Lepší zítřky - 20. kapitola • STMÍVÁNÍ.eu\nStmívání.eu ~ Twilight Fan Home - FanFiction na pokračování » Lepší zítřky - 20. kapitola\n01.07.2013 (18:00) • Kim • FanFiction na pokračování • komentováno 25× • zobrazeno 3603×\nByla jsem hrozně unavená. Nechtělo se mi ještě vstávat, ani oči se mi nedařilo otevřít, ale neměla jsem na výběr. Musela jsem jít do města a sehnat něco k snídani pro Emily. Určitě bude mít hlad, až se probudí. S myšlenkou, jaký obchod s potravinami navštívím tentokrát a co všechno za potřebné a užitečné věci si z něj odnesu pod svetrem, jsem v posteli vydržela ležet ještě nějakou dobu.\nPořádně vnímat jsem začala tehdy, když jsem zaregistrovala, že se vedle mě něco pohnulo a to něco se mě i dotýkalo - na tváři, na ruce. Předpokládala jsem, že to bude právě Emily, která si opět nenechala ujít příležitost, aby mě takhle po ránu trochu nepotrápila. Dělala to téměř pokaždé, když se probudila dřív než já. Lechtala mě, šťouchala do mě. Věděla, že to nemám ráda. Věděla, že budu nadávat. Smála se tomu. Vždycky.\nNespokojeně jsem si povzdechla, ale veselý úsměv jsem přesto zahnat nedokázala. Teď už jsem opravdu ty víčka rozlepit musela. Už jsem se připravovala, jak jí to vrátím i s úroky, ale jaké to bylo překvapení, když na mě místo Emiliiných studánkových očí hleděly dva zlatohnědé kroužky.\nVytřeštěně jsem zírala na Edwarda Cullena, který z neznámého důvodu přešlapoval u mé postele.\n„Omlouvám se, nechtěl jsem tě probudit,“ zatvářil se provinile a přesunul se k malému stolku pod oknem.\nZmateně jsem ho sledovala. Nezmohla jsem se na slovo. Kde se tu vzal? Tady v Olympii? Tady v hotelu? Jak se o nás dozvěděl? Nedočkala jsem se žádné odpovědi na mé nevyslovené otázky. Pracháč zarytě mlčel a jen mě soustředěně pozoroval. Čekal.\nNedocházelo mi to. Přejela jsem si dlaněmi po ulepené tváři a trhaně nabrala vzduch do plic. Teprve pach desinfekce přinutil můj zaseknutý mozek ke spolupráci. Zamračila jsem se a dezorientovaně se rozhlédla kolem sebe. Něco mi tu nesedělo. Vždyť tohle nebyl ten pokoj, ve kterém jsem se už nějaký ten čas ráno probouzela. Zděsila jsem se a přestala dýchat, když se moje pozornost zastavila na lůžku. Poznala jsem ty dlouhé hnědé vlasy a ani jizva na levém zápěstí mi nebyla cizí.\n„Emily!“ vyhrkla jsem, ale místo zamýšleného výkřiku ze mě vyšel jen prapodivný skřek.\nVšechny události z minulé noci se mi vrátily, společně s veškerým strachem, který se snad za tu dobu, co jsem prospala, několikrát znásobil. Nedokázala jsem ho potlačit, ačkoliv bylo zjevné, že Emily má to nejhorší za sebou. Kromě nezvykle bledého odstínu její tváře, díky kterému skoro splývala s bílými přikrývkami, vlastně vypadala téměř vyrovnaně, bezstarostně. Což bylo dost absurdní vzhledem k místu, kde jsme se teď všichni nacházeli.\nNeohrabaně jsem se vymotala zpod přikrývky a vrhla se k ní. Shodila jsem ze sebe těžké sako, jež představovalo poslední překážku, co mi dosud bránila se přesvědčit na vlastní oči, zda je opravdu v pořádku a každá část jejího útlého tělíčka je na správném místě. Byla, překvapivě. Díkybohu.\nDržela jsem ji za drobnou ruku a přitom jí hladila po vlasech. Každý pohyb jsem vykonávala s přehnanou pečlivostí a jemností. Bála jsem se, že stačí jediný neuvážený krok a všechno se vrátí. Nechtěla jsem nic riskovat. Nechtěla jsem ji znovu vidět plakat a slyšet naříkat. Dětský pláč byl ten nejstrašlivější zvuk na světě.\nTichou atmosféru v místnosti přerušil sametový šepot. „Je to statečná holka.“\nTrhla jsem sebou. Byla jsem tolik zaměstnaná starostí o Emily, že jsem dočista zapomněla, že tu nejsem sama. Udiveně jsem vzhlédla. Edward stál na opačné straně postele a s mírným úsměvem na rtech pozoroval spící Emily. Něžnost vepsaná v jeho tváři mi zrychlila tep. Záleželo mu na ní. Miloval ji. Opět jsem si vzpomněla, jak Emily před doktorem nazval vlastní dcerou. Tehdy to byla jenom obyčejná lež, ale co když by nemusela? Co když by tu byla šance, že…\nČerné myšlenky se vynořily dřív, než jsem jim v tom stačila zabránit. Bylo to, jako kdyby mě napadl celý včelí roj a já ho od sebe nedokázala odehnat. Hloupé mávání rukou bylo zbytečné. Útočily na mě, bodaly mě. Pevně jsem stiskla víčka k sobě a sotva zřetelně zatřepala hlavou ve snaze se vzpamatovat. Tak úplně se mi to však nepodařilo. Utrpěla jsem několik žihadel a jed se šířil až překvapivě rychle.\nLetmým pohledem jsem zavadila o jediné okno v místnosti, ke kterému se právě Edward pomalým krokem přesouval. Až teprve tehdy jsem si uvědomila, že už netrčíme v žádné čekárně – tu jsem si totiž pamatovala jako poslední. Takže jsem usnula… Co se dělo pak? Kolik času během mého nevědomí uběhlo? Evidentně hodně. Zlobila jsem se na něj. Tolik jsem toho kvůli němu propásla…\n„Proč jsi mě nevzbudil?“ zasyčela jsem směrem k Edwardovi tlumeným hlasem, abych náhodou neprobudila Emily.\n„Potřebovala sis odpočinout,“ odpověděl mi Edward nepřítomně, zatímco se s pažemi založenými na hrudi díval z okna. Vadilo mi to. Nutně jsem vyžadovala oční kontakt, ale ze svého místa jsem se odmítala hnout. Odmítala jsem se hnout od Emily, potřebovala jsem si vynahradit to několikahodinové nedobrovolné odloučení mezi mnou a ní.\n„Chtěla jsem bejt u toho, až operace skončí, věděls to… Slíbils mi, že kdyby se něco dělo, okamžitě mě vzbudíš. Neudělals to,“ vyčítala jsem mu naježeně a jen zbytečně čekala na nějakou odezvu. Edward se netvářil, že by se se mnou hodlal bavit, nestála jsem mu ani za pohled. Zaskřípala jsem zuby.\nPřestala jsem se jím zabývat a zaměřila se na Emily. Hladila jsem ji po tvářích, po vlasech, ve svých dlaních mačkala tu její. Konečně jsem ji měla u sebe. Užívala jsem si její přítomnosti, tiše jsem k ní mluvila. Přála jsem si, aby otevřela oči, aby promluvila a tím svým jemným hláskem mě ujistila, že už jí je dobře a nemusím se o ni bát. Zoufale jsem to potřebovala slyšet. Jen jednou, naposledy. Přesto jsem si nemyslela, že by mě to nějak uspokojilo, byla jsem už smířená s tím, že se po tom všem do konce života budu strachovat o každý její krok. Ani teď, když přede mnou ležela bez známek jakékoliv bolesti a utrpení, jsem se nedokázala plně uvolnit. Byla jsem ve střehu, připravená náhodou zasáhnout. Pomoci.\nČistě ze zvědavosti jsem nakoukla přes rameno. Edward se opíral o parapet, s hlavou skloněnou mezi rameny. Působil nepřítomně, jako by byl myšlenkami někde na míle daleko.\nMožná byl ale prostě jen unavený. O mě a Emily se možná postaral, ale udělal i něco pro sebe? Zastyděla jsem se, jak jsem na něj vyjela, obvinila ho za to, že jen chtěl, abych si odpočinula. Opět jsem si připomněla, jak nedozírnou cenu jeho starostlivost má. Napadlo mě, že bych se ho mohla zeptat, jestli něco nepotřebuje, nějak se mu odvděčit za jeho péči – zkusit to. Třeba by se taky rád na chvilku natáhnul, nebo něco snědl. Jedl vůbec? Nepamatovala jsem si.\nJako kdyby Edward vycítil můj hypnotizující pohled, podíval se na mě. Krátce, přesto velmi pronikavě. Soucitně a ztrápeně zároveň.\nZnervózněla jsem. To mrazivé chvění kolem žaludku se mi ani za mák nelíbilo.\nNe, on nepotřeboval spát, ani jíst. Něco se stalo. Něco se stalo jemu, Edwardovi, něco velice nepříjemného, proto to divé chování. Ať už se v jeho mysli odehrávalo cokoliv, to něco jistým způsobem souviselo se mnou. Poznala jsem to. Nepochybovala.\nMožná to s Emily všechno nebylo tak růžové, jako mi prvně tvrdil. Tajil to, neboť mě předtím nechtěl víc rozrušovat. Ruce se mi roztřásly. Automaticky jsem se polekaně zahleděla na spící holčičku. Vždyť vypadala tak… uzdraveně. Opět jsem vrhla zmatený pohled na Edwarda. Nezeptala jsem se, nemohla jsem. Jazyk mi zkameněl a hrdlo bolestivě sevřelo.\nDoufala jsem, že Edward začne sám, proto jsem se k němu taky natočila celým tělem, se srdcem zběsile narážejícím do žeber. Nezačal, mlčky spustil ruce podél těla a narovnal se. Vzdychl, ne dostatečně tiše, aby to mé uši nezaznamenaly. Zapomněla jsem, jak se dýchá. Když pak kráčel k nemocničnímu lůžku, měl na tváři nasazenou neproniknutelnou masku. Přibližoval se nezvykle pomalu – každá další vteřina byla delší než ta předchozí -, přitom nespouštěl oči z oddechující Emily.\nObešel postel a postavil se na zcela opačnou stranu, než jsem se krčila já. Napjatě jsem vnímala každý jeho sebemenší pohyb. Snad proto mi neunikl ten nepatrný záškub jeho perfektně tvarovaných rtů. Ten nepřehlédnutelný náznak úsměvu mě zabíjel. Něžný a přesto tak trpký.\nEdward natáhl paži a ukazováčkem zlehka Emily přejel od spánku po bradu. Že si samou nervozitou koušu spodní ret, jsem si uvědomila až tehdy, když jsem v ústech pocítila pachuť krve. Sykla jsem, ale přesto jsem v tom dál pokračovala.\nEdwardův lítostivý pohled mě zastihl nepřipravenou, ovšem ne do takové míry jako jeho tichá slova, co následovala vzápětí.\n„Popozítří ji propustí.“ Prudce jsem se nadechla, ale výdech dlouho nepřicházel. Nasucho jsem polkla a zavřela oči. Edward pokračoval: „Emily se bude moct vrátit domů.“\nVydechla jsem. Emily je v pořádku, není nemocná, nehrozí jí žádné nebezpečí. Úleva, která mnou při tomto zjištění projela, se zase nečekaně rychle vypařila. Vytěsnila ji čirá hrůza. Rozpínala se, dusila mě. Víc a víc.\nEmily se bude moct vrátit domů.\nNedokázala jsem se radovat, ani trochu. Emily se nemohla vrátit domů, Emily neměla žádný domov. My neměly žádný domov. Ani na vteřinu jsem nezauvažovala, že bychom se vrátily do hotelu. To místo už nepřicházelo v úvahu, neměla jsem už žádné peníze, kterými bych nám pokoj udržela, už takhle jsem té ženské dlužila nemalou částku za neplacení. Ne, tam už jsme se vrátit nemohly. V duchu jsem se loučila se všemi těmi věci, které jsem tam zanechala. Odvahu vrátit se pro ně jsem nenacházela.\nSelhala jsem, znovu.\nOpět jsme se ocitly na ulici. Opět jsme byly dvě holky bez peněz. Opět jsme zůstaly bez střechy nad hlavou. Opět jsme se staly bezdomovci.\nMožná jsem už měla být zvyklá, nijak závratně se tím netrápit, na ulici jsem přece prožila celých osm let. Možná tohle byl můj osud, možná bych se s tím měla už naučit žít, respektovat to, smířit se s tím. Zbytečně jsem se tolikrát snažila o lepší život…\nTeď už bylo na nový začátek příliš pozdě. Pozdě pro mě, ne však pro Emily.\nNaděje stále existovala. A seděla přímo naproti mně.\nStačil jediný pohled, abych se poprvé rozhodla udělat něco správného.\nVyslovila jsem to dřív, než jsem se stihla naplno rozbrečet.\n„Vezmi si ji, Edwarde,“ zašeptala jsem poraženě. „Odvez ji s sebou zpátky do Seattlu.“\nNaklonila jsem se k Emily a zlehka přitiskla své rty na její čelíčko. Naposledy. Na rozloučenou. Pevně jsem ještě stiskla její malou dlaň, poté jsem ji zdráhavě nechala vyklouznout ze svého sevření. Tímhle jediným gestem jsem se zřekla jakéhokoliv nároku na ni. Vzdala jsem se.\nSlza následovala slzu. Bolelo to, skoro jako bych si rvala vlastní kůži z těla. Tohle však bolelo mnohem, mnohem víc.\nZbabělče, křičelo na mě nepřetržitě moje svědomí, když jsem se stavěla na ochablé nohy a klopýtala ke dveřím. Už jsem tu nemohla dál zůstat, už mě tu dál nic nedrželo. S Emily všechno dobře dopadlo, to bylo nejhlavnější, víc jsem vědět nepotřebovala.\nPouhý krok přede dveřmi mi Edward zastoupil cestu. Záměrně jsem se vyhýbala pohledu na něj, nechtěla jsem spatřit výraz jeho tváře. Děsila jsem toho, co by se v něm mohlo odrážet. Výčitky? Pohoršení? Odpor?\n„Bello...“ vydechl Edward a opatrně mě uchopil za ramena, aby mi zabránil dalšímu pohybu. Neprotestovala jsem, snad za to mohl způsob, jakým vyslovil mé jméno. Naléhavě něžný. Tiskla jsem rty k sobě, abych nevzlykala nahlas. „Proč pláčeš?“ ptal se hlasem protkaným obavami. Hřbetem ruky mi chtěl osušit mokré tváře. Instinktivně jsem se odtáhla. „Všechno dobře dopadlo, Emily je v pořádku, nic už jí nehrozí.“ Usmál se. „Teď už se o to postarám. Proto jsem sem taky přijel, abych vás našel a odvezl zpátky…“\nRozbrečela jsem se víc, nic nepochopil. Odstrčila jsem jeho ruce a couvla.\n„Ne, ty mi nerozumíš,“ zavrtěla jsem horlivě hlavou. „Já chci, abys odvezl Emily.“ Pět vteřin mlčení mi mělo zajistit klidný, vyrovnaný hlas. Nezajistilo. S odhodlaným nádechem jsem vyhledala Edwardův pohled. „Jenom ji.“\nEdwardovy oči okamžitě pohasly a koutky rtů pomalu klesaly dolů, jak si začínal dávat souvislosti dohromady. Napjal se. Skoro jsem mohla nahmatat ten pocit šoku, který se kolem Edwarda utvořil. Konsternovaně zakroutil hlavou ze strany na stranu, jako by nevěřil těm slovům, co jsem vypustila z úst. Jako by nevěřil, že jsem to byla já, kdo se je odvážil vyslovit.\n„Zapomeň, Bello,“ řekl mrazivě, ruce zatnuté v pěst. „Nenechám tě udělat další hloupost, které bys pak litovala, takže se smiř s tím, že do Seattlu jedeš společně s námi,“ oznámil mi jako hotovou věc, pak se prosmýkl kolem mě a opustil nemocniční pokoj.\nVyběhla jsem za ním, abych ho zadržela. Nemohl mě takhle sprostě odbýt. Nemohl mi takhle sprostě rozkazovat. Nemohl takhle sprostě utéct.\nZavolala jsem na něj, když byl pouhý metr od výtahu. Nedělala jsem si žádné velké naděje, že by poslechl, ale o to víc jsem byla překvapená, když skutečně zastavil. Neotočil se, zůstal ke mně otočený zády a čekal.\nSklíčeně jsem si povzdychla a pomalou chůzí vyrazila za ním.\nVěděla jsem, že mě čeká tvrdý boj. Možná jsem s ním nesouhlasila a možná jsem na něj i byla naštvaná, ale určitě jsem neměla v plánu se s ním hádat. Chtěla jsem to celé vyřešit v klidu, nějak se domluvit. Ano, byla jsem naivní.\n„Edwarde, chápu, že se na mě zlobíš,“ začala jsem zvolna a záměrně mezi námi dvěma nechala značný rozestup, moc dobře jsem si totiž uvědomovala tu ledově neviditelnou hranici, která se mezi námi za těch několik desítek vteřin stihla utvořit, „ale pochop, že je to můj život a já si s ním můžu dělat, co se mi zachce, a ty -“\n„Tak to se sakra pleteš,“ ozval se zostra Edward a prudce se otočil. Zaskočeně jsem zamrkala a klopýtla dozadu. Mračil se. „Opravdu si myslíš, že bych mohl jen tak odjet a nechat tě tu?“ Zuřil, z potemnělých očí mu šlehaly blesky. Chápala jsem jeho rozčilení, jistě si už myslel, že jsem se z minula poučila… Zklamala jsem ho. To už byl ale můj osud.\nZbaběle jsem uhnula pohledem jinam, jen tak jsem si dokázala zachovat tu špetku odhodlání, co mi zbývala.\n„Nic jinýho ti nezbude, Edwarde, nemáš jinou šanci.“ Odkašlala jsem si, abych se zbavila knedlíku v krku. „Takhle to bude lepší, pro nás všechny.“\n„Krucinál, Bello, tohle jsme už přece několikrát probírali,“ zavrčel Edward hlasem, který jsem u něj slyšela poprvé. Nelíbil se mi, měla jsem z něj husí kůži po celém těle.\n„Správně, tak mě nech jít,“ zasténala jsem zoufale a dvěma nejistými kroky se posunula blíž k němu. Zvedla jsem zrak v okamžik, kdy mu z tváře spadla tvrdá, nepřístupná maska. Teď se mu tam odrážela čirá bezmoc.\nEdward se posunul vpřed, aby ukrojil z naší stále přetrvávající vzdálenosti – jako kdyby mu vadila, jako kdyby mu snad překážela.\n„Proč?“ Taky jsem šeptala. A jediným, posledním krokem jsem se ocitla těsně před Edwardem. Na tváři jsem ucítila jeho studený dech. Nemrkala jsem a jen se utápěla ve studních plných roztaveného zlata.\nČím déle jsme si s Edwardem hleděli do očí a čím déle jeho zarputilé mlčení trvalo, tím více jsem byla nervóznější. Nezdálo se mi to jako dobré znamení. Dech se mi zpomaloval. Najednou na mě dosedl stín strachu, děsila jsem toho, že by Edward mohl říct něco, co by případně mohlo zbortit mé nalomené odhodlání. Děsila jsem se, že by mohl něco udělat.\nSnad proto se mi tak nepřirozeně rozbušilo srdce, jakmile jsem zachytila pohyb z jeho strany, to se však zcela zastavilo v okamžiku, kdy Edward provedl krok vzad a nečekaně se ke mně otočil zády.\nNeodešel, jen jako kdyby mu pohled na mě z určitého důvodu vadil. Možná ze mě byl tak znechucený, že už se na mě nechtěl dál dívat. Byla jsem zaskočená, zmatená. Chtělo se mi brečet.\n„Emily tě potřebuje,“ pronesl Edward přes rameno odměřeným tónem, který mě drtil na prach.\n„Ne,“ dostala jsem ze sebe slabě, „ona potřebuje někoho, kdo se o ni dokáže postarat. Někoho, kdo jí dá domov, skutečný domov.“ Přistoupila jsem těsně za Edwardova záda a nesměle položila dlaň na jeho rameno. Stiskla jsem ho. Když jsem opět promluvila, hlas jsem měla podivně nakřáplý, roztřesený. „Edwarde, Emily o tobě mluvila každý den. Stýskalo se jí po tobě, chyběl jsi jí. Pokud Emily opravdu někoho potřebuje, jsi to ty. Ta holka tě zbožňuje.“\n„Bello, to ovšem není důvod, abys ji ty musela opustit,“ pokoušel se mi domluvit s nepřehlédnutelným vztekem, ten ho taky nejspíš přiměl stočit zrak zpátky k mé trpící osobě. Nepostřehla jsem, kdy mě Edward uchopil za ruce. Sklonil se. „Nebo jsi to snad stále nepochopila?“ Edwardův hlas se zjemnil a ztišil. „Emily je doma tam, kde jsi ty. Když teď odejdeš, bude bez tebe nešťastná a já vím, že ty bez ní taky.“\nZavřela jsem oči, abych se skryla před tou hrozivou pravdou. Ale bohatě mi stačilo se podívat kolem sebe, abych se vrátila zpátky na zem, abych si uvědomila krutou realitu.\nDivoce jsem zavrtěla hlavou.\n„Edwarde, zatraceně, rozhlídni se kolem sebe,“ ponoukala jsem ho ztraceně a zkusila se vysvobodit z jeho blízkosti - nedalo mi to velkou práci. „Copak ty to nevidíš? Nevidíš, kde to jsme? Podívej, co jsem udělala. Mojí vinou je Emily v nemocnici. Nechci, aby se to opakovalo. Nechci, aby se jí stalo něco horšího.“ Popotáhla jsem a otřela si nos do rukávu. „Koukni na mě… “ Hystericky jsem se uchechtla. „Nosím smůlu.“\nOpřela jsem se o zeď a sjela do podřepu. Tvář jsem si skryla do dlaní.\n„Bello, trpíš až moc utkvělou představou, že za všechny špatné věci na světě můžeš ty,“ utěšoval mě Edward odevzdaně. Poznala jsem, že si dřepl vedle mě. „Není to pravda,“ povzdechl si soucitně. „Ty za to nemůžeš. Není tvojí vinou, že je Emily tady. To se stává. Lidé prostě občas bývají nemocní a malé děti ještě častěji. Nemůžeš si přece klást za vinu každé její zakašlání, odření… To je hloupost, Bello, veliká hloupost.“ Edward se odmlčel, jako kdyby doufal, že to s tím odchodem konečně vzdám. „Bello, zkus se na to také podívat z té druhé strany. Kdyby nebylo tebe a tvého rychlého zákroku, mohlo všechno dopadnout jinak, o dost hůř. Tys Emily neublížila, zachránilas ji.“ Edward mě přinutil sundat ruce a zvednout k němu zrak. Dokonce se ani neostýchal uchopit můj obličej do dlaní, asi aby mi zabránil v dalším uhýbání, po kterém jsem tolik toužila. Pohledy jsme se zaklesli do sebe. „Bello, útěkem se nic nevyřeší.“\n„Ale co když to příště bude něco vážnějšího?“ Na Edwardových slovech jistě něco bylo, ale já to nedokázala tak lehce přijmout.\n„Žádné příště nebude,“ ujišťoval mě Edward přesvědčeně a ruce přestěhoval na má ramena.\n„Tentokrát budu nablízku já. Pohlídám si vás.“ Možná se mi to jen zdálo, ale přišlo mi to jako slib. Než jsem stačila něco namítnout, Edward pokračoval, záměrně. „Bello, já ti nedovolím, abys tu zůstala sama.“ Zatnul čelist a prudce se nadechl. „Nedovolím, abys dál bydlela v tom zasraným hotelu, nebo si po nocích někde v nějakým pajzlu vydělávala jako laciná děvka.“\nEdward se zlobil, Edward přímo zuřil, ale já jsem jeho zlosti nedokázala věnovat plnou pozornost. První, co mi problesklo hlavou bylo, že Edward přede mnou nikdy sprostě nemluvil. Jindy bych se tomu zasmála, možná si za to z něj i utahovala, ale v tuhle chvíli to mělo podobný efekt jako pořádná rána pěstí do břicha, skoro jako bych ji doopravdy dostala i ta bolest se zdála skutečná.\nPostupně jsem upadala do šoku, byla jsem pohlcená vlnou zděšení z toho, co jsem se právě dozvěděla. Odmítala jsem mu uvěřit. Zoufale jsem si přála, aby to byla lež, aby to byl pitomý výmysl.\n„Byl jsi v hotelu?“ vykoktala jsem zadýchaně. Udělalo se mi špatně z představy, že by Edward na vlastní oči viděl místo, kde jsme přespávaly. Tomu, čemu jsem se chtěla za každou cenu vyhnout, se nakonec přece jen stalo. Chtělo se mi zvracet a do plic jsem nemohla dostat vzduch, jako kdyby mi na nich snad někdo stál.\nEdward nemusel odpovídat, jeho výraz mluvil sám za sebe. Nevěděla jsem, zda mám brečet nebo křičet. Odstrčila jsem ho, abych odlezla někam daleko, někam, kde bych se mohla schoulit někde do tmavého rohu a tam potichu chcípnout.\nCítila jsem zahanbená, ponížená.\n„Proč?“ Opravdu jsem se toužila dozvědět pravý důvod, který ho donutil vydat se na to místo.\n„Abych sbalil tobě a Emily šaty.“ Tahle odpověď mě překvapila a na nějakou dobu připravila o řeč. Nepochybovala jsem o Edwardovi, už dávno jsem smířila s tím, že mu na nás z nějakého stále nezodpovězeného důvodu záleží, ale že by to bylo tolik, mi nedocházelo. Už jsem si ani nemyslela, že bych ho mohla obdivovat víc. Spletla jsem se.\nPřemluvila jsem se rty ke spolupráci a letmo se na Edwarda usmála, do úsměvu jsem vložila veškerou vděčnost, kterou se mi v sobě povedlo nashromáždit.\n„Kdy?“ zajímalo mě, kdy to stihl, vždyť byl přece celou dobu se mnou.\n„Když jsi spala,“ svěřil se Edward omluvně. V duchu jsem se pousmála nad svou hloupostí. Litovala jsem, že jsem podlehla spánku a nezůstala vzhůru. Byla jsem si jistá, že jinak by se Edward nikdy nesebral a nejel pro naše věci a pokud by to přece jen chtěl udělat, nedovolila bych mu to. Zlobila jsem se sama na sebe.\nNakonec jsem položila poslední, ale zároveň nejdůležitější otázku.\n„Kdo ti řekl, kam máš jet?“ Ať jsem dumala, jak jsem dumala, přicházel mi na jazyk jen Black. On byl jediná spojka mezi mnou a Edwardem, jenom jeho jsem tady potkala, ale pak mi došlo, že on o tom, kde jsem bydlela, neměl vůbec žádné tušení, přece jsem ho potkala v tom baru a ne v hotelu. Zbyla jen jediná osoba, která znala mou nynější adresu, a byl to ten idiot Victor.\n„Na tom nezáleží,“ odmítl mi prozradit toho práskače a já neměla sílu ptát se dál. Možná jsem se pravdy sama bála. Někdy je totiž lepší neptat se, nevědět. „Bello, zapomeň na to místo, zapomeň na celou Olympii,“ naléhal. „Já tě prosím, vrať se se mnou a Emily do Seattlu. “\nNevěřila jsem, že bych se sem ještě někdy vrátila. Už jsem ani nedoufala, že bych ještě někdy v životě měla možnost spatřit tu dvoukřídlou kovanou bránu s automatickým otvíráním, štěrkovou cestu, pečlivě udržovanou zahradu a v neposlední řadě honosnou vilu, kterou jsem i přes to všechno, co se v posledních týdnech odehrálo, dále odvažovala nazývat domovem. Možná proto jsem byla tak nervózní, když se právě tyhle vzpomínky znovu staly realitou.\nRaději jsem sklopila oči na své zpocené dlaně a tvářila se, že tu vůbec nejsem. Dařilo se mi to, ovšem jen do okamžiku, dokud Edward nevypnul motor. Když se pak vrchní polovinou těla natočil ke mně a já na tváři zřetelně ucítila jeho upřený pohled, neodolala jsem a rozpačitě k němu zvedla oči.\nEdward se na mě povzbudivě usmál, ale jeho pokus vzpruhu se ode mě odrazil i bez toho nejmenšího účinku. Zbaběle jsem opět uhnula pohledem. Ruce jsem měla jako dvě sochy z ledu.\nS tichým povzdechem jsem se skrz okénko zahleděla na zavřené dveře od domu. Rozbolel mě žaludek.\nZa celou cestu jsem nepomyslela ani na jednu z hezkých chvil, co jsme tu prožily. Nemyslela jsem na měkkou postel, na ledničku plnou jídla a už vůbec ne na teplou vodu. Každá vteřina, každá myšlenka byla věnována jí. Stejně jako teď. Zajímalo mě, zda je tady, jestli je uvnitř. Zajímalo mě, jestli se právě dívá. Zajímalo mě, co se jí právě honí hlavou.\nI když jsem se úpěnlivě snažila, nedokázala jsem si přesto představit, jak by naše společné soužití pod jednou střechou mohlo vypadat. Nevěřila jsem, že bychom to mohly zvládnout. A k tomu jen stačilo si vybavit její poslední nevraživý pohled… Tohle prostě bude mega průser. Cítila jsem to v kostech.\nNahlas jsem se však neřekla ani slovo. Nesvěřila jsem se Edwardovi. Neměla jsem odvahu. Bála jsem se, že když vyslovím její jméno, stane se něco strašného, katastrofa.\nJen jsem se chtěla vyhnout nevyhnutelnému.\n„Bude to dobré, uvidíš,“ vytrhl mě z mého soukromého očistce Edward.\nZmateně jsem se zamračila, ještě tak úplně jsem si nezvykla, že ve mně umí číst jako v otevřené knize. Dost mě to děsilo.\nMlčela jsem. Nepřesvědčivě jsem předstírala, že nemám ponětí, na co právě naráží, ale ve skrytu duše jsem se upínala k té trošce naděje, kterou mi tón jeho hlasu poskytoval. Doufala jsem, že má pravdu. Důvěřovala mu.\nMožná to ale bylo to nejhorší rozhodnutí mého života.\n„A co ty, princezno?“ obrátil se pro změnu k Emily na zadním sedadle. Usmívala se a netrpělivě tahala za bezpečností pás. Evidentně se nemohla dočkat, až bude venku z auta. „Jak jsi na tom? Půjdeme se přivítat s Edwellou?“ prohodil jen tak ledabyle, přestože věděl, že Emily o ničem jiném skoro posledních dvacet minut ani nemluvila.\nEmily na Edwardův návrh dychtivě přikývla a zatleskala ručkama, pak se začala prát s odepínáním. Jenže po chvilce toho nechala a zamyšleně vzhlédla. Obočí se jí stáhlo k sobě.\n„Ale co když si na mě už nebude pamatovat?“ panikařila a s nehraným strachem těkala pohledem od Edwarda ke mně a zase zpátky.\n„Nesmysl. Velice se jí po tobě stýskalo, Emily,“ vyvracel jí Edward a já se pokoušela nemyslet na to, že jen z proto, aby měla holka radost. „Taky jsem si stoprocentně jistý, že zrovna teď sedí přímo za těmi dveřmi, protože už se nemůže dočkat, až tě bude moct konečně olízat od hlavy k patě.“\n„Myslíš?“ vyjekla radostně Emily a obličejem se přitiskla na sklo, jako by si chtěla ověřit Edwardova slova. „Hmm, možná se na mě ale zlobí,“ zabručela nejistě a zase se odtáhla. „Protože jsem odešla a ani se s ní nerozloučila.“ Emily smutně sklopila oči, jako by snad za to mohla ona. Jako by to snad byl její zkurvený nápad vzít nohy na ramena.\nV celém okolí se vyskytoval jen jediný idiot. Já.\nSrdce se mi bolestivě sevřelo. Za všechny mé chyby zaplatila Emily. Mrzelo mě, že jsem se tehdy nerozhodla jinak. Mrzelo mě, jak sobecky jsem se tehdy zachovala. Nikdy jsem ji neměla brát s sebou.\nV krku mi vězel knedlík zadržovaného breku. Nedokázala jsem promluvit. Nedokázala jsem se Emily podívat do očí. A pochybovala jsem, že toho vůbec někdy budu schopná.\nSklíčeně jsem se zpod řas zašilhala k Edwardovu místu. Svou pozornost však neupíral na Emily, jak jsem zprvu očekávala, nýbrž na mě. Marně jsem v jeho pohledu hledala známky jakéhokoliv posměchu a zlomyslnosti. On se nemračil, jeho tvář byla uvolněná. A jako kdyby měl přečtená všechna zákoutí mé mysli, jen krátce zatřepal hlavou. Snad nechtěl, abych si něco vyčítala. Konečky jeho ledových prstů se zlehka otřely o hřbet mé levé ruky. Poznala jsem na něm, že kdyby tu teď s námi nebyla Emily, jistě by mě už zahrnoval svými konejšivými poznámkami.\nMožná nakonec bylo dobře, že tu seděla. Zasloužila jsem si to totiž vyžrat až do posledního drobečku.\n„Ale to už se nikdy nestane, že ne, Bello? “ ozvala se znovu Emily. „Že už nikdy nebudu muset Edwellu opustit? Že už od Edwarda nikdy neodejdeme?“ trápila mě nevědomky dál s nepřehlédnutelnou naléhavostí.\nV autě zavládlo tíživé ticho.\nByla jsem zahnaná do rohu. Věděla jsem, co ode mě touží slyšet. Chtěla ode mě závazný slib. Slib, který jsem už tolikrát porušila. Chtěla, abych ji zbavila té zdrcující nejistoty. Nejistoty, která ji v noci nenechávala v klidu spát.\nChtěla toho ode mě příliš moc.\nOdtušila jsem její pohled na mém napjatém obličeji, neopětovala jsem jí ho. Moc dobře jsem si uvědomovala, jak mocný právě tenhle pohled umí být. Podlehla bych mu. Přemohlo by mě to, až bych jí to ano nakonec poskytla.\nA dětem se přece lhát nesmí.\n„Ehm, ukaž, pomůžu ti se odpoutat,“ vyhnula jsem se zbaběle odpovědi a bleskově vylezla z auta. Nechtěla jsem riskovat, že by Edward třeba zmáčkl jedno z těch kouzelných tlačítek a zůstali bychom tu zavření, dokud bych se neuráčila ze sebe vymáčknout to, co ode mě požadovali, oba. On toho byl schopný.\nEdward vystoupil jen vteřinu po mně a postavil se těsně za mě, zatímco jsem se já snažila Emily vysvobodit z toho podělanýho popruhu. Přitom jsem se záměrně vyhýbala pohlédnutí do jejích očí, které mě nebezpečně dlouho pozorovaly. Rozptylovalo mě to, snad víc než Edwardova blízká přítomnost. Kolem mě se utvořilo nehorázné dusno. Nedokázala jsem se plně soustředit a ruce se mi neklidně třásly.\nByl to nakonec Edward, kdo z nás tří ztratil trpělivost, a když mě pak s tichým s dovolením odstrčil stranou, přijala jsem to s nevyslovenou vděčností. Mlčky jsem sledovala, s jakou opatrností zvedá Emily do náruče, jako by byla porcelánová panenka, nejcennější poklad světa. Tajně jsem se nad tím pousmála. Ale když kolem mě oba procházeli, už jsem ustrašeně propalovala zem pod mýma nohama.\nJakmile jsem osaměla, částečně se mi ulevilo. Nehrnula jsem se za nimi. Posadila jsem se na schody a nechala se unášet myšlenkami.\nMálem jsem vyletěla z kůže, když se pak Edward zničehonic vyloupnul vedle mě. Beze slova se posadil na schod vedle mě.\n„Nemusíš nic říkat,“ promnula jsem si unaveně čelo, „sama vím, že jsem to zase všechno celý posrala.“ Lokty jsem se opřela o kolena a předklonila se – zhluboka jsem oddechovala, jako bych měla každou chvíli začít zvracet. „Emily mě nenávidí, ale já jsem to nemohla udělat, Edwarde. Nemohla jsem jí nic z toho slíbit. Už tolikrát jsem ji zklamala, nechci to udělat znova“ Hlas se mi pomalu vytrácel. „Provedla jsem už spoustu pitomostí, nemůžu si dovolit další,“ šeptla jsem plačtivě. Odvrátila jsem se od něho, aby neměl šanci zahlédnout slzy, které mi už samovolně kanuly po tvářích. Nenápadně jsem se je snažila setřít. „Vždyť já ji mám ráda, krucinál!“\nStrnula jsem uprostřed pohybu. Že bych se možná neměla otáčet, mě napadlo až tehdy, když jsem uslzenýma očima spočinula na Edwardově osobě. Jeho prosbami protkaný pohled mě zasáhl naprosto nepřipravenou – bral mi dech a dráždil srdce.\n„Dokázala bys to slíbit mně?“ ozřejmil Edward, když zachytil ty vlny zmatku, které jsem k němu vědomě vysílala. Pozorně jsem zrakem následovala jeho paži, kterou zalovil něco ve vnitřní kapse u saka. Když posléze vytáhnul známou sametovou krabičku, polil mě studený pot.\nEdward ji s neskrývavým očekáváním natáhl mým směrem.\nZmučeně jsem zavrtěla hlavou, v očích mě zaštípaly nové slzy.\nNemohla jsem ji přijmout. Neměla jsem k tomu žádné právo. Krom toho, ten malý předmět schovaný uvnitř byl jedním z hlavních důvodů mého strachu. Když jsem ho přijala posledně, všechno se pokazilo. Další zklamání jsem už riskovat nechtěla.\nEdwardův smutný povzdech mě zabolel.\n„Nedělej mi to, prosím,“ hlesla jsem nešťastně a již poněkolikáté zopakovala ten otravný pohyb hlavou. Skoro jako bych se ho prosila o smilování, jako bych ho žádala o holý život. „Oba přece dobře víme, že nás dva nečeká žádný věčný život po společném boku,“ krátce jsem se nad tou hloupostí pobaveně uchechtla, vzápětí pak opět zvážněla, „jednou přijde den, kdy si to sbohem budeme muset vyměnit. Možná ne dnes a možná ani zítra, ale jednou určitě, tak po mně nechtěj, abych ti slíbila něco, co bych stejně za nějakou dobu musela porušit.“ Odmlčela jsem se a zadívala se mu zpříma do očí. „Mrzelo by mě to.“\nEdward krabičku opět schoval a oči sklopil k zemi. Něco ho zřejmě trápilo. Chtěla jsem to změnit, toužila jsem, aby se mi svěřil, aby se mnou mluvil. Nutkání dotknout se ho a vyhladit starostlivou vrásku mezi jeho obočím jsem odolala jen stěží. Sevřela jsem ruce v pěst, zavrátila hlavu dozadu a zadívala se na kalné nebe. Možná jsem doufala, že se zničehonic otevře a nějaká černá díra mě spolkne.\nPovzdechla jsem si, když se nic takového nestalo.\n„Proč se člověk nemůže jen tak vypařit, prostě zmizet?“\n„Aby nemohl utíkat a poučil se ze svých chyb,“ odpověděl Edward polohlasem. Způsob, jakým to řekl, mě donutil se po něm ohlédnout.\nEdward nepřítomně hleděl do dálky a ve tváři měl vepsané něco, co se mi nepodařilo určit, ale zdálo se, jako by sám věděl, o čem mluví, jako kdyby s tím snad měl někdy zkušenost. Díky této chvíli jsem si uvědomila, jak málo ho znám. V podstatě jsem o něm věděla jen to, že je nechutně bohatý. Rozhodla jsem se to změnit. Chtěla jsem ho lépe poznat, nahlédnout do jeho nitra.\nTehdy jsem ještě netušila, jak špatný nápad to byl.\nEdward se pak odebral zpátky do domu, dveře nechal otevřené.\nJeště nějakou dobu jsem tam seděla, než jsem se odhodlala se zvednout a vystoupat nahoru ke vchodu.\nS každým překonaným schodem se mi zvyšoval tep, sama jsem netušila, proč to celé tak prožívám, ale zachovat klid byl pro mě nesplnitelný úkol, který jsem po nějaké době vzdala.\nPřed prahem jsem na zlomek vteřiny zaváhala, jako kdyby mě za ní snad čekalo něco zásadního.\nJakmile jsem vešla do haly, naskočila mi husí kůže.\nNa věšáku stále visela má bunda, v botníku ležely Emiliiny boty… Celé to působilo dojmem, jako by se tady zastavil čas. Jako by se někdo osobně postaral o to, aby všechny věci dál zůstávaly na svých místech. Jako kdyby někdo doufal, že jednou nastane den, kdy opět naleznou své uplatnění, u svých právoplatných majitelů. Jako kdyby to někdo věděl. Ale přestože tu všechno vypadalo přesně tak, jako když jsem odsud odcházela, nedokázala jsem od sebe odehnat ten vtíravý pocit, že se něco změnilo. Že něco bylo jinak.\nMožná jsem si to ale jen namlouvala. Prostě jsem byla pryč moc dlouho.\nVrátila jsem se ke schodišti a vzápětí toho proklatě zalitovala. První krok směrem k hornímu patru byl zároveň mým posledním.\nKlapání podpatků za mými zády mě přimělo zabrzdit. Ten zvuk mi rval uši, byl tak cizí. Nehodil se sem. Můj stisk kolem zábradlí podstatně zesílil. Zhluboka jsem se nadechla a pomalu přehodila ruce, nepouštěla jsem se. Jako bych veškerou odvahu vkládala do jediného stisku.\nPosledních několik centimetrů jsem překonala nezvykle rychle. Nebylo proč to zbytečně protahovat.\nPohledem jsem se ponořila do tmavých zorniček, hlubších než samotná propast. A přesně v ten samý okamžik jsem pochopila, že nic už nebude jako dřív.\nPo zádech mi přejel mráz.\nZion se ani nepohnula. Neřekla ani slovo, nemusela. Výraz její tváře totiž mluvil za vše.\nA máme tu druhé kulatinky, miláčkové! A ani zdaleka nejsou poslední. Touhle kapitolou jsme krásně završili první třetinu povídky (dějově), ale myslím, že i v té další se máte na co těšit.\nStrašně bych vám chtěla poděkovat za hlasy v anketě, přiznám se, že jsem na výsledky koukala jako vyvoraná myš. Vůbec jsem nečekala, že bych se tentokrát umístila takhle vysoko, takže každé z vás posílám obrovskou pusu. Miluju vás! ♥\nP.S. Abych nezapomněla - původně jsem psala, že je Zion blondýna, ale nedávno jsem to změnila. Takže v pokračování si ji představujte nějak takhle. Nemůžu si pomoct, ale ona je prostě dokonalá. Dokonalá Zion!\nA nakonec si neodpustím jednu věc: pokud někoho zajímá, co všechno nás ještě v povídce přibližně čeká, může se podívat na “nový“ trailer.\nDiskuse pro článek Lepší zítřky - 20. kapitola:\nDělá mi převelikou radost, že plánuješ je dát dohromady :D už se na to strašně těším, je to jako číst scény ze stmívání, kdy se k sobě propracovávají znovu :)\nUz od zaciatku citam tvoju poviedku a budem az do konca, <3 je to nadhera sama o sebe ;3 *__* :) ^^\nTo najpodstatnejšie pre mňa je asi to, že mi Zion lezie na nervy už len tým, že vôbec je. A popravde si vôbec nedokážem predstaviť jej spolu nažívanie s Bellou. Teda, ak vezmeme do úvahy Bellin slovník a tvrdohlavosť. Len dúfam, že aspoň k Emily bude mať tá mrcha trochu pochopenia a nebude to úbohé dievča trýzniť.\nJa už proste fakt ledva čakám až sa jej zbavíme... Už aby to bolo, do prdele!\nTak nejprve obrovitánská gratulace k 1. místu!!!!!!!!!\nKapitolka byla opět úžasná, dokonalá, perfektní, no prostě super.\nTa scéna jak se Bella chtěla vzdát Emily mě dojala k slzám, ještě že tam byl Edward\nJsem moc ráda, že se vrátily k Edwardovi a snad už se konečně začnou více sbližovat no ale to se dostávám k Zion! No myslím že bude stačit když napíšu že jí teda fakt nemusím a mohla by se třeba urazit a vypadnout, ale takové štěstí nás asi nečeká. Zvlášť po tom konci, prostě to bude asi dost komplikovat.\nMoc se těším na pokračování!!!!!\nDoufám, že sis nemyslela, že jsem na tebe zapomněla. Tři dny mi nešel internet, pak přijdu a co nevidím?\nskvelá kapitola no som zvedavá ako to všetko dopadne teším sa na pokračovanie a gratulujem k umiestneniu v naj poviedke PS: trailer bol úžasný\nLásko moje Stmívací ,\nnejdřív ze všeho bych Ti chtěla osobně pogratulovat k prvnímu místu, které Ti zaslouženě patří! Jsi jednička!\nA teď k povídce. Nikdy mě nepřestaneš svým psaním udivovat. Vždycky, když si řeknu, že teď už tvůj styl znám a že teď mě teda už ničím nezaskočíš, tak pak vždycky vypadám asi takhle\nNechápu, kde se to v tobě bere, ale to, co z tebe leze, je něco naprosto skvělého a perfektního.\nMiluju ty popsané scény, miluju ty detaily!!! Zbožňuju ten tok a to, jak mě to celou pohltí.\nJsem tvůj velkej fanda a miluju tvá díla.\nCo se týká LZ, tak víš líp než kdo jiný, že je to moje srdeční záležitost A musím říct, že takhle kapitola byla luxoriózní!!!\nAno, to peklo nás teprve čeká, ale tohle byla jasná klouzačka k němu a byla dokonalá!!!\nStrašně se těším na další nášup!!\nPiš dál a dál nám dělej radost!!!\nZbožnuju tě, brouku


Paroubek: Příští vládu sestaví soc. dem. – Novinky.cz\nČSSD by podle volební prognózy Factum Invenio poprvé od loňského září volila více než pětina lidí. V červnu by to bylo 22,6 procenta dotázaných. Oproti květnu si polepšila o 5,7 procentních bodů. Zvítězila by suverénně ODS s 33,5 procenta. Posílila o tři procentní body a před ČSSD má náskok 11 procentních bodů. Premiér Jiří Paroubek už ale prohlásil, že ČSSD sestaví příští vládu.\nčtvrtek 30. června 2005, 11:23 - PRAHA\nTřetí by skončila KSČM, podle prognózy má podporu 19,3 procenta lidí, proti květnu komunisté ztratili více než šest procentních bodů. Čtvrtí lidovci se těší podpoře 11,7 procenta dotázaných.\nPremiér a s největší pravděpodobností budoucí volební lídr soc. dem. Jiří Paroubek výsledek průzkumu vítá. "Podle mého soudu příští vládu sestaví sociální demokrat," řekl.\nNa dotaz, s kým ji bude sestavovat, řekl, že je to předčasná otázka, myslí si ale, že klidně může být vláda menšinová, pokud dopadnou volby patem.\nLanger: Paroubek je jako Brouk Pytlík\nODS premiérovy výroky bere s rezervou, Paroubka považuje za demagoga. "Mně pan premiér Paroubek v poslední době připadá jako Brouk Pytlík. Toto jeho prohlášení zapadá do kategorie, že jsme zažili šest tučných let, že nikdy nebylo lépe a že česká ekonomika poroste o osm procent," řekl místopředseda občanských demokratů Ivan Langer.\nVolební prognóza - červen 2005\nstrana prognóza (v %) mandáty\nODS 33,5 77\nČSSD 22,6 52\nKSČM 19,3 44\nKDU-ČSL 11,7 27\nPřípadná pravostředová koalice by ve Sněmovně měla o něco pohodlnější většinu, než vyplývalo z výsledků v květnu. ODS by pravděpodobně získala 77 mandátů a po spojení s KDU-ČSL, která by obsadila 27 křesel, by poměr pravice k levici činil 104 ku 96. Za ČSSD by do Sněmovny usedlo 52 poslanců, komunisté by měli 44 mandátů.\nFactum Invenio upozorňuje, že odhad se může u kterékoliv ze stran kvůli statistické chybě odchylovat o dva mandáty.\n"Z dlouhodobého hlediska je možno pozorovat mírné posílení pozic KDU-ČSL, jejíž předpokládaný volební výsledek půl roku neklesl pod hladinu deseti procent," uvádí autoři šetření.\nVolit by přišla polovina lidí\nVidina poslaneckého mandátu se v červnu vzdálila Straně zelených, která po slibných květnových 4,5 procentech v červnu spadla na 3,3 procenta. Nejblíže ke Sněmovně tak má ze stran, které zůstaly pod pětiprocentní hranicí, Sdružení nezávislých. Podle prognózy by získalo 3,3 procenta hlasů. Nezávislí by obdrželi 2,3 procenta hlasů, Evropští demokraté shodně s Unií svobody-DEU 0,9 procenta.\n"V červnu by se voleb do Sněmovny zúčastnila pouze polovina oprávněných voličů (51,0 %), což je z dlouhodobého hlediska mírně podprůměrná hodnota. Pokud by se tato předpověď vyplnila, potvrdila by se dlouhodobě klesající úroveň volební účasti," uvádí Factum Invenio.


Nbasket.cz - Bryce Dejean-Jones zemřel na následky střelného poranění (článek: 29. 05. 2016, 03:30)\nBryce Dejean-Jones zemřel na následky střelného poranění\n29. 05. 2016, 03:30 » Novinky - Autor: David Kolář\nV sobotu v noci přišla ze zámoří velmi smutná zpráva. Ve věku 23 let zemřel tragickou smrtí hráč New Orleans, Bryce Dejean-Jones. Mladý rozehrávač Pels byl v Dallasu postřelen do břicha poté, co se omylem dobýval do cizího bytu.\nZdroje blízké stanici ESPN prozradily, že byl Dejean-Jones v Texasu na oslavě narozenin své dcery, avšak před střelbou se dostal do sporu s matkou svého dítěte. S mužem, který na něj vystřelil, se podle všeho vůbec neznal.\n„S hlubokým smutkem oznamujeme, že zemřel člen naší organizace a nadějný hráč Bryce Dejean-Jones,“ vydalo ihned New Orleans Pelicans prohlášení. „Jsme hluboce zarmouceni při ztrátě života tohoto mladého muže, který měl před sebou slibnou budoucnost. Naše myšlenky a modlitby jsou momentálně v této těžké chvíli s Bryceovou rodinou!“\nRodák z Los Angeles odehrál v dresu Pels 14 utkání, ve kterých si připsal průměr 5.6 bodů a 3.4 doskoků na zápas. Vinou zraněného zápěstí neodehrál více zápasů, avšak smlouvu od Pelikánů dostal tento nadějný, i když nedraftovaný, guard na tři roky. Životním zápasem pro něho zůstane jeho 17 bodů proti Lakers.\nReports: Pelicans rookie Bryce Dejean-Jones dead at 23\nSTORY: https://t.co/QtBlaghYtA pic.twitter.com/ShLudqXa3u\n— NBA.com (@NBAcom) 28. května 2016


Domovská stránka › Blog › Jak vybrat ideální povlečení\nJak si kdo ustele, tak si i lehne. V posteli strávíme téměř polovinu života a prostředí, jaké si v ní vytvoříme, má významný vliv na kvalitu našeho spánku. Samozřejmostí je dobrá matrace a rošt. Neméně důležitou roli však hraje i povlečení. Obchody dnes hýří nepřebernou nabídkou nejrůznějších typů ložního prádla, ale řídit se při výběru pouze vzhledem, nestačí. Že nevíte, které je pro vás to pravé? Pojďte se nechat zasvětit do tajů používaných materiálů, rozmanitých dezénů a velikostí.\nMikroflanel pro věčné zimomřivce


Seřízení karburátoru řetězové pily Huter bs 52 • CHKLI.ORG\nHome » Seřízení karburátoru řetězové pily Huter bs 52\nSeřízení karburátoru čínské motorové pily Husqvarna\nŘetězová pila Huter BS-45. výhody nářadí\nVýhody a nevýhody karburátoru řetězové pily Huter\nKonstrukce a princip činnosti karburátoru\nJak nastavit karburátor řetězové pily Carver\nJaký je rozdíl mezi seřízením karburátoru a motorovou pilou Huter BS 52?\nUtahování a vyšroubování šroubů\nOprava karburátoru vlastníma rukama\nSeřízení karburátoru čínské motorové pily vlastníma rukama\nPostup seřízení karburátoru\nNastavení volnoběžných otáček\nNejasnosti, které se objevují v průběhu procesu\nVzduch proudí pod atmosférickým tlakem do užší části potrubí, kde je regulován posuvníkem. Také zde dochází k vypouštění vzduchu a vzniklý podtlak nasává z palivového potrubí olej. K nastavení průtoku paliva se používá speciální jehla připojená ke komoře trysky. Kvalita palivové směsi se reguluje sytičem. otevřením průtoku vzduchu do karburátoru se do něj dostane více paliva, čímž se zvýší výkon motoru.\nAby se předešlo jakýmkoli provozním problémům, je nutné stroj pravidelně seřizovat. Pokud se do směsi dostane příliš mnoho vzduchu, dojde k jejímu vyčerpání a výkon motoru se sníží. Omezený průtok vzduchu má také negativní vliv na provoz stroje, protože se zvyšuje spotřeba paliva. Nevyhoří úplně, a proto se na stěnách válců tvoří usazeniny. Je zcela zřejmé, že otázku, jak nastavit karburátor na řetězové pile, pokládá mnoho majitelů tohoto nástroje.\nNejprve je však třeba upozornit na znaky dobře fungující pohonné jednotky:\nRychle se zvyšují otáčky.\nZvuk běžícího motoru zní jako čtyřtaktní motor.\nŽádné třískání řetězu při volnoběhu.\nTento model je standardně vybaven dvoutaktním benzinovým motorem s výkonem 1800 W a objemem válce 45 cm3. Výdrž motoru umožňuje udržovat trvale vysoké provozní otáčky při mnoha domácích a stavebních pracích.\nŘetězová pila Huter BS-45 se používá k řezání velkého množství dřeva, odstraňování malých a středně velkých suchých větví, řezání stromů s kmeny o tloušťce až 45 cm. Pro příčné a podélné řezání ve stavebnictví.\nNástroj má vylepšený antivibrační systém. Skládá se ze 3 kovových tlumičů, které rovnoměrně pohlcují značné vibrace motoru. Díky tomu se pohodlně používá ve výškách a ve stísněných prostorech.\nTento model Huter je vybaven bezpečnostní řetězovou brzdou. Části mechanismu jsou vyrobeny z tvrzené oceli a nezničí je rez ani vysoké teploty. Tím je zajištěno, že brzdy fungují za všech podmínek.\nMezi vlastnosti této pily Huter patří:\nvýkon motoru 2,4 litru. с.;\nObjem standardní palivové nádrže je 550 ml;\nmožná délka značkové pneumatiky používané pro provoz je 40-45 cm;\npožadovaná rozteč řetězu pro řezání. 0,325″;\nHmotnost stroje včetně náhlavní soupravy. 7 kg.\nSolidní výkonová rezerva umožňuje použití této pily Huter pro kácení malých lesních stromů a čištění jejich kmenů od větví.\nPozitiva tohoto karburátoru jsou poměrně významná:\npoužívání pouze vysoce kvalitního paliva a oleje (benzin AI 92 nebo vyšší)\nje nutné seřízení možností průmyslového karburátoru.\nKarburátor je jednou z nejdůležitějších součástí řetězové pily a slouží k míchání paliva a vzduchu a čerpání této látky do spalovacího prostoru motoru.\nPro nezávislou volbu karburátoru Huter je zásadní vědět, jak je konstruován, a pochopit jeho princip činnosti.\nKarburátory Walbro mají velmi jednoduchou konstrukci. Typ s jedním blokem a průchozím otvorem. Uvnitř otvoru je difuzor. zúžení průchodu se vstřikovacím kanálem. Na 2 stranách jsou umístěny klapky: nejmenší. škrticí, reguluje množství paliva pro proudění do válce. Větší sytič. vzduchový sytič, který se používá k omezení proudění vzduchu při startu za studena.\nSchéma karburátorové řetězové pily Huter BS-45\nVe válci motoru se vytvoří podtlak a palivo se dávkuje do komory karburátoru přes kanál membránového čerpadla vychýlením membrány a posunutím jehly do dolní polohy. Ventily a klapky se otevírají diferenčním tlakem, čímž se tyto prvky vpouštějí a směřují kanály do difuzoru, kde se vzduch a palivo mísí, rozprašují a proudí do válce motoru.\nREAD Jaký benzín vyplnit STIHL 180\nNastavení volnoběžných otáček pomocí šroubu T je vždy samostatné. Pokud se motor řetězové pily Carver při volnoběžných otáčkách zastaví, může to být způsobeno následujícími příčinami\nšpatný výkon zapalovací svíčky;\nZtráta komprese v důsledku kritického opotřebení pístního systému;\nporucha karburátoru, která nesouvisí s regulací;\nfiltry v nádrži a karburátoru jsou zaneseny parafínem.\nZe stejných důvodů nemusí motor řetězové pily Carver běžet dobře na volnoběh nebo obecně. nemá žádný výkon, žádné otáčky, škrtí, když stisknete spoušť plynu atd.д. Nejprve se tedy snažte pochopit příčiny problému. A nakonec, pokud se problémy nevyřeší, můžete zkusit zvýšit volnoběžné otáčky otáčením šroubu T ve směru hodinových ručiček.\nPokud motor nenastartuje na volnoběh z důvodu špatného nastavení, je třeba otočit šroubem T o 1/2 nebo 3/4 otáčky a motor nastartovat.\nPoté proveďte kontrolu podle sluchu při běžícím motoru a dodržujte všechna bezpečnostní opatření. (Příliš vysoké otáčky mohou způsobit, že se řetěz začne otáčet, což může být nebezpečné.).\nPokud se řetěz při volnoběhu stále otáčí, otočte šroubem T zpět do polohy, kdy motor běží silně a nezadrhává se, ale řetěz se stále neotáčí.\nPak zkontrolujte, zda motor řetězové pily funguje za všech podmínek. Pokud běží na volnoběh solidně, ale při nárazu se zadrhává, je to jistá známka nedostatečného přívodu paliva do spalovacího prostoru. Pokud všechny systémy fungují správně a filtry a trysky jsou znečištěné, je příčinou pravděpodobně chybné nastavení šroubu L.\nNejlépe je také seřídit jej, když je motor řetězové pily Carver studený, a to tak, že jej zašroubujete o 1/4 otáčky a zkusíte zrychlit.\nPokud je zásoba paliva příliš velká, motor po úplném sešlápnutí plynového pedálu běží jako na volnoběh. Znamená to, že šroub L je příliš utažený, musíte ho otáčet po 1/4 otáčky zpět a zkusit přidat plyn.\nPokud motor Carver po seřízení pedálu L neposkytuje dostatečný výkon, můžete opatrně zkusit zvýšit maximální otáčky seřízením pedálu H. Znovu jej nastavte při běžícím motoru, ale v poloze plného plynu\nOtáčejte šroubem velmi opatrně, 1/5, 1/6 otáčky, a poslouchejte motor\nNastavuje se také při běžícím motoru, ale v poloze plného plynu\nOtáčejte šroubem velmi opatrně o 1/5, 1/6 otáčky a poslouchejte motor\nZvýšení omezení otáček může mírně prodloužit životnost starší řetězové pily s opotřebovaným pístem. Slabá komprese je kompenzována větším množstvím směsi při maximálních otáčkách.\nProfesionální nastavení utahovacího momentu se provádí pomocí tachometru pro odečet stropu otáček a osciloskopu pro kontrolu frekvence zapalovací svíčky. Předtím zkontrolujte kompresi.\nPo nastavení šroubu „H“ může dojít ke změně provozu v jiných režimech. Měli byste ji proto vyzkoušet za všech podmínek a v případě potřeby ji mírně seřídit pomocí šroubů L a T.\nNe vždy je to dobrý nápad, a to z následujících důvodů:\nPři přílišném pootočení může ostrý konec šroubu poškodit volnou bronzovou práškovou trysku levných řetězových pil a způsobit poškození.\n1,45-1,5 otáčky z polohy „až na doraz“ nemusí odpovídat staré poloze šroubu při posledním použití řetězové pily nebo skutečnému nastavení z výroby.\nProto byste jej měli seřídit „tak, jak byl“, maximálně o 1/4 otáčky\nJe důležité si uvědomit, jak daleko a jakým směrem se vrtule otáčí\nPokud je přesto nutné otáčet šroubem „až do konce“, spočítejte počet otáček od polohy „jak bylo“, což umožní vrátit nastavení do předchozí polohy. Utahování „až do konce“ bez námahy.\nObecné zásady samočinného seřízení karburátoru řetězové pily jsou následující\nTato řetězová pila má karburátor shodný s pilou Huter BS 42. Úprava tedy probíhá ve stejném pořadí.\nČTĚTE, jak nejlépe řezat laminát doma?\nPrakticky stejný, vizuálně i vnitřně. Alespoň nastavení uhlíku je stejné.\nPro úspěšné seřízení karburátoru řetězové pily Huter je důležité znát principy fungování a dodržovat pokyny pro seřízení ve správném pořadí. Nezapomeňte, že dlouhou životnost zajistí včasná a správná údržba.\nREAD Olej Pro Okruh Elektrické pily, Než Je Vymětiit\nStavební a renovační práce na venkově se neliší od práce s motorovou pilou na zahradě. Jakýkoli vadný nástroj může zastavit veškerou práci, proto je důležité, abyste byli schopni stroj sami rozebrat, najít a opravit případné závady. S trochou zkušeností a zručnosti můžete seřídit i karburátor řetězové pily. Postup je složitý, přesněji řečeno. Přesnost. Jak provést nápravná opatření, doporučujeme vám rozvést ještě dnes.\nTyto jednotky jsou vybaveny otáčkoměrem, který umožňuje nastavení otáčkoměru. Při nesprávném nastavení karburátoru u strojů bez tachometru může dojít k rychlému ukončení životnosti tachometru řetězové pily. Pilu je však možné nastavit i bez otáčkoměru. Zde je návod, jak krok za krokem seřídit řetězovou pilu.\nKarburátor řetězové pily obsahuje seřizovací prvky různých klasifikací. Lze je nastavit běžným šroubovákem. Tyto prvky jsou celkem tři:\nH šroub. Nutné pro nastavení maximálních otáček stroje;\nšroub T. Slouží k nastavení volnoběžných otáček;\nUtahováním jednotlivých šroubů se mění nastavení. Nejprve utáhněte šrouby H a L, dokud nejsou zcela usazeny, ale ne příliš pevně, a poté je opatrně vyšroubujte maximálně o dvě otáčky. Šroub T je dotažen až do konce, aniž by se uvolnil.\nPo úvodním nastavení stroj spusťte. Poté povolte šroub volnoběžných otáček spolu se škrticí klapkou, abyste dosáhli rovnoměrného rozběhu. V případě nízkých volnoběžných otáček nastavte šroub T.\nPři zvýšení rychlosti zařízení nesmí dojít k poklesu zdvihu. Pokud je s tímto nastavením problém, je třeba upravit nízké otáčky seřízením šroubu L.\nPosledním krokem je kontrola poklesu otáček. Toho lze dosáhnout nastavením šroubu H. Důležité je, abyste ho příliš neutáhli\nK tomu je třeba stisknout plynovou rukojeť na maximum a otočit prvkem. zachytit okamžik přečerpání paliva a poklesu otáček, aby se vrtule začala otáčet silněji. To umožňuje správné nastavení pily bez otáčkoměru z hlediska otáček za minutu. Po jejich seřízení lze řetězovou pilu provozovat.\nTo, že karburátor potřebuje opravu, lze zjistit podle následujících příznaků: nestabilní chod motoru, nadměrná spotřeba paliva, prudké zvýšení výkonu motoru, praskání.\nHuter řetězová pila není považována za složitý nástroj pro demontáž, proto, pokud máte počáteční dovednosti mechanik. mechanik, ruční nářadí a touha, aby se náhradní díl sám není obtížné.\nCo můžete vyměnit v karburátoru, aniž byste museli navštívit odborníka\npalivový filtr (propláchnutí nebo výměna). pokud motor škube a kýchá;\njehlový ventil. pokud je jehla zaseknutá ve ventilu nebo se zasekla;\nmembrána palivového čerpadla. opotřebení;\ntěsnění pod krytem hlavní komory. není vzduchotěsné.\npokud je vzduchový filtr ucpaný, demontujte a propláchněte karburátor;\nPokud se šrouby vlivem vibrací řetězové pily uvolní, znovu je utáhněte.\nSpolečnost Walbro vyrábí pokročilé opravné sady pro kutily, které obsahují téměř všechny díly karburátoru (jehlu přívodu paliva, vahadlo, osu vahadla, filtrační síta, membránu).\nDůležité doporučení, aby nedošlo k poruše karburátoru: nenechávejte palivovou směs, nepracuje pila více než 12 hodin, taková nedbalost může vést k ucpání kanálů.\nPila Huter BS-52 má 20palcovou vodicí lištu z odolné oceli odolné proti opotřebení a řetěz o 76 článcích poháněný hnacím řetězovým kolem. V přední části lišty je umístěno napínací kolo, které usnadňuje pohyb řetězu po drážce o průměru jeden a půl milimetru.\nŘetěz je automaticky mazán přívodem oleje z integrované olejové nádrže. Řezací nástavec je navržen tak, aby chránil obsluhu před zraněním v případě zaseknutí nebo přetržení řetězu nebo v jiné nouzové situaci. Brzda zajistí nouzové zastavení řetězu za méně než jednu sekundu.\nNe všechny čínské karburátory řetězových pil mají nastavení. Dnes existuje mnoho standardních domácích modelů řetězových pil, včetně evropských značek, jejichž karburátory jednoduše nemají seřizovací šrouby. Nebo je k dispozici pouze jeden šroub pro nastavení volnoběžných otáček.\nTakové karburátory je třeba seřídit pouze tehdy, pokud řetězová pila běží příliš pomalu na volnoběh a někdy se vypíná. Níže se budeme zabývat algoritmem pro nastavení volnoběžných otáček karburátoru čínské motorové pily.\nK seřízení je zapotřebí šroubovák vhodný do drážek seřizovacích šroubů. U různých karburátorů se dodávají ploché, křížové, šestihranné, s ozubeným kolečkem atd.п.\nPřed pokračováním v seřizování zkontrolujte, zda je seřízení nutné. Všechny čínské karburátory u každé motorové pily mají tovární nastavení, které lze jen zřídka změnit. Nový karburátor může vyžadovat seřízení, nebo ve výjimečných případech starý karburátor.\nPříčinou zhoršení stavu motoru s příznaky podobnými špatné palivové směsi je ve většině případů:\nPokud to není problém, zkuste seřídit karburátor.\nMotor musí mít provozní teplotu. Motor pracuje jinak za studena a jinak po zahřátí na provozní teplotu. Příčinou zhoršení motoru, pokud vypadá jako špatná směs, je nejčastěji.\nOtevřený přístup k seřizovacím šroubům. U některých řetězových pil stačí sejmout víčko a čistič vzduchu. U jiných je nutné odstranit část těla karburátoru. Otvory pro šroubováky jsou v krytu.\nNa karburátoru nebo v blízkosti otvorů je označení šroubů. T (nebo LA) L a H. Šroub T (nebo LA) slouží k nastavení volnoběžných otáček. Vždy umístěno mimo šrouby L a H, které jsou blízko sebe.\nPokud se řetězová pila při zapnutí plynu přeruší. motor nemá dostatek paliva k dosažení plného výkonu. Šroubem H (hlavní šroub) nastavte dávku paliva. Odšroubuje se o 1/4 otáčky a přidá se plyn. pokud motor začne běžet lépe, otočte jej o další 1/4 otáčky. (V horším případě otočte o 1/4 otáčky v opačném směru.).\nPokud motor začne běžet jako na volnoběh, znamená to, že je v něm příliš mnoho paliva, utáhněte šroub H zpět.\nŠpičkové otáčky zkontrolujte podle sluchu nebo otáčkoměru. Maximální otáčky pro každou řetězovou pilu naleznete v návodu k použití. (10 000. 12 500 ot./min.). V praxi se osvědčilo 10 000. 11 000 otáček za minutu v poloze plného plynu.\nŠroubem H zvyšte dávku paliva a šroubem L upravte kvalitu palivové směsi. zvětšuje a zmenšuje objem vzduchu ve směsi. Pokud není dostatek vzduchu, palivo se nespálí, což má za následek kouřící motor, který nevyvíjí výkon a zbytečně spotřebovává palivo. otočný ovladač L ovlivňuje také volnoběžné otáčky při nízkých a středních otáčkách motoru.\nPo seřízení šroubu H povolte šroub L o 1/4 otáčky. Pokud se ve výfuku objevuje kouř a otáčky motoru kolísají od nízkých po střední nebo vysoké s poklesy, otočte šroubem L více proti směru hodinových ručiček.\nŠroub L přestanete seřizovat, když motor běží plynule od nízkých otáček do vysokých a nekouří.\npoloha seřizovacích šroubů je označena červeným čtvercem. K přístupu k nim stačí šroubovák. Není třeba nic rozebírat.\nSekvence nastavení volnoběžných otáček:\nNastartujte a zahřívejte motor po dobu 5-7 minut.\nšroubovák se vyšroubuje a otáčky se zvyšují, dokud se řetěz nezačne točit.\nPak šroub otočte o 1/4 otáčky zpět.\nPokud je k dispozici elektronický otáčkoměr, musí se pro nastavení použít jeho údaje. Většina řetězových pil by měla dosáhnout volnoběžných otáček 2 500 ot/min.\nNeotáčejte hřídel L příliš mimo otáčky vzhledem k hřídeli H. To vede k chudší směsi paliva a vzduchu (méně benzinu. více vzduchu). Při použití takové směsi je píst během provozu suchý, velmi se zahřívá a může se rozbít.\nNové karburátory čínských řetězových pil, které se prodávají samostatně, jsou z výroby nastaveny na standardní počet otáček nebo libovolně. Po instalaci na řetězovou pilu proto může být nutné je seřídit.\nSeřízení karburátoru řetězové pily Oleo-Mac 937


Panorama – 3. stránka – Dialog\nPanorama, Z domova 8.5.2018\nPůvodně to měl být mimořádný sjezd svolaný po nejhorším výsledku v historii strany v podzimních parlamentních volbách. Po zkušenostech s přípravou sjezdu (viz příspěvek v rubrice „Někdo to rád horké“) již nevěřím, že může vést…\nPanorama, Ze zahraničí 8.5.2018\nPoužít termín z psychiatrie pro charakteristiku státu není možná z odborného hlediska nejpřesnější, nicméně podle mého názoru nejlépe vystihuje ruskou současnost. Vladimír Putin v březnu opět vyhrál prezidentské volby. V předvolební kampani se mj. chlubil,…\nPanorama, Z domova, Ze zahraničí 8.5.2018\nPřevrat na Slovensku\nPřekotný vývoj po zavraždění novináře Jána Kuciaka a jeho snoubenky Martiny Kušnírové vedoucí k pádu vlády Roberta Fica má charakter politického převratu. Redakce AE News ještě před Ficovou nátlakem vynucenou demisí napsala: „Kuciak byl obětován…\nAndrej Babiš a jeho vláda v demisi jsou sice bez důvěry sněmovny, nicméně za necelé čtyři měsíce stihli řadu rozhodnutí dokazujících, jak věrně a poslušně slouží USA, NATO i EU. Především o tom svědčí vydání…\nPanorama, Z domova 25.2.2018\nDruhá přímá volba prezidenta ČR opětovně ukázala, jak si samozvané elity představují „demokracii“. Pokud se jim to hodí do krámu, mají plné huby „obrany demokratických hodnot“. Jestliže však občané nevolí podle jejich not, výsledek zpochybňují…\nPanorama, Publicistika, Z domova 23.12.2017\nPři neexistenci revoluční, marxisticko-leninsky orientované organizace a bez účasti protikapitalistických hnutí je seznam kandidátů na prezidenta ukázkovým panoptikem morální bídy soudobého kapitalismu v ČR. Havlistická „pražská kafírna“ vehementně propaguje bývalého předsedu akademie věd Jiřího Drahoše….\nPopulistický oligarcha Andrej Babiš byl jmenován prezidentem Zemanem 6. prosince novým předsedou české vlády. V internetové encyklopedii Wikipedie jsem našel druhý den o českém politikovi a podnikateli slovenského původu následující informace: „V souvislosti s postavením…\nPanorama, Z domova 19.11.2017\nVe vystoupeních politiků i v povolebních komentářích buržoazních médií lze často slyšet, že hnutí ANO i SPD a Pirátská strana sbíraly „protestní hlasy“. Hovořil o tom 30. 10. také předseda KSČM. I on, natož ostatní…\nÚV KSČM také přijal 27. 10. usnesení nenominovat kandidáta KSČM do prezidentských voleb. Filipovo vedení tento krok zdůvodňuje potřebou „dát přednost podpoře takové hlavy státu, která bude důsledně hájit zájmy státu doma i v zahraničí“. Vystavilo…\nÚV KSČM na 9.zasedání 27.10. 2017 rozhodl svolat po zhodnocení nejhoršího volebního výsledku strany předčasný sjezd KSČM. Nekomunistickou „komunistickou stranu“ tak čeká další kolo zápasu buď o změnu stávajícího stavu, nebo naopak o prohloubení nekomunistického…\nNěmecké parlamentní volby skončily velkým propadem stran dosavadní vládní koalice. Angela Merkelová sice zvítězila a má šanci stát se počtvrté kancléřkou, což před ní dokázali jen Konrad Adenauer a Helmut Kohl, nicméně výsledky CDU/CSU i…\nNárodnostní program ruských bolševiků vycházel z práva sebeurčení národů až do odtržení. Například když koncem roku 1917 vyhlásilo Finsko nezávislost na Rusku, Leninova vláda ji uznala, přestože v čele Finska tehdy stála buržoazní vláda. Po…\nSoubor sankcí amerického Kongresu podepsaný v létě prezidentem Trumpem je nastaven tak, aby ovlivnil prezidentské volby v Rusku, které se mají konat 18. března 2018. Upozornil na to Ruslan Ljapin v Eurasia24 s využitím zdroje…


Chtěli byste nájem po vlastních dětech? - Šťastné ženy - zábava, soutěže, články, diskuse to jsou Šťastné ženy\nMožná jsem divná a vidím to špatně, ráda bych slyšela názory někoho jiného. Docela dost mě totiž zarazil požadavek rodičů mého manžela.\nBydlí v dvojdomku, který donedávna sdíleli s tchánovou babičkou. Ta před časem zemřela a její půlka domu připadla tchánovi. Je to docela příjemné bydlení, dole hala, velký pokoj, kuchyň, velká koupelna spíž a vchod do sklepa a nahoře tři ložnice a malá koupelna. Domek je tedy volný a rodiče nám ho nabídli k bydlení. Máme dvě děti, bydlíme v pronájmu, takže nám tato nabídka přišla docela vhod.\nMoje radost ale netrvala dlouho. Naivně jsem se domnívala, že otec ten domek nechá přepsat na svého syna, tedy mého manžela. Nic takového se ale nekonalo a podle všeho ani konat nebude. Tchánovci řekli, že dům zůstane i nadále v jejich majetku, ale užívat ho můžeme, jak chceme, včetně úprav, které bychom v něm chtěli udělat.\nNo, dejme tomu, i když se přiznám, že cpát peníze do domu, který není náš, se mi moc nechce. A nějaká rekonstrukce by zapotřebí byla, alespoň podlahy, koupelny a kuchyň, to vše je ještě původní z doby, kde se domek stavěl, tedy více než čtyřicet let.\nCo mne však zarazilo ještě víc by požadavek rodičů na placení nájemného. Tak úhradu energií samozřejmě chápu, o tom bych vůbec nepřemýšlela, to je jasné, ale oni po nás chtějí regulerní nájemné, které stanovili na částku pět tisíc měsíčně. Manžel to přijal celkem klidně, nic nevhodného mu na tom nepřijde, bere to tak, že rodiče mají pár let do důchodu a asi si chtějí vytvořit nějakou rezervu.\nMně se to ale nelíbí, připadá mi to od nich, jak bych to řekla, takové vydřidušské. Umožní nám bydlet v domě, který nebude náš, ale zrekonstruovat a zvelebit ho za své můžeme, to jim nevadí a ještě jim budeme platit každý měsíc pět tisíc. Přitom vědí, že jsem na mateřské a ještě dva roky budu, tak jim musí být jasné, že peněz nazbyt nemáme a vědí, že současné nájemní bydlení zvládáme doslova s odřenýma ušima.\nJsem z toho docela rozčarovaná a přemýšlím, jestli jsem „hamižná“ já, nebo oni. Myslíte, že je normální, aby děti platily svým rodičům nájem? Ne energie, ty samozřejmě ano, ale klasický nájem, jakoby člověk bydlel někde u cizích.\n29.11.2013 Rubrika: Problémy s rodiči | Komentářů 86 | Doporučit článek | Vytisknout\nDiskuse ke článku - Chtěli byste nájem po vlastních dětech?\nbarboraoul - 21.12.2013 16:59\nano rozhodne. at se nauci hospodarit.\nmáří magdalena - 10.12.2013 21:43\nChtít nájemné za pronájem bytu je regulérní. I když pro vás nemilé. Jedno je ovšem jisté, tuto nabídku pečlivě s manželem zvažte tak, jak byla učiněna, a pak ji přijměte nebo odmítněte. V článku je mnoho prostoru pro různé manipulace, jak by se ten či onen měl chovat, co by měl udělat...ale neudělal. Pro další jednánéí je třeba opustit citovou stránk věci a reálně uvažovat. Je to pro vás výhodné (se vším všudy) nebo to není výhodné? Shodnete se na tom s manželem? Umíte to slušně rodičům odmítnout? Je vůbec nějaká možnost volby nebo je samo sebou, že uděláte to, co si přeje manžel a ten si přeje vyhovět svým rodičům?\nUniverzální recept není. Co vede rodiče k takovému jednání je jejich věc. Pro vás je důležitá vaše budoucnost a budoucnost dětí. Mnoho věcí je v životě dočasných. Můžete tam bydlet rok, dva, pět, navždy... Nebo taky vůbec. Každopádně bych s většími investicemi počkala, až se vše ujasní, Jinak by se tyto investice na opravy, pokud dojde ke zkvalitnění bytu (nová kuchyň, vymalování, nová okna) měly od nájemného odečítat...\nNika1 - 3.12.2013 19:10\nTak jsme bydleli 8 let, po 5 letech jsem začala směřovat k vlastnímu bydlení. Tak jsem své peníze investovala do svého.\nJiřka a 4 zlatíčka - 1.12.2013 20:37\nA s tchýní a ni rodičema bych nemohla bydlet.Co nejdál od nich\nJiřka a 4 zlatíčka - 1.12.2013 20:36\nDům po prarodičích jsem měla dostatat já,jenže se nestihl přepis.Otec na domek jezdil dvakrát do roka a já neměla s dětma kde bydlet. V 1+1 to nešlo.\nOtec nabídnul abych si opravila dům a nastěhovala se.\nJá to udělala, vrazila do starého domečku dost peněz, prodala byt a zase investovala a půlku dala otci za barák . Nechtěla jsem nic zadarmo.\nA darovací smlouvu mám podepsanou, ověřenou,ale musela jsem počkat než zajdem na katastr. Mezi tím otec koupil byt a ručí barákem a po mě samoživitelce co mu i finančně kdys pomáhala nájem.\nTeď nájem už né, ale třebas na rozvody topení nedá nic.\nDům se opravoval za chodu a tím pádem nic moderního, jen k bydlení. Koupelna ani kuchyně a záchod tu nebyl.\nA te´d se modlím aby mě nevystěhoval. Co se zvěří atd. Do bytu sněma nemůžu.\nSnad jsou zákony i na mé straně.\nNájem bych platila, ale co opravovat to už né.\nrychlonožka - 1.12.2013 20:36\nNabídka rodičů stran bydlení v dvojdomku po babičce není nabídnutou pomocí mladé rodině. Je to taktický tah ve prospěch starých. Babiččina penze v rozpočtu patrně chybí. Půlka domu může být prázdná a nikdo nebude tratit. Nebude se tam spotřebovávat energie ani voda. Něco jiné by byl byt-tam se nájem platit musí. Páni rodiče budou argumentovat tím, že mladí stejně platí nájem v malém a u cizích. Jenomže všechno má svá pro a proti. Řekněme, že by ta suma vyšla nastejno. Za ten současný byt v nájmu a eventuální půlku domu. Co je ale navíc - nesvoboda, vynucená vděčnost a nekončící opravy. Místo procházky s dětmi budete Ireno lítat na zahradě s motykou a Váš muž třeba se zednickou lžící. Navíc pod dohledem rodičů, jimž za tuto nabídku patrně budete muset být vděční. Vděční by ale měli být oni vám! To jejich životní úroveň se zvedne. Na úkor Vašeho soukromí a volného času. Nešla bych do toho. To není pomoc. To je chytračení. Na rodině vlastního syna. Raději bych platila stejnou sumu cizím.\nruzenka - 1.12.2013 19:36\nVsetko je otazku vztahu rodicov a syna a o podmeinkach existencie oboch rodin. To, ze dom neprepisali na syna, mi pride normalne. Funguje tak dnes kopec ludi. I ked je otazne, ci ma surodencov ale starat sa o polovicu domu, zveladovat ju a este k tomu platit podnajom ako u cudzich? to mi pride zvlastne.\nKed som zacala pracovat, zarabala som celkom pekne peniaze, moji rodicia nechceli odo mna nejak zvlast velky prispevok na domacnost, dnes to skor povazujem za symbolicku sumu ked som si o par rokov kupila svoj byt, zrazu vytiahli obalku a dali mi vsetky penaize co som im mesiace davala a oni ich odkladali. vraj si mam kupit chaldnicku alebo pracku, co viac potrebujem\nsom im vdacna ze ma ucili urcitym povinnostiam od malicka a nikdy v tom nerpestali.....ale platit podnajom?! vlastnym rodicom! a mat zenu na materskej?! pardon, s tym by som nesuhlasila. trvala by som na tom, aby to manzel dohodol inak...lenze nikto to nevie posudit, v kazdej rodine funguju ine pravidla, zalozene na inych vztahoch\nja osobne by som s tym nesuhlasila ani ako rodic, ani ako dieta to radsej sa tlacit v prtavom bytiku v podnajme. ale to som ja\nmobinka - 1.12.2013 10:24\nnevidím nic nemorálního v tom, že by děti měly rodičům platit nájem. Musela by se ovšem nastavit pravidla. Nelezt do bytu druhých bez pozvání, a už vůbec by nepřipadalo v úvahu chodit do druhého bytu není-li nikdo z obyvatelů doma. Za nějaké předělávky v bytě /nemyslím běžnou údržbu/ si účty uschovat pro případně dědické řízení, nebo jiné eventuality, které může život přinést a které nelze předvídat /rozvod, rozchod, úmrtí partnera/. Také je nutno myslet na výhody takového soužití, jako na př. vzájemná pomoc při nemoci. To by v případě cizích nájemníků asi nebylo možné.\nsharon - 30.11.2013 10:41\nto jste mohli zůstat tam kde jste .....nájem jako takový bych určitě nechtěla ale energie by jste si platili sami to ano ....švagrová to má se synem také tak , mladej bydlí nahoře a energie si platí sám....\nbylo by ale rozumné si s rodiči manžela promluvit narovinu , co si o tom myslíš ty a co ti na to řeknou oni.....\nkubikm - 29.11.2013 21:14\njá bych do toho nešla...vyřídit to musí manžel...buď to na něj napíšou...a nebo bych zůstala tam, kde jste...\nKozoroh18 - 29.11.2013 20:19\nax - já to psala jako souhlas\nRenee - 29.11.2013 20:05\nax - 29.11.2013 19:24: No jo, ale to víš, že jako mladou holku mě to mrzelo, zvlášť když jsem věděla, že nikdo z mých vrstevníků doma platit nemusí (maximálně přispívali na jídlo, ale většina ani to ne). Ono když člověku ještě není ani dvacet a má první práci, ten plat je prachbídný. Rodiče měli oba práci slušně placenou (oba v řídících pozicích), takže nutnost to rozhodně nebyla Zatímco kamarádům rodiče řekli, ať si z výplaty šetří, aby se mohli co nejdřív postavit na vlastní nohy (případně je podporovali na studiích), já odevzdávala půlku platu a bylo mi řečeno, že nejlíp udělám, když si co nejdřív najdu bohatého manžela\nAle tak člověk se aspoň poučí. Měla jsem dost brzy jasno, jak já se ke své budoucí rodině chovat nebudu A to jsem dodržela.\nax - 29.11.2013 20:03\nKozoroh18: Vždyť já přece píšu, že bych do toho nešla\nKaliban - 29.11.2013 19:45\nNo, já nevím, těch pět tisíc, proč ne, to není taková suma, fakticky je to byt v paneláku, ale: očekává se od vás, že budete ten dům udržovat a spravovat? Proč, pokd není váš a nevíte, zda váš bude? A zcela jistě se od vás očekává, že se o tchány postaráte, až budou nemohoucí. Možná jsou to hodní lidé a kživdím jim, ale cítím v tom háček.\nKozoroh18 - 29.11.2013 19:45\nax - budou zhodnocovat majetek rodičů a když budou mít štěstí tak ho dostanou - podědí a poplatky co budou platit půjdou z hodnoty nemovitosti, kterou rekonstruovali.\nto vše budou platit oba dva, ale majitel bude jeden a když se rozejdou, tak Irena půjde s holou.


Manželské postele levně | obchod, eshop | msbox.cz\nHledat v kategorii manželské postele podle: PARAMETRŮ | VÝROBCE\nManželská postel KORA KLS2 180 x 200 cm\nManželská postel Kora je součástí nábytkové sestavy Kora , která je vyrobená v klasickém stylu s nádechem elegance. Nábytek Kora je vyroben z lamina a doplněn je kovovými ozdobnými úchyty. Pomocí kolekce Kora si vytvoříte útulný obývací pokoj, pracov\nManželská postel KORA KLS 160 x 200 cm\nManželská postel Kora je součástí nábytkové sestavy Kora , která je vyrobená v klasickém stylu s nádechem elegance. Nábytek Kora je vyroben z lamina a doplněn je kovovými ozdobnými úchyty. Pomocí kolekce Kora si vytvoříte útulný obývací pokoj, pracovnu ne\nManželská postel Provence je součástí modulové sestavy Provence inspirované stylem jiho-východní Francie. Kombinace dekoru běleného dřeva - borovice andersen s tmavým dubem lefkas dodává kolekci nábytku Provence pocit lehkosti a\nManželská postel Seul je elegantní postel originálního vzhledu. Bude se hodit do všech typů ložnic. Postel je vyrobená ze dřeva v přírodní barvě a čalouněná látkou šedé barvy. Je zdobená jednoduchým prošíváním. Součástí postele je rošt. Postel dod\nManželská postel Seul je elegantní postel originálního vzhledu. Bude se hodit do všech typů ložnic. Postel je vyrobená z přírodního dřeva a čalouněná látkou šedé barvy. Je zdobená jednoduchým prošíváním. Součástí postele je rošt. Postel dodáváme b\nManželská postel Parma\nManželská postel PARMA v krásném romantickém stylu Vám kromě dokonalého estetického zážitku nabízí vysokou kvalitu zpracování. Postel je vyrobená ze dřeva. Rám postele je z kovu. Rovněž originálně a zajímavě vypracovaná konstrukce je kovová. Postel si můž\nManželská postel Malta 160 je velmi elegantní postel v klasickém, vintage nebo i provence stylu. Bude se dobře vyjímat v domácnosti zařízené ve stejném stylu. Postel je vyrobená z přírodního dřeva v kombinaci s MDF deskou. Postel je bílé barvy a je z\nManželská postel Liden 160 je velmi elegantní postel originálního vzhledu. Hodí se do všech typů ložnic. Postel je vyrobená z přírodního dřeva a potažená látkou šedé barvy. Je zdobená jednoduchým prošíváním. Nožky jsou z kovu. Součástí postele je rošt\nManželská postel Aspen je originálního vzhledu. Bude se hodit především do moderně zařízené ložnice. Konstrukce postele je vyrobená ze dřeva a potažená tkaninou šedé barvy. Je zdobená jednoduchým prošíváním. Součástí postele je rošt. Matraci o rozměre\nManželská postel Pinko je originální a v luxusním stylu. Bude se dobře vyjímat především v moderně zařízené domácnosti. Konstrukce postele je z kvalitního přírodního dřeva, čalouněná látkou, kterou si můžete vybrat ve dvou barvách - granátové nebo šed\nManželská postel Melissa je velmi originální a elegantní. Konstrukce postele je vyrobená z kvalitního přírodního dřeva, potažená látkou tmavě šedé barvy. Je zdobena jednoduchým prošíváním. Součástí postele je rošt. Matraci je třeba dokoupit, vybrat\nManželská postel Malmo je elegantní a originálního vzhledu. Bude se hodit do všech typů ložnic. Konstrukce postele je vyrobená z kvalitního přírodního dřeva, potažená látkou a zrobená jednoduchým prošíváním. Součástí postele je rošt. Matraci nutno d\nManželská postel Gant je hezká a moderní. Bude se dobře vyjímat ve všech typech ložnic. Konstrukce postele je vyrobená z kvalitního přírodního dřeva a je potažená látkou. Postel je dostupná ve dvou barvách - šedé a tyrkysové. Součástí postel\nManželská postel Bella je elegantní a nadčasová. Tento design dodá Vaši ložnici moderní vzhled. Postel je čalouněná látkou šedé barvy, nožky jsou ze dřeva. Má vysoké čelo. Součástí postele je rošt, matraci je třeba dokoupit. Doporučené rozměry matra\nKovová postel OAZA 160 x 200 cm - patina zlatá je ručně kovaná. Velice zajímavý design působí již na první pohled romanticky. Postel je ve finální fázi natřená základní černou strukturální barvou a ručně přidávána zlatá patina. Montáž kovové postele je\nManželská postel TERASSO\nManželská postel TERASSO je tradiční postel s velmi atraktivním designem, je potažena kvalitní eko kůží nebo tkaninou. Barvu potahu si můžete vybrat z našeho vzorkovníku. Součástí postele je zvedací rošt, pod kterým je uložný prostor. Matrace není v ceně\nManželská postel ROMA je tradiční postel s velmi atraktivním designem, je potažena kvalitní eko kůží nebo tkaninou. Barvu potahu si můžete vybrat z našeho vzorkovníku. Součástí postele je rošt, pod kterým je uložný prostor v podobě vysouvacího šuplíku. Ma\nManželská postel PRESTO\nManželská postel PRESTO je tradiční postel s velmi atraktivním designem, je potažena kvalitní eko kůží nebo tkaninou. Barvu potahu si můžete vybrat z našeho vzorkovníku. Můžete kombinovat i více barev (další barvu prosím napište do poznámek). Součástí pos\nManželská postel PRATO\nManželská postel PRATO je tradiční postel s velmi atraktivním designem, je potažena kvalitní eko kůží nebo tkaninou. Barvu potahu si můžete vybrat z našeho vzorkovníku. Součástí postele je zvedací rošt, pod kterým je uložný prostor. Matrace a LED osvětlen\nManželská postel CORFU\nManželská postel CORFU je tradiční postel s velmi atraktivním designem, je potažena kvalitní eko kůží nebo tkaninou. Barvu potahu si můžete vybrat z našeho vzorkovníku. Můžete kombinovat i více barev (další barvu prosím napište do poznámek). Zajímavým prv\nManželská postel ASTI\nManželská postel ASTI je tradiční postel s velmi atraktivním designem, je potažena kvalitní eko kůží nebo tkaninou. Barvu potahu si můžete vybrat z našeho vzorkovníku. Součástí postele je zvedací rošt, pod kterým je uložný prostor. Matrace a LED osvětlení\nVysoká manželská postel z masivu MILLA\nVysoká manželská postel z masivu MILLA má velmi pěkný design, který zaujme především svou jednoduchostí a dlouhou životností. Postel MILLA je vysoká, a proto je vhodná pro seniory. Tato postel z masivu je vyrobená ve dvou rozměrech: 160x200 cm a 180x200 c\nVysoká manželská postel z masivu LETTYA\nVysoká manželská postel z masivu LETTYA má velmi pěkný design, který zaujme především svou jednoduchostí a dlouhou životností. Postel LETTYA je vysoká, a proto je vhodná pro seniory. Tato postel z masivu je vyrobená ve dvou rozměrech: 160x200 cm a 180x200\nDřevěnou postel BERGHEN s nízkým čelem si můžete vybrat ze čtyř různých šířek. Proto je vhodná jak do ložnice tak do dětského pokoje. Postel je vyrobená ze smrkového masivu v bílé barvě, povrchově upravena lakem. Čela postele mají oblý tvar. Jedno čelo té\nVysoká manželská postel z masivu SALGA I.\nVysoká manželská postel z masivu Salga I. má velmi pěkný design, který zaujme především svou jednoduchostí a dlouhou životností. Postel Salga I. je vysoká, a proto je vhodná pro seniory. Tato postel z masivu je vyrobená ve dvou rozměrech: 160x200 cm a 180\nProdej Manželské postele\nNyní prohlížíte obchod Nábytek a jeho kategorii Manželské postele, kde nabízíme levný nákup, pravidelné akce, slevy a ve vybraných obchodech prodej na splátky.