Miloslava (25): Průzkum okolí mě dovedl až na místo, které hlídají tajemní strážci. Ještě teď mi z toho běhá mráz po zádech - Lifee.cz\nMíla se jednoho dne rozhodla, že je na čase poznat okolí svého nového bydliště. Vyjela proto na kole do lesa, kde zažila něco, co si myslela, že uvidí jen ve filmech.\nŠárka Žižková 11. října 2021\nVždycky jsem stála nohama pevně na zemi. Věřila jsem jen v to, co se dalo racionálně vysvětlit. Z různých debat, například o posmrtném životě, jsem se vždy nějak vyvlékla. Nevěřila jsem tomu, tudíž pro mě bylo zbytečné se do diskusí na podobná témata zapojovat. Dnes už mám ale také na kontě zážitek, který se řadí do kategorie nadpřirozena.\nRadana (27): V lese mě pronásledoval neznámý tvor. Věřím, že kdybych neutekla, jsem dnes mrtvá\nNarazila jsem na křižovatku se smírčím křížem\nJsou to dva roky, co jsem se přestěhovala do Českých Budějovic. Našla jsem si zde práci, bydlení a v neposlední řadě přátele. Ještě bylo třeba pořádně prozkoumat okolí. Jako vášnivá cyklistka jsem proto jednoho letního dne sedla na kolo a vyrazila kousek za město po značené stezce. Nevybrala jsem si právě dobře, protože cesta prudce stoupala do kopce.\nPodle ukazatele měla být někde nahoře kaple. Tu jsem si dala za cíl. Šlapala jsem, co mi nohy stačily. Po pár kilometrech jsem se ocitla na lesní křižovatce. Uprostřed ní se nacházel starý kříž. To místo působilo tajemné. Kolem bylo až mrtvolné ticho. Nebyl slyšet ani šum stromů či zpěv ptáků. Jen ticho.\nVzduch kolem mě měl lehce nažloutlý nádech. Váhala jsem, zda v cestě pokračovat. Přeci jen jsem byla sama v neznámém lese. Nakonec jsem si dodala odvahy a řekla si, že to zvládnu. Terén už byl každopádně moc těžký, takže jsem z kola sesedla a šla vedle něj pěšky.\nAnežka (24): Už věřím na duchy. Může za to zkrvavená postava, kterou jsem zahlédla v lese u Mukařova\nZastavil mě podivný černý pes\nPo několika metrech jsem zahlédla rozpadlé stavení. Pak se přede mnou zčistajasna objevil velký černý pes. Chvíli jsme si tiše hleděli do tváře. Prohlížela jsem si ho a něco s ním nebylo v pořádku. Neměl pořádně vidět oči, čumák ani uši. Jasná byla jen jeho mohutná postava.\nUdělala jsem krok vpřed, ale statný pes zle zavrčel. Raději jsem tedy ustoupila a on mě dál upřeně pozoroval. Vypadal, jako by něco hlídal. Ještě několikrát jsem se kolem něj snažila projít, ale nenechal mě. Pak jsem na okamžik zahlédla jeho rudě svítící oči. Pochopila jsem, že zde nejsem vítaná, a raději jsem nasedla na kolo a vydala se zpět.\nJeště jsem se otočila, ale zahlédla jen psí stín. ,,Panebože, to je divné,“ říkala jsem si a šlapala dál. Zmocnil se mě strach a pochybnosti o tom, co jsem vlastně viděla. Když jsem přijela domů, zamkla jsem se na dva západy a až do večera nevylezla. Zážitek mi nedal spát.\nLea (42): V lese nás s kamarádkou pronásledovalo neznámé stvoření. Málem jsme přišly o život\nKnížka mi odhalila pravdu\nZa pár týdnů jsem se sešla se svojí kamarádkou Hankou a tu příhodu z lesa jí převyprávěla. Ona na rozdíl ode mě těmto věcem věří. Zatáhla mě do antikvariátu, kde rozrušeně hledala nějakou knihu. ,,Na, tu si kup a najdeš odpověď,“ pobídla mě. Večer jsme knihu společně otevřely. Zvládly jsme ji celou přečíst. Šlo o tajemství té lesní křižovatky. Smírčí kříž stojí na místě, kde tragicky vyhaslo několik životů.\nPodle pověstí se tam těch černých psů pohybuje více. Střeží místo zbloudilých duší a nikoho tam nepustí. Určitá část lesa si tu žije svým vlastním životem. Pes byl v knize i vyobrazen. Zalapala jsem po dechu, když jsem poznala svého starého známého. Ještě teď mi při psaní těchto řádků běhá mráz po zádech.\nlesní křižovatka nadpřirozeno Příběhy čtenářek Příběhy ze života strážce mrtvých


4 způsoby, jak vylepšit nebo nadobro změnit design auta - ActiveJoy\nDomů » 4 způsoby, jak vylepšit nebo nadobro změnit design auta\n4 způsoby, jak vylepšit nebo nadobro změnit design auta\nAutomobil je důležitou součástí domácnosti a mnohý z nás si fungování bez něj neumíme představit. Auto je však spotřební zboží a jakmile se znehodnotí, měníme ho za nové.\nV současnosti je však velkým trendem kupovat si ojeté vozy ze zahraničí. Tyto vozy však mají už co-to odžité a proto nemůžeme očekávat dlouhou životnost tohoto auta.\nPokud byste si chtěli vylepšit design vašeho auta, což by vám mohlo pomoci?\nToužíte po brusu novém vzhledu, ale nechce se vám do přelakování? Vyzkoušejte stylové wrap folie, které vašeho mazlíka na čtyřech kolech změní k nepoznání a současně ochrání i lak. Věřte, že automobil bude vypadat jako nový a každý se za ním otočí!\nV případě starších automobilů je nutné uvažovat i na zkrášlení interiéru. Pomoci může výměna rádia, výměna volantu, avšak pomoci vám nejvíce mohou nové potahy do auta. Starší vozy mají potah sedaček výrazně opotřebovaný. Sem tam se vyskytnou nějaké trhliny, které je nutné zamaskovat.\nNové autopotahy však všechno vyřeší.\nPokud byste chtěli zatraktivnit váš volant, doporučujeme koupit kvalitní kožený potah na volant.\nAutopotahy oceníte, pokud v autě vozil domácí mazlíčky, popřípadě máte malé děti.\nKaždý, kdo si bude ohlížet vaše auto, si podívá jakou značku pneumatik používáte a to jaké puklice, či disky používáte. V případě novějších aut se častěji využívají elektrony (hliníkové disky). V případě starších aut se spíše využívají moderní puklice.\nPokud chcete zatraktivnit vaše auto, zlepšete design vašeho auta právě moderními poklic. Vybírejte si značkové, přesně na váš typ auta a kol.\nProtiprůvanové lišty, které zlepší design vašeho auta, sluší každému auto, zejména však těm starším, které potřebují modernizovat. V čem je jejich výhoda?\nJejich výhoda je především v tom, že poskytují přirozené proudění vzduchu a brání tak zamlžování oken během deště a mlhy. Využijí je i kuřáci, kteří mohou mít během jízdy pootevřené okno.\nDopřejte vašemu mazlíčkovi tu nejlepší veterinární péči\nVíte, jak správně nabíjet váš smartphone, aby baterie vydržela co nejdéle?


Bernhard Kellermann - Tanec mrtvých | Pro Muže CZ\nBernhard Kellermann - Tanec mrtvých\nBernhard Kellermann je jeden z významnějších německých spisovatelů první poloviny dvacátého století. Kellermanna to vždy táhlo k umění. Nejprve studoval na univerzitě v Mnichově techniku a obecná umění a potom se dal na dráhu německé literatury a malby. Již od roku 1904 si začal přivydělávat jako spisovatel. Ihned se mu začalo dařit a díky velkým ohlasům mohl Kellermann rozjet svou spisovatelskou dráhu. Do jeho nejproslulejší románové tvorby by se dalo zařadit dílo s názvem Tunel, Tanec mrtvých nebo Devátý listopad. Jeho díla byla téměř ihned přeložena do češtiny. Stala se inspirací nejen pro německé filmy, ale i pro ty české.\nAsi jeho úplně nejvýznamnějším románem je publikace s názvem Tanec mrtvých, která je zároveň jeho posledním větším dílem. To odsuzuje tehdejší měšťáckou společnost kvůli velmi snadnému podléhání totalitním režimům. Do měšťáků autor zpodobnil některé z jeho známých, kteří prožívali tradiční lidské trápení. Největší podíl zde má nálada strachu a nejistoty, co se bude dít dál.\nPlusem této knihy pro českého čtenáře je to, že autor je Němec, takže popisuje příchod nacismu ze svého pohledu. Dozvíte se, jak tuto situaci vnímali obyčejní Němci. Občas vám možná přijde zvláštní smýšlení autora a některých hrdinů o počátcích zlé doby, avšak je třeba si uvědomit, že v době, kdy autor knihu psal, všechno teprve začínalo. I po více než šedesáti letech je nejen hlavní téma románu stále aktuální a dovede vás k zamyšlení. Jeho jazyk je velmi barvitý a plný kudrlinek.\nSeznamte se s dějem knihy Tanec mrtvých. Knihu najdete zde.\nNázev: Tanec mrtvých


Asphalt Moto je technicky slušná, ale brzy nudná závodní hra zdarma - iDNES.cz\nNasednout na motorku a jet neustále kupředu po jednotvárně působící silnici, to není něco, co by oslnilo na dlouho. Ale na chvilkové zabavení to ujde.\nPodobných titulů najdete hromady. Je jedno, jestli hlavní hrdina běží po svých, jede na skateboardu, v autě či na motorce, princip zůstává stejný: zdolat, co nejdelší úsek, aniž byste do něčeho narazili.\nV případě Asphalt Moto usednete na nablýskanou mašinu a vyrazíte na silnici plnou aut. Nejdříve je to snadné, protože vozidla zůstávají ve svém pruhu, ale čím dále se dostanete, tím budou nevyzpytatelnější. Například nečekaně přejíždějí ze strany na stranu, aby vám zkomplikovaly situaci.\nTu ztíží i fakt, že po určité chvíli se vám automaticky začne zvyšovat rychlost. Na plyn ovšem můžete šlápnout i sami.\nOvládání je realizováno nakláněním přístroje a musíme pochválit jeho preciznost. Motorka reaguje dobře, ani moc zběsile, ani moc ztuhle, dělá jednoduše to, co má. A to je velmi důležité, protože po pár minutách bude silnice přeplněná a budete muset hodně zběsile kličkovat mezi desítkami automobilů.\nKromě běžných řidičů narazíte i na policisty, ale zřejmě jsou přítomni jen pro efekt, protože i když jsme kolem nich prosvištěli rychlostí, která by jim zasekla radar, nevydali se nás stíhat.\nNebezpečí neznamenají jen automobily, ale také se nesmíte dostat příliš blízko k okraji silnice, jinak se rozmáznete na asfaltu a je vystaráno. I když není to vždy pravda, k dispozici máte až tři životy v podobě srdíček rozházených na silnici.\nDále sbíráte mince, za které pořídíte nové motorky a další předměty jako magnety, které přitahují zlaťáky.\nSlušně je zvládnuto technické zpracování. Asphalt Moto vypadá dobře a taktéž dobře zní. Ale je škoda, že prostředí není příliš variabilní.\nAsphalt Moto je standardním produktem, který ničím nevyniká, ale také ničím vysloveně nezklame. Za vyzkoušení stojí, ale zázraky nečekejte.


Máma v běhu: dubna 2013\nVystavil Jitka v 22:16 2 komentáře:\nVolno / volno... co se stalo pohádko? Ztratilo se kuřátko. Pípá pípá mezi poli, pípá pípá nožky bolí...\n6 km klus + rovinky / 6 km klus (6:24 min/km, avgTF 142), 10x100m (maxTF 182) se 100m mk a poklusem domů, úhrnem 10 km (1:02:09, 6:05 min/km). Venku je teplo, venku je velký teplo. Proč furt potkávám běžce v teplákovkách? Lidi, není vám vedro? A nezdravíte náhodou proto, že je vám takový vedro, že mě ani nevidíte, jak na vás mávám? Všechno začíná kvíst a pučet, hurá, čůrací roští se bude hledat zase o něco snáz. (omlouvám se za naturalistickou vložku, Zola by měl radost)\n4km klus + 10x200m s mk 100m, frekvenčně, ostřeji, výklus / úhrnem 10 km, o moc k tomu není co dodat, snad jen, že ty dvoustovky už docela (dost) bolí a že ta poslední byla výrazně pomalejší, než ty předchozí.\n16-18km dch / chuť zavelela 18, garmin naměřil dokonce lehce přes, 5:44 min/km, ale vysoký tepy - avgTF 158; na patnáctým kilometru bylo jasný, že to (opět) odnese levý prsteníček. Nechápu to - dobře, tak tam mám rozervanou botu, cpe se mi tam malíček, ale tak krvavý puchejř jsme si už třikrát odbyli, zahojilo se to, přestala jsem lepit, furt dobrý, furt dobrý a bum, jsme tam, kde jsme byli?! Každopádně jsem vff zula a poslední tři doběhla naboso. Lidi civěli, jako by sami nohy neměli, či co... Teď (jedenáct v noci) mě teda dost bolí levá klenba. A záda. Ale to může být (a asi i bude) od tahání Madly. Zítra se uvidí.\n8 km klus + rovinky / 12 km, vedro vedro, podej mi to vědro. Příště to chce nechat petku na kraji hráze. Poprvé v životě na Krupickovou! Překročila jsem vlastní stín a usoudila, že já na sebe nevidím, komu se nelíbím, ten na mě taky koukat nemusí a kdo by se pak s tím trikem tahal? Bylo to super, vážně, zkuste to!\n4x4 km, i7min, TF 162-175 / 16 km, avgTF164, 5:04min/km; au. Kde jsou ty doby, kdy jsem měla problém udržet se s tepem na nejvyšší hranici, dneska jsem to zaboha nemohla od první čtyřky vyhnat ani k těm 170; po dlouhý době se mi doma po návratu udělalo zle nedobře a s hlavou mezi balkonovýma dveřma jsem to musela rozdejchat. Svádím to na dusno před a po dešti. Jinak teda žádná hitparáda a poslední čtyři už vyloženě bolely.\n1 5:31.2 1.00 5:31\n2 4:47.0 1.00 4:47\n3 4:46.3 1.00 4:46\n4 4:50.8 1.00 4:51\n5 4:48.8 1.00 4:49\n6 4:59.0 1.00 4:59\n7 5:00.6 1.00 5:01\n8 4:56.0 1.00 4:56\n9 4:58.5 1.00 4:59\n10 5:06.2 1.00 5:06\n11 5:01.5 1.00 5:01\n12 4:59.0 1.00 4:59\n13 5:01.2 1.00 5:01\n14 5:13.6 1.00 5:14\n15 5:42.5 1.00 5:42\n16 5:25.8 1.00 5:26\n17 :03.8 0.01 6:05\n18-22km dch / 21 km, 6:05 min/km, avgTF 143 (max160), dneska mě teda bolí celej člověk, po zutí jsem zjitila, že mi teče krev levý nohy u palce a z pravýho prsteníčku... no jo, tak si holt ty nový boty koupím, no ;-)\nVystavil Jitka v 11:56 16 komentářů:\n...aneb jak jsme s tatínkem běželi Pardubický vinařský půlmaraton.\nAbych začala od Adama (a jako vždy zeširoka): před třemi lety jsem v dubnu zoufale plácala diplomku. Nešlo to a nešlo a já si vzpomněla, že jsem o svaťáku každý ráno v šest vyběhla, aby se mi pak líp učilo. Maturovala jsem jako vrchní šprt a neviděla jsem důvod, proč by něco, co zafungovalo jednou, nemohlo zabrat i podruhý. Diplomku jsem dopsala. Obhájila. A během následujících let vycucala v dalších článcích do mrtě. O necelý rok později jsem v návalu štědrovečerního furiantství přihlásila sebe i tátu na Hervis. Taťka je celoživotní rekreační sportovec, v tu dobu už zase docela dost běhal, tak mi to přišlo jako dostatečně vtipný dárek pod stromeček. Úspěch měl veliký. Oba jsme se pustili do tréninku podle plánu z Runner's World a šlo to hezky, než u mě přišlo ITBS a Madla a já doběhala. Kdybych věděla na jak dlouho, plakala bych vzteky ještě usilovněji. Tatínek nicméně Hervis dal za 2:15 (možná si ten rok pamatujete, ze dne na den se strašně oteplilo, snad o dvacet stupňů, a lidi tam padali jako mouchy). Vloni běžel Hervis znovu, připravoval se poctivě, já mu poctivě s Madlou v nosítku fandila, protože jsem neměla odvahu se po pár stech kilometrech se stále bídnou výkonností postavit na start s ním. Tentokrát byl trénink intenzívnější, usilovnější a cílenější. Jenže foukalo a na patnáctým kilometru ho chytla křeč do stehna a nepustila. Dopajdal to za 2:14. V létě jsme usoudili, že Hervis je už tak trapně drahej, že ho z trucu nepoběžíme a našli jsme si Pardubice. Že si teda konečně něco zaběhneme spolu. Jenže přes zimu táta laboroval s kotníkem, pak měsíc chrchlal, takže příprava v kostce skoro žádná. Jestli naběhal letos lehce přes tři sta, je to hodně.\nTotiž - nutno ještě podotknouti: my spolu nikdy běhat nebyli. Nejdřív byl moc rychlej táta a utíkal mi. Pak mi tvrdil, že jsem na něj moc rychlá já. Těšila jsem se. Moc. Pak mi PN napsal, že by byl radši, kdybych běžela jenom nymburskou desítku a půlku vynechala. Je to moc blízko u maratonu, já blbě spím a navíc jsme měli poměrně dlouhý výpadek kvůli tý masivní alergii. Dobře. To už se mi schroupávalo hůř. Ale co. Tak jsem zkusila navrhnout, že bych teda šla s tátou jako jeho osobní bodyguard, s tím, že čas bude mezi 2:20-2:30.\nA bylo po problému.\nHoufování před startem\nDva z tanku mínus pes\nDneska ráno ukazoval teploměr deset stupňů, radar sliboval přeháňky a organizačně se nám vys*alo všechno, co mohlo. Nakonec jsme zvládli v plánované sestavě (já, taťka, T., sestra a neteř) vyrazit (byť s dvacetiminutovým zpožděním). Jen tak tak jsme si stihli vyzvednout startovní čísla. V tu dobu už jsem byla modrá jak moje elasťáky, drkotaly mi zuby a musela jsem se sama sobě smát, když jsem si vzpomněla, že jsem si ráno při pohledu na teploměr říkala, že to poběžím v tričku. Přesunuli jsme se ke startu a já si říkala, že přeci nenastydnu takhle trapně chvíli před PIMem. Vzorně se ke mně hlásila Anička s Honzou - díky! Moc ráda jsem vás viděla (přiznávám, že bych vás jinak nepoznala) - a za chvíli jsme se už houfovali před startem.\nPo výstřelu všichni vyrazili. Vzhledem k tomu, co měl táta naběháno, bylo tempo\nPo prvním kole...\nprvního okruhu vražedný. Ale já ho nehnala, jak mi na jeho konci ufuněně vyčítal. Držela jsem se vedle něj nebo půl kroku za ním. Každopádně první okruh byl celý tempem pod šest, což je jeho nejlepší letošní čas na takový vzdálenosti. V prvním kole jsme na sebe taky nabalili týpka, kterého jsme předběhli, já mu řekla, ať maká a drží se nás. On že teda jo a skoro až do cíle to tak taky bylo (doběhl nakonec dvě, tři minuty po nás, potřásli jsme si rukama, pogratulovali si, poděkovali za hezký zážitek... tahle setkání mě fakt baví čím dál víc).\n...a po druhým\nVe druhým kolem už začal taťka čím dál častějc zastavovat. Přiznám se, že tenhle styl běhu mi je strašně cizí a dost by mě vyčerpával. To se radši budu ploužit, než abych zastavila nebo přešla do chůze (Deni potvrdí, jak umím být s tím svým "tak aspoň lehoučce klusej!" otravná ;-). Jenže táta zastavil, předklonil se, deset, patnáct vteřin se vydejchával a znovu vyrazil. Nejdřív to bylo děsivý. Na kurzu první pomoci jsem sice na podzim byla, ale obávám se, že bych v tu chvíli zapomněla absolutně všechno. Pak jsem si zvykla a ke konci se na něj už i trochu zlobila. Od nějakýho čtrnáctýho kilometru jsem totiž dostala párkrát vynadáno, že na něj nemám mluvit a mám ho nechat být :-). (a to jsem mu ani neřekla, aby se kousnul!) Trápilo mě, jak se trápil. Snažila jsem se ho donutit, abychom teda zpomalili, doklusali to, hezky v klidu. Kdepak. Co chvíli jsme stáli, vždycky nás pár lidí předběhlo, vzápětí jsme vyrazili a vzali je zase my.\nLehce schvácen, silně šťast\nCílem jsme proběhli v čase 2:20:17 (RT 2:19:11), teda výrazně dřív, než jsem odhadovala. Nebyli jsme poslední :-). Vyfasovali jsme vodu, tyčinku a překrásnou medaili. Moc mě potěšilo, že se v cíli stavila Pája s rodinou. Příjemný setkání po víc jak půl roce.\nSečteno podtrženo: Pardubice mě nadchly. Euforicky jsem si užívala trať, to, že běžím konečně s tátou a že nám to krásně jde. Teď už chápu, proč si tam lidi jezdí pro osobáky a proč se tam rádi vrací. Pevně věřím, že i mně se tam poštěstí vrátit a tentokrát ze sebe dostanu všechno já.\nPS: Ani, Honzo, Tome, úžasný časy!!!\nVystavil Jitka v 18:26 4 komentáře:\nPřeveliká radost z Ultimate Direction Ultra Vest Scotta Jureka byla krátká. Marně jsem se přemlouvala, že mi není velká. Je. A tak ji nabízím vám, přátelé a kamarádi moji, za 3.700,-.\nJeště jednou sem dávám promo video:\nVestička je opravdu lehoučká, vychytaná do posledního detailu, nepotíte se pod ní, vejde se toho do ní velká spousta - tohle jsem do ní bez potíží nacpala (víc už mě nic ani nenapadlo) a celá jedna kapsa zůstala úplně prázdná:\nTakhle vypadá nacpaná obsahem nahoře na zádech:\nA patří k ní i dvě flašky, které drží jako židovská víra. Ty jediný jsem ozkoušela, takže samozřejmě vyvařím. Zároveň můžu říct, že je to první flaška, se kterou jsem běžela přes tři hodiny v ruce a vůbec mi nevadila. Má příjemný povrch a je ergonomicky tvarovaná - parádně sedí do ruky. Navíc má na hrdle dvě membrány, takže z nich nevyšplouchne ani kapka.\nKdybyste měl kdokoliv zájem, pište. Ozkoušet si ji samozřejmě můžete v Praze, případně v Nymburce.\nVystavil Jitka v 13:38 7 komentářů:\n...jak ta lahvová z pivovaru přes řeku, taky ta skoro za bukem.\nMůj muž se mi celý ty roky směje, že jsem lokální patriot jen proto, že se ze mě stala nefalšovaná pražská naplavenina. Buď jak buď, Nymburk je rodiště a místní desítku jsem vloni prošvihla a letos ji považovala za skoro-povinnost. Pak jsem zjistila, že je šest dní před pardubickým 1/2M, na který jsme s tátou přihlášený od srpna. Nadhodila jsem svou účast před mudarribem. Dostalo se mi poměrně jasné odpovědi: desítku ano, půlku už raději ne. Protože jsem poslušný svěřenec, slíbila jsem (si), že Pardubice budou kolegiálně kolektivní záležitost a půjdeme to s tatínkem spolu, nohou společnou a nerozdílnou (a tím pádem volně, žádná tlaky do hlavy).\nPo minulým víkendu, kdy mě sobotní tempo navnadilo na vidinu prolomení čtyřiceti devíti minut, jsem se začala těšit. Totiž: na rozdíl od loňských Poděbrad tu nemáme žádný kopec, běží se tři kola po tartanu na Tyršáku, tři okruhy kolem Rémy, k Ostrovu, pidi kopečkem přes lávku k bytovkám a zpátky k tartanu a dál znovu kolem minigolfu, furt pryč. Znám to tu. Každý metr týhle cesty znám. Běžela / jela / šla jsem ho stokrát. Možná i tisickrát. To by v tom byl čert, aby ten osobák nepadl.\nJestli mě mateřství mělo něčemu naučit, pak je to fakt, že si nic nesmím naplánovat. Nesmím s ničím počítat. Jakmile to udělám, zákonitě to nevyjde. A já jsem pak akorát naštvaná. Už víte, co přijde? Ano. Zuby. Zase. Další. Samozřejmě se to dalo čekat, Bublině je pozítří 18 měsíců a z dvaceti jich má furt jen deset, ale proč teď?! V pátek začala být nešťastná. Z pátka na sobotu jsme si střihli zatím nejpříšernější noc a to už máme ten hororový arzenál skutečně solidní. Horečka, brek, křik. Chovám, snažíme se ji uspat v naší posteli. Nic nefunguje. Jakmile zabere, škubne sebou a začínáme nanovo. Za noc naspím s bídou hodinu. Dopoledne doženu další dvě půl. Jdu běhat. Proč si nejdu radši ještě lehnout? Protože jsem magor.\nPřesouváme se k rodičům. Oba jsme jak po flámu a já doufám, že už to bude lepší. O něco málo je. Horečku má pořád, chovám celý odpoledne, kus večera, v noci spím aspoň tři a dvě hodiny. Ráno si ji bere babička a já dávám další dvě. Je mi dobře. Ale víme, jak to funguje - únava přeskakuje obvykle obden a já si říkám, že když už nic, budu mít aspoň neprůstřelnou výmluvu, proč to nevyšlo.\nVyrazili jsme dřív, protože jsem doufala, že konečně osobně poznám Radku a budu se jí moc decentně poklonit (abych nepobuřovala). Neteř už ráno zvládla ve své kategorii dívek do pěti let vyhrát stříbro. Jsem na ni pyšná. Je to naše malá Paula Bikilová :-). Radku jsem nakonec poznala, ale protože jsem hlava dubová a nedomluvily jsme se na místě a/nebo čase, přišlo mi hloupý jít otravovat eventuálně úplně cizí holku, jestli náááhou není R. z DM. Že nedorazí Zdeněk jsem nezaznamenala, všimla jsem si Vandy a pozdravila Advida s jeho bizarním gelem ;-).\nBylo krásně. Ani zima ani vedro, hezky na triko, nefoukalo, prostě paráda. Navíc jsem vyfasovala číslo 183. To by bylo, aby nebylo. Jako ve správný noční můře jsem málem prošvihla start, neb moderátor nebyl skoro slyšet a já si vůbec nevšimla, že se všichni houfují na opačný straně oválu.\nPromotala jsem se doprostřed barevnýho davu a po odstartování se snažila myslet na to, co mi PN vštěpoval: hlavně se nenech po startu strhnout, až všichni vystřelí! Snažila jsem se, vážně jsem se snažila. Všichni svištěli kolem mě, ale hodinky ukazovaly průměrný tempo 4:10min/km. To je vážně nějaký sakra rychlý! Po prvním kolečku mi padá hrudní pás, při druhým hledám zoufale mezi diváky taťku se sestrou a neteří, abych jim ho hodila. Pár vteřin mě jímá hrůza, že už odešli ke trati a co já s tím pásem budu jako dělat? Ale jsou tam. Rychle jim ho dávám a pokračuju. Tři kolečka na tartanu, zůstávám tam skoro sama, i když garmin stále hlásí 4:38 min/km. Jenže to už míjím moderátora, který tvrdí, že teď se běží tempem tak 5:00 min/km. To znamená desítka kolem padesáti minut a prý každý, kdo běhal, ví, že na to už je potřeba jít se aspoň dvakrát týdně proběhnout. Nesnažit se dohnat těch deset vteřin na km ztrátu, zaskočila bych mu jasně vysvětlit, že to asi spadl z višně! Dvakrát týdně se proběhnout? Tak to je tak na uběhnutí desítky... Pokud tedy to proběhnutí nebude čítat kilometráž Radka B. :-)\nDušu první okruh. Předbíhám lidi, kteří mě vzali na tartanu. Míjím staršího hubeného chlápka s vysokou, podobně hubenou holkou. Ona mě chválí, on jí při tempu 4:50 min/km něco vykládá. Nechápu. Já se zvládám tak maximálně soustředit na to, jak dýchám. Konverzace by byla moje smrt. Pomalu dotahuju na vyhlídnutého pána v červeném tričku. Pak na pána v modrém (s tím se budeme ještě párkrát předbíhat). Míjíme Tyršák. koukám, že u tratě stojí bratranec a hulákám na něj, ať kouká fandit :-). Pak už "moje" fandící skupinka a druhý kolo. U Rémy mě dobíhá starší hubeňour (později z výsledkový listiny zjišťuju, že je ročník 46!). Prý za kolik byla pětka. Vyrážím ze sebe, že netuším, neb garmin přeměřuje vzdálenost a tím pádem jsou hodnoty na displeji fakt jen orientační (nakonec naměřil o dobrých 350 metrů víc). Přidává se ke mně a že se teda podíváme na čas na šestým kilometru. Snažím se ho držet. Je rychlý. Jde jako stroj. Povídá si se mnou. Nechápu. Nebo jo, chápu a obdivuju ho. Na šestým jsme na 29:38. Vytkne mi, že běžci si nevykaj, že jsme všichni odboráři!! Mezitím nás míjí Vít Pavlišta. Myslím, že už podruhý. Když takhle prosvištěl kolem tartanu, diváků a dalších běžců, jeden z nich prý prohlásil "že to snad ani nemůžu být možný, ten musí podvádět!". Kdybyste viděli, jak ten kluk běžel! Ta rychlost! Ta lehkost! Ta energie!! Neskutečný... Kolega prohlašuje, že je dobrej, takhle že on sám běhal naposledy na vojně a to že už bude padesát let. Páni. A já mu stěží stačím. Druhým kolem mě prorve s naprosto shodnými časy. Před vběhem do třetího mu říkám, ať jde sám, že na tohle tempo fakt nemám. Chca nechca cítím, že zpomaluju, lehce, ale zpomaluju. Zároveň ale nepřichází obvyklá krize sedmýho/osmýho kilometru, kdy jsem si vždycky nadávala, co si to dělám? Proč to dělám? O co mi sakra jde? Vždyť to bolí! Ne, tentokrát nohy nebolí, ani se mi blbě nedejchá, jen mi od třetího kilometru nepříjemně škrundá v žaludku, který o sobě dává nepříjemně vědět. Od Rémy při třetím okruhu si v duchu usilovně, jak seržanti v bootcampech, skanduju cosi o maratonu. Funguje to. Přidávám. Jenže pak z lávky přes komoru sbíhá chlapec v teplákovce, duše a funí vedle mě. V kapse mu rachtají klíče. Totálně mi rozhazuje rytmus. Mám chuť na něj zařvat, ať si jde trénovat jinam. Naštěstí před můstkem odhýbá do nitra Ostrova. Pak už jen tartan. Dvě kolečka. Taťka na mě křičí, ať se kousnu. Nejradši bych kousla jeho. Nemůžu. Snažím se přidat, snažím se vyhecovat, ale není kde brát. Nakonec se mi podaří trošku zrychlit před cílem. Nevím, kde už můžu zastavit. Hodinky vypínám zase pozdě.\nNeteř mi sype do ruky sedmikrásky, mám dost. Oficiální čas 49:28.\n1 4:33.5 1.00 4:33\n2 4:27.1 1.00 4:27\n3 4:53.2 1.00 4:53\n4 4:59.7 1.00 5:00\n5 4:46.4 1.00 4:46\n6 4:48.2 1.00 4:48\n7 4:48.2 1.00 4:48\n8 4:54.0 1.00 4:54\n9 5:00.2 1.00 5:00\n10 4:50.2 1.00 4:50\n11 1:42.3 0.35 4:51\nZměřený osobák. WRP jsem v září šla za 51:57. Hezký zlepšení. 115 ze 144 zúčastněných, osmá ve své kategorii. V první chvíli mě mrzí, že jsem se o tu půl minutu rychlejc nevybičovala. Přemýšlím, jak budu teda hlídat tempu na PIMu, když na desítce to dělá takový brikule. Na DM Tom s Radkou tvrdí, že za to možná může množství zatáček a kroužení po tartanu. Snad to tak opravdu je.\nVystavil Jitka v 10:01 16 komentářů:\n(děsně to letí!)\n22-28 km klus / 28 km, 6:38 min/km, avgTF 148. Bolí mě nohy. Naprosto vážně mě pekelně bolí nohy. Hlavně ťapky. Musím si pořídit vff o číslo větší, v tomhle vedru mi noha nepříjemně natejká a mám otlačený celý chodidla. Auvajs. A taky je fakt hloupý, myslet si, že vám bude v tomhle počasí na tříhodinový běh stačit půl litru vody. Nebude. U elektrárny v Kostomlatech se u stezky popelily slepice, krůty a husy. Poslední jmenovaný jsou teda pěkně velký agresivní svině. Víte, co vám s tepovkou udělá, když běžíte, máváte u toho rukama nad hlavou a děláte kšááá? Jo a zajímalo by mě, kde je ta slavná bažantnice, kvůli který jsem nesměla pokračovat po naplánované trase podél Labe na Čelákovice a musela jsem uhnout na desátým kilometru do lesa. Jakože ne že by tam nebylo krásně (fotky budou snad večer, jestli nezapomenu... až bude kabel k telefonu), ale tak... já prostě tohle narušování plánů nemám ráda. No, ale ono to nebylo nakonec až tak na škodu, na dvacátým třetím jsem se aspoň stavila doma, vzala si druhou flašku a pokračovala dokroužit zbývajících pět na Ostrov. Bude to náročný týden.\nVolno / ty volný dny jsou nějaký dlouhý...\n6 km klus, 8x200m s mk 100m / jak je psáno, tak je dáno, úhrnem 10 km, ty dvoustovkový intervaly už teda docela bolí, nevím, jestli je to únavou z pondělka nebo prachobyčejnou nedostatečností. Venku je teplo, stačily by kraťasy. Nohy se v minimuskách odporně potí. A navíc jsou těžký. V čem já ten PIM poběžím?!\n6-12 km klus / nervy z nadcházejícího dopoledního setkání se Sun'alláhem Ibráhímem. Ach. Byl úúúžasný!!! :-) Bez dospané hodiny s budíčkem v 5:30 a nočním hodinovým strašením. Nevadí. Tělu se moc nechtělo, ale uteklo to. 12 km, avgTF 144, pace 6:34 min/km. Jo a musím si koupit krátký elasťáky, ve tříčtvrťákách bylo i v sedm vedro.\n6 km klus + rovinky / 10 km úhrnem s avgTF 144; dneska to šlo krásně, klus klusal sám, hezky za 6:45 min/km, nádherný počasí - takhle kdyby chtělo být dvanáctýho, jen ty rovinky krapet bolely. Letos poprvé v kraťasech, potěšil nově vykouknuvší sval nahoře na stehnu, v létě tam ještě nebyl :-)\nPardubický vinařský půlmaraton (jdu dělat vodiče tatínkovi, moc se těším :-) / 2:19:11, avgTF 153, 6:26 min/km, taťka je frajer - s tou bídnou přípravou, kterou letos měl a hlavně s tím, jak poslední sedm kilometrů odtrpěl, je tohle elitní výkon! :-) Jsem na něj pyšná a Pardubice jsou naprosto skvostný!\n20-22 km TF 150-165 / 5:43 min/km, 2:06, 22 km; venku je nádherně, u řeky cestou tam foukal dost silný protivítr, takže první km za 6:38 a pak už jsem jen zrychlovala. Po včerejšku nohy dobrý, jen sedřený vnitřní strany z vff, dneska jsem je dorazila. PIM v nich asi nakonec přeci jen půjdu, pokud se neroztrhají úplně. Od 18. km už bolely trochu stehna a ke konci jsem měla i žízeň a hlad. Maraton bude maraton, jen co je pravda...\nPo dlouhý době týdenní úhrn přes 100 km - 105 km celkem\nVystavil Jitka v 22:03 1 komentář:\n(pro neznalé terminologie: VELMUR nebolí (i když... při vzpomínce na tatínkův výraz, který se mu objevoval na tváři, když se dozvěděl, kolik občasný VELMUR, kterýžto nám maminka dopřála, stál, si nejsem tak jistá), naopak - VELMUR je neobvykle příjemná záležitost... co že to tedy je? Je to Honzův termín, na který jsem nedávno narazila na S0cetčině blogu (vpravdě silný isnád! ;-), a který se mi natolik zalíbil, že jsem si ho drze vypůjčila, neb stoprocentně vystihuje podstatu věci)\nNedávno mě posedla myšlenka, že děsně nutně potřebuju batoh na běhání. Jednak jsem si poprvý v životě zkusila běžet od školy domů a s normální batohem to jakš takš šlo jen díky tomu, že v něm kromě mikiny už byla jen srolovaný papíry (který by zasloužily spíš rituálně spálit, než odnýst domů, ale co už, tak nebudu první ani poslední doktorand, co si neobtesá jméno tituly po třech letech, že), druhak jsem se v únoru (?) v návalu spontaneity přihlásila na Valašský HRB a to rovnou na padesát kilometrů, protože jsem masochistický nesoudný psychopat a do třetice mi s čím dál nabobtnalejší kilometráží po asfaltu dochází, že běhání po horách, lesích a stráních je jiná liga a přesně tu bych chtěla hrát. S jiným vysvětlením přišel můj muž, který mi poté, co jsem mu předložila svůj plán na zakoupení specializované bagáže, sdělil, že ho chci stejně jenom proto, že už všechno ostatní na běhání mám...\nA jelikož, jak známo, je přání otcem myšlenky, sedla jsem a začala googlit. Pak jsem se začala vyptávat na DM. Někde v mezidobí jsem narazila na signature vests od Ultimate Direction. Nadchla mě ta Antona Krupicky (svou roli sehrál samozřejmě "ach Anton faktor").\nVzhledem k tomu, že Tomův kolega N. momentálně studuje v UK, zdálo se být nejsnazším řešením najít vestičku v nějakým britských netovým obchodu a požádat ho, jestli by mi ji příště, až pojede do Čech, nepřivezl. Jenže "Ach, Anton" vestička je všude vyprodaná. Mezitím se na můj DMkový dotaz ozval Vítek K. a jeho argumenty pro vestu od Scotta Jureka porazily "Ach Anton faktor" na hlavu.\nJenže v žádným britským internetovým obchodu, který řadu Signature vests nabízí, je neměly momentálně k dispozici. A když už, tak jen ve velikosti S. Poctivě jsem se změřila a zjistila, že eSko musí být dělaný na Keňany a další podobně konstruovaný subtilní verze Robocopů (sama jsem narostla do stopětašedesáti centimetrů a vnady se po M. propadly docela hluboko pod oněch mýticko-mystických 90 a stejně potřebuju eMko). Tak jsem se přeci jen pustila do hledání na jiným kontinentu. Nakonec jsem našla za výjimečně příjemnou cenu SJ model v utažském obchodě I Run Far.\nTak jo, teď je ale třeba zjistit, co s tou příjemnou cenou udělá DPH a manipulační poplatek. Protože jsem velký matematik (ó ano, další z těch, pro něž integrály a derivace zůstaly podobně tajemnými slovy jako třeba N=8 supergravitace), spočítala jsem to samozřejmě blbě, doma konečnou cenu nahlásila s tím, jak jsem děsně šetrná manželka.\nPředevčírem mě má drahá polovička po návratu z výběhu přivítala se slovy, kolik že jsem počítala, že to dphčko bude. Bylo jasné, že VELMUR zdárně překonal oceán.\nVystavil Jitka v 20:33 4 komentáře:\n... omlouvám za tenhle štriptejz pro chudý, ale vzhledem k tomu, že když mě v noci výjimečně nebudila Madla, budil mě šlic od hrudního pásu, který jsem si pořídila včera (a ne poprvý), uzrál čas, optat se zkušenějších: stává se vám to taky? Co s tím děláte?\nTotiž - jednak mi přijde, že musím mít ten pás proklatě nízko, jenže ho zahákávám do oušek v podprsence a ty by přece logicky měly být tam, kde má pás být, ne? Druhak jsem včera neběžela ani dvacet a od patnáctýho jsem s ním šibovala, protože to pálilo jak čert (dalších devadesát devět se k němu přidalo posléze ve sprše) a já věděla, že bude zle.\nKdysi jsem četla, že se při maratonu předchází odřeninám podpaží, třísel a dalších partií, u nichž přichází tření v úvahu, vazelínou. No jo, jenže když se namažu vazelínou pod pásem (což není problém, máme jí doma zásobičku, neb si s ní mažu tu moji stále se pod povrchem držící prašivinu aka alergii aka čert-ví-co-ta-svědící-svině-je-vlastně-zač), neovlivní to vodivost?\nProsím, řekněte, že v tom nejsem sama a že máte nějaký geniální, a pokud možno instantní, řešení!\nVystavil Jitka v 15:09 23 komentářů:\nŠtítky: máma v běhu\nVolno / Volno a to hned studijní, na 6.5. jsou vypsaný státnice... aktuální podoba předkládaný kapitoly je tak tristní, že se budu muset ještě sakra smekat, abych se nemusela při její prezentaci propadnout pod zem...\n6 km klus + rovinky / 6 km poklusem, 10x100m s mk a 2 km poklusem domů, 6:21 min/km, avgTF 149, 10,13 km úhrnem; dneska to uteklo rychle, jaro je tady!\n16 km TF 150-165 / tak už zase nespíme, jako bonus večer (zase!!) skoro dvě hodiny uspávám, já vím, že se opakuju, ale já už fakt nemůžu... ach jo. No nic. 16 km, 5:25 min/km, avgTF 161; dneska to sedlo jako prdel na hrnec - navzdory tý strašný únavě se mi běželo lehce, 5:20-5:30 prohlašují za schůdné tempo na minimálně dalších deset kiláků. Jako bonus to vypadá, že budu mít "osobního vodiče" - PH (nikoli 5,5) od T. z práce se chystá letos běžet na své poměry pomalu a tím pádem půjde se mnou. Jsem ráda. Přeci jen to bude dlouhý a ve dvou se to lépe táhne (a doufám, že mě pod ty čtyři dotáhne)\n12 km klus / 6:32 min / km, avgTf 138, do uší hovorovka a depka z toho, kolik jsem kdysi uměla a jak moc jsem toho zapomněla, za týden tu bude S.I. a taky O.P. a já nemůžu jít, protože M. mě nenechá. V noci zase dvě a půl hodiny tiráda, hodinu jsem ji tahala, na váze o dvě kila víc než před měsícem, nechápu. Občas se holt slunci nedaří. I těch dvanáct bylo dneska dlouhých.\nVolno (jestlipak tam nemám za lomítkem klus šest kilometrů proto, že vždycky jdu klusat a nikdy neodpočívám ;-) / volno\n5 km klus + 4x200m s mk 100m (ááá, nový prvek v tréninku, jo, to bude asi krapet bolet) / M. rostou zuby. Nebo aspoň doufáme, že to jsou zuby. Má horečky, je z ní jedenáctikilová hromádka neštěstí, která se chce neustále chovat u maminky (a z toho má ruce jak vopice a záda jako Quasimodo), celou noc prokřičela a probrečela, což tu teda ještě nebylo, a já díky tomu naspala po desetiminutových kómatech zhruba hodinu a dopoledne další dvě a půl přidala. Výběh jako v mlze, tepovka při klusu úděsná (avg cca 145), což se ale dalo čekat. Jinak průměrný tempo 6:30 min/km, celkově z toho bylo 8 kilometrů. 5 km klus + 4x200m se 100m mk a poklus kratší cestou domů. Mám dost. A taky strach, jak se to na mě zítra podepíše.\nBěh lipovou alejí - Nymburská desítka - přijeďte, je tu krásně ;-) / po delší době závod. Po víc jak půl roce desítka. Dopadlo to vlastně výborně, i když jsem si věřila o nějaký třicet vteřin víc, jsem ráda. Vážně jsem :-). Víc později vedle.\nVystavil Jitka v 14:21 Žádné komentáře:\naneb jak jsem bláhově zatoužila, aby mě vybrali do PIM Women's Challenge a přihlásila se kvůli tomu večer, v den deadlinu na podání přihlášek do W's Ch. (začátek října), na maraton. Tlouklo mi u toho srdce, jako kdyby to znamenalo, že ho hned druhý den ráno poběžím...\nTakže, tady je konečně něco o mně a důkaz, že se umím vyjadřovat i vcelku inteligentně, když chci - doplňující komentář, o nějž byl pochopitelně odeslaný text ochuzený, najdete kurzívou v závorkách.\n(Pro začátek krátká motivace, snad proto, aby se organizátoři ujistili o schopnostech grafomanů formulovat i krátký text. Nebo že by četli v prvním sledu jen je a já se se zbytkem další hodinu mořila zbytečně? Tak tedy...) Motivace: Uběhnout maraton za čtyři hodiny a dokázat tak sobě a všem kolem, že kde je vůle, tam je cesta. Zároveň je to pro mě součást poselství, jež bych ráda předala své právě roční dceři - chci, aby věděla, že může cokoliv, pokud bude ochotná dřít a pro svůj cíl něco obětovat.\n(Následoval jakýsi osobní příběh aneb proč jsem vlastně tak enormně zajímavá osoba, že si zasluhuji pozornost a, ruku na srdce, reklamní oblečení, startovný zdarma a ještě možnost vyhrát na rok auto?)\nSport byl vždycky součástí mého života. Rekreačně jsem dělala kde co. Kromě běhu na delší tratě - a ty delší pro mě začínaly patnáctistovkou, ze které jsem jako z jediné disciplíny v tělocviku mívala čtyřku. Nikdo nám totiž nevysvětlil, že přijít a napálit patnáct set metrů prostě nejde. V pubertě jsem běhávala, abych zhubla. Pak přišla dlouhá předlouhá běžecká pauza.\nZnovu jsem se začala pozvolna rozběhávat při dopisování diplomové práce na druhé vysoké škole na jaře 2010 (to aby bylo jasný, že nejsem zevl, co fláká jednu školu devět let... naopak, že jsem jedinec ražení spíše buldočího, protože když už se do něčeho dám, tak zásadně naplno, po hlavě a na doraz). Šlo to ztuha. Ale šlo. Pomaloučku, polehoučku jsem zjišťovala, že běhání může být zábava. V červnu téhož roku jsem běžela svou první desítku. A dostala jsem od té trati pěknou nakládačku. Byla jsem zoufale poslední, i nejstarší účastník (ročník 38) byl pomalu na cestě domů, když jsem se propotácela cílem (lidi, to bolelo, ta potupa, to vedro, to zoufalství, ta chuť to zabalit a hrůza z toho, že to fakt udělám, jaj). Další půlrok jsem strávila na stážích v cizině a v zimě po návratu domů začínala zase od nuly.\nVelkým cílem byl 1/2PIM na jaře 2011. V lednu mě začala zlobit vnější šlacha na pravém koleni. Prý zánět a nucená pauza. Ve stejné době zjišťujeme, že čekáme miminko a já jsem odhodlaná běhat dál. Moje tělo ale nesouhlasí. Zvracím do pátého měsíce, od šestého mám kvůli komplikacím nařízený klid. Kynu. Rodit jdu s šestadvaceti kily navíc. V polovině loňského října přišla na svět Madlenka. A změnila naprosto všechno. Je tu další zima. Mám miminko, mám pořád patnáct kilo navíc a pět týdnů po porodu se znovu rozbíhám. No, rozbíhám - opíšu si plán, jak se vrátit k běhu z knížky Running and Pregnancy a říkám si, že Egu bude asi vadit, že musím ze začátku běžet jen minutu a pak deset jít... Jen co se pokusím moji "maličkost" rozhýbat, pochopím, že ten, kdo plán sestavoval, sakra věděl, co dělá. Funím jako sentinel, děsím bezdomovce připravující se v místním lesoparku na zimní spánek a mám pocit, že mi hlava praskne jako přezrálá dýně. Během následujících týdnů se poctivě držím plánu a přemýšlím, jestli mě běhání opravdu někdy bavilo, jestli to nebyla jen póza, musela být, jak by mě TOHLE mohlo bavit? Mohlo. K narozeninám dostávám vysněný Garmin s gpskou (mám velkou slabost pro tréninkové deníky a tabulky a plány a tohle je voda na můj mlýn), k Vánocům potom první vibramy. Od března běhám jen v nich. V dubnu si pořizuji z druhé ruky RedCastle Sport, kočárek pro běžce.\nBrzy to bude rok, co jsem poprvé skutečně vyběhla. Mám za sebou přes dva tisíce kilometrů, zhubla jsem všechna kila nabraná v těhotenství a dalších šest navrch. Čas na desítku se mi ze 72 minut podařilo dostat na 49:08. Půlmaraton se zarytě drží nad dvěma hodinami (kdepak, dva týdny poté jsem ho zaběhla za 1:55), ale i jemu dojdou síly, bude se muset pustit a já budu připravená ho pokořit. Zamilovala jsem si minimalistické boty, pomalinku přicházím na chuť i bosoběhu. Většina odběhané kilometráže je absolvovaná s kočárem (včetně té naboso), běhám pětkrát, šestkrát týdně, tak moc, jak moc mě Magdalenka nechá.\nMomentálně se moje kilometráž pohybuje kolem 250 km měsíčně (v říjnu jsem konečně prolomila mýtickou metu 300 km/ měsíc a 100 km/týden). Běhám hodně a běhám ráda. Občas to bolí, občas mě to štve, občas se za ty dveře prostě musím vystrčit. Zároveň ale vím, jak vypadá běžecká euforie, jaké to je, když nohy poslouchají a vy se musíte usmívat, i když ze sebe v tu chvíli ždímáte absolutně všechno.\nChci, aby i ostatní věděli, že to, že máte dítě, neznamená, že jste doběhali. Naopak. Může to být velký začátek. Jako byl u mě.\nVystavil Jitka v 17:27 15 komentářů:\nVolno / Díky Pavlovi za něj, dneska bych nevládla.\n8 km klus + rovinky / 8 km klus + 10x100m s mk a poklusem domů, úhrnem lehce přes 11 km; na prvním kiláku mi usnuly hodinky (aspoň někdo je tudíž odpočatý), chvíli jsem měla cukaturu to otočit a vrátit se domů, PN a všem ostatním zalhat, že jsem běžela. Vždyť záznam z garminu stejně nebude a kdo by se to dozvěděl? Mohla jsem zalízt zpátky do postele a minimálně hodinu, hodinu a půl ještě spát - a úhrnem se dostat aspoň na těch šest. Buldok nakonec zvítězil. On a obavy z toho, že i tahle lež by měla sakra krátký nohy, který by mě ve finále pěkně nakopaly do zadku.\n14 km TF 150-165 / chmurných 14, dneska mi přišly děsně dlouhý. Jsem unavená. Fakt hodně unavená. Výjimečně nebylo třeba hlídat tepy, avg 155, nějak to neběželo. 5:45 min/km\n10-16 km klus / 14,72 km, 7:29 min / km, avgTF 135. S kočárem. Po třech měsících, kdy jsem s ním byla nucená vyrazit jen jednou, mi nezbylo nic jinýho - vlastně jo, taky jsem nemusela jít běhat vůbec, ale to tak nějak vlastně nepřicházelo v úvahu, tudíž... tudíž jsem jako správný pako naklusala s M. na 18 měsíční prohlídku v běžeckým. Objednaný jsme totiž byly na dobu, kdy M. většinou už čtvrt hodiny zařezává v kočáru na balkoně. Čekání se navíc protáhlo, takže odpadla během tří minut. V plánu bylo 16, šedo, zima, hnusno, ale Ty vole, na základní škole a Buena Vista Social Club mi zvedly náladu a až do devátýho kilometru, kdy jsme potkaly ušňabanýho trpasličáho pudla, to bylo dobrý. Pidipes Makouše samozřejmě vzbudil a protože měla na hlavě pitomou pitomou pitomou čepici, která jí padá do očí, už nezabrala. Snažila jsem se ji zabavit, ale doběhnout to nešlo. Poslední dva kiláky byly se slzičkama a hodně nataženejma nohama. Lidi, jak jsem to mohla takovou dobu vydržet?! Je to děsná dřina!! (M. aktuálně váží 11,1 kg)\nVolno nebo 6 km klus / 6 km klusem, 6:57 min / km, avgTF 132. Není moc, co psát. Cestou domů jsem se stavily v Penny pro tvaroháčky, jogurty a birell.\n2x6 km, i 7 min, TF 160-175 / 12 km, 4:57 min / km, avgTF 166 - začínám si na neděli věřit, v těch nejbujnějších snech doufám, že by se čas mohl přiblížit 48 minutám (zadní řady, který desítku běhaj pod 40, se mi přestanou smát ;-). Na jedenáctou jsem vyrazila na Hervis, vyfotit si dejlymajláckou partu a zafandit aspoň na startu. Nákup ve Sparu cestou domů mě v kombinaci s ranním výběhem zmohl natolik, že jsem odpadla. Jo a puchejř na levým prsteníčku se podlil krví, pajdám jo Joffrey. Sakra. (A chtěla jsem vám ho vyfotit, hlavně teda Radkovi, který má taky podobný bebí, aby věděl, že s ním držím basu v dobrém i zlém ;-), ale nepovedlo se mi to a muž mi ho odmítal vyfotit s tím, že v takový úchylárně mě teda podporovat nebude... Tak budete ušetřeni)\n18 - 22 km klus, TFmax 150 / 19,21 km, avgTF 149, 6:34 min/km, blbej nápad vzít to na první desítce jenom lesem a na dalších pěti hlavně lesem a ještě pokud možno do kopce a z kopce... člověka pak kombinace terénu, včerejšího tempa a nevyspání (v noci libový tři a půl hodiny, dopoledne další tři, ale stejně jsem jak praštěná) vcelku zmůže. Vcelku. Dost. Hodně. Úplně. Ještěže je zítra volno. (v minimuskách... jsem běžela; ne to volno, to bude v ponožkách)\nVystavil Jitka v 17:14 Žádné komentáře:


Značení - AGROTRANS\nOVCE A KOZY»Značení\nPostroj pro berany, nylon, modrý\nPostroj na berany sloužící k označení připuštěných ovcí křídou ( A 312 - různé barvy). Dodává se bez křídy. Materiál: modrý nylon, držák křídy a přezky jsou kovové\nPostroj se připíná na berana v období připouštění a vkládá se do něj značkovací křída. Postroj se připevňuje mezi přední nohy na hruď pomocí 4 řemínků. Dodává se bez křídy.\nZnačkovací sprej na ovce 500ml - červený\nSpeciální značkovací sprej na ovce. Trvanlivost na vlně 4-6 týdnů. Barvu lze z vlny vyprat běžným způsobem. Netoxické složení barvy s rychlým zasycháním. Balení 500ml. Barva červená.\nZnačkovací sprej na ovce 500ml - modrý\nSpeciální značkovací sprej na ovce. Trvanlivost na vlně 4-6 týdnů. Barvu lze z vlny vyprat běžným způsobem. Netoxické složení barvy s rychlým zasycháním. Balení 500ml. Barva modrá.\nZnačkovací sprej na ovce 500ml - zelený\nSpeciální značkovací sprej na ovce. Trvanlivost na vlně 4-6 týdnů. Barvu lze z vlny vyprat běžným způsobem. Netoxické složení barvy s rychlým zasycháním. Balení 500ml. Barva zelená.\nZnačkovací křída na ovce, skot, prasata\nZnačkovací křídy ze speciálních zdraví neškodných vosků a parafínového oleje pro krátkodobé značení zvířat. Trvanlivost u ovcí a skotu 4 týdny, prasata 1-2 týdny. Vysoká teplotní stabilita a barevná i...\nZnačkovací křída pro berany\nBarevná značkovací křída Ridex pro označení připuštěných ovcí a jehniček beranem. Křída se upevňuje do beraního postroje závlačkou (nebo do nylonového postroje). Obrázek je pouze ilustrativní.\nZnačkovací sprej na ovce 500ml - oranžový\nSpeciální značkovací sprej na ovce. Trvanlivost na vlně 4-6 týdnů. Barvu lze z vlny vyprat běžným způsobem. Netoxické složení barvy s rychlým zasycháním. Balení 500ml. Barva oranžová.\nUšní známka MALÁ + male ALLFLEX\nVelmi kvalitní ušní známka z polyuretanu největšího světového výrobce ušních známek ALLFLEX. Ušní známka kruhovitého tvaru s čepem označená také jako +/male s kovovým hrotem na konci čepu. Jako pro...\nUšní známka MALÁ - female ALLFLEX\nVelmi kvalitní ušní známka z polyuretanu největšího světového výrobce ušních známek ALLFLEX. Ušní známka kruhovitého tvaru s otvorem označená také jako -/female obvykle umístěná na přední stranu ucha...\nUšní známka STŘEDNÍ + male ALLFLEX\nVelmi kvalitní ušní známka z polyuretanu největšího světového výrobce ušních známek ALLFLEX. Ušní známka deltovitého tvaru s čepem označená také jako +/male s kovovým hrotem na konci čepu. Jako pro...\nUšní známka STŘEDNÍ - female ALLFLEX\nVelmi kvalitní ušní známka z polyuretanu největšího světového výrobce ušních známek ALLFLEX. Ušní známka deltovitého tvaru s otvorem označená také jako -/female obvykle umístěná na přední stranu ucha...\nUšní známka OVČÍ + male ALLFLEX\nVelmi kvalitní ušní známka z polyuretanu největšího světového výrobce ušních známek ALLFLEX. Ušní známka obdelníkovitého tvaru s čepem označená také jako +/male s kovovým hrotem na konci čepu. Jako...\nUšní známka OVČÍ - female ALLFLEX\nVelmi kvalitní ušní známka z polyuretanu největšího světového výrobce ušních známek ALLFLEX. Ušní známka obdelníkovitého tvaru s otvorem označená také jako -/female obvykle umístěná na přední stranu ...\nUšní známka PENTAG + male ALLFLEX\nVelmi kvalitní ušní známka z polyuretanu největšího světového výrobce ušních známek ALLFLEX. Ušní známka lichoběžníkového tvaru s čepem označená také jako +/male s kovovým hrotem na konci čepu. Jak...\nUšní známka PENTAG - female ALLFLEX\nVelmi kvalitní ušní známka z polyuretanu největšího světového výrobce ušních známek ALLFLEX. Ušní známka lichoběžníkového tvaru s otvorem označená také jako -/female obvykle umístěná na přední stranu...


Slevy na televize | Slevy na internetu\nNejlevnější lázně Zimní dovolené Slevy na oblečení Zlevněné oblečení Levné oblečení Slevy na lázně Zlevněný nábytek Slevy pro studenty Výprodeje oblečení Slevy na zimní dovolené Výprodej nábytku Zahradní nábytek Studentská karta Slevy na lyže Výprodej oblečení Lázně levně Dovolená levně Slevy do kina Studentská sleva Největší slevy\nTelevizory se staly nepostradatelnou součástí našich domácností. Dokonce se v dnešní době dá pokládat za raritu, když má někdo doma jen jednu televizi. Je naprosto běžné, že televize jede zapnutá každý den, aniž by se na ni někdo díla, slouží jako kulisa, kterou automaticky při příchodu domů zapneme a vypínáme ji, když odcházíme nebo jdeme spát. Dokonce se staly místem, kde se rodina schází, kde tráví společný a mnohdy jediný čas. Pokud pak vypne na pár minut, nedej bože hodin elektrický proud, jsme ztraceni, najednou nevíme co dělat.\nMnoho lidí bere tedy televizi skutečně jako mazlíčka domácnosti a při jejím výběru si dává velmi záležet. Což je dobře, jelikož v dnešní době existuje obrovské množství nejrůznějších typů a modelů televizorů, a rozhodně není lehké si vybrat kvalitní televizi, která bude odpovídat našim požadavkům.\nJedním z nejčastějších požadavků a kritérií, které při výběru a nákupu televizoru hraje roli, je cena, což není nic neobvyklého ani nelogického.\nPokud si člověk chce pořídit kvalitní televizor za přijatelnou cenu má více možností jak na to. Tou nejlepší je však vytypovat si model, jaký mu vyhovuje a pak čekat na různé slevy. Těch je skutečně mnoho, nemusí se tedy bát, že by se nikdy nedočkal. Je třeba kontrolovat jednotlivé obchody s elektronikou, porovnávat jejich ceny a určitě se nějakého zlevnění dočká.\nVelmi dobrým a výhodným krokem je také nakupovat televizory po Vánocích a Novém roce, kdy jejich ceny rapidně klesají.


Online Stáhnout pdf Reprezentace ženství z perspektivy lingvistiky genderových a sexuálních identit\n...261-6 Popis: 1× kniha, brožovaná, 464 stran, česky Rozměry: 15 × 21 cm Rok vydání: 2018 (1 ... Sex | Česká pozice ... . vydání) Kupte knihu Reprezentace ženství z perspektivy lingvistiky genderových a sexuálních identit (Jana Valdrová) s 28 % slevou za 348 Kč v ověřeném obchodě. Prolistujte stránky knihy, přečtěte si recenze čtenářů, nechte si doporučit podobnou knihu z nabídky více než 20 miliónů titulů. Kniha: Reprezentace ženství z perspektivy lingvistiky genderových a sexuálních identit Auto ... Reprezentace ženství z perspektivy lingvistiky genderových ... ... . Kniha: Reprezentace ženství z perspektivy lingvistiky genderových a sexuálních identit Autor: Jana Valdrová - Autorka analyzuje označování žen ve vyjadřovací praxi veřejného prostoru: táže se, do jaké míry si uvědomujeme vevázanost mluvního jednání do sociálního kontextu, jak se ... Vítání knihy Jany Valdrové "Reprezentace ženství z perspektivy lingvistiky genderových a sexuálních identit". Kniha analyzuje sexistické vyjadřování ve veřejném prostoru. Cituje příklady z médií, výroky prezidenta, ...\nVěž z ebenuPaměti mystikaJak vesmír přišel ke svým skvrnám: Deník o konečném čase a prostoruNálet na Peenemünde: Noc ze 17. na 18. srpna 1943Divákem Dallasu: Soap opera a melodramatická imaginaceDům stínůLazarCestou k poslednímuPočítání mrtvýchKlíče k pozitivnímu myšlení


Dovolenková trilogie – díl třetí: Pivovarský závěr! | Starostlivý táta\nDovolenková trilogie – díl třetí: Pivovarský závěr!\n28.8. 2016Starostlivý táta348x\nHele, ve vyškovském pivovaru je „Den otevřených vrat“, vstup zdarma (na děti čeká skákací hrad, malování na obličej a jiné atrakce). Prohlídka 50 kč…to bude pěkný závěr dovolené.\nPár kliknutí na webu, abych to prověřil a něco se o pivovaru dočetl. Pro vstup na stránky musím potvrdit svou plnoletost, abych se dočetl o historii pivovaru, výrobě piva a taky o tom, že se omlouvají, především místním řidičům, za obsah alkoholu v jedné šarži nealkoholického piva. Chvíli ještě váhám, zda se vydat koncem týdne do kraje protkaného legendami o autech s SPZ začínajících na „VY..“, ale touha dětí po skákacím hradu vítězí.\nVstupujeme do „otevřených vrat“ pivovaru a hned si kupujeme lístky na prohlídku. Chystám se vytasit oněch 50 kč za lístek. Jsem však velmi překvapen, že musím zaplatit i za děti. Pravda, na webu nemohly potvrdit svoji plnoletost, stejně neumí číst a možnost zaplatit si osobní účast bude mnohem příznivější. Navíc platba za účast dvouletého dítěte na exkurzi pivovaru s ochutnávkou místního moku uchovají vzpomínky z dovolené lépe než fotografie.\nDo začátku prohlídky zbývá dost času, a tak holky běží na skákací hrad. Když je doběhnu, už jsou bez bot a řádí po svém. Jsem dost blízko, abych přečetl cedulku nalepenou na hradě 5 minut/20 kč – pěním a platím. Měl jsem dojem, že psali vstup zdarma. Dochází mi, že tím mysleli vstup do objektu. Mám ale neodbytný pocit, že to je poněkud zavádějící. Mnohem těžší je však vysvětlit dětem, pro které se pod slovíčkem chvilka ukrývají minimálně dvě hodiny, že pět minut právě uběhlo.\nJe čas prohlídky. U vstupu slyším paní, která nám prodala lístky, jak oznamuje dalším zájemcům o prohlídku: „Děti do deseti let zdarma!“. Výborně, vracím dva lístky a beru zpět stokorunu. Jelikož je dnes neděle, a tedy ani v pivovaru se nedělá, procházíme tiché místnosti, prohlížíme si prázdné tanky, kde se obvykle vaří pivo, a obdivujeme zastavené výrobní linky. Nastává čas ochutnávky. Děti křičí: „Já taky, já taky!“. Jsem „vždy připraven“, jak jinak. Otevírám láhev s limonádou barevně podobající se pivu, děti jsou nadšené, že mají vlastní kelímky, stejné jako všichni účastníci.\nPro dítě zbožňující maso stejně jako čokoládu, je libová šunka na rožni k obědu dostatečným uspokojením. Teď už se můžeme přesunout z pivovaru na pouť. Kolotoče v mžiku snižují náš rozpočet, vše je za čtyřicet, jen skákací hrad za třicet…3 minuty. To jsme si teda pomohli. Povoluji Sofii jinou poslední atrakci a posílám je s maminkou na strašidelnou dráhu. Poslední uklidňující slova od maminky zní: „Kdyby ses bála, tak zavři oči.“. A tak Sofie hned při vjezdu zavírá oči a otevírá je až venku…\nTak to bylo úchvatné zakončení naší rodinné dovolené. Cestou domů jsem ještě přemýšlel o významu a rozdílu „otevřených dveří“ a „otevřených vrat“. I když nejsem Halina Pawlowská, napadlo mě na závěr malé přirovnání:\nDen otevřených dveří, lidé si vzájemně věří. Den otevřených vrat, za všechno pěkně plať!


Sáčkovka - M - růžová - | NEJ-Zboží.cz\nDomů / Originální dárky / Totální vychytávky / Sáčkovka – M – růžová\nKatalogové číslo: Totální vychytávky Kategorie: Originální dárky, Totální vychytávky Štítků: levné originální dárky, originální dárek, originální dárky, originální dárky levně, Sáčkovka - M - růžová\nEkologická alternativa pro nákupy bez igelitových sáčků. Je omyvatelná (můžete v ní zakoupené ovoce a zeleninu ihned omýt) a lehce skladná (stočíte ji do malé ruličky a dáte do kapsy). Vaše ovoce a zelenina se Vám rozhodně nezpotí jako v klasickém „igeliťáku“… Sáčkovka – M – růžová je střední variantou z nabídky Sáčkovek, je vhodná na menší počet kusů ovoce a zeleniny nebo skořápkové plody. Je to ideální volba např. pro studenty nebo pro páry.\nRozměr: 29 x 24 cm (orientace na šířku) Materiál: Sáčkovka je vyrobena z nylonu (tylu), jedná se o velice pevný a zároveň pružný materiál. Údržba: – Ruční praní (max. teplota 40 °C). – Výrobek se nesmí sušit v bubnové sušičce. – Výrobek se nesmí žehlit.\nBuďte první, kdo ohodnotí “Sáčkovka – M – růžová” Zrušit odpověď na komentář\nSáčkovka – M – černá


Služby pro chovatelské kluby | Veterinární klinika LIFE\nVyšetření DKK a Echo srdce najednou? U nás na klinice toto všechno umíme. Poskytujeme souhrnná vyšetření pro chovatelské kluby. Na tato vyšetření je nutné se objednat telefonicky. K vyšetření s sebou vždy přineste pas / očkovací průkaz, originál Průkazu původu a vezměte s sebou vašeho psa.\nVyhotovení a posouzení RTG DKK, DLK, OCD, SA u:\nčlenovů moloss klubu (Anatolský pastevecký pes, Anglický mastiff, Argentinská doga, Bordeauxská doga, Broholmer, Brazilská fila, Bullmastiff Boerboel, Cane Corso, Cao de Castro Laboreiro, Estrelský pastevecký pes, Kanárská doga, Neapolský mastin, Perro de Presa Mallorquin, Americký bulldog, Středoasijský pastevecký pes, Španělský mastin, Tosa Inu, Uruguayský Cimarron a další),\nplemen, která nemají klubem určeného posuzovatele.\nVyhotovení RTG DKK, DLK, OCD, SA u všech plemen. Následně zasíláme posuzovateli. Majitel musí zjistit dopředu posuzovatele, abychom věděli, komu máme RTG snímky zaslat.\nVyhotovení RTG DKK, DLK u Německých ovčáků. Následně zasíláme Německo či MVDr. Milan Snášil.\nPosouzení luxace patel u všech plemen.\nPotřebuji ortopedické vyšetření\nObjednejte se teď hned +420 596 440 607\nNabízíme vyšetření srdce auskultací, USG včetně ECHO, DOPPLER, posouzení vývojových srdečních onemocnění (DCM, HCM), EKG:\nvýmarský ohař krátkosrstý, dlouhosrstý\nPotřebuji kardiologické vyšetření\nVyšetření všech plemen od 7. týdne věku. K vyšetření potřeba přinést identifikovatelného jedince (čip, tetování), pas, hlášenku vrhu, průkaz původu. Toto vyšetření se většinou provádí bez sedace. U aktivnějších jedinců je vhodné přivézt štěňata nenakrmená pro případnou sedaci.\nPotřebuji BAER test\nPOSOUZENÍ UROPOETICKÉHO SYSTÉMU\nUSG ledvin – polycystické onemocnění ledvin:\nPro diagnózu ektopického uréteru je nutná sedace pacienta a plný močový měchýř.\nUPC se stanovuje ze vzorku moči, následně zasíláme do laboratoře.\nPotřebuji posouzení uropoetického systému\nNěmecký ovčák - Německo\nPotřebuji DNA test\nOdběry tělních tekutina a zaslání konkrétní laboratoři. Nutno vždy identifikovat pacienta. Některá vyšetření možno objednat majitelem dopředu – sleva (např. Genomia).\nPotřebuji genetické testy\nPotřebujete některá z vyšetření?


Mohou přístroje nahradit lékaře při operaci očí? | Doktorka.cz\nFemtosekundový laser to umí i bez „řezání“! Vítejte na operačním sále a vstupte do světa, který by byl ještě před několika dekádami považován za scénu ze sci-fi filmu...\n„Na refrakční chirurgii je nejkrásnější okamžik, když se pacienti po zdařilé operaci znovu podívají na svět. Ze dne na den je dokážeme zbavit brýlí, bez nichž neviděli ani na budík nebo na důležité věci v domácnosti či na ulici,“ říká MUDr. Lucie Valešová, primářka Oční kliniky NeoVize Praha, která se očnímu lékařství věnuje už 25 let a za tu dobu provedla téměř 10 tisíc operací. „Na oftalmologii a zejména refrakční chirurgii je kouzelné, že se jedná o obor, který v posledních dvaceti letech nabral na neuvěřitelné rychlosti, je plný novinek a vylepšení,“ vysvětluje. Na začátku její kariéry bylo odstranění dioptrií vykoupeno bolestí a nepohodlím. „Refrakční operace znamenala, že měl pacient čtyři dny kruté bolesti. Týden až měsíc viděl velice spoře, postupně se to vylepšovalo,“ vzpomíná oftalmoložka. Nejstarším laserovým zákrokem byla metoda fotorefrakční keratektomie, označovaná zkratkou PRK. Americký úřad pro schvalování léčiv mu udělil zelenou v roce 1995, používal se ale již od raných osmdesátých let. PRK, stejně jako LASEK, tedy modifikovaný postup při PRK, patří k první generaci laserových metod korekce dioptrických vad. Chirurgové při nich museli zcela odstranit povrch rohovky a excimerovým laserem odpařit přebytečnou tkáň, která způsobovala neostré vidění. Pro pacienta byl takový zákrok náročný. Následné dorůstání rohovky je bolestivé a trvá několik dní.\nFemtosekundový laser odstraní dioptrie rychle a bezbolestně\n„V laserové chirurgii nastal obrovský posun! Nejbezpečnější metodou je dnes ReLEx Smile. Provádí se v podstatě pod povrchem rohovky,“ objasňuje primářka Valešová. Tato patentovaná metoda zbavila dioptrií již 4 miliony pacientů po celém světě – a patří mezi ně i tisíce pacientů očních klinik NeoVize, kde se takto operuje již od roku 2013. Princip lze přirovnat například k endoskopii, kdy je do těla zanořena hadička a celý zákrok probíhá uvnitř, takže pacient se vyhne velké ráně na břiše. Při operaci očí je to podobné. Laser udělá třímilimetrový vstupní řez, aniž by se chirurg nožem musel dotknout oka. V hloubce odseparuje tenkou vrstvičku a operatér tímto malým otvůrkem tuto takzvanou lentikulu, přesně vypočtenou podle dioptrií, vyjme z oka ven. Odstraněním tkáně dojde ke změně tvaru rohovky a tím k odstranění dioptrií. Povrch rohovky přitom zůstává celistvý a během zákroku nedochází k narušení její stability a pevnosti. Pacient na sále stráví přibližně 20 minut, laser však působí jen zhruba 20 sekund. Již večer po zákroku sleduje většina pacientů televizi. „Tuto bezbolestnou ambulantní metodu lze provádět jen s využitím femtosekundového laseru VisuMax,“ doplňuje doc. MUDr. Šárka Skorkovská, CSc., primářka Oční kliniky NeoVize Brno.\nPo celém světě je v provozu 1200 těchto femtosekundových laserů, jejichž další výhodou je, že umožňují kdykoli v pozdějším životě, pokud se vada zhorší, oko opakovaně operovat, a to i mnoho let po původním zásahu. „Naše kliniky navíc garantují, že podstoupí-li pacient laserový zákrok, obdrží doživotní záruku. Bude-li v budoucnu nutné dioptrický stav očí doladit dalším laserovým zákrokem, oční klinika jej poskytne zdarma,“ dodává oftalmoložka Skorkovská. K naprosté bezpečnosti laserových zákroků přispívá i fakt, že tyto pokročilé přístroje sledují každý pohyb oka. Pokud je příliš velký, laser se zastaví. Pacienti tedy nemusí mít obavy, že by při operaci došlo k chybě vinou pohnutí. Mezi bezpečnostní opatření patří i takzvaná registrace, kterou u refrakčních operací provádí laser a u nitroočních operací navigační systém Callisto. Kontrolní mechanismus spočívá v tom, že je vytvořena fotografie oka a před zahájením operace ji systém porovná s okem pod mikroskopem či laserem. A jelikož je každé oko zcela jedinečné (dokonce se využívá i pro identifikaci osob, podobně jako otisk prstu), nemůže tedy dojít k záměně operovaného oka nebo dokonce pacienta. Aby byla operace opravdu bezpečná, je také nutné předem důkladně vyšetřit tloušťku rohovky a získat podrobné informace o celém předním segmentu oka, zakřivení, tvaru rohovky a další údaje. K tomu slouží přístroj Pentacam, kterému pět kamer umožňuje během bezkontaktního a bezbolestného vyšetření změřit 5 kvalit rohovky. Dokáže díky tomu odhalit i keratokonus, což je onemocnění, pro nějž je typické kuželovité vyklenutí rohovky. Pokud by nebylo správně diagnostikováno, při operaci by mohlo dojít k poškození oka. Prostřednictvím měření tloušťky rohovky z Pentacamu se dá vypočítat maximální možná ablace (odstranění tkáně) při laserové operaci, aby byla opravdu bezpečná.\nSilné brýle po operaci šedého zákalu již nejsou třeba\nLaser, který nahradil skalpel, se využívá nejen při refrakčních operacích, ale také při odstraňování katarakty neboli šedého zákalu. Jedná se o vadu, která komplikuje život především seniorům po šedesátém roce života, kdy se jejich přirozená oční čočka zakaluje a tím se zamlžuje vidění, až může dojít k oslepnutí. Již dva tisíce let před naším letopočtem indičtí lékaři propichovali zakalenou čočku speciální jehlou, v roce 1752 pak začal Francouz Jaques Daviel za pomoci velkého řezu zcela odstraňovat zakalenou čočku z oka. Dnes naštěstí existují sofistikovanější metody záchrany zraku. „Pokrok je až neuvěřitelný. Když jsem začínala, pacienti museli několik dní po odstranění šedého zákalu zůstávat v nemocnici a doživotně nosili velmi silné brýle zhruba o deseti dioptriích, protože bez nich viděli maximálně tak na metr,“ vzpomíná docentka Skorkovská, která během více než pětatřicet let dlouhé praxe osobně zažila raketový vývoj v oční chirurgii. Dnes se využívá femtosekundový laser LenSx, který provádí zákrok na zavřeném oku, je naprosto bezpečný, bezbolestný a zajišťuje rychlou rekonvalescenci.\nUltrazvuková sonda je přesná a šetrná\nPři operacích šedého zákalu se k odstranění zkalené oční čočky často používá ultrazvuková sonda Constellation, která čočku rozmělní. Její části jsou z oka odsáty a prázdné pouzdro čočky je následně důkladně vypláchnuto. Výhodou přístroje je možnost výběru z více programů podle stádia šedého zákalu, a tedy tvrdosti oční čočky. Odstranění zkalené čočky je díky tomu mnohem přesnější a šetrnější. „Constellation je kombinací dvou přístrojů, které jsme používali dříve – jeden pro operace předního segmentu, druhý pro operace zadního segmentu oka. Pokud bylo při operaci šedého zákalu zapotřebí provést výměnu nitrooční čočky zezadu přes sklivec, například u komplikovaného úrazu oka, bylo nutné vyměnit přístroje, což trvalo i tři čtvrtě hodiny. Pacienta jsme mezitím odrouškovali, posadili zpět do přípravny a musel čekat. Díky tomu, že Constellation má v sobě integrované oba módy, stačí jen přepnout přístroj a během několika minut můžeme pokračovat v operaci,“ popisuje výhody přístroje docentka Skorkovská, která ročně osobně odstraní až tisíc šedých zákalů.\nFemtosekundový laser pomáhá i při operaci katarakty\nSkutečně revoluční technologii v oční chirurgii pak představuje femtosekundový laser LenSx, který se kromě zmíněných refrakčních operací začal používat i pro operaci šedého zákalu, kde nahrazuje ostré nástroje. Funguje na principu velmi krátkých laserových pulsů a „odpařováním“ jednotlivých buněk se provádějí miniaturní řezy, které dříve chirurg dělal skalpelem. Ten už díky LenSx není vůbec potřeba! „Velkou část operace šedého zákalu laser provede ještě dříve, než dojde k otevření oka, operace je po otevření dokončena za několik málo minut. Je tak celá mnohem přesnější, rychlejší, bezpečnější a vede k rychlejšímu návratu vidění a spolehlivějším pooperačním zrakovým výsledkům,“ objasňuje MUDr. Lucie Valešová. Pro pacienty takový zákrok znamená větší pohodlí i šetrnost. Laserový paprsek působí na oko pouhých 10 sekund a s dokonalou přesností vytvoří vstupní řez, otevře přední pouzdro čočky a rozmělní ji – precizně a ještě šetrněji než ultrazvuková sonda.\nUmělá multifokální čočka umožní ostré vidění na tři vzdálenosti\nTaké umělé nitrooční čočky, které se při operaci šedého zákalu vkládají do prázdného pouzdra, prošly překotným vývojem. Senioři se díky nim mohou zbavit nejen katarakty, ale zároveň lze korigovat jakékoliv dioptrie a vyřešit tím potíže s krátkozrakostí, dalekozrakostí i astigmatismem. Aktuálně je k dispozici dokonce trifokální nitrooční čočka zlepšující vidění do dálky, blízka i střední vzdálenosti. Díky tomu pacienti vidí ostře při čtení, práci na počítači, procházkách i sledování divadelního představení. Nedávno dostali naději dobře vidět i ti, u kterých byla multifokální čočka z různých důvodů kontraindikována. Oční klinika NeoVize letos na jaře jako první pracoviště v České republice implantovala unikátní nedifrakční nitrooční čočku AcrySofTM IQ VivityTM. Snižuje závislost na brýlích i u pacientů, kteří trifokální čočku dosud mít nemohli. Podle průzkumu, který provedla agentura STEM/MARK pro oční kliniky NeoVize, vyplývá, že za prémiovou nitrooční čočku si připlatilo 37,1 % pacientů, častěji to jsou muži. „Umělá čočka zůstává v oku po zbytek života. Explantace čočky neboli její vynětí z oka se provádí pouze ve výjimečných případech. Proto je důležité věnovat informacím o čočce dostatek pozornosti,“ nabádá docentka Skorkovská. A jak může medicína v oblasti nitroočních čoček ještě dále pokročit? „Pořád se hledá takový svatý grál – umělá čočka, která by dokázala sama zaostřovat. Zkouší se čočka obsahující mikročip, jenž by ji řídil. Uvažuje se třeba o gelových čočkách a podobně,“ načrtává možnou budoucnost v oboru primářka Valešová.\nŠpičkové mikroskopy a navigační systémy pomáhají lékařům i pacientům\nK nejmodernějšímu vybavení očních klinik se řadí také pokročilé mikroskopy. Například využití mikroskopu Lumera 700 od firmy Carl Zeiss je velmi široké. Společně s navigačním systémem Callisto usnadňuje očním chirurgům práci. „Výhodou pro chirurgy je lepší rozlišení mikroskopu a jeho snadnější ovládání. Má lepší osvětlení a není u něj zapotřebí měnit světelnost v průběhu operace, disponuje velkým displejem a po operaci je možné ihned přehrát videozáznam zákroku,“ vyjmenovává primářka Skorkovská některé výhody. Navigační systém Callisto potom pomáhá očním lékařům vložit implantovanou nitrooční čočku do oka s naprostou přesností. Promítá do okuláru mikroskopu navigační linie, podle kterých chirurg vkládá umělou čočku do oka, případně zajišťuje precizní vyrovnání torické čočky. Navigace pomáhá operatérovi v přesnosti a velikosti řezu a díky tomu zlepšuje výsledek a zvyšuje bezpečnost zákroku. Dokumentuje a zobrazuje výsledky i v HD fotografiích a videích. Průlom v nitrooční chirurgii představuje rovněž digitální navigační systém Verion, který taktéž promítá navigační linie a chirurg díky nim dokáže implantovat čočku s naprostou přesností.\nModerní diagnostické vybavení zaručuje bezpečnost operací\n„Stejně důležité, jako je práce chirurga, je také příprava pacienta. Lékař, který operaci indikuje, musí být zkušený a vyšetřit jej v souladu s nejmodernějšími poznatky vědy. Když pacienta doporučíme k operaci, musíme si být 100% jisti, že jsme udělali všechna vyšetření, která medicína dokáže, abychom provedli operaci nejbezpečněji, jak jen to lze,“ upozorňuje MUDr. Valešová. V NeoVizi jsou proto kromě operačních přístrojů vybaveni i novým diagnostickým vybavením, například nejmodernější OCT Zeiss, ale i novou kameru pro zobrazování sítnice. Mezi špičku ve své třídě patří endotelový mikroskop Tomey. Dokáže odhalit velmi detailně stav spodní vrstvy rohovky oka – strukturu a kvalitu tzv. endotelu. Právě buňky endotelu jsou zodpovědné za výživu rohovky oka a zajištění její průhlednosti. Bezkontaktní a bezbolestné vyšetření trvá jen pár minut, ale má velký význam před očními operacemi, například před operací šedého zákalu, refrakční výměnou čočky, implantací nitrooční čočky či před laserovým zákrokem. Pokud je počet buněk nízký nebo mají nevhodnou strukturu, lékař navrhne jiné řešení oční vady. Získané informace dávají pokyn, jaké viskoelastické materiály se mají při operaci použít. Lze tak předejít komplikacím a zajistit vyšší bezpečnost pro pacienty.\nPropojení dat ušetří čas i zbytečné měření\nSoučástí vstupního vyšetření před operací katarakty je také biometrické vyšetření. Dříve se provádělo ultrazvukem, nyní k tomuto účelu slouží přístroj IOL Master, na němž je oko proměřené. Výsledky tohoto měření jsou vstupními parametry pro výpočet nové umělé nitrooční čočky, která bude pacientovi při operaci šedého zákalu do oka implantována. Umí navíc vzít v úvahu i situaci, kdy už je pacient po laserové refrakční operaci. Pacientům a operatérům usnadňuje život také možnost propojení dat. Pomocníkem je navigační systém, propojený po síti s IOL Masterem. Operatér si tedy na sále načte data konkrétního pacienta z IOL Masteru umístěného ve vyšetřovně a podle nich pak může do oka implantovat umělou čočku. „Výhodou tohoto systému je, že na IOL Masteru měříme kvůli výpočtu vhodné čočky všechny pacienty před nitrooční operací. U předchozího navigačního systému k tomu bylo potřeba jedno měření navíc, které díky propojení navigačního systému Callisto s IOL Masterem nyní odpadá. Ušetříme tím čas a především nebudeme zatěžovat pacienty dalším měřením navíc, které jejich oči více unavuje a vysušuje, což je problém zejména u seniorů,“ informuje docentka Skorkovská.\nPohledem „do očí“ lze odhalit civilizační choroby\nO očích se říká, že jsou oknem do duše. Dle nejnovějších medicínských poznatků jsou ale také oknem do našeho zdraví. Důkazem je unikátní český startup projekt NeoVize je prvním zdravotnickým zařízením na světě, které začalo systém Aireen používat v praxi. Lze díky němu rychle diagnostikovat diabetickou retinopatii, onemocnění, jímž trpí lidé s cukrovkou. Nejmodernější technologie na bázi umělé inteligence automaticky detekuje ze snímků sítnice případné změny způsobené diabetem. Tím lze komplikace související s tímto onemocněním odhalit již v raném stadiu. Ambicí projektu je díky analýze očního pozadí diagnostikovat do budoucna i další civilizační nemoci, například srdce a oběhové soustavy, ale také Alzheimerovu chorobu.\nČeská oftalmologie je na světové úrovni\n„Česká republika patří v oční chirurgii ke světové špičce. Zdejší pracoviště mnohdy úrovní svého přístrojového vybavení převyšují nejen ty evropské, ale i americké. Tohoto trendu se držíme i my. I přes krizi spojenou s koronavirem jsme pokračovali v investicích, jejichž cílem je zdokonalovat naše vybavení a tím zvyšovat kvalitu a bezpečnost poskytované péče. Naše celkové loňské investice do zdravotnických technologií přesáhly 1 milion euro,“ uvádí Bc. Petr Kocian MHA, generální ředitel NeoVize Group. Do těchto investic spadá například pořízení nových operačních mikroskopů, nejmodernějších digitálních navigačních systémů pro přesné nitrooční operace, nové vyšetřovací přístroje nebo špičkový přístroj pro operace šedého zákalu, tzv. fakoemulzifikátor. „Letos jsme implantovali nové nitrooční čočky Vivity od firmy Alcon a plánujeme i zavedení nové fakické čočky STAAR Visian pro léčbu presbyopie,“ dodává Kocian.\nLidský přístup zůstává stále nenahraditelný\nAčkoliv by se mohlo zdát, že ve 21. století nastává „doba robotů“, prozatím však nehrozí, že by moderní přístroje naprosto nahradily lékaře. Na první pohled to vypadá, že laser operuje sám. Ve skutečnosti se ovšem zákrok bez umu zkušeného chirurga stále neobejde. „Domnívám se, že člověk je zatím nenahraditelný. Přístroj udělá část operace, ale ten zbytek musí dokončit chirurg manuálně svýma rukama a nástroji. Musí být šetrný, opatrný, musí mít zkušenost, vědět, kdy přesně kam sáhnout, co udělat a neudělat. Zatím je dle mého mínění chirurgická dovednost zásadní,“ myslí si doktorka Valešová. Navíc nezanedbatelným faktorem je při očních operacích také lidský přístup. Primářka proto pacienta nebere jen jako „další kus“, ale jako konkrétního člověka s jeho rodinou, koníčky i obavami. Před každou operací si s pacientem povídá, poučí jej, co ho čeká, jaká spolupráce se od něj bude očekávat. Pokud vycítí nejistotu, uklidní operovaného, že strach je přirozený – ale že není třeba se bát. „Navodím atmosféru, že my dva jsme tým a společně to zvládneme. Před operačním dnem se vždy sama harmonizuji, například nepiji kávu, jdu včas spát, udělám si den předtím procházku nebo naplánuji příjemnou schůzku, abych druhý den přinesla dobrou náladu i pro celý kolektiv. Také sestřička, která pacienty připravuje, je klíčová, aby jim dodala pocit jistoty,“ vysvětluje a dodává, že pokud je klidný tým i pacient, odrazí se to také na výsledcích samotné operace. Moderní přístroje zkrátka pomáhají, aby byly zákroky stále bezpečnější, rychlejší, bezbolestné, doba rekonvalescence se zkrátila na minimum a pro pacienta byl celý zákrok co nejvíce komfortní. Lidská péče a um zkušených odborníků ovšem zůstává stále ještě nezastupitelný.


Fire Rated Wood Doors May Either Save Your House Or Decorate — Vnitřní a vnější dveře design | HomeOfficeDekorace\nProtipožární dveře nastavit dlouhou dobu pouze v administrativních budov. Dnes oni mohou být viděni v různých prostorách. Majitelé bytů, chalup, kanceláří získat více oheň na ochranu rostlin. Oheň hodnocené produkty a dveře jsou více funkční a technicky dokonalé, na rozdíl od standardních dveří soupravy. Poté, co koupil takovou stavbu, máte zaručenou kvalitní a spolehlivý obránce se dostal. Tam je dobrý důvod, proč instalovat protipožární dveře v bankách, finančních a nákupních center. Protipožární dveře jsou prvky, které jsou dnes nenahraditelné nejen soukromý byt, ale také průmyslových objektů. Navíc, to není překvapující, protože tyto dveře jsou spolehlivé a dobré ochraně proti požáru a různých dalších negativních faktorů.\nVýhody protipožární dveře\nHlavní výhodou těchto protipožární dřevěné dveře, je, že jejich panely jsou pokryty speciální protipožární impregnace nebo jiné žáruvzdorné kompozice, která transformuje dřevo do non-hořlavý materiál, dveřní křídlo může být “pláštěm” MDF, dřevotříska nebo jiné, v závislosti na výrobci. To vede k tomu, že jsou již spojena s spolehlivost a dlouhou životnost. Jejich získávání, můžete očekávat, že budou sloužit věrně a oddaně na dlouhou dobu. Které plně odpovídají všechny nezbytné technické požadavky na požární odolnost, stejně jako na kouř ochrany, který, samozřejmě, je nezbytné pro všechny stavební, zejména pro soukromé domy.\nVlastnosti protipožární dveře\nTyto dveře jsou dnes známé pro jejich dostatečně malé šířce profilu. Můžete získat tyto produkty a zjistili, že jsou nejen vysoce kvalitní a spolehlivé, ale také originální a atraktivní dost. Nyní můžete prohlásit s jistotou, že je vaše budova být spolehlivě chráněna proti vertikálnímu šíření požáru a je to příjemný okamžik, který je tak nutné pro každé staveniště. Už jsme řekli, tyto dveře budou sloužit dlouho, můžete také vyhodnotit, na základě zásluh, jejich vysoké provozní vlastnosti, které si nemůžu pomoct, ale hodnotit. Obvykle protipožární dveře jsou dost světla, tyto dveře budou schopni uspokojit touhy každého klienta, který chce získat právě takové produkty. Takže všechny vaše estetické požadavky, bude za závazné. Tyto dveře jsou multifunkční dost-TZP – to vede k tomu, že jsou vytvořeny, aby se zabránilo nekontrolovanému šíření požáru během třiceti minut. Navíc, dveře z takového typu může jistě poskytnout nezbytnou ochranu před praskání v důkladné způsobem-TZP – kromě toho, že budou moci kontrolovat přístup do prostor. Tyto dveře jsou spolehlivé a originální výrobky, které mají jedinečné vlastnosti. Dnes každý milovník bezpečnost a atraktivitu může získat tento typ dveří pro jeho nebo její bezpečný život.


Oprava automobilů\nGermany.cz > Státy > Evropa > Německo > Inzerce > Služby (hledám / nabízím) > Oprava automobilů\nAutor Téma: Oprava automobilů (Přečteno 1966 krát)\n« : Duben 03, 2017, 04:19:03 pm »\nNabízíme opravu Vašeho auta v rámci Niedersachsen a Sachsen. Jsme z Braunschweigu, pokud máte větší opravu, která by v Německu vyšla na velké peníze, pro Čechy máme české ceny. Vozík na auto je k dispozici.\nMáme 13 let historie v Česku, nyní opravujeme také v Německu.\nTaké je možnost sehnání jakýchkoliv náhradních dílů


Delegování jako způsob manažerského myšlení - Cipro Martin » Booktook.cz\nNacházíte se: Booktook.cz → Knihy → Naučná literatura → Esoterika a duchovno → Delegování jako způsob manažerského myšlení\n240 x 167 x 8 mm; Knihy - paperback; 160 stran\nKnihy / Odborná literatura / Management a marketing / Obchodní dovednosti\nKnihy / Odborná literatura / Management a marketing / Prezentační dovednosti\nJe atestovaný a registrovaný psycholog v soukromé praxi v oblasti firemního a individuálního psychologického poradenství. Je absolventem Filosofické fakulty UK Praha (pedagogika a jednooborová psychologie). Od roku 2001 spolupracuje s katedrou psychologie a sociologie řízení na Fakultě podnikohospodářské VŠE v Praze, kde od roku 2004 působí jako externí doktorand v oboru podniková ekonomika - management a vyučuje psychologii managementu. Je spoluautorem publikace Psychologie a sociologie řízení a Management osobního rozvoje. V odborné praxi se zaměřuje na hlubší psychodiagnostiku v personálním poradenství, připravuje a realizuje výběrová a rozvojová Assessment Centre, orientuje se na dlouhodobé výcviky komunikačních dovedností, na interní tréninky sociálně manažerských dovedností, tréninky efektivity týmové práce, tréninky obchodního jednání, antistresové programy a specializuje se na oblast individuálního analytického koučování. Je externím poradcem a personálním a\nuditorem několika mezinárodních koncernů i menších českých firem. V neziskové sféře pracuje jako klinický psycholog a psychoterapeut, je členem výboru Institutu aplikované psychoanalýzy a lektorem výcviku ve skupinové psychoanalýze.


Ševci doma uhráli bod s Jabloncem, Baroš slavil tři branky | Rádio Kroměříž\nŠevci doma uhráli bod s Jabloncem, Baroš slavil tři branky\nUtkání se hrálo dlouho bez branek, až v 70. minutě otevřel skóre duelu hlavičkou Považanec. Jablonec tak vedl 1:0 a ševci museli dát vše do útoku. Dlouho se hosté bránili úspěšně, až v 90. minutě trefil Jakubov tyč a odražený balón dorazil do sítě Jean-David Beauguel. Zlínští tak zachránili bod za remízu 1:1.\nOba týmy hned na začátku provětraly obrany svých soupeřů, ale první vážnější šanci měl Lischka. Ten se dostal do zakončení hlavou po rohu. Míč odrazil od země, ale branku Dostála naštěstí netrefil. Chvíli poté však napřáhl k technické střele z dálky Jovovič a jeho povedená rána trefila břevno. Ve 22. minutě centroval ze strany Hnaníček, míč dopadl na hlavu Poznara, který poslal svou hlavičku těsně nad branku.\nVe 25. minutě převedl krásné sólo přes tři hráče Matejov, přiťukl míč ještě do strany a následný centr do vápna hlavičkoval Beauguel mimo. Poté se opět předvedl Matejov, který poslal nadýchaný centr na zadní tyč, kde si na hlavičku počíhal Beauguel, ale branku opět přestřelil. Ve 38. minutě se dostal ke střele z otočky Doležal, ale jeho pokus z kraje vápna skončil vysoko nad.\nNa konci poločasu měli ševci velkou šanci. Bartošák posunul míč ze strany do vápna, tam ho Beauguel přenechal Jiráčkovi, jenž se z první opřel do balónu a jeho pokus proskákal jen těsně kolem tyče jablonecké brány. První poločas tak skončil 0:0.\nZačátek druhé půle byl poněkud vlažnější. Poté přebrali iniciativu ševci a v 62. minutě se po pěkné kombinaci dostal do zakončení Jiráček, jenže branku přestřelil. A tak přišel trest. V 70. minutě se k centru ze strany dostal střídající Pleštil, jenž poslal centr do vápna, na který si naskočil Jakub Považanec a umístil ho k tyči zlínské brány. Dostál byl bez šance a hosté vedli 1:0.\nChvíli na to se pokoušel o odpověď Beauguel, jenž sklepl centr Holíka, ale mířil vedle. Po něm to zase zkusil pro změnu Traoré, který natáhl k ráně z nějakých pětadvaceti metrů, ale jeho pokus šel mimo. V 85. minutě zachránila Zlínské od gólu branková konstrukce. Holeš se dostal do zakončení ve vápně, ale trefil bližší tyč.\nKdyž už se blížil konec utkání, dali ševci všechno do útoku. Jablonec se stáhl dozadu a Zlín vsadil na jednu kartu. Po centru do šestnáctky se k míči dostal střídající Alexander Jakubov, ten se ocitl na před malým vápnem a svou střelu otřel o tyč. Naštěstí byl u dorážky jako první Jean-David Beauguel a ten doklepl míč do sítě. Letná byla na nohou a ševci to v nastaveném času opět zkoušeli ještě zvrátit na svou stranu. Hosté se však ubránili a tak skončil zápas remízou 1:1.\nMichal Bílek: Jablonec v úvodu držel více míč. My jsme se do hry dostávali hůře, přesto jsme si dokázali vytvořit dvě vyložené šance. Jednu měl Beauguel, druhou Petr Jiráček v poslední minutě prvního poločasu. I přes to úmorné vedro se hrálo utkání plné nasazení a mělo vysokovou kvalitu. Můžeme být spokojení. Dali jsme zase gól v poslední minutě, takže ten bod bereme.\nVečer jednoho muže. Duel Baníku s Příbramí se stal galakoncertem kapitána Milana Baroše, který pří vítězství 3:0 soupeře skolil čistým hattrickem. Na druhý hattrick v barvách Baníku mu postačilo pouhých 46 minut hry a nebýt ještě několika výborných zákroků příbramského brankáře Švengera, mohlo být branek klidně i více.\nZatímco Robert Hrubý už po nepříjemném zranění žeber usedl mezi náhradníky, Václav Procházka zůstal ještě v civilu a kouč Bohumil Páník dal důvěru totožné základní sestavě jako na Slovácku.\nA ačkoliv Příbram v duchu předchozích dvou utkání nastoupila i na Městském stadionu s otevřeným hledím, Baník jí za snahu o útočný fotbal rychle vytrestal: Milan Baroš v 5. minutě prokázal svoji extratřídu, zády k bráně si na prsou ztlumil centr Lukáše Pazdery a přes hlavu zaskočil gólmana Švengra. Úchvatný moment a jubilejní 50. Barošův gól v první lize!\nLepší start v nesnesitelném vedru domácí asi nemohl potkat. Baník se dostal do pohody a nebezpečím zaváněly i pokusy Holzera a Jiráska. Ale opět skóroval znovu až Baroš, který se ve 22. minutě zavěsil na volný přímý kop Martina Filla a hlavičkou trknul balon podél brankáře do sítě.\nBaník už tím spíše v ukrutném vedru nemusel bláznit a mohl spořit síly. Příbram dvakrát pohrozila zásluhou rychlonohého Matouška, ale v obou případech mu zatrhli cestu k bráně Fleišman a Pazdera.\nDruhá půle už se nesla zcela po herní linii Baníku. Hlavně kapitán Baroš stále neměl dost a obranu Příbrami větral jako zamlada. Když mu v 51. minutě předložil Diop balon jako na zlatém podnosu, Baroš poděkoval přesně mířenou bombou pod břevno a po pěti a půl letech se mohl radovat z hattricku v baníkovském dresu.\nGóly mohly být klidně i čtyři. Ale další Barošův projektil v 61. minutě Švenger zpacifikoval a stejně to dopadlo i o čtvrthodiny později.\nI tak baníkovci dohrávali v pohodě. Nakonec možná až moc velké, čehož málem využil šest minut před koncem Průcha, ale zblízka hlavičkoval jen do boční sítě a Baník na Městském stadionu drží už 315 minut bez inkasované branky.\nBOHUMIL PÁNÍK: "Milan Baroš dnes znovu ukázal svůj formát. Obzláště ty první dva góly byly pro vývoj velice důležité. Podali jsme ucelený výkon, pomohla nám první branka a mužstvo si začalo věřit. Ale Příbram ze začátku zlobila, měla tam tři situace, kdy to měla nalité. Na rozdíl od nás jim to tam ale nespadlo.


V Pompejích našli skvěle zachovalé ostatky. Patřily muži, který se stal z otroka boháčem — ČT24 — Česká televize\nGalerie: Nové objevy v Pompejích\nNové objevy v Pompejích\nOstatky asi šedesátiletého muže našli archeologové v hrobce pocházející z posledních desetiletí před erupcí sopky. Podle dosavadních zjištění se v té době dospělí obvykle nepohřbívali, prováděly se kremace. Nález je unikátní i proto, že na hrobce byl nápis v řečtině, který zmiňuje divadelní představení ve starověkých Pompejích. Podle agentury Reuters jde o první přímý důkaz, že se v Římany ovládnutých Pompejích hrálo divadlo v latině i řečtině.\nV hrobce byl pochován muž jménem Marcus Venerius Secundio, který podle záznamů z archivů býval otrokem a posléze se z otroctví vykoupil. Jeho impozantní hrobku považují archeologové za důkaz, že zřejmě dosáhl i významného společenského postavení.\nObjev je také dokladem toho, že v Římě byl možný i velmi radikální přesun na společenském žebříčku, kdy se na vrchol mohl dostat i schopný jedinec z těch nejnižších sociálních pater.\nVenerius zemřel ve věku 60 let, kdy se průměrná délka života pohybovala kolem 45 let. Zachování jeho vlasů, chrupavky ucha a kostí představuje podle vědců malý biologický zázrak.\n„Pompeje nepřestávají překvapovat“\n„Pompeje nás nepřestávají překvapovat, je to pýcha Itálie,“ citovala ANSA italského ministra kultury Daria Franceschiniho. Ředitel pompejského archeologického parku Gabriel Zuchtriegel i španělský archeolog Llorenç Alapont si od nového nálezu hodně slibují.\n„Jde opravdu o výjimečný nález kvůli informacím, které nám může poskytnout. Svým způsobem může i změnit naše poznatky o pravidlech pohřbívání v římské říši,“ domnívá se Alapont.\nPohřebiště na okraji Pompejí není v současné době přístupné veřejnosti. Tamní radnice ale hledá způsob, jak jej v budoucnu turistům otevřít.\nPříběh města zničeného vulkánem\nAntický přístav Pompeje, který leží nedaleko Neapole, byl zničen při erupci sopky Vesuv v roce 79 našeho letopočtu. Spolu s ním byla zasypána popelem či zavalena sopečnou lávou a bahnem také římská města Herculaneum, Stabie a Oplontis. Obyvatele zastihla katastrofa nepřipravené a mnoho z nich poté zatuhlý popel věrně zachytil v posledních okamžicích života.\nArcheologický park Pompeje, který je rovněž památkou UNESCO, je po římském Koloseu druhou turisty nejnavštěvovanější památkou v Itálii.\nVydáno pod VědaPompejeVesuvReutersItálieDario FranceschiniNeapol


Plechový kbelík s víkem – Kovové konzole na police\nUncategorized September 1, 2014 by Miroslav\nPlechový kbelík s víkem\nPlechový kbelík s drátěným držadlem + nasazovací víko 20L. Kbelíky s nasazovacím víkem jsou ideálním obalem pro přepravu a uchovávání barev, laků a tmelů .\nPočet položek: 10+ – Plastové i plechové kbelíky jsou nejrozšířenějším . Plechové kbelíky jsou vyrobeny z jemného . Plastový kbelík 20l kulatý bílý kovové držadlo víko s pojistkou.\nPlechové kbelíky s víkem a držadlem jsou vhodné ke skladování a přepravě barev, laků a . U každého zboží si můžete zjistit i jeho dostupnost nebo třeba . Kbelíky s nasazovacím víkem jsou ideálním obalem pro přepravu a uchovávání barev, laků a tmelů větších objemů. Plechové kbelíky s víkem a držadlem o objemu litrů jsou vhodné ke skladování a přepravě barev, laků a .\nPlechové kbelíky s víkem a držadlem jsou vhodné ke skladování a přepravě barev, laků a potravinářských produktů. L – L; kbelíky mají držadlo, odnímatelné víko s obručí a . Inzerát Na prodej: plastový kbelík s víkem – v okrese Kutná Hora, cena Kč, od vyprodej-inventare na Sbazar. Kč – Plechový kbelík s víkem (5521479664). Plechový kyblík 4L s víkem s okrajem pro nejjednodušší vylévání obsahu. V případě plechových kbelíků pak z jemného pocínovaného plechu.\nKbelíky jsou vybaveny různými druhy vík a to vtlačovacími, šroubovacími nebo s pákovým . Prodám litrové kbelíky s víkem, jsou po zmrzlině – čisté. Vodovodní kohouty pro zahradu a plechové kbelíky. Plechové kbelíky z jemného pocínovaného plechu určeny ke skladování a přepravě barev, laků a potravinářských produktů. Plechový kyblík l z pocínovaného plechu; použitý s polepy; na přepravu kyseliny dusičné – obal nepřišel s přepravovanou látkou do přímého kontaktu .\nMechanické počítadlo praha


Zastupitelé budou jednat o stěhování Muchovy epopeje na Moravu, umělci a restaurátoři jsou proti - ZizkovskeListy.cz\nJan Kalous / 17.10.2019\nSpolek pro Slovanskou epopej v Praze (SSEP), který spojuje odborníky zabývající se slavným dílem Alfonse Muchy, zaslal primátorovi Zdeňku Hřibovi otevřený dopis, ve kterém jej i zastupitele žádají, aby odmítli plán na přesun souboru dvou desítek pláten do Moravského Krumlova. Přesun souboru obrazů, který umělec věnoval Praze, zpět do dlouholetého „exilu“ který vybral Muchově dílu v 50. letech komunistický režim, začátkem září bez jakékoliv konzultace s odborníky a i přes nesouhlasné stanovisko ředitelky Galerie hl. m. Prahy Magdaleny Juříkové schválil těsnou většinou Výboru pro kulturu zastupitelstva HMP a doporučil zastupitelstvu s plánem souhlasit.\n„Slovanská epopej má význam nejen pro Pražany a bude mi ctí, pokud pomůže k rozvoji naší kultury v místním regionu,” uvedla k tomuto rozhodnutí radní pro kulturu Hana Třeštíková (Praha sobě). S tím však zásadně nesouhlasí odborníci.\n„Po mnoha letech trpělivé práce desítek historiků umění, restaurátorů, ale i architektů, památkářů, právníků či archivářů, stejně jako po vynaložení mnoha milionů z rozpočtu města na péči o toto dílo, přichází absurdní a nepochopitelné rozhodnutí některých představitelů města tyto aktivity zmařit a významné dílo našeho nejuznávanějšího umělce ve světě opět pohřbít v neatraktivním prostředí zchátralého zámku, který má navíc projít mnohaletou nákladnou rekonstrukcí,“ píše ve svém dopise spolek, který sdružuje mimo jiné příbuzné Alfonse Muchy, ale také restaurátory slavného díla, historiky umění či bývalého pražského radního pro kulturu Ondřeje Pechu.\nOdborníci společně s vnučkou umělce Jarmilou Mucha Plockovou, vyjadřují svůj zásadní nesouhlas s návrhem na přesun díla zpět do zámku v Moravském Krumlově, kde bylo z nedostatku jiných možností po dlouhou dobu deponováno. Podle nich je naopak povinností všech Pražanů i představitelů metropole intenzivně hledat cestu k adekvátnímu umístění díla v hlavním městě, k němuž se svým duchovním poselstvím hlásí.\nMoravskokrumlovský zámek podle nich i po úpravách několika vnitřních prostor, neumožňuje a nikdy neumožňoval prostorově důstojnou, logickou a moderní expozici celého cyklu tak, jak ji sám autor zamýšlel. Upozornili v této souvislosti, že areál na jižní Moravě je ve značně zdevastovaném stavu a vyžaduje mnohaletou, finančně nákladnou rekonstrukci.\n„Bez této rekonstrukce, ani v jejím průběhu, není možné vystavit v tomto areálu takto vysoce hodnotné dílo a zaručit bezpečné a stabilní prostředí expozice. Z odborného hlediska se jedná o souběh dvou naprosto neslučitelných aktivit,“ uvedla historička umění a předsedkyně Sdružení výtvarných kritiků a teoretiků Vlasta Čiháková Noshiro.\nSpolek proto pražské komunální politiky vyzval, aby přesun Slovanské epopeje rozhodně zamítli, zvolili pro dočasnou expozici díla Zbraslavský zámek či holešovické výstaviště a bezodkladně obnovili práce na jednom z nejrychleji realizovatelných dlouhodobých řešení, za které považují rekonstrukci a dostavbu holešovického Lapidária.\nMuchovu epopej se v minulosti pokoušela získat pro Prahu 3 také bývalá starostka Vladislava Hujová (TOP 09). Předchůdkyně a stranická kolegyně starosty Jiřího Ptáčka před třemi lety na výstavbu výstavní síně na Vítkově dokonce uspořádala veřejnou sbírku.


Aktuální nabídka pronájem chaty Lestkov denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si pronájem chaty Lestkov než Vás někdo předběhne.\nKategorie pronájem chaty Lestkov se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele pronájem chaty Lestkov neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je pronájem chaty Lestkov právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné pronájem chaty Lestkov\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pronájem chaty Lestkov, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující chaty Lestkov, a to chaty na prodej Lestkov, pronájem chaty Lestkov, dražby chat Lestkov.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii chaty k pronájmům Lestkov nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích chaty Lestkov, chaty na prodej Lestkov, pronájem chaty Lestkov, dražby chat Lestkov.\nJe možné, že v lokalitě Lestkov nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Lestkov na pronájem nebo pronájem rekreačního objektu Lestkov. Pokud se nechcete navíc omezovat druhem prodeje nemovitosti Lestkov použijte následující kombinace pro vyhledání nemovitostí Reality Lestkov případně rekreační objekty Lestkov.\nNehledáte pronájem chaty Lestkov ?\nPokud jste v této kategorii pronájem chaty Lestkov omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí pronájem chaty Lestkov\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pronájem chaty Lestkov, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pronájem chaty Lestkov. Určitě lépe naleznete pronájem chaty Lestkov, který hledáte.


Blond dračice, zpěvačka Natasha Bedingfield (35), čeká své první dítě a je z toho zcela v euforii - Super.cz\nZpěvačka Natasha Bedingfield Profimedia.cz\n12. října 2017 10:39\nZpěvačka a skladatelka Natasha Bedingfield (37) se ve středu na Instagramu pochlubila, že se svým manželem Mattem Robinsonem očekávají své první dítě. „Matt a já jsme nadšeni, že se s vámi můžeme podělit o zprávu, že přinášíme na svět nový malý život! Nemůžeme se dočkat, až se budeme moci vydat na tuto úžasnou cestu,“ svěřila se autorka známých hitů Unwritten nebo These Words na sociální síti.\nV rozhovoru pro britský The Sun, který oznámil zprávu o jejím těhotenství, se atraktivní blondýnka přiznala, že po dítěti toužila už dávno. „Stát se maminkou je něco, o čem jsem vždycky snila, ale po dlouhou dobu jsem cítila, že je to v nedohlednu,“ uvedla a natěšeně dodala: „Nyní je to ale tady, jsem v tom až po uši, opravdu se to děje... Jsem tak nadšená z téhle obrovské životní změny. A Matt je mi velkou oporou.“\nManželé už za sebou mají zhruba deset let vztahu. Vzali se spolu v roce 2009 během velmi intimního obřadu v Malibu. Nyní se zdá, že začíná Natasha vybírat pro miminko nový domov. Dům postavený ve stylu panského sídla v Los Angeles, který si koupila v roce 2009 za 2,3 miliónu dolarů, v červenci s více než stoprocentním ziskem prodala. Další vilu ve španělském stylu má ale nad oblastí Beachwood Canyon. Tu sehnala za 1,65 miliónu dolarů začátkem roku 2015. ■\nZpěvačka Natasha Bedingfield ■\nS manželem Mattem Robinsonem ■\nNyní se ti dva pochlubili, že spolu čekají své první dítě. ■\nOd svatby, kterou měli v Malibu, už uteklo 8 roků. ■


Levenhuk Skyline Travel 80 - VK Foto\nHlavní stránkaDalekohledy, dálkoměryHvězdářské dalekohledyLevenhuk Skyline Travel 80\nTeleskop Levenhuk Skyline Travel 80 Ideální první dalekohled, ostrý kontrastní obraz. Menší a lehčí konstrukce než u jiných zařízení. Čočky na sobě mají několikanásobnou antireflexní vrstvu. Zvětšení bez dalších úprav je až 132 x.... více\nTeleskop Skyline Travel 80 značky Levenhuk bude ideální první dalekohled vesmírného nadšence. Začínající průzkumník snadno objeví blízký vesmír a objekty na zemském povrchu. Naprosto ideální pro amatérské pozorování Měsíce a planet sluneční soustavy.\nTento teleskop zaručí ostrý kontrastní obraz, i když je při tom menší a lehčí než jiná zařízení. Jeho čočky na sobě mají několikanásobnou antireflexní vrstvu. Dal by se charakterizovat jako malý refraktor s velkou aperturou. Teleskop je výkonný (zvětšení bez dalších úprav je až 132 x) a snadno ovladatelný.\nUmožní vám dohlédnout i na jasné nebeské objekty hlubokého vesmíru. Optika je na to dostatečně výkonná, avšak není vyrobená přímo k tomuto účelu. Pokud chcete sledovat pouze hvězdokupy, vzdálené galaxie a mlhoviny, bude pro vás lepší silnější přístroj. Naopak pro detailní pozorování měsíčních kráterů, Saturnu, Marsu a atmosférických jevů na Jupiteru je naprosto ideální.\nVždy doporučujeme pozorování daleko od městského osvětlení. Je dokonce vynikající náhradou za spektiv. Diagonální zrcátko (součástí balení) zajistí „pozemní“ obraz bez zkreslení.\nObsluhu zvládne i dítě\nAzimutální montáž je uživatelsky velice jednoduchá. Lehký hliníkový stativ má výškově nastavitelná ramena. Optický tubus je opatřen malým kompasem určeným pro rychlou pozemní navigaci a vyhledávání nebeských objektů na obloze. Velmi praktická je odkládací přihrádka na příslušenství.\nVezměte jej s sebou na výlety! Zkrácený tubus a odlehčená konstrukce znamenají malou hmotnost. Teleskop je skladný a s přehledem se vejde do speciální brašny (součástí balení). Ta je dostatečně velká nejen pro optický tubus, montáž a stativ, ale i pro všechny optické doplňky.\nCo všechno si kupujete\nSada obsahuje okuláry, Barlowovu čočku i diagonální zrcadlo. Je dodán se zabudovaným kompasem a přepravní brašnou. Můžete ji nosit na rameni nebo v ruce. Teleskop Skyline Travel 80 bude skvělým dárkem pro všechny vášnivé objevitele vesmírných krás.\nTeleskop typu refraktor (starší děti, mládež, začátečníci)\nVhodný k pozorování zemského povrchu, planet, Měsíce\nZvětšení bez jakýchkoli dodatečných úprav 132 x\nOdlehčená konstrukce a zkrácený optický tubus\nIdeální k pozorování krajiny, měsíčních kráterů, Saturnu, Marsu a atmosférických jevů na Jupiteru\nUživatelsky jednoduchá azimutální montáž\nSoučástí sady je praktická přepravní brašna – ideální na výlety\nPovrchová úprava optiky: několikanásobná (všechny optické plochy)\nMaximální zvětšení: 160 x\nK9 mm (44x)\nK25 mm (16x)\nVnitřní průměr: 1,25 mm\nHledáček: optický (5 x 20)\nRozměr: 560 – 1200 mm\nVestavěný kompas: Ano (umístěný uvnitř optického tubusu)\nOptický hledáček 5 x 20\nPrůměr objektivu: 51 - 100 mm, 80 mm\nZvětšení do: 101 - 499x, 160x\nZvětšení od: 132x\n9mm (44x), 25mm (16x)