a měli lepši zbraně. Všechny indiánské obydlí byla vypálena, už zbývala jenom hrstka indiánů, většinou ženy a děti. Najednou se z indiánského davu vynořil náčelník Inčučůno. Chtěl ukončit válku. Dohoda zněla jednoduše. Navrhl Conradovi Jacksonovi DUEL. Chtěl, aby Conrad s ním šel do přestřelky. Conrad si však nebyl úplně jistý, tak radši nabídnul Garrymu tu čest.\nGarry sebejistě příjmul, toužil po pomstě! Náčelník působil velice klidně. Duel začal a Garry s Náčelníkem se začali pohybovat pomalým krokem ze strany na stranu. Garry několikrát naznačil podle pohybu jeho pravé ruky blízko holsteru, že vytáhne co nejdříve svojí vulkanickou pistoli a ukončí to a udělal to natáhl se rychle po pistoli. Bohužel mu při vytahování spadla na zem. Jaká smůla. Náčelník tedy Garryho zastřelil jednou ranou do hlavy. Opět krásná smrt, rychlá a bezbolestná. Šokovaní Mexičané museli opustit Nebrazku a přenechat jí v moci indiánů, jelikož dohoda je dohoda. Ne každý s tím musel souhlasit. Mexičtí protestanti byli okamžitě pověšeni za neuposlechnutí rozkazů.\nHororový příběh o vzteklém psovi Maximovi.\nTento příběh vypráví o jedné malé rodince žijící v Chicagu. Zpočátku se rodina skládala pouze z páru milujících se osob. Překrásná žena s jemnými, vlnitými, blonďatými vlasy Dayla a elegantní muž Frank. Setkali se na psí přehlídce, kde Daylinina kamarádka Fionna přivedla svého psa bernardýnské rasy, který přehlídku vyhrál. Bohužel dva dny po přehlídce zemřel na srdeční zástavu.\nČas plynul a Frank udělal první krok vpřed. Zasnoubil se s překrásnou Daylou, která byla štěstím bez sebe, ale náhle se ozvalo klepání na dveře. Dayla otevřela a ve dveřích stála policie s faktem, že její kamarádka Fionna spáchala sebevraždu. Prý se utopila ve zvratkách, žádné bližší informace jí ale nedali. Dayla se Frankovi vyplakala na rameni, vůbec netušila, jak se to jenom mohlo stát.\nUplynuly tři dny a Dayla stále truchlila nad ztrátou své kamarádky. V bytě panovalo takové napětí a nebyla moc nálada na nic. Dayla si šla zakouřit na balkón, viděla, jak směrem k nim jede pošťačka. Slyšela z balkónu zvuk poštovní schránky, ale dále se nic nedělo, čekala až pošťačka odjede, ale stále žádná známka pohybu. Dayla se tedy šla podívat za venkovní dveře, kde leželo na rohožce malé štěně. Bylo překrásné, pomyslela si Dayla. Zavolala Franka a ten se jevil obzvlášť nadšeně, vždy si přál psa. Na první pohled jim nebylo vůbec jasné o jakou rasu psa se jedná, štěně mělo jakési liščí zbarvení, o něco ale světlejší. Jednalo se o Shiba-Inuskou rasu. Snoubenci čekali a čekali, ale o štěně se nikdo nehlásil, tak se samozřejmě rozhodli si ho nechat, pojmenovali ho Maximus a ejhle o pár okamžiků později další překvapení. Dayla zjistila, že je těhotná a je v prvním měsíci. Frank je nadšením bez sebe. Zjistil, že tohle je jeho nový začátek rodinného života společně s psíkem a budoucím synátorem. Říkal si kolik snů a radostí se může v jeden den vyplnit, vše bylo, tak po maličkosti dokonalé.\nDayla dodržovala všechny předpisy co jí doktor doporučil. Nekonzumovala ani kapku alkoholu, jedla zdravě. Frank na ní neustále dohlížel. O 8 měsíců později se jim tedy narodil chlapeček, dali mu jméno Remus. Rodina si žila několik let v klidu a pohodě, se zdravím, štěstím a láskou, ale bohužel rodinu postihlo neštěstí. Do jejich domu přišel exekutor, jenž se chystal zabavit jejich rodinný byt, když náhle zjistil, že si spletl adresu. V tu chvíli se ze zahrady ozval silný Maximův štěkot. Frank vyhnal exekutora z domu. Exekutor se omluvil za zdržování a šel k baráku na proti, který měl být pravděpodobně ten pravý. To je však už nějak nezajímalo. Frank s Daylou šli okamžitě zkontrolovat zahradu, kde si společně Remus a Maximus hráli. Rodiče se tázali co to vlastně bylo za štěkot. Remus však absolutně netušil o čem mluví. Zčistajasna nějaké malé zvíře skočilo na plot a uteklo. Nikdo nestihl zaregistrovat co to vlastně bylo. Nikdo to nijak neřešil, prostě se jen každý šel vrátit ke své práci.\nPřišel čas na večeři, rodina se sešla u stolu a vzala si večeři. Krůtí řízek s bramborovou kaší. Maximus přiběhl k Remusovi a prosil o kousek krůtičky, Remus samozřejmě nezaváhal, vzal kousek řízku a nabídl ho Maximovi. Ten se doslova po masu vrhnul, doslova ho Remusovi vytrhl z ruky, pečlivě ho rozžvýkal a odešel zase někam do jiné místnosti. Nechal po sobě na koberci hodně slin. Remus ještě nikdy takhle hladového Maxima neviděl, ale, tak co no, každý má svoje chvilky.\nRemus se chystal do postele, dal rodičům pusu na dobrou noc, rodiče ho ještě požádali, aby Maxima vyprovodil ven do boudy. Tak tedy Maxima vypustil ven, chystal se za sebou zavřít, ale Maximus se nehodlal od Rema odtrhnout. Remus ho tedy zkusil nalákat na něco, aby stihl rychle zavřít aniž by si toho Maximus všiml. Hodil mu tedy míček a setinku po hození za sebou zavíral. Maximus strčil hlavu mezi dveře. Remus se leknul a odstoupil od dveří, ještě, že mu nepřivřel hlavu. Maximus vstoupil dovnitř, rozhlédl se po bytě a šel do Remusového pokoje. Uvelebil se v Remusově postýlce a okamžitě usnul. Remus si lehnul vedle něj a usnul též. Ráno když se vzbudil, spatřil Maxima, jak stojí na jeho břiše a dívá se mu přímo do očí s otevřenou tlamou, Remus se lekl a shodil Maxima z postele, Maximus uraženě odešel z pokoje do vedlejší místnosti, kde Dayla vykřikla.\nRodina se sešla u stolu. Ke snídani byla slaninka v obloženém chlebu. Maximus dostal psí granule, které sežral za dvě minuty, což bylo dost neobvyklé. Maximus šel opět k Remusovi a prosil ho o kousek slaniny. Remus mu jí tedy hodil na zem. Maximus žádal ještě o kousek, Remus odmítnul, Maximus se začal k Remusovi lísat a furt se motal okolo jeho židle, Remus se tedy natáhl k Maximovi s jeho posledním plátkem slaniny. Maximus se z ničeho nic vrhnul na Rema a kousnul ho do ruky, doslova mu jí drtil a trhal, Remus několikrát udeřil Maxima do hlavy, ten utekl ven na zahradu. Remus začal silně krvácet, pravděpodobně mu pes prokousl tepnu. Rodiče mu ruku obvázali a zavolali lékaře. Lékař za pár okamžiků přijel, ošetřil dítěti ruku a vzal vzorky z jeho ruky a odešel. Cestou ke dveřím z pozemku se ještě šel blíže podívat na Maxima. Ten ležel na zahradě a zahleděl se na lékaře, lékaři bylo z dálky jasné, že má Maximus vzteklinu, otočil se a chystal se jít říci svůj názor majitelům psa, ale v mžiku oka se Maximus vrhnul na doktora, svalil ho na zem a prokousl mu hrdlo. Stalo se to tak rychle, že nic nebylo slyšet. Pes se pomalu vrací domů. Blíží se ke hlavním dveřím, které Remus otevřel, aby zkontroloval Maxima. Chvíli se na sebe dívali, čekali kdo první se koukne jinam. Koukali na sebe asi dvě minuty a zčistajasna se Maximus zahleděl do země a začal hrabat. Hrabal neskutečně rychle a neúnavně. Zastavil, zahleděl se na Remuse a rozběhl se proti němu. Remus rychle za sebou zavřel dveře. Maximus nezastavil a narazil hlavou silně do dveří a ležel na zemi otřesený. Remus se strachem otevřel dveře, aby zjistil jestli je Maximus v pořádku, Ten se, ale rychle zvedl a kousnul Remuse do jeho bolavé ruky a trhal. Z ložnice přiběhli rodiče, kteří se mohli jen dívat, jak se Maximus vrhnul na Remuse a roztrhal ho. Ukousl mu ruku. Z břicha mu ukousl tři žebra a prokousnul krk. Dayla s Frankem okamžitě utekli do ložnice a zamkli se. Zvažovali možnosti, Frank zkusil otevřít okno, aby utekli, ale před oknem stál opět Maximus. Nemohli nikomu zavolat, jelikož mobily měli o tři místnosti dál a to nechtěli zatím riskovat. Frank se opět zadíval do okna, kde Maximus už nebyl. Z chodby se ozývalo jakési křupání. Frank se podíval klíčovou dírkou do chodby, kde Maximus trhal malého Remuse na kousky. Strašlivý pohled, ale na druhou stranu skvělá šance na útěk. Frank vyházel na zem všechny květináče co leželi na parapetu. Otevřel a seskočil s Daylou na zem. Beželi ke hlavním dveřím, plot byl na přelezení příliš vysoký. Už zbývalo jenom pár kroků. Frank se rozhlédl okolo a všiml si, že z povzdálí za nimi běží Maximus. Frank před venkovními dvřemi zjistil, že lékař je za sebou zamykal. Smůla. Maximus si mohl pouze vybrat po kom skočí, vybral si samořejmě Franka, jelikož měl v sobě asi víc masa. Skočil po něm, Frank se mu vzpouzel. Dayla se pokusila Maxima odhodit pryč, ten se však na ní otočil a skočil jí po krku. Jenom zaznělo silně křupnutí hrdla. Frank se pokusil Maxima zašlápnout. Pokusil se, ale na to byl Maximus až moc velký. Maximus se okamžitě po umrtvení Dayly otočil na Franka a kousnul ho do nohy. Frank bolestí spadnul na zem a hned v mžiku oka se něj pustil Maximus, který mu roztrhal obličej.\nPo zabití všech členů rodiny si potřeboval Maximus odpočinout, lehnul si a spal do dalšího dne. Druhý den ráno je šla navšívit sousedka, po otevření dveří byla v šoku. Jeden mrtvý pes a 4 mrtví lidé roztrhaní na kousky. Policie diagnotikovala psovi prodělanou vzteklinu, kvůli, které ve křečích zemřel. Případ uzavřen.\nRozdíly mezi realitou a iluzí\nMěli jste někdy pocit, že jste od ostatních jiní? Tentokrát narážím na chvíle, kdy jste si zalezli do pokoje a popadla Vás chuť třeba na něco, co byste ve veřejnosti nikdy neudělali, pokud byste teda nebyli na mol. Stoupnete si před zrcadlo a trsáte nebo posloucháte hudbu a zase trsáte chodíte nahoru dolu zasnění do své oblíbené skladby a představujete si, jak byste jí zpívali Vy na veřejnosti nebo to samé třeba s bojovníkama. Máte oblíbenou bojovou postavu a chcete být jako ona a takhle bych mohl pokračovat dál a dál. Tentokrát se však jedná o zvrácenější osobu, konkrétně holčičku, která nesnáší život a lidi co v něm žijí....\nHolčička se jmenovala Elisabeth. Bylo jí osm let, chodila do druhé třídy. Do školy šla o rok později, kvůli její stálé detincké povaze, která jí následuje až do třetí třídy. Celé tři roky se snažila s někým navázat kontakt, ale marně. Nikdo se s ní nikdy nebavil, a když už to někdo zkusil, tak Elisabeth měnila téma na něco zvráceného, většinou se to týkalo krve a mučení, mluvila často o tom i před učitelkou, že by nejraději všechny děti ve třídě zabila na všechny zvrácené způsoby. Všichni na škole si z toho dělali legraci, však byla úplně neškodná, mladá, nesvéprávná, říkali. Na domněnkách a určování typů lidí ze zevnějšku se však nemusí vyplatit.\nJednoho dne šla Elisabeth z oběda domů, měla za sebou úspěšný den plný jedniček z prvouky, vlastivědy, písanky a kdoví z čeho ještě. V půli cesty narazila narazila na černou kočkou, která jí přešla přes cestu. Pár metrů od Elisabeth se zastavila, otočila se na ní a šla znovu k ní. Přibližovala se. Mňoukla a začala se lísat kole Elisabetinin nohou. Elise zvedla nohu a silným dupnutím kočku zašlápla. Zaznělo jenom několik prsknutí kostí. Kočka ležela na cestičce naproto zlomená. Nikdo si ničeho nevšiml, okolo neprošel takřka nikdo. Elisabeth kočku vzala daleko do lesa, který je po cestě do jejího domu. Holčička položila mrtvou kočku na pařez. Vzala kus špalku a začala do ní tlouct jakoby to byla nějaká hra. Nemyslela vůbec na rozdíly mezi iluzemi a realitou. Tohle byla nepochybně realita. Po pár úderech do kočky se unavila. Vztekala se. Po dvou minutách kočku opět vzala a tloukla s ní do stromu až se kočka začala rozpadat na kousky. V ruce jí zbyl už jen ocas, který držela při mlácení do stromu. Zahodila ho a odešla.\nPřišla domů celá od krve. Usmívala se. Šla do svého pokoje. Zděšení rodiče zaklepali na dveře dětského pokoje, kde se ozýval pouze jen a jen šílený smích.\nOtec vzteky vtrhl dovnitř, pohlédl na Elisabeth držící nůž, kterým zajížděla do svých rukou. Otec jí vyzval, aby odložila nůž, ona však řekla jen:\nOtec ztratil nervy, šel jí sebrat nůž, ale v mžiku oka Elisabeth máchla nožem, štrejchla nožem otcův krk, kterého se spustilo hodně krve. Zemřel. Matka pouze stála a zděšeně se třásla. Holčička k ní přišla a pověděla jí:\nZabodla jí do břicha nůž a začala s ním po břiše jezdit.\nElise se šla osprchovat a poté spát. Ráno vstala nasnídala se. Než se vydala do školy přišla k oběma svým rodičům, které se stále váleli na zemi mrtví, dala jim pusu a odešla pryč.\nTřetí školní hodinu se psal test z matematiky, učitelka se rozhodla posadit jednoho neukázněného spolužáka vedle Elisabeth během testu. Spolužák se nejevil samozřejmě nijak nadšeně, zato Elisabeth vypadla štěstím bez sebe, stále se jen a jen usmívala. Spolužák Elisabeth pošeptal:\n"Jestli mě nenecháš opsat ten test, tak tě o přestávce zbiju a poté znásilním".\nElisabeth to nějak neřešila, test mu klidně opsat dala, aniž by si toho učitelka všimla. Nastala velká přestávka, spolužák si Elisabeth zavolal do šaten. Strhl s ní šaty a začal s ní souložit. Elisabeth se stále usmívala, nevydala ani hlásku. Po chvíli se rozhodla, že uspokojí spolužákův babymaker. Vzala ho do pusy opravdu hluboce a zkousla. Po celé škole se ozýval jen jekot. Do šatny vběhlo několik lidí. Spatřili mrtvého spolužáka s ukousnutým, no myslím, že asi víte o co se jedná :D . V tu chvíli se ozval školní zvonek, který ukončil přestávku. Ředitel školy zavoval policii. Během hovoru o Elisabeth se podíval z okna, kde stála a usmívala se na něj s krvavou pusou od.. no :D ... xD Otočila se a odešla domů. Posadila na gauč svoje mrtvé rodiče. Sedla si mezi ně, chytla je za ruku a pustila si film.\n"Tati vstávej, za půl hodiny odlétáme!"\nOtec Daniel se chystal se svojí rodinou na dovolenou do Acapulca. Se stáváním měl však potíže, bodejď by ne, když celý týden pracoval přesčas. Konečně měl tu možnost strávit čas se svými nejbližšími. Naštěstí se Daniel se svojí dcerou Andreou stihl dostat na letiště včas. Čekal tam na ně Danielův bratr Nikolas, který jim obstaral letenky.\n"Expres do Acapulca odlétá za 5 minut, prosíme cestující, aby se připoutali." ozval se reprodukční hlas z letadla. Rodina nastoupila na palubu, kde se jim dostalo vřelého přivítání od Aurélie, Danielovi současné ženy a Andrey nevlastní matky. Od začátku měly ty dvě spolu křehké vztahy a musely spolu žít a vycházet, hlavně kvůli Danielovi. I přesto byly rády, že se všichni pohromadě setkali.\n"Do odletu zbývá jedna minuta." ozval se opět reprodukční hlas.\nCestující se připoutali a vyčkávali odlet. Zčistajasna na jednoho cestující spadlo zavazadlo, které se pádem o zem otevřelo a vylezla z něho kobra. Pasažéry chytla panika a chtěli okamžitě z paluby vystoupit. Jeden z cestujících černé barvy pleti vstal ze sedadla, kobru vzal do rukou a vrátil ji zpátky do zavazadla.\n"Je to legální?" zeptal se Nikolas letušky.\nOdpovědi se však nedočkal. Letuška se jenom zeptala na vlastníka toho hada. Ten podivný muž černé pleti se přihlásil a prosil o odpuštění. Požadoval, aby letadlo bez problémů odlétlo a, aby mu uschovali kobru mezi ostatní zavazadla do podpalubí mimo dosah ostatních zvířat. Letuška prosbu akceptovala a letadlo konečně odlétlo. Z nějakého důvodu nemohl Daniel spustit z podivného muže oči. Jevilo se na něm cosi zvláštního a neobvyklého.\nPo nějaké době expres bezpečně přistál v Acapulcu a Daniel s rodinou šli dle průvodce směrem k pláži, kde se dali pronajmout chatky s moderním vybavením. Rodina se začala pomalu usazovat. Daniel vykoupl z okna, kde spatřil z dálky toho černého muže z letadla, jak prodává na pláži nějaké zboží. Z dálky to vypadalo jako všelijaké náramky, náhrdelníky, hodinky apod. Za těch pár minut co ho Daniel sledoval skrze okno neprodal ani jeden kus svého zboží.\nZačínalo se stmívat a ozval se zvonek. Před dveřmi stála jakási místní rodinka, která vřele přivítala Daniela s jeho skupinkou a pozvali je na večeři. Všichni se usadili a poděkovali Bohu za ten dar poklidně společně pojíst. Podávalo se místní mexické jídlo. Po hostině se se všichni vrátili do své chatky a připravovali se na spánek. Daniel s Nikolasem vzpomínali na svoje dětská léta, co všechno prožili apod, zatímco Andrea s Aurélií se hádaly, kdo pude první do koupelny. Padalo spousta nadávek, ale nakonec se musely nějak opět shodnout kvůli Danielovi, který každým novým dnem začíná mít pochybnosti o jejich vztahu, což z jedné strany dělalo Andree radost, ale na druhou stranu nechtěla, aby se její táta trápil.\nAurélie čekala na Daniela v posteli, Nikolas si vystačil s pohovkou blízko televize a Andrea spala na houpací síťi vedle chatky. Utápěla se v myšlenkách a pozorovala noční oblohu a přála, aby začala mít nějakým způsobem Aurélii ráda. Nedokázala jí milovat kvůli smrti své matky, kterou nadevše milovala. Snažila se v Aurélii svojí matku najít. Až moc nereálná představa.\nDaniel se chystal vyjít z koupelny za Aurélií, po cestě se zahleděl do okna a viděl na pláži stát toho černého muže. Proč ze všech lidí musel vídat pokaždé zrovná jeho, říkal si. Muž jenom nehybně stál a díval se na širé moře.\nDaniel se uložil k Aurélii do postele, nějakou dobu si povídali, poté usínali. Po pěti micutách ticha se Aurélia zeptala Daniela.\n"Co mám udělat, aby si mě Andrea oblíbila"? Daniel už spal a její otázku nezaslechl. Konečně tedy všichni usli nebo některý se o to alespoň pokoušeli.\nOdbila devátá hodina ráno a zazvonil zvonek. Nikolas otevřel a ve vchodu stál opět černý obchodník z letadla. Nikolas ho chtěl pozvat dál, čený muž pouze pověděl.\n"Utečte, moc času Vám nezbývá." Nikolas se ušklíbl, netušil o čem mluví. Ke dvěřím přišel Daniel a vyzývavě se zeptal co od nich pořád chce, proč se stále objevuje v jejich blízkosti. Černý muž se představil jako Mugambe. Pravil, že se blíží něco neočekávaného. Prý slyšel v noci křik vycházející z dáli moře. Daniel si nepřál, aby jeho rodinu znervózňoval jeho povídkami, prosil ho, aby odešel a přestal se potulovat v blízkosti rodiny. Mugambe bez slova odešel. Než Daniel stačil zavřít dveře, přišli na návštěvu sousedovic chlapci. Fredderico a Richardo. Andrea je už vyhlížela v okně a šla se s nimi projít kolem pláže. Richardo s sebou vzal svého psa Štěknu. Fredderico i Richardo chodili do stejné školy, neměli moc kamarádů, byli však společenští a hodně toho napovídali. Najednou se cosi vyplavilo z moře. Jakési kousky chobotnice, o nějakou chvíli později moře vyplavilo další kusy té samé chobotnice.\n"Běžně se z Vašeho moře vyplavují takovéto věci?" zeptala se Andrea. Richardo uklidňoval štěkající Štěknu a raději se pomalu vraceli oznámit to ostatním. K chatce zbývalo pár desítek kroků, Richardo se otočil směrem zpátky a viděl, jak se mu Štěkna ztrácí z dohledu. Zřejmě se vracela k tomu místu zpátky. Šel se tam pro ní vrátit. Po cestě cosi vyplavilo moře. Tělo. Lidské tělo. Richardo v šoku stál na místě. Po chvíli se otočil a chystal se vrátit, ale v ten moment ho mrtvé tělo chytlo za nohu, Richardo ztratil balanc a spadl. Ta hnijící mrtvola se po něm sápala a Richardo rukama mrtvolu odstrkoval. Několikrát ho kousla do ruky. Richardo křičel o pomoc. Pes utekl a z moře se vyplavilo víc těl. Richardo při povšimnutí těch korps přestal vnímat, že se po něm to jedno tělo stále sápalo a kouslo ho do krku. Richardo ztratil sílu se bránit a podlehl. Z povzdálí přiběhli o nějakou dobu později lidi. Mrtvoly se po nich začaly plazit, rozbíhat, ať už v celku nebo po kouskách. Některý lidé, většinou staršího věku netušili, že se jedná o něco jako "nedobrovolný kanibalismus," a tak se stali v podstatě snadnou kořistí.\nDuše bez duše\nMěli jste někdy pocit, že jste kapku jiný? Zajímali se o určité i neurčité věci, stvoření nebo jen snad se objevil přízrak ve Vaší fantazii? Chtěli jste něčeho dosáhnout? Možná jste si někdy řekli: "Kdyby jsem". V slzách nebo hněvu dichtíte po lepším konci, který však není možný. Nebo se pletu?\nByl to den, kdy nespadla ani kapka deště. Vítr burácel do oken, stromy praskaly, pozdní večer, všude tma ani náznak po živé duši, jen jeden malý košík s opuštěným, hladovým dítětem. Ve vlnách větru košík přistál u dvěří. Pečlivě pletené proutky nepatrně ťukly do dveří. Nikdo však neotevřel. Ani známka po živé duši, jen hororová atmosféra všude okolo. Vrány poletovali nad korunami stromů a pomalu se začali slétávat okolo miminka. Začínalo se rozednívat, dítě plakalo a plakalo, promrzlé na kost než se v tu ránu místními zahradami procházela žena. V ruce držela hrst růží, zaslechla pláč a bez váhání šla zachránit nebohé dítě. Vzala ho do náručí, obklopila ho šatem a zpívala mu jasným čistým hlasem, že dítě ani nepíplo. Poohlédla se. Nikde, nikdo. Zkonrolovala košík ve kterém se nic neskrávalo, taktéž nikde v okolí. Nikde nic. Dítě sice usnulo, ale bylo promrzlé na kost. Žena ho vzala do domu, kde žila se svým mužem Williamam a jejich novorozeným synkem Arthurem. Po vstupu do dveří nebohé miminko pohledělo na ten přepych, jenž se v domě skrýval. Žena dítě nakrmila, uložila do postýlky vedle Arthura a přikryla dekou.\n"Co, když je nemocné a nějak nakazí Arthura"? "Petriccsso, tohle nehodlám znovu už podstupovat, znovu ne".\nPetriccssa objala svého muže Williama, pohladila po tváři a jejíma něžnýma rukama prohrábla Williama po vlasech, až se z toho začal červenat a samozřejmě ženě citově podlehl. Obával se neboť Petriccssa už dvakrát potratila, naštěstí napotřetí se na ní usmálo štěstí.\nPo pár dnech pátrání po skutečných rodičích se William s Petriccssou po lékařské prohlídce miminka rozhodli malé adoptovat a pojmenovat po Williamova otce Landna. Čas plynul, přišli první krůčky, první slůvka, schopnosti vykonat své potřeby. Landon se už v jeho šesti letech naučil už číst, psát i počítat a vysrůstal ve všestranného inteligentního chlapce. Vycházel s lidma, jak jeho věku, tak i ve skupině starších\nNeexistuje krásnější pocit než vědět, kdo jseš a co zmůžeš, ještě krásnější nebrat v úvahu kohokoli, kdo si myslí pravý opak podle jejich domněnek, lidé tohoto typu mají svoje vlastní myšlenky o člověku ve svojí hlavě, vznikají falešné názory, pomluvy a nedostatek vlastní sebekritiky.\nLidé rádi posuzují ostatní podle jejich zevnějšku. Dělají si o nich mínění a myslí si svoje, také mají v povaze narážet výhradně na negativní vlastnosti, jelikož kladné vlastnosti toho člověka rádi obracejí u ostaních opět na negativní vlastnosti. Ze žárlivosti? Ano, většinou...\nTopím se v kráse a temnotě. Jsem rád, když ke mně démoni promlouvají a andělé se rázem zahněvají.\nDnes ráno jsem vstal, myšlenkou provázen hloupostí mnoha lidí. Inu, je mi líto lidí, kterýma pohrdám, avšak. Je lepší se je snažit pochopit a mít starost o jejich problémy, než poslouchat další jejich hloupé náměty.\nZachovej klid a rozvážnost vždy ve tvém vnitřním velení. Poté uvidíš, jak je snadné procházet životem.\nNikomu nepřeji nic špatného, ale některým bych přál, aby někdy potkali sebe samotné.\nŽivot je zrozen. Život se sdružuje. Život zemře. Život je boj.\nTento svět je plný hlupáků. Arogance, žárlivost, faleš. Je lepší být nenádviděn než být hlupákem. Hodně lidí chtějí být uznáni a stát se někým větším a stále chtějí víc. Zapomenou co je skutečně důležité. Je to vše jen o čisté mysli. O lidech, které si vyberete. Mohou Vám poradit, ale mohou Vám skutečně pomoci? Mohou skutečně, pochopit Vaší bolest?\nOn přišel o všechno. Lidé začali kritizovat jeho styl života. On řekl: Zabiju každého tvého blízkého. Možná potom pochopíš. Jen trochu mé nenávisti, kterou nesu jako své břímě do smrti.\nUpřímnost je velice cenný dar, neočekávej ji od povrchních lidí.\nPověz mi kam bych měl jít? Doleva, kde je všechno špatné nebo doprava, kde nic nezbývá?\nTak především by ses měl smířit, kým jsi. Pak nemusíš nikomu lhát. Sobě ani druhým. Pokud lžeš sám sobě, jak můžeš mít přátele? Jak můžeš někomu věřit, když sám nejsi důvěryhodný. Lži ti zabrání, abys kdy spatřil své vlastní já.\nJsem pouhá památka z minulosti, které se chtěli zbavit! Tak proč musím žít?\nDnes ráno jsem vstal, bez emocí procházel dnem. Podíval jsem se za minulostí, smutkem a žalem jsem se rozhodl jít dál.\nDnes odpoledne kráčím, ve smutku hledím zas zpátky a v dáli doufám, že někde na mě čeká lepší konec.\nDnes večer kulhám zpět, zdrcen myšlenkami, neboť jsem ztratil víru.\nDnes v noci svalen na podlaze, zhroucen, pouze svojí památku jsem zde nechal, stejnak vím, že zde zhniji bez povšimnustí.\nSvět lásku má neboť pokud by mu připadalo, že jeho pěšáci světem opovrhují, vůbec by se s nima nezabýval.\nLež není opovrhování hodna, strach ze selhání má přeci každý.\nOdbyla půlnoc a opět bloudím ve svých podivných myšlenkách. Co se stalo dnes? Co se stalo předtím? Co jsem mohl změnit a co bude? Od toho využívám tuto každodenní chvíli.\nTak mě tu máte! Hledíte na mě a cítím opovržení, ale vězte. Srdce z kamene nelze rozbít.\nTenhle den byl vskutku výjímečný. A co bude zítra? Zítra mě klidně hoďte psům.\nSlyšel jsem raději, že jsem nic neslyšel.\nSvazuji se k tobě matko přírodo, protože jen ty si mi skutečně ukázala krásu a něžnost.\nVstal jsem, dostal jsem od života nakládačku. Plakal jsem. Zvedl se a poznal, co je to pomáhat druhým v nesnázých a soucítit s nimi.\nSlunce zapadá, modré, jak růže, nadechuji se a poznávám, že toto umění je lepší než brouzdat obličejem v květinách.\nMěli jste někdy pocit, že jste kapku jiný? Zajímali se o určité i neurčité věci, stvoření nebo jen snad se objevil přízrak ve Vaší fantazii? Chtěli jste něčeho dosáhnout? Možná jste si někdy řekli: "Kdyby jsem nebo kdybych byl". V slzách či hněvu dychtíte po lepším konci, který však není možný. Nebo se pletu? Já tu možnost měl. Jednou.\nUž jako malé nedochůdče jsem snil o tom, že budu někdo hodně výjímečný. Udělám díru do světa, budu astronaut, nejlepší matematik, génius, zpěvák, někdo, kdo se něčím prosadí. Jakkoliv. Není to, tak dávno, kdy jsem konečně pochopil, co je na světě důležité. Mou rukou a slovy bylo započato mnoho špatného a i když sem tam dobrého, tak v srdci zůstalo jen to špatné. Ve vzpomínkách pouze prázdnota a hněv. Ani nevím jestli tak bolely ty mnohé vzpomínky mých činnů či činnů vůči mně a nebo ztráta někoho blízkého, kde jsem zase všechno podělal. Tohle podělání mě však rmoutí nejvíce.\nNebylo to tak dávno, co jsem se naučil zavázat si tkaničky od bot a nemusel používat boty se suchým zipem, naučil se louskat prstem. viděl někoho plakat nebo se smát. Lidi, kteří předstírali radost a doslova dychtili po lítosti. I takové případy, co ostatním nakukávali, že se zabijí, pokud nedostanou co chtějí. Ať už lásku nebo štěně. Jiní toužili po střeše nad hlavou. Jiní po tom, ať v popelnici zbyde alespoň kus odhozené sušenky, která zrovna někomu nelahodila, protože místo čokoládové byla vanilková. Lidé, kteří přejí štěstí jiného a tací, kteří ostatním dávali falešnou sebedůveru a v duchu jim přáli jen to nejhorší. Tím vším jsem pohrdal. Nenávidel války a násilí, nicméně na počítači mi to šlo fakt dobře. Někoho zabít.\nPřijde mi, že mnozí ve světě nepoznají rozdíl mezi realitou a iluzí. Perfektní člověk neexistuje. Lidé kradou a nenesou následky. Hodně nevinných zaujímá jejich místo a svět opět ztrácí na vnitřní kráse.\nA já? No, ano. Zase já a já. Jen já.\nJá miloval, jednou. Myslel jsem, že pro mě svět ztratil místo jakmile odešla. Doteď mě to rmoutí a i kdyby to náhodou četla. Nedokázal bych se jí podívat do očí a vidět tu zášť a nenávist, která směřuje přímo na mě. Kdybych jen věděl, jak to skončí, udělal bych vše proto, abych to napravil.\nByl to den, kdy nespadla ani kapka deště. Vítr burácel do oken, stromy praskaly, pozdní večer, všude tma ani náznak po živé duši. Chlapec kráčel ulicemi, přešel přes stezku, pohlédl na směrník, otočil se a šel zpátky. Z povzdálí zahlédl dívku jeho věku. Z dáli na ní promluvil. Sešla z chodníku a blížila se. Každým dalším krokem se jevila jako anděl. Zčistajasna klopýtla o povrch zdeformované cestičky. Vyvrtla si kotník. Chlapec, který ji šel naproti nejistě zpomalil. Vypadal nejistě. Někdo, kdo vážil 50 kilo i s postelí jí asi jako správný hrdina s jasným měsícem za zády nepomůže. V ráci jeho možností mu ale připadalo adekvátní jí vzít na záda.\n"To nic, neoptěžuj se, dojdu sama, řekla".\nPo dalších dvou krocích se samozřejmě opět začala kácet k zemi, když jí rázem chlapec chytil.\nDívka: "Hele mám to fakt pár kroků".\nChlapec: "Pár kroků do hrobu možná".\nDívka: Tse, ale jdi ty.\nChlapec: "Jestli tě nepotáhnu dlouhé kilometry, tak to zvládám".\nDívka: "Vlastně, mám to kousek odsud".\nChlapec: "K Vaším službám slečno".\nVzal jí tedy po levé straně přes rameno a šli. Během cesty si mezi sebou lecos řekli. Jak se třeba dívka pžestěhovala do zdejšího města před dvěma lety. Hodněkrát se prý stěhovali. Že jí to unavovalo a tak. Chlapec k tomu přihlížel a reagoval. Dával hodně komplimentů i když už pomalu přestával cítit své ochablé rameno. Dostal od ní taktéž hodně dotazů. Tvářil se však hodně tajemně a nervózně. Bodejť by ne, když se jen tak procházel městečkem, jenž působilo večer velice prázdně, a tak si mohl chlapec v klidu užívat klidu a pokoje. A najednou mu před ksichtem padne taková baba. Ještě aby se chudák nestyděl.\nBěhem cesty dívka stále povídala a povídala, dokonce tolik, že to chlapci už připadalo divné a divil se proč se vlastně tolik se vším svěřuje za takovou krátkou cestu. Ani ho neznala. Rázem mu dívka řekla: "Taky se cítíš sám"? Chlapec udivěně odpověděl. "Co to plácáš prosimtě, jaký pak sám", začervenal se. Ona se tomu chichotala a dala mu přes\nTurnaj účastníci: Darebak, Samuray, badfankill, Argey, Slavik, Goldie, Foxy, Heren, Spide, fapstronaut, kov1, Break, drejm, chleba\nVšechny tyto příběhy a postavy v nich pochází pouze z mé fantazie a nejsou realné !!!


LEGO® FRIENDS 30396 Emma a Zmrzlinový stánek | Legenio - Specialista na stavebnice LEGO® a geniální zábavu!\nLegenio Stavebnice LEGO® Friends LEGO® FRIENDS 30396 Emma a Zmrzlinový stánek\nV malém pojízdném stánku prodává Emma ty nejlepší zmrzlinové speciality na světě. Exklusívní sběratelský sáček. Počet dílků: 26. Věk 5 - 10 let.\nKód produktu: lego30396\nV malém pojízdném stánku prodává Emma ty nejlepší zmrzlinové speciality na světě. Exklusívní sběratelský sáček.


Vozíčkář 10.3.2017 :: SHK LAPP ZLÍN\nÚvodní stránka > Vozíčkář 10.3.2017\nStartuje finále sledge hokejové ligy!\nBoj o zlatý hattrick pro Lappáky míří do finiše. Zlínští sledge hokejisté odstartují finálovou sérii hranou na dvě vítězná utkání na půdě soupeře, v Pardubicích se hraje v sobotu od 15 hodin ve velké Tipsport aréně. Odvety jsou pak naplánovány na pátek 17. března od 18:30 na PSG aréně, případně za nerozhodného stavu 1:1 na zápasy ve stejný čas o den později, tj. v sobotu.\nZlín postoupil do finále po vyřazení Sparty 2:0 na zápasy. To Mustangové měli tvrdší oříšek, Karlovy Vary předčili až ve třetím rozhodujícím duelu. „Každopádně Pardubice ke konci základní části nabraly neskutečnou formu a to potvrdily vyřazením Varů. Je těžké předvídat, kdo má navrch. Šance jsou padesát na padesát, uvidí se až na ledě,“ pověděl trenér SHK LAPP Zlín Tomáš Sedláček.\nVzestupnou formu Východočechů potvrzují i vzájemné duely ze základní části obou finalistů. Za což v prvním měření sil vyhrál LAPP doma 9:2, v Pardubicích zápas došel až do nájezdů. 4:3 nakonec triumfoval znovu Sedláčkův výběr.\nTen si bude muset dát pozor i na hvězdu Pardubic a celkově německé reprezentace Bernarda Herinka. „Eliminovat jeho sílu se určitě nějak dá, není to ale o jednom hráči. Musíme hrát celoplošný hokej,“ uvědomuje si pětačtyřicetiletý stratég.\nSíla Mustangů může být i v početném kádru. „Ale nebudou z něj určitě hrát všichni. Tohoto se moc nebojím, i naši hráči jsou na tom dobře fyzicky. Navíc je konec sezóny, není se na co šetřit,“ burcuje Sedláček.\nMenší vrásky na čele mu dělá účast zlínských hráčů Ligdy a Joppy na reprezentační akci Slovenska v Itálii mezi prvním a druhým finálovým duelem. „Co už naděláme, v reprezentačních povinnostech jim samozřejmě bránit nebudeme. Dostanou ale kázání, aby se nezranili,“ dodává s úsměvem kouč trojnásobného českého šampióna.\nArchivní fota: Jaroslav Kvapil\nVíce zde: https://www.sledgehokejzlin.cz/


23. květen 2013 • software development • překlad • Paul Graham\nEseje Paula Grahama jsou tak úžasné čtení, že jsem se rozhodl (s jeho laskavým svolením), že některé přeložím do češtiny (překlad uvolňuji pod licencí Creative Commons by-nc-sa). Začínám esejí ještě z pravěku Javy. Sami posuďte, na kolik je text Java’s Cover po dvanácti letech (možná i s přihlédnutím k tanečkům ohledně další verze) aktuální.\nTato esej vznikla z diskuse s několika dalšími programátory o tom, proč vypadá Java podezřele. Nejedná se o kritiku Javy! Je to případová studie hackerova radaru.\nV průběhu času si hackeři vytvořili cit pro dobré (a špatné) technologie. Domníval jsem se, že by mohlo být zajímavé sepsat, proč mi je Java podezřelá.\nNěkteří čtenáři připustili, že se jedná o zajímavý pokus napsat něco, o čem předtím ještě nikdo nepsal. Jiní namítali, že se dostanu do potíží zdáním, že píšu o věcech, kterým nerozumím. Dovolte mi vyjasnit (jestli to pomůže), že nepíšu o Javě (kterou jsem nikdy nepoužil), ale o hackerově radaru (o kterém jsem naopak přemýšlel hodně).\nSlovní obrat „nesuď knihu podle obalu“ pochází z dob, kdy byly knihy prodávány v prostém lepenkovém přebalu, kdy si ji každý kupující obalil podle svého vkusu. Tenkrát jste nemohli posoudit knihu podle jejího obalu. Nakladatelský průmysl ovšem pokročil: dnes si nakladatelé dají práci s tím, aby se podle přebalu dalo o knize něco říct.\nStrávil jsem mnoho času v knihkupectvích a mám pocit, že jsem se naučil rozumět všemu, co mi nakladatelé měli v úmyslu o knize říct a možná ještě o trochu víc. Čas, který jsem nestrávil v knihkupectvích, jsem trávil převážně u počítače. Věřím, že jsem se rovněž naučil, do určité míry, posoudit technologie podle jejich obalu. Může to být štěstí, ale zachránil jsem se o několika málo technologií, ze kterých se vyklubal pořádný zmetek.\nZatím se mi Java jeví jako zmetek. Nikdy jsem nenapsal žádný program v Javě, ne víc než prolistovat odbornými knihami, nicméně mám tušení, že to nebude příliš úspěšný jazyk. Může se ukázat, že se mýlím; technologické předpovědi jsou nebezpečná záležitost. Ale jako vzkaz budoucím generacím, zde jsou důvody, proč se mi Java nezdá:\nKolem Javy je humbuk. Skutečné standardy nepotřebují reklamu. Nikdo netlačil C, Unix nebo HTML. Skutečný standard v době, kdy o něm většina lidí slyší, je už obvykle zavedený. Perl je (na hackerově radaru) stejně velký jako Java, ne-li větší, a to jen díky vlastní zásluze.\nJava míří nízko. V původní bíle knize Gosling výslovně říká, že Java byla navržena tak, aby nebyla příliš obtížná pro programátory zvyklé na C. Byla navržena jako další C++, C plus několik myšlenek převzatých z pokročilejších jazyků. Stejně jako tvůrci sitcomů nebo nezdravé stravy, designéři Javy záměrně navrhovali produkt pro lidi ne tak chytré jakou jsou oni. Historicky vzato se jazyky, navrhované pro jiné lidi, ukázaly být špatné: Cobol, PL/I, Pascal, Ada, C++. Dobré jazyky byly a jsou takové, které byly navrhování pro své tvůrce: C, Perl, Smalltalk, Lisp.\nJava má postranní úmysly. Někdo jednou řekl, že svět by byl lepší, kdyby lidé psali knihy je tehdy, když mají co říct, než proto, že chtějí napsat knihu. Rovněž důvod proč neustále slyšíme o Javě není ten, že má něco říct o programovací jazycích. Slyšíme o Javě jako součásti společnosti Sun podrýt Microsoft.\nNikdo Javu nemiluje. C, Perl, Python, Smalltalk, a Lisp programátoři milují své jazyky. Nikdy jsem neslyšel o někom, kdo by tvrdil, že miluje Javu.\nLidé jsou donuceni používat Javu. Mnoho lidí, které znám, používají Javu, protože mají pocit, že musí. Buď cítí, že to musí dělat pro obživu; nebo si myslí, že zákazník to tak chce; případně jim to management nařídil. Jsou to chytří lidé. Pokud by daná technologie byla dobrá, používali by ji dobrovolně.\nJava má příliš mnoho kuchařů. Nejlepší programovací jazyky byly vyvinuty malou skupinou. Zdá se, že Java je řízena komisí. Pokud se nakonec ukáže, že jde přesto o dobrý jazyk, bude to první případ v historii, kdy komise navrhla dobrý jazyk.\nJava je byrokratická. Z toho mála, co vím o Javě, se mi zdá, že existuje mnoho protokolů, jak věci dělat. Opravdu dobré jazyky takové nejsou. Nechají vás dělat, co chcete, a nepřekáží.\nJava je zdánlivě modní. Sun předstírá, že Java je řadový open-source jazyk jako Perl nebo Python. Javě se jen prostě přihodilo, že je kontrolována obří společností. Takže jazyk je spíš stejně fádní a nepraktický jako cokoliv, co vzešlo z velké firmy.\nJava je navržena pro korporátní organizace. Ty mají jiné cíle než hackeři. Chtějí jazyky, které jsou (nebo se to alespoň má za to) vhodné pro použití ve velkých týmech složených z průměrných programátorů. Chtějí jazyky s nástroji jako omezovač rychlosti v náklaďáku U-Haul, který zabrání hlupákům v tom, aby nadělali příliš mnoho škody. Hackeři nemají rádi jazyky, které je znevažují. Hackeři chtějí jenom sílu. Čas ukázal, že jazyky navržené pro velké firmy (PL/I, Ada) prohrály, zatímco hackerské jazyky (C, Perl) vyhrály. Důvod: dnešní hackeři jsou zítřejšími technickými řediteli.\nJavu mají rádi nevhodní lidé. Programátoři, které nejvíce obdivuji, nejsou Javou celkem uchváceni. Kdo má rád Javu? Bílé límečky, kteří nerozeznají jeden jazyk od druhého, ale vědí, že o Javě četli v novinách; programátoři ve velkých firmách, kteří jsou ohromeni tím, že nalezli ještě něco lepšího než C++; absolventi, kteří jsou připraveni mít rádi jakýkoliv jazyk, který jim zajistí práci (píšem z toho písemku?). Názory těchto lidí jsou kam vítr, tam plášť.\nByznys model Sunu je oslaben na dvou frontách. Levné procesory Intel, ty samé, které se používají na stolních počítačích, jsou nyní víc než dostatečně rychlé i pro servery. Navíc FreeBSD se zdá být minimálně stejně tak dobrý operační systém jako Solaris. Reklamy od Sunu naznačují, že potřebujete Sun server pro průmyslově nasazené aplikace. Pokud by to byla pravda, tak by Yahoo bylo první ve frontě na nákup Sunu. Jenže když jsem tam pracoval, všechny servery byly krabice s Intely, na kterých běželo FreeBSD. To je předzvěstí Sunovské budoucnosti. Jestliže se Sun dostane do potíží, stáhnou Javu s sebou.\nMinisterstvo obrany má rádo Javu, přesvědčují programátory, aby ji používali. To se mi zdá jako nejprůkaznější známka ze všech. Ministerstvo obrany dělá kvalitní, i když drahou, práci zajišťující obranu země. Ovšem milují plány a procedury. Jejich kultura je opakem té hackerské. V otázkách softwaru mají tendenci se mýlit. Naposledy kdy opravdu měli rádi programovací jazyk, tak to byla Ada.\nVězte, že tohle není kritika Javy, nýbrž jejího obalu. Neznám ji dostatečně na to, abych ji měl rád nebo nerad. Je to jen vysvětlení, proč nelačním po tom se Javu naučit.\nMůže se to zdát povýšené zavrhnout jazyk ještě před tím, než si v něm zkusím něco napsat. Ovšem je to něco, co musí dělat všichni programátoři. Existuje příliš mnoho technologií k naučení. Musíte se naučit posuzovat podle vnějších znaků a určit, které technologie vám stojí za váš čas. Podobně povýšeně jsem zavrhl Cobol, Ada, Visual Basic, IBM AS400, VRML, ISO 9000, protokol SET, VMS, Novell Netware a mimo jiné i CORBA. Prostě smrděly.\nMůže se stát, že se v případě Javy mýlím. Snad jazyk protlačený velkou firmou, navržený komisí, určený hlavnímu proudu, vychvalovaný do nebes, milovaný Ministerstvem obrany, se přesto stane čistým, krásný a silným jazykem, ve kterém bych k rád programoval. Možná, ale zdá se mi to velmi nepravděpodobné.\nMůj vztah k Javě\n25 Things We Love About Java


Srpuls.CZ | VINYL DISK MUSICK [Recenze] JUST WÄR "The Last Goodbye"\n>>> R e c e n z e >>> JUST WÄR "The Last Goodbye"\nI když tahle kapela nehraje víc než dva roky a EP "The Last Goodbye" je její debutovou nahrávkou vůbec, je o Just Wär stále víc slyšet. Aby ne, když žižkovští pilně koncertují po celé České republice a svým pojetím muziky někde mezi Motörhead a Discharge, ke kterým se hrdě hlásí (zmínil bych však třeba i Inepsy nebo poslední Casualties), a dále i označením „Motor Charge Punx“, patří k tomu nejzajímavějšímu, co se v poslední době na zdejší punkové scéně urodilo. Své na tom nepochybně nese také fakt, že Just Wär tvoří bývalí harcovníci z kapel takových jmen jako Demarche, Climax, V. T. Marvin či Spreading Dread.\nČernobílý obal desky zdobí perokresba s klečícím bodlinatým pankáčem, která výstižně odkazuje na texty. Zadní strana obsahuje fotografii kapely, stejně jako jedna strana vložené přílohy, kde je fotek hned několik. Na druhé straně pak anglické texty a loga všech dvanácti kooperujících vydavatelů.\n"All Guns Afire" je prvním válem EP, ve kterém se po krátkém intru rozjíždí pořádná jízda. Výrazná kytara, která nehraje jen ony typické tři akordy, ale bez problému předvádí i vyhrávky a sóla, za které by se nemusela stydět ani daleko metalovější kapela. Na druhou stranu, na koncertech je onen přesah do metalu znát víc, celá deska Just Wär je v tomhle případě víc do punku, potažmo do hardcore-punku. Následující "Protest Sonnet" s textem původně z pera Williama Shakespeara pokračuje v dobře rozjeté jízdě. Třetí a nejdelší píseň "Cards And Dice" se i přes lehké zvolnění stává tím nejlepším z celé desky. Parádní nástup ve stylu Motörhead a bez zbytečných řečí rovnou na věc. Texty korespondují s názvem desky "The Last Goodbye". Je to totiž právě ono „Poslední sbohem“, které si lidstvo dá, pokud se včas neprobere z agónie a neotevře oči. Zajímavé je i zmíněné zařazení sonetu Williama Shakespeara, který již ve své době vystihl zkaženost světa a jeho řízení přes pochybné autority - jak stále aktuální v dnešní době. Mám rád kapely, které se hlásí ke své rodné řeči, ale třeba zrovna v případě Just Wär mě - i přes některé nedostatky ve výslovnosti - angličtina baví a nemyslím si, že je to takový průšvih, jak jsem zaznamenal z několika reakcí na internetu. Poslední "Civilisation's Agony" je něco ve stylu „zběsilá jízda do pekla“ a černý vinyl se pomalu přestává točit. Inu, jak se lidově říká, v nejlepším se má přestat, a tady to platí dvojnásob. Žádná zbytečná vata, čtyři vály a odchod. Zvuk byl pořízen v pražském studiu Stereo Mysterio, kde již nahrávala třeba Hanba, Pray For Death či Lvmen. V případě Just Wär se zvuk bez nějakých výtek opravdu povedl.\n"The Last Goodbye" je vskutku velmi dobrou nahrávkou a jsem zvědav, jak se bude cesta Just Wär vyvíjet dál. V době, kdy bude venku tato recenze, měl by být již hotový i nový klip k písničce "Cards And Dice". A pochopitelně doporučuji podívat se na kapelu i na živo, koncertní rozpis mají pánové třeba na serveru bandzone.cz, a to na půl roku dopředu.


Nejvyrovnanějším zápasem 19. kola v Bundeslize bude souboj domácího Lipska, které přivítá Leverkusen. Bude se jednat o souboj sousedů v tabulce a Lipsko je uváděno jako poměrně jasný favorit, řekneme si proč.\nLipsko je průběžně na 2. místě se ziskem 35 bodů. Na vedoucí Bayern ztrácí 7 bodů a myslím si, že pro tak silný tým, jakým je Bayern to bude dostatečný náskok na zisk titulu. Forma Lipska v předešlých zápasech ukázala i mnohé trhliny ve formě zbytečných zaváhání. Z předešlých 5-ti duelů Lipsko jen dvakrát vyhrálo, dvakrát prohrálo a jednou remizovalo. Za ztrátu bodů se považuje předešlý duel na trávníku Mohuče, kde prohrálo 2:3 a v případě výhry by před Leverkusenem mělo náskok v tabulce již 6 bodů. Leverkusen je na 3. místě se ziskem 32 bodů a na Lipsko tak ztrácí 3 body. Leverkusen táhl vynikající šňůru výher a dařilo se mu, pokud nenarazil na Bayern a zápas nešťastně v samém závěru prohrál. Od té doby to s formou týmu šlo jaksi dole. Z předešlých 5-ti duelů až třikrát prohrál, jednou vyhrál a jednou remizoval a to věru žádná sláva není. Právě z hlediska postavení v tabulce je tento vzájemný souboj nesmírně důležitý. Pokud Leverkusen vyhraje, dotáhne se na Lipsko, což určitě domácí tým nebude chtít dopustit. Pokud vyhraje domácí tým, tak odskočí svému soupeři na rozdíl již 6 bodů.\nVzájemná bilance soubojů těchto dvou týmů je lepší ve prospěch Lipska, které sice vyhrálo dvakrát, ale 3 předešlé souboje skončily vždycky remízou 1:1. Současné postavení v tabulce a také podobná forma obou týmů mi naznačuje opět podobný scénář. Hraju tip, že 1. poločas, nebo zápas skončí remízou.


Červenec, 2020 | Camarko\nPéče o vodu trochu jinak\nJak jistě víte, základem kvalitní péče o koupací zařízení je údržba vody v něm obsažené ve vysoké kvalitě. No, a kvalita vody záleží na hodnotách PH vody a samozřejmě na kvalitní dezinfekci. Už po dlouhá léta se v tomto ohledu spoléháme na chlor, ale v případě, že trpíte alergií na tento prvek nebo nesnášíte jeho chemický zápach či Vaše koupací zařízení obsahuje teplejší vodu jako třeba vířivka, tak právě Vy jistě oceníte možnost dezinfikovat vodu jinými přípravky. Bezchlorová chemie do bazénu je určena právě pro tyto případy.\nJde o přípravky na bázi bromu, který má delší účinek v teplejších vodách, a proto je určen přímo pro péče i vířivky, ale lze jej použít i v běžných bazénech, pokud máte citlivější pokožku nebo trpíte alergií. Bromové tablety jsou na trh dodávány v několika různě velkých baleních a jak již bylo zmíněno lze je využívat k dezinfekci jak vířivek tak také běžných bazénů a to jak venkovních tak také i vnitřních.\nKromě bromových přípravků se do oddělení bezchlorové chemie počítají také kyslíkové přípravky, které mají také tu skvělou výhodu, že dezinfikují vodu, ale bez nepříjemného zápachu a jsou vhodné právě pro plavce s citlivější pokožkou. Tyto přípravky se vyrábějí ve formě tablet či granulátu a ke každému z nich je dobré ještě navíc pořídit aktivátor, který jejích účinek ještě zvýší a hlavně zrychlí. Jak bromové, tak kyslíkové přípravky jsou skvělým ekvivalentem chloru, ovšem jen bromové jsou určeny přímo pro vířivky, protože odolají vyšším teplotám vody, ale obojí můžete využívat v bazénech. Každopádně nezapomínejte, že dezinfekce vody je sice důležitá, ale je nutné zajistit také, aby hodnoty PH vody byly ve správné výšce a zajistit prevenci proti řasám. V neposlední řadě je nutné odstraňovat z vody také mechanické nečistoty, které se do vody dostanou vlivem počasí nebo na tělech plavců. Pokud se budete o Váš bazén či vířivku dobře starat, tak Vám dopřeje spoustu vodního potěšení a relaxace.\nDatum příspěvku 17. 7. 2020\nJestliže není Vaše bydlení podle představ, tak je zapotřebí ho změnit k obrazu svému. K tomu je zapotřebí provést hypotéku, což není levná záležitost.\nPředstava, že si můžete bydlení předělat podle sebe je skvělá, a proto je v mnoha případech opravdu rekonstrukce skvělou volbou. Klidně můžete přeměnit starý dům ve vysněné bydlení, do kterého se budete neustále s nadšením vracet. Tento stavební zásah je rozsáhlý, takže je to otázka spousty času a financí, což znamená, že ji rozhodně nesmíme podcenit a vše naplánovat dopředu.\nVždy si necháváte stranou rezervu, protože zejména starší nemovitosti můžou ukrývat různé strašáky, což se výrazně promítne ve financích. Takže než začnete pracovat, tak si společně sedněte a sepište si plán od A do Z, jenž překontrolujte, přičemž z něj můžete následně předběžně spočítat finance. Je dobré si pozvat statika a třeba šikovného řemeslníka, protože ti Vám můžou ušetřit spoustu trápení. Dále můžete všechno zvládnout svépomocí, kdy ušetříte dost peněz, ale na druhou stranu Vás to bude stát hodně financí a času, takže volba je na každém.\nVelkým problémem je v nastavení financí, protože kvůli nim už mělo spoustu lidí nemalé problémy. Až si tedy stanovíte svůj rozpočet, tak do něj zařaďte určitě větší rezervu, protože náklady se kvůli odhalení většího problémů rapidně zvýší, což by mohlo mít za následky financí problémy. Jestliže se moc v cenách materiálů a práce týkající se této problematiky moc nevyznáte, tak mrkněte na internet a zeptejte se přímo u více stavebních firmě, protože tak získáte reálnou představu.\nVe finále řada lidí zjistí, že momentálně na tento projekt nemá prostě peníze, ale rádi by jej zrealizovali. V takovém případě nejí nic snadnějšího než hypotéka na rekonstrukci, kdy peníze dostanete velice rychle a nebudete muset čekat několik měsíců až našetříte dostatek peněz. V této společnosti Vám na míru spočítají výši hypotéky i jednotlivé splátky, a proto nebudete mít se splácením sebemenší problém. Pro počáteční domluvu stačí vyplnit jednoduchý formulář.


Probiotika, komplex laktobacilů a bifidobakterií 90 veganských kapslí | Krasa.cz\nZdravíDoplňky stravyProbiotika/prebiotikaDetail: z66569\nProbiotika, komplex laktobacilů a bifidobakterií 90 veganských kapslí\nZnačka: MOVit EnergyKód: z66569\nProbiotika, komplex laktobacilů a bifidobakterií. Laktobacily a další probiotika jsou živé mikroorganismy, které se přirozeně vyskytují ve střevech....Popis a parametry\n349 KčSleva 5 %\nProbiotika, komplex laktobacilů a bifidobakterií. Laktobacily a další probiotika jsou živé mikroorganismy, které se přirozeně vyskytují ve střevech. Mají řadu důležitých funkcí, jež udržují rovnováhu střevní mikroflóry, zabraňují přemnožení škodlivých bakterií, pomáhají při trávení potravy. Jsou tedy důležitou součástí imunitního a trávicího systému. Jejich nedostatek a nerovnováha se projevuje zhoršeným trávením, nadýmáním, průjmy nebo naopak zácpou. Přípravek obsahuje komplex 6 kmenů laktobacilů a bifidobakterií a vitamin C, který přispívá k normální funkci imunitního systému.\nKomplex 6 kmenů laktobacilů a bifidobakterií | 20×10na9 CFU VITAMIN C | 40,0 mg (50 % RHP**) * referenční hodnota příjmu ** RHP není stanovena\nUžívejte 1 kapsli 1–2× denně při jídle.\n90 veganských kapslí\nNení určeno jako náhrada pestré stravy. Není určeno pro děti do 3 let. Ukládejte mimo dosah dětí! Pro optimální stabilitu ukládejte přípravek na chladném a suchém místě, nejlépe v chladničce. Nedoporučuje se užívat v případě alergie na kasein.\nV naší nabídce naleznete další probiotika.


Velryba klíčenka - La.kiki.cz\nDoplňky Klíčenky Velryba klíčenka\nPřívěsek na klíče s motivem velryby.\nOdznáček s motivem velryby Autorská akvarelová ilustrace Odznáček je vyrobený z nerezové oceli. Jde o klasický pin z hrotem, který se zajistí motýlkem viz doplňkové foto. Oproti plackám je pin drobnější elegantní doplněk. Průměr lůžka je 14 mm,...\nZrcátko do kabelky s velryby. Symbol velryby představuje paměť, je nositelkou pradávného vědění. Zrcátko posíláme s praktickým organzovým pytlíčkem, který chrání zrcátko proti poškrábání v kabelce. Barvy pytlíčku jsou různé, vždy se snažíme, aby ladil...\nNáramek s obrázkem velryby. Náramek s autorským motivem je z nerezové oceli, na gumičce, navíc s posuvnými uzlíky, takže padne na úplně každou ruku. (Obvod ruky od cca 13 cm do 25 cm) Vnitřní průměr lůžka 18 mm.\nNáušnice-pecky tvoří můj autorský motiv velryby. Motiv je chráněn průsvitnou a vysoce lesklou epoxy vrstvou. Průměr lůžka 14 mm, průměr motivu 12 mm, dodáváno se silikonovou zarážkou. Barva komponentu-platina. Náušnice jsou z nealergenního...\nPlacka s motivem velryby Na výběr dvě velikosti: průměr 37 mm a 25 mm. Zapínání na uzavíratelný špendlík\nNáhrdelník s autorským motivem velryby. Motiv je chráněn průsvitnou a vysoce lesklou epoxy vrstvou. Přívěsek je navlečený na kuličkový řetízek o délce cca 60 cm. Zapínání na karabinku, ale lze přetáhnout i přes hlavu. Průměr...\nZáložka do knihy s motivem velryby Kovová záložka slouží také jako otvírač na dopisy a pravítko. Délka 13 cm. Průměr motivu 20 mm. Z rubu záložky je květinový ornament Autorská ilustrace\nDárkové balení tří produktů s velrybou Balíček obsahuje náušnice (pecky), náramek, klíčenku. Autorská ilustrace.\nVelryba dárkový box


Poeta.cz: Poslední šance\nVychrtlý pes je hanbou pro jeho pána.\nAutor: Dedek , 15.4.2013, Povídky\nInvaze mimozemšťanů trvala necelý měsíc. A i ten krátký čas stačil k tomu, aby celá pozemská civilizace byla v troskách. Žádné ultimatum, žádné kapitulace, jen nemilosrdná likvidace obyvatel třetí planety, která se zřejmě měla stát domovem jiné nehumanoidní rasy. Agresoři odvedli perfektní práci, ale když naposledy zformovali lodě na zemské orbitě, namísto slavného triumfu přišel hořký konec. Nečekaně se tu objevila početnější flotila jejich úhlavních nepřátel a po těžkém boji je totálně zlikvidovala. Vítězové pak spokojeně odlétli ponechávajíce Zemi svému osudu.\nSeržant Ben Oldet přihodil několik větví na oheň a vděčně pohlédl na spícího společníka. Nebýt Tima a hlavně jeho nezdolného optimismu, kdo ví, kde by dneska skončil. Dva měsíce se potloukal sám bez cíle. Každý den opilý, aby zapomněl na spousty mrtvých těl, a každý den byl blíže k šílenství. Když konečně na jednom zapadlém ranči narazil na Tima, rozvzlykal se jako malý kluk a drtil ho ve svém objetí.\n„Nebul, kámo," potáhl Tim dojatě nosem a v náhlém záchvatu šibeničního humoru dodal: „Zatraceně, potřebujeme ještě jednoho do mariáše."\n„Podle toho, co jsem viděl, myslím, že nás čekají pouze šachové večery."\nDalší dny se změnily v úmorné trmácení po městech a vesnicích. Najezdili tisíce kilometrů, a stále více bylo zřejmé, že Benova vize šachového duelu byla správná.\n„Vstávej, Time, káva je hotova."\n„Moc by mě zajímalo, jestli si ještě někdy pochutnám na čerstvých houskách," zabručel Tim a nepřátelsky se podíval na balíček trvanlivých sušenek.\n„Ty ale máš starosti. Celé lidstvo je v hajzlu a tobě se stýská po houskách."\n„Tohle nekonečné ježdění od města k městu nemá cenu, Bene. Ti hvězdní čubčí syni odvedli perfektní práci."\n„A my dva?"\n„Asi jsme jim nestáli za námahu."\n„Jo," připustil Ben a razantně nakopl prázdnou plechovku.\nUplynul rok marného hledání. Vysílače mlčely, protože nebyl nikdo, kdo by mohl dát zprávu o svém bytí. Planeta si pomalu hojila rány a zdivočelá zvířata obsadila prázdné byty nebo se proháněla po městských ulicích. Fauna i flóra svůj boj o přežití vyhrály, pouze existence jediného druhu byla na vážkách. Druhu, který si hrdě říkal Homo sapiens.\n„Time," protáhl Ben Oldet zamyšleně. „Musíme do Skalistých hor. Pokud někdo přežil, bude tam."\n„Proč právě Skalisté hory? Zrovna tak můžeme hledat třeba na Aljašce."\n„Než jsme se do toho srabu dostali, budovala tam armáda nějaký podzemní komplex. Určitě to nebylo skladiště na buráky."\n„Když myslíš," pokrčil rameny Tim. „Jen si od toho moc neslibuj. Ušetříš si další zklamání."\nNamísto odpovědi však zaburácel motor vyhnaný do vysokých obrátek.\nNajít ukrytý armádní komplex bylo i pro zkušeného seržanta speciálních jednotek perným oříškem, přestože se hojně zásobil nejmodernější technikou z opuštěných armádních skladů a informacemi, které nesly označení přísně tajné. Dva týdny lezl po skalách, proklínal emzáky, armádu i nepříliš aktivního Tima, než se mu podařilo najít vstupní bránu. Další dny trvalo dekódovaní vstupního hesla a odstranění celé řady nejrůznějších návnad a pastí. Jakmile padla poslední překážka, odsunul se mnohatunový balvan stranou a uvolnil tak vstup do řídícího sálu.\n„Jdeme na to, Time," vybídl kamaráda, který si ho obdivně prohlížel. „Tenhle trezor teď patří nám."\n„Co myslíš, že tam najdeme, Bene? Zbraně? Těch je všude dost. Jídlo? Taky nám nechybí. A lidi... ti už by se přece dávno ukázali."\nBen pohodil hlavou a vešel do sálu. Biosnímače zapojily nouzové osvětlení a záložní energetické zdroje. Šedavé monitory se rozzářily a předaly základní informace.\n„Tohle je..." vydechl Tim a hledal vhodný výraz.\n„Hibernátor. Ohromný hibernátor, který pečuje o..." Ben pohlédl na displej. „Jestli tohle číslo nelže, tak je tu tři tisíce lidí."\n„Ženských," vyprskl Tim a ukázal na jiný monitor. „Samé ženské."\n„Snad nebude tak zle, kámo. Projedeme databázi."\nObrázky mladých žen defilovaly jeden po druhém doplňovány věkem, výškou a váhou. Vybraný chovný materiál pro vojáky, kteří měli podle generality přežít emzáckou invazi.\n„Co teď, Bene?" vydechl nešťastný Tim.\n„Mizíme!" seržant Oldet opět uzavřel vchod do vojenského hibernačního komplexu a pohlédl na Tima, který se zatím věnoval svému zevnějšku. Lehce si přepudroval nos a potom si pečlivě nanášel perleťové oční stíny.\n„Fuj, ženské,“ ušklíbl se Ben a láskyplně objal Tima.\nZobrazeno 35x (přihlášenými uživateli)\nŽabka krasavice | Punťa a televize | Stále prší | Blíží se MDŽ | Vyřešený problém\nDedek 15.4.2014, 11:25\nBez komentářů je mi smutno.


Na Berounsku řádí zloděj včelích úlů – Novinky.cz\nNa Berounsku řádí zloděj včelích úlů\nBerounští policisté vyšetřují krádeže včelích úlů. Poslední případ se stal v Libečově u Chyňavy, kde kdosi překonal zamčená vrátka oploceného pozemku a ukradl pět úlů s včelstvy a příslušenstvím téměř za 40 000 korun. Včelstva předtím zmizela také chovateli v obci Hředle.\npondělí 11. května 2015, 13:53 - Beroun\nZda má krádeže na svědomí stejný pachatel, zatím není známo, řekla v pondělí mluvčí berounské policie Marcela Pučelíková.\n„Neznámý pachatel nebo pachatelé museli na místo dorazit minimálně s dodávkovým nebo nákladním automobilem, neboť jeden včelí úl váží zhruba padesát kilogramů. Zároveň je pravděpodobné, že s ohledem na odcizené množství nebyl pachatel sám," uvedla k libečovskému případu Pučelíková. Podle ní je možné, že zloděj nebo zloději mají s chovem včel určité zkušenosti.\nPolicie včelařům doporučuje, aby na místa, kde mají svá včelstva, umístili takzvané fotopasti, které mohou přispět k identifikaci zlodějů.


Půjčka leccos vyřeší | Ryves\nHomePůjčka leccos vyřeší\nJestliže se podnikání přestává vyplácet, je třeba s tím něco udělat. Tedy provést takové změny, jež povedou k nastoupení cesty vzhůru, zpět na výsluní.\nKdyž se taková firma ocitne v nesnázích kvůli špatnému podnikatelskému počinu nebo neuskutečněné platbě od odběratele, je třeba to rovněž vyřešit.\nA když se stane nějaká neočekávaná nemilá příhoda, kvůli níž hrozí, že půjde podnik ke dnu, je třeba učinit nejinak. Tedy něco s tím udělat.\nAť tak či onak, jisté je, že budou potřeba peníze. Jichž se ale nejednou majiteli takové firmy nedostává. A pokud je má tento dostatečně rychle sehnat, nezbývá mu často jiná možnost, než si vzít půjčku. Protože jenom ta může nejednou vést k nápravě všeho, co se nedaří.\nOvšem je smutnou pravdou, že podnikateli jen tak někde nepůjčí. Zejména ve chvílích, kdy je tento v koncích, se od něj finanční instituce odvracejí a nemíní mu pomáhat. A to proto, že takového podnikatele považují za nedůvěryhodného.\nPokud má tento žadatel jenom nepříliš dobře vypadající daňové přiznání, nízké příjmy, záznam v registrech dlužníků a jiné problémy, může si být jist, že nevyhoví požadavkům, jež na zájemce o půjčku kladou banky. Zde jsou úředníci více než opatrní a nevyhovět byť třeba i jenom nepatrně rovná se odchodu s nepořízenou.\nA tak mnozí podnikatelé v nesnázích sázívají na hypotéky bez registru Nebankovnihypoteky.net. Protože ty jsou nejednou klidně i tou poslední a jedinou nadějí, jež je podnikatelům v nesnázích dostupná, je to často jen nebankovní sektor, který se k takovým žadatelům neobrátí zády.\nProtože jsou tu stanoveny takové podmínky získání, jimž dokáže vyhovět i ten, kdo se jinde se zlou potázal. Stačí tu vlastnit nemovitost a dát ji za tuto půjčku do zástavy, stačí mít a prokázat takové příjmy, jež stačí k uhrazení alespoň minimálních splátek, a není důvod, proč by nebyly peníze poskytnuty. Rychle a klidně i ve velkém množství, s krátkou stejně jako dlouhou lhůtou splatnosti i s možností vrátit vše předčasně, bez poplatků předem a s příznivými úroky.\nA tak není žádný podnikatel ztracen. Peníze se seženou a život může běžet dál.