Cap 6 - Quan es fa difícil avaluar la necessitat, el tipus i el destí dels excedents de la producció social prevista per cobrir la seguretat i els riscos, sorgeix una nova ocupació: l’economia d’aquest excedents. Aquests, mentre no siguin necessaris, poden ser emprats per altres finalitats, es poden bescanviar per altres bens o serveis, la seva gestió pot permetre una vida còmode. Això és el que pretén fer el poder econòmic. Sovint, la realitat pot ser força lluny d’aquesta idea.\nPoder econòmic: capacitat de modificar el comportament o les actuacions de grups específics de persones amb la finalitat de modificar en benefici propi les relacions d’intercanvi entre els individus i qui ostenta o participa del poder.\nAra manen els bancs i les grans corporacions internacionals.\nIsidre Ambrós, entrevista a Federico Mayor Zaragoza, “Hay que apostar por una cultura de paz”, La Vanguardia, 6-03-2006.\nMentre els jugadors de borsa globals perden els fons d’altri i se’n van a casa seva amb fortunes blindades, es perd de vista el terrible impacte que la crisi té en els països del Sud.\nMariano Aguirre, El año del nuevo mundo, La Vanguardia 3-01-09\nEls diners són poder i està corrompent la política i els mercats de tot el món.\nJeffrey D. Sachs, Oleada de crímenes corporativos, El País 15-05-2011.\nEls individus solem tenir diverses posicions respecte al poder econòmic. Aquest en cada circumstància ens tractarà en funció del seus objectius específics per a cada un dels grups. Com a individus podem tenir interessos diferenciats: desitjar un alt sou i alhora un baix preu dels productes o serveis produïts. La taula mostra alguns dels objectius del poder per a cada un dels grups de persones amb les quals hi té una relació rellevant.\nGrups específics de persones\nObjectius del poder\nClients, consumidors, usuaris.\nMàxima utilització dels productes i serveis proporcionats, i en les condicions més avantatjoses per a qui els proporciona.\nAccionistes, inversors, prestamistes, dipositaris de capital.\nMàxima aportació de capital amb el mínim cost per al poder econòmic.\nMàxima productivitat amb el mínim cost per a l’empresa.\nSubministradors, proveïdors de serveis.\nMàxima qualitat i rapidesa amb el menor cost.\nAquest capítol conté els següents apartats:\n6.1 Elements d'identitat del poder econòmic\n6.2 Experiència de la crisi actual\n6.3 Mecanismes de manteniment del sistema\n6.4 Noves pràctiques de l'economia\n6.5 Finances, banca\n6.7 Mecanismes d'inestabilitat del sistema\nSi les famílies no estalvien, d’on prové el passiu del sistema bancari que els concedeix els préstecs?\nAntoni Subirà, La fiesta ha terminado, La Vanguardia, 19-12-08\nEn el negoci de l’automòbil, quan funciona, els diners que es guanyen van a la butxaca de les multinacionals (...) El nostre país no percep aquests guanys, sinó solsament el sou dels seus treballadors.\nCarlos Sentís, Frenazo automovilístico, La Vanguardia, 19-12-08\nUn dels riscos més importants que pot acompanyar a la més severa recessió global de les darreres dècades és la cada dia més explícita insatisfacció dels ciutadans sobre l’ús dels seus recursos.\nApuntalando Detroit, El País, 21-12-08\nEs pot entrar en aquest cercle viciós en el qual els consumidors no consumeixen, els empresaris acomiaden i els bancs no presten(...)\nEl problema actual és que els consumidors no consumeixen, els empresaris no contracte, els inversors no inverteixen.\nDe Barrón, M.Jiménez, M.A. Noceda, entrevista a M.A. Fernández Ordóñez, El País, 21-12-08\nLes estructures d’incentius de les [empreses] només han afavorit als directius, inclús a costa dels interessos dels accionistes.\nJoaquín Estefanía, Los golfos andadores, El País, 22-12-08\nCercar en aquest capítol\nApartats del capítol\n6. Poder econòmic\n6.5 Financeres, banca\n6.6 Empreses i empresaris\nContingut del capítol\n6.1 Elements d’identitat del poder econòmic\n6.1.1 Territori en el que exerceix el poder\nRèdits de l'espanyol\n6.1.2 Normes i maneres de fer pròpies\nTot es pot comprar i es pot vendre\nEl pes dels empresaris, missioners i governs europ...\nJustificació dels crims\nHerència i treball dur\n6.1.4 Coixí conceptual que la justifica i dignific...\nConcepció errònia del funcionament de l'economia*\nÈtica: assignatura, però no pràctica\nGestió de la propietat comú\nFer-se ric és gloriós\nConsumir: deure ciutadà\nComprar enlloc d'estalviar\nLa millor manera d'entendre aquesta crisi\nZapatero, en un viatge d’acatament, aconsegueix de...\nCrisi: quina crisi?\nDe diners n’hi ha ... per a segons què\nVentilar el deute\nI les balances de pagaments?\nCanvis en bancs i caixes\nMoltes preguntes, idees i paraules\nLliçons de nouvinguts\nSom capaços d'aprendre de la crisi?\nUna visió sindical de la crisi\n6.3.1 Exhibició dels avantatges\n6.3.2 Inconvenients del seu refús o desaparició\nCaiguda de la economia del país\nAvisos a Islàndia per la desaprovació del sistema\n6.3.3 Adoctrinament continuat\nInformació maquillada i manipulada\n6.3.4 Suport social i de les institucions\nEfectes d'una permissivitat\nUna manera de veure les coses\nSuport a infraestructures absurdes\nSuport al sector financer\nSuport al sector immobiliari\nSuport al sector de l’automòbil\n6.3.5 Limitació a la informació crítica\nTemes fora de la conversa nacional\nCrisi de l’economia internacional\nEfectes dels implants de silicona\n6.3.6 Suborns i corrupció\nLa corrupció, no és un fenomen marginal: és un sis...\nFòrmules comuns de corrupció\nMestres en l'art, amb bons deixebles\nCom es pot mesurar la motivació o la intencionalit...\nEl triangle del frau\nEls suborns, avaluats\nExplico com funciona el món dels negocis\nRelacions fluides d'alt nivell\nEl cas dels suborns a Estats Units els anys 1970s....\nSuborns a l’estranger\n6.3.7 Mecanismes alegals\nEl cas dels paradisos fiscals\nParadís fiscal: terme legal recent\nEfectes de publicar les llistes de paradisos\nHolanda i Irlanda, a la llista\nHisenda actua a partir d'un robatori de dades\nSecret i frau a Suïssa


Articles destacats (portada) - Òmnium La Botiga\n> Articles destacats (portada)\nArticles destacats (portada) Hi ha 16 productes.\nLlaç pel balcó\nLlaç de polipropilè cel·lular de 3 mm de gruix per vestir el balcó de solidaritat. Mida 67 cm x 43.5 cm\nSamarreta "Llibertat Preses Polítiques"\nSamarreta entallada de cotó 100% amb la que donaràs veu a la lluita per la llibertat de les preses i exiliades polítiques catalanes.\nSamarreta recta de cotó 100%, amb la qual donaràs veu a la lluita per la llibertat de les preses i exiliades polítiques catalanes.\nXapa "Llibertat Preses Polítiques"\nXapa plastificada per fer visible la lluita per la llibertat de les preses polítiques i exiliades catalanes.


ACN Barcelona.-La Fira Mediterrània de Manresa manté l’aposta per la presencialitat. Amb la voluntat de mantenir l’essència de ser un mercat estratègic de la música d’arrel, oferirà tots els espectacles i concerts en viu. Seran la meitat que l’any passat, 46, 34 dels quals estrenes. Hi participaran 56 companyies que actuaran en 13 escenaris diferents de la capital del Bages. Za! & La Transmegacobla, la unió sobre l’escenari dels Za!, la MegaCobla -un quartet de vents de cobla tradicional- i el duet femení de trans-folk Tarta Relena, inauguraran la Fira en viu. Prèviament, del 13 al 15, es realitzaran les activitats professionals, totes elles a través d’una llotja virtual.\nAquest dimecres s’ha presentat el cartell d’un certamen que, segons el seu director artístic, Jordi Fosas, vol mantenir “l’essència” de ser un mercat estratègic. Per aquesta raó, ha recalcat, s’ha optat perquè tota la programació d’espectacles i concerts, que s’ha reduït a la meitat respecte al 2019, sigui en viu, tot i que s’aplicaran les restriccions marcades per la pandèmia. A més, s’ha creat una app especifica que permetrà seguir-los, simultàniament, en línia.En total hi haurà 46 espectacles i concerts en viu, dels quals 34 seran estrenes- 23 absolutes, tres a Catalunya, quatre a l’Estat i quatre en procés de creació. Hi participaran 56 companyies -41 catalanes, 10 de l’Estat i 5 internacionals- que actuaran en 13 escenaris i es faran un total de 60 funcions.La programació mantindrà la tendència de 2019 i girarà entorn de tres grans eixos: mirades, on artistes del món contemporani incorporen la mirada a l’arrel entre els ingredients de les seves propostes; joves, on artistes emergents que parteixen de l’arrel com a matèria prima; i present, centrat en el territori i el desenvolupament sostenible.L’espectacle que obrirà i tancarà el certamen de 2020 serà ‘Brots Transhumants’. A càrrec del músic Arnau Obiols i el ballarí Magí Serra i acompanyats del creador audiovisual Pepe Camps, faran una transhumància artística per tal de viure i reflexionar sobre com mirem l’entorn, la terra i el territori. El recorregut començarà el 13 d’octubre amb una conversa amb Martí Boada, Doctor en Ciències Ambientals per la UAB, i serà el tret de sortida de la Fira i ponència inaugural de les jornades professionals, i acabarà el dia 18 d’octubre, amb el resultat de l’experiència artística en format audiovisual, tancant la programació de la 23a edició.Les coproduccions’Za! & La Transmegacobla’ inauguraran, dijous, la Fira en viu. La proposta, fruit d’un laboratori realitzat en el marc de la Fira fa dos anys, reunirà sobre l’escenari el grup de música experimental Za!, la MegaCobla, un quartet de vents de cobla tradicional, i al duet femení de trans-folk Tarta Relena, amb la coproducció de la mateixa Fira i l’Espai Marfà de Girona.Aquesta Fira Mediterrània comptarà amb 12 produccions pròpies, coproduccions i col·laboracions. D’elles destaca ‘Acte de fe’, de Carlos Martorell, Marc Vilajuana i Adrià Grandia, que compta amb la participació de la Fira Mediterrània, FiraTàrrega, l’Eufònic, el Kovent i el Convent d’Alcover. També amb FiraTàrrega hi haurà l’assaig obert del Kernel Dance Theatre, que reflexionarà sobre la relació entre tradició i construcció. Toni Jódar i Beatriu Daniel presentaran la darrera entrega de la trilogia de conferències ballades d’Explica Dansa, amb ‘TRA TRA TRA. Tradició, conferència ballada via streaming’, sobre la relació i la influència mútua entre la dansa contemporània i la dansa tradicional, i que està coproduïda per la Fira Mediterrània, el Mercat de les Flors i el festival Ésdansa de la Preses.Entre les propostes també hi ha la de Marc Sempere-Moya, en la que col·labora L’Estruch de Sabadell i que comptarà amb la participació del transgressor cantant exflamenc El Niño de Elche i el baixista de Los Planetas i Lagartija Nick, Eric Jiménez. O la coproducció amb el festival Amb So de Cobla de Palamós, en una proposta que barreja el circ amb el so de cobla i que compta amb la participació de la Cobla Sant Jordi – Ciutat de Barcelona, el músic Pep Pasqual i l’Ateneu Popular 9 Barris.Les arts escèniquesPel que fa a les arts escèniques, destaca ‘A puerta cerrada’, una trilogia de la companyia basca Kukai Dantza, amb dues peces que es presenten en línia i estan inspirades en el confinament i en exposicions del museu, i una tercera que es presenta en viu; ‘d’Ancorae’, en que la jove Andrea Jiménez, Premi de dansa de l’Institut del Teatre 2019, replanteja les bases del flamenc; ‘Y perdí mi centro’, de LaboratoriA, un cant a la igualtat entre homes i dones en que les seves quatre components també experimenten amb el flamenc com a llenguatge comú.A nivell internacional comptarà amb la proposta ‘SunBengSitting’, del performer, ballarí, músic i coreògraf austríac Simon Mayer; i amb la ‘instal·lació B’ dels suïssos Trickster-p, centrada en el conte de la Blancaneus i segona part d’una trilogia dedicada als contes populars.Pel que fa a l’àmbit familiar, del cartell destaca ‘La faula de l’esquirol’ de la Companyia de Comediants La Baldufa; ‘Pigs’ de Campi qui pugui; o ‘El meu amic Brutus’, de La companyia del príncep TotilauLa música a la MediterràniaEntre les estrenes d’aquesta Fira Mediterrània hi ha la proposta de l’asturià Rodrigo Cuevas i Raül Refree, que s’han unit en la producció del darrer treball de Cuevas, ‘Manual de cortejo’, i que coincidiran a Manresa per primer cop sobre els escenaris en l’estrena del seu darrer espectacle. També hi haurà l’acordionista Joan Garriga i el Mariatxi Galàctic, amb el seu nou disc ‘El ball i el plany’. Alba Carmona estrenarà ‘Canciones del folklore’, Los Hermanos Cubero ‘Proyecto Toribio’ o la mallorquina Maria del Mar Bonet, que estrenarà el nou espectacle, ‘Saba de terrer. Homenatge al Pare Ginard, autor del Cançoner Popular de Mallorca’.Del cartell també destaca el jove duet Alexandrae, integrat per Marc Vilajuana i Elena Tarrats, oferiran un recital de cants arcaics portats al terreny contemporani a l’estrena del seu primer disc ‘Gaudeamus omnes’. La violinista Coloma Bertran presentarà el seu primer treball en solitari, ‘Nocturns i diamants’, amb artistes com Carles Belda, Sanjosex, Ju, Guillem Soler, Dia Sañé, Arnau Tordera i Gemma Humet.A nivell internacional, hi seran la jove cantant grega-sudanesa Marina Satti, que en companyia del grup polifònic Fonés, desplegarà els temes del seu nou disc ‘Yalla’; o el grup de polifonia occitana i percussió Cocanha, que presentaran el seu darrer treball produït per Raül Refree.Cicle off: 8è Hummus Mediterrani, XIII Concurs Sons i Xarxa AlcoverA banda de la programació oficial, en el marc de la Fira Mediterrània s’inclouen 14 propostes dels cicles off, format pels projectes Concurs Sons, Hummus Mediterrani, Xarxa Alcover i Estepa Mediterrània.La 8a edició de l’Humus Mediterrani, la secció off de Fira que acull les propostes més properes a l’arrel tradicional, tindrà dos concerts en viu a càrrec dels bagencs Aixopluc, que hi actuaran com a guanyadors del premi Robert Pellicer de ball folk, i el duet femení Caamaño&Ameixeiras.En el marc de la Fira també se celebrarà la final del Concurs Sons. Serà al Centre Artesà Tradicionàrius de Gràcia, a Barcelona. Hi actuaran els grups Cat Klezmer Trio, Laura Esparza i Carlos Esteban i Tecum Terra.I l’Estepa Mediterrània, que se celebrarà a l’escenari de Cases de la Música, en streaming, amb concerts enregistrats dels grups Bluebell Duet, Momi Maiga, Itzipa i Drop CollectiveUna llotja virtualLes activitats i els contactes entre professionals es podran seguir, exclusivament, en línia, a través de la Llotja Virtual. Les Jornades Professionals, que se celebraran del 13 al 15 d’octubre, posaran el focus en la sostenibilitat cultural i apropar models d’implementació d’estratègies de cultura sostenible en les dimensions social, econòmica i ambiental, liderats per equipaments, festivals i artistes i convidar a la reflexió constructiva per a un desenvolupament cultural sostenible.En paral·lel, per als dies 16 i 17 d’octubre s’han programat uns itineraris en viu de projectes escènics i musicals, que inclouen diverses presentacions i showcases, i que esdevindran la primera trobada presencial per a molts professionals del sector des que es va iniciar la crisi sanitària.


Alimentació Sostenible a les escoles – AFA de CEIP Dolors Monserdà-Santapau\nAlimentació Sostenible a les escoles\n18 Novembre, 2021 Al denteby Redacció\nUs enviem el 10è número del butlletí intern “En equip” del Consorci d’Educació que l’escola ha volgut compartir amb nosaltres.\nBarcelona és, aquest any 2021, fins el desembre, la Capital Mundial de l’Alimentació Sostenible i la comunitat educativa ha volgut participar des del principi en aquesta iniciativa que busca promoure hàbits saludables i potenciar un canvi en el model de producció dels aliments. El Consorci i la resta d’agents de l’àmbit educatiu parteixen de la idea que l’educació ha d’activar la mirada crítica sobre aquesta qüestió i, d’altra banda, han vist la capitalitat com una oportunitat d’introduir el debat sobre la sobirania alimentària en els projectes educatius de les escoles. No en va, els alumnes d’ara són els que poden completar el canvi de model de consum que s’està impulsant o els que en poden crear de nous.\nEl butlletí també presenta els nous criteris per a la contractació de serveis de menjador, els centres que han pogut millorar les seves instal·lacions o, entre altres coses, la incorporació del servei de menjador a una majoria de centres de secundària.\nLa participació de la comunitat educativa a la capitalitat i en el debat global queda recollida en aquest butlletí. Hi trobareu les propostes educatives que s’han fet amb motiu d’aquest esdeveniment, com el projecte ”Ara, aquí, les escoles” que promou el debat i l’expressió artística sobre el dret a l’alimentació però també hi trobareu idees que ja estaven en marxa des de fa temps a alguns centres, com ara la microxarxa d’Escoles + Sostenibles “Alimenta’t amb seny”.\nPer cert que, el document també fa una sèrie de preguntes als mestres i altres professionals de l’escola perquè es plantegin si mengen bé i de forma saludable, sobretot quan són al centre, un debat que segur que també us el podeu fer vostre!!!\nConvocatòria JUNTA AFA: 8 de novembre de 2021


Com eliminar els peixets de plata o cucs del paper al lavabo i la cuina\nPer què apareixen aquests insectes? Com s’alimenten i on viuen? Repassem alguns consells perquè no s’escampin per casa\nCom eliminar els peixets de plata o cucs del paper al lavabo i la cuina // CC0\nActualitzada el 10-08-2021 13:03\nEs reprodueixen fàcilment i és habitual trobar-ne a la cuina i el lavabo. Semblen inofensius, però resulten una mica empipadors: parlem dels anomenats peixets de plata, cucs de la humitat o, científicament, Lepisma saccharina . Són una de les plagues més habituals a casa, però d’on surten? Per què n’hi ha tants? Poden suposar algun perill en termes sanitaris o bacteriològics?\n“En termes sanitaris no són preocupants, no piquen ni transmeten malalties”, diu a RAC1.cat l’entomòloga Rosario Melero-Alcíbar, doctora en medicina tropical, parasitologia i ciències biològiques. Si en tens una infestació molt gran no és agradable, perquè, com tots els animals, “tenen el seu cicle metabòlic i van deixant rastres. Malgrat això, no hi ha proves científiques que en aquests rastres hi hagi bacteris”.\nNo hi ha proves científiques que en els rastres que deixen hi hagi bacteris, com sí que passa amb les paneroles, que poden deixar agents patògens\nEls peixets de plata són de color gris argentat i fan uns 10 mil·límetres de llarg. // Wikipedia - Aiwok\nCOM SÓN I ON VIUEN\n- Tenen l’hàbitat natural al lavabo, on hi ha poca llum i humitat. Tot i això, poden aparèixer en qualsevol altre racó de la casa, com per exemple a la cuina i a l’interior dels armaris\n- La seva alimentació acostuma a estar basada en silicona, paper, cartó i aliments rics en midó\n- Són de color gris argentat, fan de mitjana uns 10 mil·límetres de llarg, tenen el cos allargassat i angulat, no tenen ales i posseeixen unes llargues antenes\n- La seva velocitat i el seu rebuig a la claredat fan que s’amaguin molt bé. A més a més, es reprodueixen amb molta facilitat, per la qual cosa és convenient atacar-los com més aviat millor\nHi ha alguns remeis o solucions per casos que hi hagi massa Lepisma saccharina, per evitar que en surtin tants o que no es reprodueixin. Els repassem tot seguit.\nLa neteja és clau\nUna de les millors solucions per evitar que apareguin els peixets de plata és tenir molta cura amb l’ordre i la neteja de la nostra llar. Hem de tenir en compte que aquests insectes s’alimenten, sobretot, de restes d’origen vegetal, com ara les molles de pa i les pàgines dels llibres. Per tant, un altre lloc on hauríem de vigilar són les prestatgeries; els llibres que acumulen molta pols són una font de Lepisma saccharina.\nUna de les millors solucions per evitar que apareguin és tenir molta cura amb la neteja. // CC0\nEvitar les esquerdes\nPer prevenir que apareguin aquests insectes el millor que pots fer, sobretot al lavabo, és evitar les filtracions d’aigua, tapar bé les esquerdes que hi pugui haver i netejar a fons. Però si el problema és que ja són a casa teva, no et desesperis: aquí et portem un seguit de remeis casolans per eliminar els peixets de plata.\nL’espígol és un repel·lent natural d’aquests insectes. Pots aplicar un parell de gotes d’oli essencial d’espígol als racons on surtin els cucs, tot i que aquests repel·lents sovint no són tan efectius com un insecticida bàsic que puguis comprar al supermercat. Perquè si freguem el terra, per exemple, és fàcil que tornin a sortir.\nL'espígol és un repel·lent natural d'aquests insectes. // CC0\nA més d’espantar o eliminar els peixets de plata directament, una altra opció és deixar-los un parany a la nit. El més conegut és el del pot: embolica la part exterior d’un pot amb cinta adhesiva i després deixa-hi a dins flocs de civada. Els agrada tant el midó que contenen aquests cereals que grimparan a l’interior del pot gràcies a la cinta adhesiva, però no se’n podran escapar, perquè el vidre de l’interior els farà relliscar.\nLa canyella és un dels millors repel·lents que hi ha contra el Lepisma saccharina. Pots col·locar-la per casa en saquets o directament en branca, als armaris i per racons de la llar.\nLa canyella és un dels millors repel·lents que hi ha contra els peixets de plata. // CC0\nUna altra manera d’eliminar els peixets de plata és col·locar encenalls i fulles de cedre per les diferents estances de la casa. Aquest arbre desprèn una olor agradable per a les persones, però que els cucs odien per les seves propietats repel·lents.\n26-07-2021 20:37 TRUC


El "retrobament amb Catalunya", víctima del canvi de govern de Sánchez\nEl “retrobament amb Catalunya”, víctima del canvi de govern de Sánchez\nIsabel Rodríguez, substituta d’Iceta, no va fer ni una referència a Catalunya en la seva estrena com a ministra\nUn dels missatges que ha volgut llançar Pedro Sánchez amb la reforma del govern espanyol és que el seu projecte territorial va més enllà de Catalunya. El relleu de Miquel Iceta per Isabel Rodríguez al Ministeri de Política Territorial i Funció Pública vol dir això, si fa no fa. Aquesta vegada, Iceta ha estat penalitzat pel fet de ser català: “Em sap molt de greu deixar el Ministeri de Política Territorial. Hi hem posat molta il·lusió i hores”, admetia ahir. Ara capitanejarà Cultura i perdrà pes polític dins el govern. Amb ell, per la porta del ministeri se n’ha anat l’esperança d’alguns que un perfil polític coneixedor de la realitat catalana pogués contribuir a estovar les relacions entre el govern espanyol i la Generalitat.\nRodríguez va agafar ahir la cartera tot reivindicant el vell discurs del cafè per a tothom i sense fer cap referència explícita a Catalunya ni a res que s’assemblés a un model federal. La nova ministra va declarar que ella era qui era perquè s’havia planificat un estat que, “solidàriament”, compensava els territoris i cohesionava la societat. Una fórmula de la transició que es consagrà en la constitució espanyola i que, segons la ministra, continua essent necessària. Rodríguez va ser batllessa de Puertollano (Ciudad Real) i el seu origen castellano-manxec es pot interpretar com una presa de poder de l’anomenada “Espanya buidada” en el debat autonòmic de l’estat espanyol, sempre polèmic. La tria de Sánchez va en detriment de les perifèries i els contrapesos polítics català, basc i gallec, però també del País Valencià i les Illes Balears. Rodríguez es presenta com la defensora de la “igualtat” i la “cohesió territorial”. Paraules que, passades pel traductor polític, signifiquen uniformitat i harmonització. Això no té pas gran cosa a veure amb el camí que traçava Iceta quan, fa unes quantes setmanes, en una entrevista a Catalunya Ràdio, proposava una solució per a Catalunya que es recollís en una nova disposició addicional de la constitució espanyola. És una tercera via que el primer secretari del PSC ja defensava abans de l’1-O amb l’objectiu que es reconegués la posició “singular” de Catalunya. Però Iceta ara és a Cultura.\nI la primera víctima del canvi pot ser la comissió bilateral, que s’ha de reunir aquest mes. Ho van acordar Sánchez i Pere Aragonès a la Moncloa, però ara el govern català tem que es retardi, sobretot perquè el canvi d’interlocutors farà més difícil de reactivar-la si els que arriben no hereten la feina començada i les converses han de començar de bell nou. Segons fonts de la Generalitat, els dos governs ja havien començat a treballar, amb Miquel Iceta i la consellera Laura Vilagrà amb interlocució directa al capdavant, tot i que encara no havien tancat l’ordre del dia de la reunió. D’aquesta primera reunió, amb Vilagrà encapçalant la part catalana i Rodríguez l’espanyola, n’ha de sortir si més no un calendari per a les tres subcomissions de la bilateral, que en desplegaran les qüestions sectorials: la comissió mixta de transferències, la d’infrastructures i la d’afers econòmics i fiscals.\nLa bilateral ha tingut la mateixa sort que l’estatut: no ha complert mai les funcions d’interlocució habitual entre governs que li atorgava la carta catalana i només s’ha reunit quan ho ha fet possible una mínima sintonia amb Madrid, tot i que ho hauria de fer dues vegades l’any i sempre que una de les parts ho demanés. Amb un estatut retallat, aparcat i majoritàriament pendent de desplegar, la bilateral no ha servit per a desfer grans nusos polítics, deixant de banda els primers acords post-estatutaris del segon tripartit, i ha acumulat incompliments i alguns traspassos considerats insuficients. L’última vegada que es va reunir va ser l’agost de fa gairebé tres anys, amb el conseller Ernest Maragall a una banda, la ministra Meritxell Batet a una altra, els presoners polítics tancats, els exiliats, i la reivindicació del referèndum sempre present.\nA diferència de llavors, ara Aragonès ha volgut separar la bilateral de les converses sobre el conflicte polític: una cosa és el desplegament de l’estatut i la gestió de l’autogovern i, una altra, la reivindicació del referèndum i l’amnistia, que es concretarà a la taula de diàleg que s’ha de reunir al setembre. A la bilateral, l’executiu català preveu de reivindicar recursos per a l’ingrés mínim vital i l’aplicació de la llei de dependència, a més de reobrir la carpeta de les inversions en infrastructures. També caldrà veure si la Moncloa opta per guanyar temps abans de presentar un recurs al Tribunal Constitucional contra el fons de riscs per als represaliats pel Tribunal de Comptes, i encarrila una negociació en la subcomissió de seguiment normatiu, prevenció i solució de conflictes, entre més qüestions.\nAbans de la bilateral de Maragall i Batet, feia set anys que la comissió no es reunia. No hi hagué cap reunió mentre Mariano Rajoy fou president. I la que s’havia fet abans de la del 2018 havia estat el 2011, amb Josep Antoni Duran i Lleida i Manuel Chaves, i una pila d’acords sense materialitzar. En total, d’ençà del 2007, s’ha reunit nou vegades. Ara ha topat amb els canvis del govern de Sánchez i plana la incògnita si el nomenament de Rodríguez dificultarà l’entesa amb Madrid. La reforma de l’executiu pot ser un punt i a part en la legislatura espanyola: amb vista al cicle electoral del 2023, Sánchez pretén entomar el desgast polític que li hagin pogut originar els indults i la voluntat d’entesa amb la Generalitat. Hi ha el perill que l’agenda del “retrobament” amb Catalunya acabi en una simple promesa. Si fos així, la declarada voluntat de diàleg hauria evitat el xoc institucional durant dos anys, però els resultats serien els de sempre.


Endesa, Iberdrola, Ferrovial i Inditex demanen milers de milions d'euros dels fons europeus\ndilluns 19 d’octubre de 2020| edició del dia\nS’obre el joc, senyors. El govern espanyol ja està elaborant un esborrany del seu "pla de recuperació" per a presentar a Brussel·les i determinar el destí de les ajudes de la UE per al període post-Covid. Espanya rebrà fins a 140.000 milions d’euros (prop de la meitat en ajudes directes i la resta en préstecs). Qui i com es beneficiarà d’aquestes ajudes? Com sempre, guanya la banca.\nSostenibilitat i inversions verdes, aquestes són les paraules màgiques aquests dies entre els CEO, els qui, a ritme de Flaix Gordon, estan elaborant tota mena de projectes per a ajustar-se als criteris establerts per la UE.\nL’economista Pedro Ramiro, investigador d’OMAL i autor de "A on va el capitalisme espanyol" al·ludia amb ironia en el seu compte de Twitter a la qual sembla ser la nova estratègia de les multinacionals espanyoles: "Que les grans empreses espanyoles utilitzaran el discurs de les infraestructures sostenibles i la transició energètica per a emportar-se els fons europeus i sostenir els seus comptes de resultats amb diners públics."\nEn el cas d’Endesa, ja es prepara per a quedar-se amb la part del lleó de les ajudes: ja té llestos més de 110 projectes, per una quantitat de fins a 19.000 milions d’Euros. Segons es pot llegir en L’Economista, el pla s’enfoca en la rehabilitació d’edificis, xarxes intel·ligents i plans de "transició energètica".\nNo es queden enrere Iberdrola, Ferrovial i Inditex. Com a aperitiu, la companyia d’Amancio Ortega sol·licitarà 100 milions per a recondicionar una seu a la Corunya i readaptar la seva botiga digital. Segons l’empresa, pensen invertir fins a 2700 milions d’euros en els pròxims tres anys per a la seva "transformació digital i sostenible", projectes per als quals segurament esperen comptar amb l’inestimable suport dels fons públics.\nA més, com a part de l’operació "rentat de cara", a l’agost l’empresa espanyola va arribar a un acord amb IndustriALL Global Union, per a "treballar en comú" per la recuperació de la industrial tèxtil en el món i, suposadament, garantir els drets dels treballadors. La realitat és que darrere d’aquests discursos de greenwashing i laborwashing, res fonamental ha canviat.\nDurant els últims mesos, s’han produït importants protestes i vagues salvatges en les "maquilas" tèxtils de països del sud-est asiàtic i Amèrica Llatina, que produeixen en condicions de súper explotació per a Inditex. Però d’això no es fa càrrec Amancio Ortega, ja que es tracta de tallers externalitzats, amb els quals suposadament la seva empresa no té cap relació més que comercial. El vell conte que només serveix per a encobrir la seva responsabilitat amb aquest model d’ocupació, basat en règims de semiesclavitud moderna.\nEn el cas d’Endesa, el cinisme del seu discurs verd no té parangó. En 2019 continuava sent l’empresa espanyola més contaminant, amb gairebé un 10% de les emissions generades totals en aquest any al país, acompanyada en el rànquing de les deu primeres per Repsol, Naturgy i Iberdrola.\nSón aquestes empreses, les més contaminants i les més explotadores, aquelles que en cada crisi aconsegueixen continuar acumulant extraordinàries fortunes, rebent ajudes, rescats, rebaixes impositives i ajudes públiques, les que ara presentessin ampul·losos projectes parlant de transició energètica.\nEn el marc d’una crisi social sense precedents, amb l’atur i la precarietat en xifres rècord, les ajudes milmillonaries de la UE tornaran a alimentar les arques dels quals sempre guanyen.\nInditex / Amancio Ortega / Economia / Política Estat espanyol / Ibex35\nInditex contra les treballadores: Amancio Ortega vol tancar fins a 300 botigues


4 min. Brussel·les 29/04/2018 00:00\n651x366 L’escriptor suís Joël Dicker durant el festival de novel·la negra de València de l’any passat. / KAI FORSTERLING / EFE L’escriptor suís Joël Dicker durant el festival de novel·la negra de València de l’any passat. / KAI FORSTERLING / EFE\nArriba puntual i demana un cafè sol, que es prendrà pausadament mentre parla de l’ofici d’escriure i del seu nou llibre, La desaparició de Stephanie Mailer. Han passat més de cinc anys des que Joël Dicker (Ginebra, 1985) es va convertir en un fenomen editorial amb La veritat sobre el cas Harry Quebert (2012) i després l’èxit es va repetir amb El llibre dels Baltimore (2015), tots dos traduïts al català per La Campana. Ara l’escriptor suís torna amb un nou thriller policial ambientat també als Estats Units que va camí de convertir-se en un altre bestseller. Només fa unes setmanes que es va publicar en francès i ja ocupa els primers llocs dels llibres més venuts a França i a Bèlgica. A Catalunya arribarà en català a finals de juny, també de la mà de La Campana.\nDicker, ja sense l’etiqueta d’escriptor novell, visita Brussel·les per presentar la seva nova novel·la. “En aquest llibre la pressió per escriure ha disminuït”, reconeix. “Encara soc jove, em queda molt per aprendre i he d’acceptar que hi ha llibres que agradaran més i d’altres que agradaran menys”, afirma en una conversa amb l’ARA. A La desaparició de Stephanie Mailer, Dicker repeteix la recepta que tan bé li ha funcionat en els anteriors llibres -intriga, salts continus al passat i al present, una investigació com a eix central- però hi afegeix nous elements, com la trentena de personatges que hi apareixen -a les novel·les anteriors n’hi havia pocs- o una crítica aguda a la societat masclista. Els principals personatges parlen en primera persona i desgranen a poc a poc el seu passat. El lector els va descobrint lentament a mesura que es va endinsant en la novel·la.\nL’autor situa la història a Orphea, un poble fictici dels Hamptons, la zona on tenen la segona residència els novaiorquesos acomodats. Com ja avança el títol, una periodista, Stephanie Mailer, desapareix misteriosament sense deixar rastre quan investiga l’assassinat de l’alcalde del poble i la seva família vint anys enrere i després d’advertir a un dels policies que va resoldre el cas que es va equivocar de culpable. Així arrenca una història de més de 600 pàgines.\n"Escric com s'estrena un esportista"\nEls lectors que esperaven un nou llibre de Joël Dicker per retrobar Markus Goldman, l’escriptor protagonista de les dues novel·les anteriors d’èxit, s’emportaran una decepció. Dicker prova nous personatges i deixa de banda el seu alter ego literari. “El públic acceptarà que l’escriptor prengui riscos -es justifica-. No sé si Markus Goldman tornarà en algun altre llibre. No puc prometre res, ni en un sentit ni en l’altre. Escric a cada moment el que em ve de gust i no sé què em vindrà de gust quan escrigui una altra novel·la”.\nLa veritat sobre el cas Harry Quebert li va canviar la vida: en va vendre 5 milions d’exemplars arreu del món, va ser traduït a 40 llengües i ja té adaptació televisiva, una sèrie dirigida per Jean-Jacques Annaud i protagonitzada per Patrick Dempsey, el doctor Derek Shepherd d’ Anatomia de Grey. Fa cinc anys el nom de Joël Dicker sortia de l’anonimat, però aquest no era el primer llibre que escrivia ni el primer que publicava. “No m’he convertit en escriptor d’un dia per l’altre. He escrit sempre. Soc escriptor perquè m’agrada llegir històries. I m’agrada explicar-ne”, recorda.\nÉs jove, atractiu, culte i s’ha convertit en un dels autors francòfons més llegits al món, però assegura que segueix amb els peus a terra i que escriu el que li ve de gust, sense pensar en l’èxit. “Si la meva obsessió fos l’èxit, podria escriure un llibre cada any, molt més prims, menys complicats. Però no és el que m’interessa”, diu. Comença a escriure les novel·les sense saber-ne el final, sense un pla argumental traçat, perquè, explica, el camí és més important que el desenllaç. Probablement molts lectors no hi estaran d’acord. Però ell ho diu convençut. ¿No és molt difícil escriure una novel·la policíaca improvisant? “És difícil, però no saber el final et permet anar més lluny, fer més tombs”, afirma.\nFill d’una llibretera i d’un professor de francès, Dicker va créixer entre llibres. L’escriptor suís és molt crític amb la poca importància que, assegura, es dona a la literatura i a les arts, sobretot entre els joves, que prefereixen internet o la televisió. “Apaga el mòbil i la tele una estona i llegeix -reclama-. Cal que els joves llegeixin i vagin a les llibreries i a les biblioteques”. A ell escriure -i llegir- l’hi ha donat tot: “Fer el que t’agrada és extraordinari, és el que et fa feliç”.


Premium Key-Apartaments Śródmieście Warsaw Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nPremium Key-Apartaments ŚródmieścieApartamentŚwiętokrzyska 32, Warsaw Centre, Warsaw, Polònia, 00-116 - Veure al mapaNotable7,1Basada en146comentarisPremium Key-Apartaments ŚródmieścieVeure més fotos"Location was great and view from the balcony was awesome."AnonymousEstoniaVeure més fotosVeure totes les 24 fotosMolt bona ubicació 8,7Veure al mapa8,7UbicacióParticularitats que li encantaranProp de transports públicsWi-Fi gratuït en totes les habitacionsbalcó/terrassatransport hotel/aeroport\nVeure les fotosHabitació Econòmica Doble (Budget Double Room...25 m21 llit extragranFixa les dates per veure preusVeure les fotosSuite amb llit tipus king - amb balcó (King S...60 m21 llit extragran i 1 sofà l...Fixa les dates per veure preus\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop8 kmAeroport Chopin, Varsòvia (WAW)139 kmAeroport de Snationalrt, Szczytno (SZY)estacions de tren i autobús200 mEstació de Metro de Swietokrzyska600 mWarszawa Centralna Train Stationhospitals i clíniques700 mCentre Mèdic LIMfarmàcies350 mZiko Pharmacybotiga de conveniència550 mCarrefour Expresscaixer automàtic150 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Premium Key-Apartaments Śródmieście està situat idealment a Warsaw Centre; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Premium Key-Apartaments Śródmieście és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, transport hotel/aeroport, habitació familiar, ascensor. L'ambient de Premium Key-Apartaments Śródmieście es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, insonorització, ventilador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Premium Key-Apartaments Śródmieście.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentservei de llançadoratransport hotel/aeroport Serveis i comoditatszona de fumadors Per als nenshabitació familiar Accésascensors'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsassecador de cabellforn microonesservei de planxabalcó/terrassainsonoritzaciótelevisió de pantalla planacalefaccióneveraTV satèl•lit/cableempolles d'aigua de cortesiarentadora estris de cuinasala d'estar Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que informeu el Premium Key-Apartaments Śródmieście de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


L’ADA assegura que “les feministes estem unides i juntes” de cara al Dia de la dona - Altaveu el diari digital d'Andorra\nL’ADA assegura que “les feministes estem unides i juntes” de cara al Dia de la dona\nLes diverses associacions han treballat conjuntament per tal de preparar accions i activitats que siguin complementàries entre si, entre elles sis càpsules amb vuit protagonistes per mostrar diverses veus de la societat\n03/03/2022 (12:55 CET)\nMònica Codina amb Claudia Comella a la seu de l'ADA.\nL’Associació de Dones d’Andorra (ADA), ha preparat sis càpsules visuals de cara a la celebració del 8 de març. En elles hi figuren vuit protagonistes que mostren la seva visió del que és ser dona responent a tres preguntes diferents. Aquesta acció s’emmarca dintre del programari que han preparat les diverses entitats del país, com la lectura conjunta del manifest que es farà amb Acció Feminista a la plaça Lidia Armengol. La presidenta de l’ADA, Mònica Codina, ha assegurat que s’ha treballat per estar coordinades i cohesionades, per demostrar que “les feministes estem unides i juntes”.\nEn sis càpsules, sis vídeos de no més de 30 segons, es mostren les visions de vuit dones d’Andorra. El que expliquen és, a través de tres preguntes, que és per elles ser dona, com creuen que seria un món governat per dones i en quin moment ser dona els hi ha suposat un hàndicap. Entre elles no tenen res en comú i ho tenen tot, i donen veus plurals a les mateixes preguntes, des de diferents estaments i posicions dintre de la societat. S’ha escollit persones variades “per fer-les partícips a totes”, ha apuntat Codina. D’aquesta manera, es tracta que totes, sigui quina sigui la seva edat i professió, es puguin sentir identificades.\nLa primera càpsula es publicarà aquest mateix dijous a les xarxes socials de l’ADA, i després sortirà una cada dia fins al 8 de març. “Volem que no només es vegi la veu de les associacions, sinó també les seves”, ha apuntat la vocal responsable de relacions internacionals, Claudia Cornella. Entre les escollides hi ha una gran diversitat de visions, d’edats i professions. Han comptat amb la Vanessa, que treballa a ACTUA; amb l’Anna, que és enginyera civil; amb la Núria i la Susanna, que són cambreres; amb la Rosa María, que està jubilada; amb la Paula, jugadora de rugby; amb la Pepa, que forma part del manteniment del comú d’Andorra la Vella, i amb l’Stephanie, que és empresaria. Totes elles han aportat la seva experiència personal i la seva percepció per donar veu a totes les dones del país.\nL’objectiu principal, més enllà de mostrar visions, és també “arribar a totes les dones”, ha remarcat Cornella. Aquestes càpsules, conjuntament amb les taules rodones que ha preparat i celebrat ja l’ADA, busquen demostrar que “no únicament s’ha de lluitar el dia 8 de març”. En aquest sentit, la darrera xerrada està preparada per al 30 de març, i versarà al voltant de les dones treballadores, un dels objectius principals de l’associació en aquesta nova etapa. Entre els diversos ponents i els temes que es presentaran hi consta un estudi realitzat des del CRES sobre les treballadores de la llar.\nD’altra banda, seguint la línia de mostrar un front unit i cohesionat, Codina assegura que les associacions s’han coordinat per fer que les accions es complementin. Fins i tot, s’han enviat les càpsules al ministeri d’Afers Socials, Joventut i Igualtat. Com ja s’havia anunciat, i des de l’ADA han volgut recordar, la lectura del manifest a la plaça, que tots els anys organitza Acció Feminista, aquest cop serà conjunta. Això sí, cada entitat farà la seva lectura, començant per l’ADA, “perquè ens han dit que som les que tenim més recorregut”.\nFins ara, el feminisme a Andorra semblava que hi estava, si no dividit, almenys poc col·laborador entre si. La nova junta directiva de l’ADA, però, s’ha mostrat decidida a demostrar que això no és tan així com pot aparentar. “L’objectiu final és el mateix, però cada associació té un estil”, ha remarcat Codina, apuntat que les comunicacions entre elles són constants. Principalment, han volgut fer palès que “el feminisme es tracta de defendre els drets, i cadascuna té una forma de fer-ho”. En aquest sentit, Cornella ha ressaltat que “es tracta de diversitat, no totes hem de fer el mateix, i així es donen diferents opcions i visions, i és més enriquidor”.


[AJORNADA] Què té a veure l’economia social i solidària amb l’habitatge? – Ateneu Cooperatiu Vallès Oriental\n[Nota: Sessió ajornada a causa de les restriccions per Covid-19. Properament s’informarà de nova data. Disculpeu les molèsties]\nSeguim amb la quarta xerrada de la fira, en aquest cas sobre com es poden traslladar els valors que defensa l’economia social i solidària a un dels temes més essencials per a la nostra vida com és l’habitatge. Quines alternatives existeixen i s’estan proposant? Coneixeu l’habitatge cooperatiu en cessió d’ús?\nEtiquetes:ateneu cooperatiu, bicicleta, cessio d'ús, ciclologística, cooperativa, cooperatives, cooperativisme, economia cooperativa, economia social, economia solidària, ESS, fira, fira d'ESS, Granollers, habitatge, habitatge cooperatiu, museu de granollers, participació, vallès oriental\nFESS Montornès: “Economies més democràtiques”


Elsa Artadi diu que JxCat, ERC i la CUP estan negociant tres punts comuns als seus programes\nLlibertat dels presos i no al 155, ratificar "el mandat" de l'1-O i obrir el procés constituent\n2 min. Barcelona 01/12/2017 09:54\n651x366 La cap de campanya de JxCat, Elsa Artadi / PERE TORDERA La cap de campanya de JxCat, Elsa Artadi / PERE TORDERA\nLa cap de campanya de Junts per Catalunya, Elsa Artadi, ha explicat aquest divendres que estan negociant amb ERC i la CUP tres punts comuns per incorporar als seus programes electorals. En una entrevista a Catalunya Ràdio, Artadi ha explicat quins són aquests punts: demanar l'alliberament dels presos -aquest punt variaria en funció del que passi aquest divendres al Tribunal Suprem- i no a l'aplicació de l'article 155; donar validesa i reconeixement del resultat del referèndum de l'1 d'octubre a través de les eleccions del 21-D per "donar resposta al mandat dels ciutadans", i desplegar polítiques socials per "eixamplar la base i empoderar-la" amb l'obertura d'un procés constituent.\nArtadi ha explicat que les tres formacions s'han emplaçat a una reunió per a aquest dilluns per acabar de tancar un acord sobre aquests tres punts que a hores d'ara tenen sobre la taula. La cap de campanya de Junts per Catalunya diu que assumeixen com a "vàlid el mandat de l'1-O" i confien que el 21-D la ciutadania torni a votar a favor de l'independentisme. "El 21-D és la conseqüència de l'1-O; el resultat va ser el que va ser, nosaltres el donem per vàlid. Tenim confiança que les eleccions del desembre seran una gran oportunitat per fer el referèndum acordat que no va deixar fer Mariano Rajoy".\nDesprés de presentar el lema de campanya de JxCat -'Puigdemont, el nostre president'-, Elsa Artadi ha tornat a posar en valor la figura de Carles Puigdemont com a president de la Generalitat "legítim", i per això ha reiterat la seva aposta per restituir el Govern si l'independentisme guanya el 21 de desembre. De fet, encara que ERC fos la llista més votada, Artadi ha apostat igualment perquè Carles Puigdemont continuï sent el president: "Ens comprometem que Carles Puigdemont sigui el president; no ens veiem investint algú altre. Oriol Junqueras és el vicepresident del Govern".\nArtadi tampoc és favorable a la proposta que ha llançat diverses vegades la número 2 de la llista d'ERC, Marta Rovira, de formar dos governs, un de legítim i un altre de caràcter més executiu i tècnic: "Els països normals tenen un Govern; si hem d'anar a un escenari de normalitat, no podem tenir dos governs".\nJunts per Catalunya obrirà la campanya electoral al centre de premsa internacional de l'1-O a Barcelona


“La vida de per si ja és un poema i portar tants d’anys a la motxilla per a mi és un avantatge” - CENT PER CENT\n“La vida de per si ja és un poema i portar tants d’anys a la motxilla per a mi és un avantatge”\n[pullquote] Raimond Aguiló va néixer a Falset el 1950. Empleat de banca fins a la seva jubilació, ha donat a conèixer la seva obra a partir del 2010, i ha resultat guanyador en nombrosos certàmens de poesia. Ara l’editorial Móndellibres li publica La pols de la calaixera, el poemari amb què el mes passat resultà guanyador del Premi Ciutat de Manacor de Poesia.\n[/pullquote]Heu estat tardà a l’hora de publicar. De fet, la majoria de publicacions vostres s’emmarquen dins la darrera dècada i moltes d’elles, premiades en diferents certàmens. Per què aquesta tardança?\nDoncs sí! De mi mateix dic que “a la vida sempre aconsegueixo els meus objectius a deshora”. De fet, quant a escriure poesia, ho he fet sempre. Qui no escriu poesia quan té vint anys? El més difícil és continuar fent-ho a mesura que entres a l’edat madura, a l’edat de les responsabilitats econòmiques… I és en aquesta edat en què vaig fer una gran aturada i em vaig centrar en la meva professió en el món financer, on he treballat durant trenta anys. D’una banda, aquest fet justificaria la meva tardança a publicar, de l’altra banda, però, han estat també uns anys en què m’he submergit en lectures i, molt de tard en tard, vaig escriure algun poema que sempre guardava en un calaix. Fa uns anys vaig començar a treure la pols d’aquesta calaixera perquè tenia i tinc la necessitat d’anar a premis, i no m’imagino ni a mi ni a ningú amb un feix de poemes sota el braç trucant a les portes d’una editorial i molt menys un poeta.\nComençàreu a escriure tard? O començàreu prest i ho consideràreu com un entrenament fins a assolir la maduresa creativa necessària?\nProbablement, en el fet de fer-se gran es pot assolir la maduresa creativa; personalment, ho atribueixo al sol fet d’haver viscut. La vida de per si ja és un poema i portar tants anys a la motxilla per a mi és un avantatge, és el que té fer-se vell.\nLa pols de la calaixera, inevitablement, ens remet a un temps antic, vell, gastat. Es tracta d’un llibre elegíac?\nSí. No tan sols La pols de la calaixera, sinó que pràcticament tota la meva obra és una elegia, un plany, un enyor de tot allò que ha estat i també que és i que hauria pogut ser.\nCom concebeu la poesia? Com una forma d’autoconeixement? Com un joc d’artifici? Com una catarsi?\nPer a mi la poesia és aquella necessitat imperiosa de dir tot allò que en un moment donat et rosega per dins i vols abocar-ho, treure-ho i donar-ho a conèixer als altres. La poesia és l’interior mateix del poeta, i encara que a vegades el poeta parli de les seves realitats, d’altres parlarà de realitats inventades, però les unes i les altres sempre seran la veritat del poeta, unes de més transparents, d’altres de més subtils. Per descomptat, la poesia és autoconeixement, però en comptes de posar-lo al servei del poema és el poema que m’autodisciplina constantment.\nA La pols de la calaixera dedicau una part completa a la poesia en prosa. Quines cadències converteixen aquestes línies en poesia?\nEn treballar el vers lliure, crec que la meva poesia no deixa de ser prosa poètica; que l’estampi en vers o en prosa és només un fet estàtic, si vols, un efecte visual.\nOptau pel vers lliure de metre en la majoria dels casos. Us interessa el ritme? Com hi arribau sense el control de la mètrica?\nSempre escric en vers lliure. Quan en algun poema sobresurten potser uns quants versos decasíl·labs o alexandrins és una casualitat, malgrat que, aquest tipus de versos, quan els llegeixo, són els que més m’agraden. Realment, però, em decanto pel vers blanc, tot i que se’m resisteix molt i sovint em perd tota aquella força amb la qual vull transmetre, i per això em centro sempre en el vers lliure.\nEn molts de moments sembla que escriviu una poesia discursiva, on triau més l’allargassament del vers que no la concentració dels mots. Què ho fa?\nTeniu tota la raó. El meu discurs cpoètic s’allargassa, és recrear-me en el vers que no vull acabar, és com si em fes falta amplitud de pàgina, deixo molt poc marge per a la imaginació del lector. La meva poesia és potser massa descriptiva. .. Això va com va…\nQuina valoració feis d’una iniciativa com la dels premis Ciutat de Manacor?\nUna valoració positiva? És clar! Manacor fa un esforç any rere any per tirar endavant aquests premis i donar a conèixer obres i autors que, tal com he dit al principi, per si sols, no ens fóra possible.\nprevious post: “Totes les crisis són equiparables, perquè potser en canvien les circumstàncies, però no el patiment de les persones”\nnext post: Manacor acull un gran concert solidari amb el Nepal amb alguns dels millors grups de l’escena manacorina


El decret de renovables, "un pas endavant per millorar el model a les Terres de l'Ebre", segons Salvadó - Imagina Ràdio\nEl decret de renovables, “un pas endavant per millorar el model a les Terres de l’Ebre”, segons Salvadó\nEl delegat del Govern a l'Ebre també ha anunciat que prop de 900.000 € és la inversió pressupostada en actuacions als municipis afectats pels aiguats de l'1 de setembre\nEl delegat del Govern a les Terres de l’Ebre, Albert Salvadó, ha parlat aquest dimarts en el Consell de Direcció sobre l’aprovació per part del Govern del decret d’energies renovables. Segons Salvadó, la modificació aporta “garanties per protegir-nos de models que no convencen al territori, incorporant mesures d’equilibri, apostant per modificar el model actual de generació d’energia, que es completarà amb el Pla Territorial Sectorial”. Sobre aquest pla, el delegat ha dit que “és imprescindible” per evitar nous projectes a zones que ja compleixen amb escreix la contribució de generació d’energia renovable, com és el cas de la Terra Alta.\nEn concret, el nou text incorpora mesures per ordenar i equilibrar la implantació d’energies renovables, per minimitzar l’impacte territorial i per promocionar l’autoconsum. Tanmateix, els projectes eòlics i fotovoltaics hauran d’acreditar l’acord del 50% dels terrenys sobre els quals es projectin i també hauran de presentar una oferta de participació a la ciutadania. A més, s’ha donat llum verda a l’elaboració d’un Pla Territorial Sectorial d’energies renovables i s’obre la porta a buscar mecanismes de compensació per part d’aquells territoris que no generin un 50% de l’energia que consumeixen.\nAlbert Salvadó també ha anunciat que el Govern, fins al moment, ha fet una inversió de prop de 900.000 euros als municipis afectats pel fort temporal de l’1 de setembre, sobretot a Alcanar, però també a Ulldecona, la Ràpita i Deltebre. Les actuacions s’han fet en carreteres, camins i en l’esvoranc del passeig marítim de les Cases d’Alcanar, a més d’actuacions en patrimoni i equipaments culturals com l’Ermita del Remei, la Moleta o l’Auditori a Alcanar, el Castell d’Ulldecona o el Museu de la Mar de l’Ebre a la Ràpita. Amb tot, el delegat del Govern ha avançat que continuen treballant en coordinació amb els municipis afectats i, per tant, caldrà esperar encara per a una valoració definitiva.\nFinament, en el Consell de Direcció s’ha presentat el Projecte LECTIO que el Departament d’Interior reinicia a les Terres de l’Ebre, després de l’aturada per la pandèmia, i que consisteix en la instal·lació de lectors de matrícules de vehicles als municipis que no compten amb Policia Local. És una eina integral, que poden consultar els ajuntaments i també els cossos policials des de qualsevol punt del país, i que dona capacitat de control dels fets delictius que es puguin produir en qualsevol municipi.\nArticle anteriorFlix homenatja 10 flixancos deportats als camps nazis aquest novembre\nArticle següentDeltebre i Sant Jaume d’Enveja organitzen la primera ruta de tapes de forma conjunta


Solucions de difusió\nTria el teu propi aroma\nEl perfum que defineix la teva marca\nNo es tracta simplement de que el teu negoci faci bona olor. El màrqueting olfactiu és capaç de donar molt de joc, generant sensacions associades a una aroma. Per exemple: olor de cotxe nou per a transmetre neteja i modernitat a una empresa de lloguer de cotxes o olor de cafè per a estimular l'apetit dels clients.\nExplica'ns la teva història i qué vols transmetre quan els clients sentin la teva aroma. Els nostres perfumistes crearan la fragància exclusiva que representará a la teva marca, el teu propi logo olfactiu.\nEls nostres perfumistes crearan la fragància exclusiva que representará a la teva marca, el teu propi logo olfactiu.\nI t'ajudarem a implementar-lo\nDifusors gestionats via web\nUn cop triat el perfum, només et queda decidir com el distribuiràs. En la nostra gamma de difusors trobaràs la solució a les teves necessitats. A més, per a donar-te un servei òptim, els nostres tècnics poden controlar via web l'encesa i intensitat de l'aroma de cada difusor.\nNebulitzador per a\nLa solució tècnica més eficient perquè l'aroma es distribueixi de manera homogènia. Perquè funcioni correctament, el sistema de ventilació ha d'estar en marxa, ja sigui en posició d'aire calent o fred.\nLa solució ideal quan no es disposa d'aire condicionat. Es pot instal.lar a la paret o ocultar en el mobiliari i únicament requereix d'un endoll per a connectar-se. Una forma senzilla d'estimular els teus clients amb l'aroma.\nDisposem de productes per a ampliar les possibilitats del màrqueting olfactiu. Expandeix l'aroma i el record de la teva marca més enllà dels teus establiments.\nSenzill i pràctic. El més indicat per a aromatitzar en qualsevol espai i moment. Per exemple: si vols aromatizar la teva flota de vehicles de lloguer amb aroma a cotxe nou.\nMikados, Sachets i Espelmes\nMikados, sachets i espelmes aromatizats amb la fragància que trïs i personalitzats amb la teva imatge de marca. Són la manera de convertir la teva aroma corporativa en producte físic per a comercialitzar com a merchandising, rendibilitzant directament la inversió.\nAugmenta el record\n“Les persones recordem el 35% del que enflairem, el 15% del que tastem, el 5% del que veiem, el 2% del que escoltem i l'1% del que toquem”\nL'aroma és el sentit més associat a la memòria i és capaç d'evocar records i emocions agradables. Un fet molt important per a un negoci, ja que "més del 75% de les decissions les prenem amb l'hemisferi emocional”\nDunkin Donuts va augmentar les vendes un 29% amb una campanya en la que es polveritzava aroma a cafè en els seus establiments quan sonava el seu jingle\nHorari comercial: de diluns a divendres de 8h a 13h i de 16h a 19h\nfaci olor la teva\nA UQ sabem que cada client és diferent i també les seves necessitats, dissenyem el teu projecte de màrqueting olfactiu per a sorprendre els teus clients a les teves botigues. Escriu-nos, t'oferirem la solució que millor s'adapti a tu.


LA FINESTRA: de febrer 2012\nEl públic era familiar –jo diria que els nens que ho van seguir de debò eren els d’a partir de dotze. Els més petits... una mica just–, i la platea va vibrar amb el text magnífic de Víctor Alexandre i la posada en escena de Zitzània Teatre. Una companyia, per cert, que per ser la primera vegada que actuaven al TNC no se’ls va quedar gens gran l’escenari.\nPerò anem al contingut de l’obra: Nguéa, una noia adolescent d’origen africà i catalana d’adopció, ha d’estudiar per a un examen de l’institut ni més ni menys que la història de Catalunya, tota! La tasca sembla llarga i feixuga: per on començar? N’han passat tantes de coses... La seva àvia Rieka, recent arribada de Guinea Equatorial, no en sap res d’aquest país, ni tampoc d’aquesta gent, però vol que la seva néta li ensenyi la ciutat. La Nguéa troba la solució al TNC on, de la mà de quatre actrius polifacètiques, repassaran els diferents capítols de la nostra història a través de bona música i recreació d’escenes.\nPublicat per Taniuska a 27.2.12 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Adolescència, Catalunya, Teatre, Trifulkes de la katalana tribu\nPublicat per Taniuska a 20.2.12 5 comentaris:\nLa filla d’una cantant de gospel i fillola d’Aretha Franklin, havia d’assistir a una festa prèvia als Grammy. Un premi que ella havia guanyat sis vegades. Es trobava en un hotel de Berverly Hills, prenent un bany a la seva habitació. Va morir qui sap com; va morir sola. La veu que ens va acompanyar a molts quan érem molt joves i descobríem la música. No són tant les cançons, ni la trajectòria musical, sinó la veu. Aquella veu de mil matisos que pràcticament no necessitava de cap instrument per emocionar. I sinó, recordem els primers minuts de la seva cançó més coneguda “I will always love you”.\nUna vida, la de Whitney Houston, que veritablement no he seguit gaire de prop. Sembla que era plena d’abusos, excessos i un seguit de fets d’aquells que tant agraden a alguns mitjans rosa i que, sovint, desvien l’atenció d’allò que de veritat compta: la seva veu. Em ve al cap, de seguida, una altra veu que ha marxat en terribles circumstàncies fa ben poc: Amy Winehouse. Diuen que ho podia cantar tot.\nHi ha veus femenines molt potents. A mi m’encanta escoltar-les. Moltes d’elles m’inspiren especialment. Cadascuna té el seu estil de música: unes fan soul, les altres fan jazz, rythm & blues, country, pop, rock... Penso en Ella Fitzgerald, Aretha Franklin, Barbra Streisand, Dione Warwick, Diana Krall, Norah Jones...\nTambé hi ha noves veus femenines que no et deixen indiferent, –algunes ja no tan noves, però molt actuals–, com ara Adele, Taylor Swift, Rihanna, Beyoncé, Lady Gaga...\nEscric de pressa i no penso gaire; me’n deixo moltes, moltíssimes!\nPer què no m’ajudeu a fer una llista? Quines afegiríeu?\nPublicat per Taniuska a 13.2.12 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Aretha Franklin, Diana Krall, Dona, Ella Fitzgerald, Música, Norah Jones, Veus femenines, Whitney Houston\nM’encanten les noves tecnologies. Quan tot va començar, jo me les mirava una mica de lluny, amb aquella barreja de malfiança i curiositat. Poc a poc, alguns dels meus amics s’hi anaven introduint –uns més i altres menys; n’hi ha que encara no existeixen a la xarxa!–. Aleshores es va començar a imposar aquella pregunta: no tens Facebook? Estàs al Twitter? I Messenger? I Tuenti? I Linkedin?? Després va venir la febre dels Iphones? Encara no tens Iphone? I com pots viure? T’has de posar el Whatsapp o no ens podrem comunicar... i el Viber!\nS.O.S, és el primer que vaig pensar. Però lentament les noves tecnologies em van anar seduint com el cant de les sirenes...\nNo hi ha res com una abraçada: vol dir tantes coses... i no es pot enviar amb un tweet o un whatsapp –això encara no ho han inventat–.\nEm ve a la memòria un viatge a Oslo on fa molts anys vaig descobrir un escultor, en Gustav Vigeland: en aquesta ciutat noruega on el fred no és motiu de grans titulars, ni debats a la ràdio ni a la tele, ni de missatges cada 3 segons al Twitter, hi ha un parc on la gent hi passeja sovint quan el sol decideix fer-los una visita. Es tracta del parc Vigeland, una extensió de 32 hectàrees enjardinades on l’Ajuntament d’Oslo va decidir fer homenatge a aquest escultor convertint el parc en una mena de museu a l’aire lliure amb un bon nombre d’escultures seves. A mida que passeges pel parc, et vas trobant amb conjunts escultòrics que representen diferents tipus de relacions humanes. D’aquesta manera veiem els pares com abracen els fills, veiem la parella, veiem l’amistat representada amb un seguit de nenes que s’agafen per les espatlles... i molts més. Les escultures d’aquest noruec t’agraden o no t’agraden, això ja és cosa de cadascú, però en tot cas et fan pensar en totes aquestes relacions que establim al llarg de la nostra vida i, ara més que mai, et fan preguntar-te: com representaria, l’escultor, les noves maneres de relacionar-se de l’home? Quina és la imatge de l’amistat via Facebook, Twitter, etc?\nPublicat per Taniuska a 6.2.12 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Família, Gustav Vigeland, Internet, Noruega, Relacions humanes, Viatges, whatsapp, Xarxes socials


S'acosta la segona edició de la Mostra de Cinema Palestí - SIESTV\n14 set. 2010 S'acosta la segona edició de la Mostra de Cinema Palestí\nEl certamen vol fer reflexionar sobre la situació que viu aquest poble des de fa més de 60 anys\nArriba la segona edició de la Mostra de Cinema Palestí, amb l’objectiu de fer visible una realitat\nencara força desconeguda: la creació cinematogràfica que es genera a Palestina. Una de les característiques de la cinematografia palestina és la diversitat de punts de vista des D’on es genera, fet que la II Mostra de Cinema Palestí pretén evidenciar en la present edició. La Mostra se celebrarà els dies 1, 2 i 3 D’octubre a Barcelona a la Seu de la Filmoteca de Catalunya, el 5 i 6 D’octubre a la Seu de la Filmoteca de Terrassa, el 16 D’octubre al CineBaix de Sant Feliu de Llobregat i pròximament la mostra arribarà a València.\nÉs una Mostra molt vinculada a la situació de conflicte permanent que viu el país però, que malgrat tot, ofereix una interpretació de la realitat allunyada de les imatges a les quals ens han acostumat els mitjans de comunicació. L’objectiu d’aquesta mostra és fer visible la realitat del poble palestí, d’una banda incidint en una\nmirada crítica en el dia a dia sota l’ocupació i de l’altra donant a conèixer una cinematografia que mostra una amplia capacitat creativa, desenvolupada malgrat, o potser gràcies, a la cruesa de la situació.\nParlar de cinema palestí vol dir descobrir una cinematografia que resulta inseparable de la història\ndel seu poble, mirades internes dels propis palestins o projectades des de l’exterior per cineastes sensibilitzats per la causa palestina. Diferents punts de vista que la Mostra ens vol apropar a la programació D’enguany.\nEns trobem amb històries explicades des de l’interior de Palestina per cineastes palestins que acaben convertint-se amb mirades al seu propi interior emocional, com passa amb el llargmetratge documental Fix me (Palestina/França/Suïssa 2009) de Raed Andoni i el curtmetratge també documental Un extraño en mi casa (Palestina 2007) de la directora Sahera Dirbas.\nLa mostra també recull la mirada de L’exiliat sempre lligada al seva història passada i a la terra que ha hagut D’abandonar, com la de l’aclamat cineasta Michel Khleifi a la ficció Zindeek (Palestina/Emirats Àrabs/Regne Unit 2009). La mirada dels fills dels exiliats a la recerca d’unes arrels i una cultura al documental Slinshot hip hop (Palestina/EUA 2008) del director Jackie Reem Salloum, premiat en diversos festivals internacionals.\nTambé mostra el punt de vista, sempre present, de l’estranger, en aquest cas cineastes àrabs o D’origen àrab, sensibilitzats amb la causa d’aquest poble com Samir Abdallah i Khéridine Mabrouk al documental GazaStrophe (França/Palestina, 2009), Dominique Dubosc al recull de curtmetratges Palestine in Fragments (Palestina/França, 2008) o la directora Susan Youssef al documental Forbidden to Wander (Palestina / EUA, 2004).\nFinalment amb Jaffa the orange?s clokwork (Bèlgica/França/Alemanya/Israel 2009), la visió sempre crítica amb el sionisme i sensibilitzada amb la causa palestina del director israelià Eyal Sivan.\nLa II Mostra de Cinema Palestí és un esdeveniment organitzat per la Xarxa d’Enllaç amb Palestina, Palestina Lliure, Zeituna, Al-Sharara, L’Associació Junts i la Comunitat Palestina, amb el suport de l’Agència Catalana de Cooperació i Terrassa Solidària i la col·laboració de la Filmoteca de Catalunya, la Filmoteca Valenciana i el CineBaix de Sant Feliu de Llobregat. El llargmetratge Jaffa the orage’s clokwork es presentarà conjuntament amb l’Associació Catalana de Jueus i Palestins JUNTS i la Xarxa d’Enllaç amb Palestina.\nLa mostra comptarà amb la presència dels directors de Fix Me, Raed Andoni (del 30 de setembre al 3 D’octubre), la directora de Un extraño en mi casa, Sahera Dirbas (del 30 de setembre al 6 D’octubre) i Khéridine Mabrouk, director de GazaStrophe (Del 3 al 6 D’octubre).


Les tulipes, l’art i les crisis financeres | Arnau Puig | Arts visuals | La República\nLes tulipes, l’art i les crisis financeres Les tulipes, l’art i les crisis financeres Les tulipes, l’art i les crisis financeres Les tulipes, l’art i les crisis financeres + Les tulipes, l’art i les crisis financeres E-mail\nLes tulipes, l’art i les crisis financeres\n‘Camp de tulipes’ és un oli que el pintor holandès Vicent van Gogh va fer quan tenia 30 anys. L’obra s’exposa actualment a la National Gallery de Washington ARXIU.\nLes tulipes, l’art i les crisis financeres Les tulipes, l’art i les crisis financeres Les tulipes, l’art i les crisis financeres Les tulipes, l’art i les crisis financeres Les tulipes, l’art i les crisis financeres E-mail\nArriba un moment que em fa vergonya escriure sobre algunes coses com, per exemple, les crisis financeres. Que no ho sap tothom, que si no hi ha comprador ja pots oferir el que vulguis que allò que voldries vendre ho hauràs de llençar al podrimener o deixar a la ruïna? Que t’atorguin crèdit per emprendre accions creatives noves, és necessari. Si no pots –malgrat el treball i la voluntat personal– aportar els elements materials per començar una tasca, no hi ha manera d’iniciar res (a no ser que siguis poeta o cantaire que, aleshores, amb la teva pròpia persona, si vas més o menys nodrit, ja n’hi ha prou). Les reserves de treballs anteriors, altrament dit, si no hi ha capital (o crèdit), no serveixen per emprendre res. Però quan les coses estan en marxa, aleshores t’has de basquejar perquè te les adquireixin; si no tens comprador, tot el que has fet no et servirà per a res.\nAixò és el que va passar a Holanda a l’inici del segle XVII: la gent estava encantada amb la meravella cromàtica de les tulipes i tothom en volia. Els que en conreaven, ampliaven els camps de conreu; els admiradors feien mans i mànigues per tenir-ne personalment al seu entorn. Conrear tulipes i vendre-les; encantar-se amb el goig que proporcionaven les tulipes i adquirir-les. Davant d’aquesta situació de mercat, l’egoisme humà de tenir més guanys va impulsar a ser productor (o, financerament, a tenir cèdules de crèdit de soci de l’empresa productora) de tulipes. Conseqüència: si hi ha molta demanda, augmenten els preus de venda; però si aquests preus són massa alts, la societat consumidora no pot aguantar l’oferta i l’operació, el negoci de compravenda, se’n va en orris. I així, el 1637 es va produir una greu crisi financera a la jove i potent Holanda.\nSi la producció hagués estat només d’imatges de tulipa (pintures), morint-se de gana l’artista la cosa s’hauria acabat. Les obres d’art, per excelses que siguin, si no tenen comprador ni qui tingui voluntat de mostrar-les, no són ni serveixen per a res. Precisament aquesta és una de les arrels del conflicte de cultures.\nEls holandesos de l’època ja parlaven de bombolla d’aire a propòsit de la crisi de les tulipes. Ara continuem produint i saturant el mercat de i amb productes que acaben no estant a l’abast dels usuaris –per les desigualtats de distribució d’excedents (beneficis econòmics)–; no hi ha manera de consumir als preus d’oferta –i les baixades de mercat són la ruïna dels productors– ni habitatge, ni mitjans de locomoció ni un vestir personal i diferenciat. La crisi financera truca constantment a la porta. Però l’estructura social establerta és insensible i sorda. Acabarà arruïnant-se a si mateixa, si bé caldrà ajudar-la amb una empenta.\nLa República 06-10-2018, Pàgina 49


El ple de Salou acorda regular els usos de caràcter religiós i d’associacions de fumadors i suspèn durant un any les llicències — Ajuntament de Salou\nEl ple de Salou acorda regular els usos de caràcter religiós i d’associacions de fumadors i suspèn durant un any les llicències\nEl ple de Salou acorda regular els usos de caràcter religiós i d’associacions de fumadors i suspèn durant un any les llicències https://www.salou.cat/ca/noticies/el-ple-de-salou-acorda-regular-els-usos-de https://www.salou.cat/ca/noticies/el-ple-de-salou-acorda-regular-els-usos-de\nLa sessió plenària també va donar llum verda a diverses mocions amb un marcat caràcter social\nTots els grups municipals de l’Ajuntament de Salou han acordat per unanimitat iniciar l’expedient de redacció i aprovació de la modificació del Pla d’ordenació urbana del municipi (POUM) a efectes d’incorporar la regulació complerta relativa als usos de caràcter religiós i als usos d’associacions cannàbiques i els seus clubs socials. Mentre no estigui elaborada la proposta, s’acorda a més, suspendre en tot l’àmbit del terme municipal de Salou, l’atorgament de llicències d’ús, d’obres o activitats per la implementació o l’establiment de clubs i associacions de cànnabis legalment permeses, així com la implantació de centres de culte.\nLa suspensió tindrà una durada d’un any, a comptar de l’endemà de la publicació en el Butlletí Oficial de la Província de Tarragona. No obstant això, la durada podrà perllongar-se fins als dos anys en cas d’acumulació per efecte de l’aprovació inicial de l’ instrument de planejament urbanístic que correspongui, si es dóna el cas.\nMocions amb caràcter social\nAltres mocions que es van aprovar al llarg del plenari fan referència aspectes de caire més social com és l’ajut a les famílies salouenques que no perceben cap ingrés. En aquest sentit, la Corporació municipal de Salou “manifesta la seva preocupació per les persones més vulnerables i amb manca de recursos del municipi que, per una banda són víctimes de la crisi econòmica i que encara tenen problemes per cobrir les seves necessitats”. Així, i “donada la durada i intensitat de la crisis econòmica, cal que des de les institucions es fomentin les polítiques actives d’ocupació entre els salouencs i salouenques per tal de reforçar les ajudes que es presten per a aquelles famílies i persones que pateixen un risc d’exclusió social”. El ple d’ahir al vespre va acordar un pla de xoc consistent en destinar, per aquest darrer trimestre de 2015, una partida de 30.000 euros al foment de l’ocupació entre les famílies de Salou que no percebin ajuts ni subsidis, de forma que no rebin cap ingrés a més d’incrementar-se els plans d’ocupació per aquest proper exercici de 2016, destinats a les famílies salouenques. L’alcalde, Pere Granados, en aquest punt va voler agrair el consens de totes les forces polítiques per haver arribat a un acord de ciutat important per a les persones del municipi.\nSalou, ciutat acollidora de refugiats\nUna altra moció, que va comptar amb el suport de tots els grups polítics, va posar-se damunt la taula per expressar la solidaritat amb els refugiats de Síria i “amb totes les persones que han d’abandonar les seves llars de manera involuntària a causa de la guerra que es viu als seus països d’origen i denunciem les situacions d’abús que aquestes pateixen per part de màfies organitzades”. La moció va servir per adquirir el compromís de l’Ajuntament “de donar suport i col·laborar amb les entitats que treballen en l’acollida i el servei a les persones sol·licitants d'asil, addicionals a aquelles accions que des de la Diputació de Tarragona s’assignin al nostre municipi dintre del procés que coordinarà l’ens supramunicipal”. I, per últim, “adquirir el compromís de l’Ajuntament de Salou de destinar una partida en el pressupost municipal del 2016 per tal de garantir un pla d’acollida de qualitat per als possibles refugiats que es puguin assignar al nostre municipi. Instar a la Regidoria de Benestar Social de l’Ajuntament a preparar un pla d’acollida que contempli habitatge, integració, recursos econòmics bàsics i acompanyament a la integració i acollida (ensenyament, salut, feina, etc).\nSalou, ciutat lliure de desnonaments\nUna altra moció que va passar-se a aprovació pel plenari i que va aconseguir el suport de Guanyem i dels 4 regidors del PSC i l’abstenció de CiU i ERC i el vot contrari del PP va acordar que Salou esdevingui un municipi lliure de desnonaments així com de seguir treballant en l’eradicació de la pobresa energètica.\nEl grup de Guanyem Salou també va presentar una altra moció relativa a la participació i consulta directa de la ciutadania en el plenari que va tirar endavant per 9 vots a favor (PSC, C’S i Guanyem); els vots contraris dels dos regidors d’ERC i l’abstenció de CiU i de PP. La moció busca regular la consulta en sessió plenària de la ciutadania, prèvia regulació i amb una limitació de temps i torns de paraula. En aquest sentit, des del govern, ja s’ha lliurat un esborrany de Reglament Orgànic Municipal on es preveu aquesta procediment i en la qual s’està treballant per aconseguir un text de consens entre tots els grups municipals i que veurà la llum properament.\nAixí mateix, el grup de C’s va obtenir ple suport per part de tots els grups del consistori en la moció per promoure, desenvolupar i garantir la transparència en l’activitat pública i el dret d’accés a les persones a la informació i documentació públiques, així com establir els principis i obligacions de bon govern i fomentar la participació ciutadana. En aquest punt, amb la unanimitat dels grups, es va aprovar la moció. Des del govern, Jesús Barragán, va assegurar que ja hi ha diversos protocols i programes per fer efectiva aquesta llei de transparència i implantar-la a nivell municipal, a més de recordar que ja existeix un esborrany de codi de bon govern i es va acordar debatre en les comissions informatives l’evolució del portal de la transparència que ha d’entrar en vigor amb data 1 de gener de 2016.


L’UPV i La Fe desenvolupen una aplicació per a facilitar el desplaçament de persones amb mobilitat reduïda - À Punt\nL’UPV i La Fe desenvolupen una aplicació per a facilitar el desplaçament de persones amb mobilitat reduïda\nL’app permetrà als usuaris advertir qualsevol barrera urbana de forma senzilla i intuïtiva.\nL'app permetrà als usuaris advertir qualsevol barrera urbana de forma senzilla i intuïtiva. UPV\n15 de gener 2019 - 18:29\nEls investigadors de la Universitat Politècnica de València i de l'Hospital La Fe han desenvolupat una nova aplicació, en fase de prova per a internet, amb l’objectiu de facilitar el desplaçament per València de les persones amb mobilitat reduïda.\nAquesta aplicació, a més, permetrà als usuaris advertir qualsevol barrera urbana de forma senzilla i intuïtiva. A més, facilitarà a les institucions públiques el diagnòstic de l'estat dels diferents barris en matèria d'accessibilitat, i també planificar les inversions i les intervencions per a millorar-la.\nEl projecte ha sigut coordinat pels investigadors Rafael Temes i Alfonso Moya, professors del Departament d'Urbanisme de la UPV, i per Enrique Viosca, cap del Servei de Medicina Física i Rehabilitació de l'Hospital La Fe.\nSegons ha informat la UPV, aquesta iniciativa sorgeix del projecte Sense barreres i "aporta informació sobre les millors rutes i recorreguts de València en funció del grau d'accessibilitat que l'usuari pot trobar en l'espai públic".\nD’aquesta manera, l'aplicació calcula la ruta adaptada i practicable, segons la normativa vigent d'accessibilitat a la Comunitat Valenciana, i incorpora consells i recomanacions mèdiques personalitzades segons el tipus d'usuari, la longitud de la ruta i l'època de l'any.\nExperts docents qüestionen a València els models d'innovació educativa La Vall d’Alcalà, sense llum ni cobertura telefònica des de fa dos mesos Juristes indiquen que la llibertat vigilada per als menors detinguts a Burjassot no és una sentència absolutòria La Fiscalia sol·licita de nou l'internament dels detinguts per l’agressió sexual a Burjassot Detecten a Extremadura el primer cas sospitós de pigota dels micos en una dona El Consell aprova el decret per a la conservació i protecció de les praderies de posidònia Consells, riscos i símptomes alarmants durant les altes temperatures El Ministeri i la Conselleria es reuniran per a 'encaixar' els projectes del tren de la costa La incidència en majors de 60 anys cau 20 punts des de dimarts, fins als 702 casos


Willy Toledo manté que els insults a Déu i a la Mare de Déu són blasfèmies i no pretenen ofendre - À Punt\nL’actor Willy Toledo, assegut en el banc dels acusats al jutjat penal número 26 de Madrid / Ricardo Rubio (Europa Press)\n17 de febrer 2020 - 19:05\nL’actor Willy Toledo manté que els missatges en Facebook en què insultava Déu i la Mare de Déu són blasfèmies i que, per tant, no constitueixen cap delicte. En el juí celebrat aquest dilluns, l’intèrpret ha assegurat que no pretenia ofendre la fe catòlica mentre que l’acusació, exercida per l’associació Advocats Cristians, ha al·legat que es tracta d’un atac a la llibertat religiosa.\nL’advocat defensor, Endika Zulieta, ha assenyalat que les paraules de Willy Toledo corresponen a les “antigues blasfèmies”, un delicte que va desaparéixer del Codi Penal fa més de trenta anys. “Això pertany a l’Espanya fosca. A mi em sona molt malament, però no és delicte”, ha apuntat en el juí, que queda vist per a sentència. Zulueta ha destacat també que coneix l’actor des de fa molts anys, en els quals fins i tot han coincidit “en missa”.\n“No tenia intenció ni desig d’ofendre ni els catòlics ni els musulmans, ni els seguidors de la secta del monstre de l’espagueti volador”, ha assenyalat, a més d’afegir que va escriure aquests missatges per a expressar la seua indignació sobre fets de l’actualitat política.\nEncara que l’actor entén que les seues paraules “poden ofendre moltes persones”, ha assenyalat que a ell també l’ofenen els comentaris homòfobs però considera que no és legítim “perseguir les persones pels seus pensaments polítics”. En aquest sentit, ha fet referència a la intenció del govern d’incloure en el Codi Penal l’apologia del franquisme, una mesura amb la qual no hi està d’acord. “Els delictes són actes, no paraules”, ha dit Willy Toledo, qui ha parafrasejat Evelyn Beatrice Hall: “No estic d’acord amb el que dius però defensaré el teu dret a expressar-ho”.\nToledo ha qualificat el juí de “pantomina terrible” i “farsa”, tal com ha assenyalat davant dels mitjans, alhora que s’ha mostrat convençut que només pot haver-hi “condemna absolutòria”. Segons ha assenyalat, l’acusen d’obstrucció a la justícia per no acudir a les dues primeres citacions, que considera un acte de desobediència civil i que, segons ha indicat, continuarà exercint cada dia de la seua vida mentre es trobe amb una “llei injusta”. Així mateix, ha agregat que no es penedeix de res perquè estava fent “al·legats polítics”.\nAdvocats Cristians demana que les “vexacions” acaben\nL’advocada Polonia Castellanos, presidenta d’Advocats Cristians, ha destacat que l’insult no és necessari per a exercir la llibertat d’expressió. “La llibertat d’expressió es pot exercir sense xafar els drets dels altres”, ha ressaltat. Castellanos ha destacat la importància d’aquest juí perquè “les vexacions acaben”.\nPrèviament, a la seua arribada als jutjats, Toledo ha assegurat que continuarà “cagant-se en la Mare de Déu”. “Soc ateu i em cague en Déu tots els dies cada vegada que em cau un plat en un dit gros del peu, com fem la majoria de ciutadans. Continuaré dient tot allò que m’isca de les orelles”, ha assenyalat. Per part seua, Castellanos ha asseverat que si Toledo “és tan valent per a arremetre contra creients, que siga valent per a afrontar les conseqüències”.\nResposta als carrersResposta als carrers\nA la seua arribada al jutjat, l’actor s’ha trobat amb una vintena de persones que li han donat suport entre crits i pancartes que han denunciaven que la llibertat d’expressió “no passa per anar a la presó”. D’altra banda, també un grup de persones amb llaços verds l’ha esperat per a recriminar a l’actor les seues paraules i mostrar pancartes que demanen respectar la fe.


Canvi de sortida de la Barcelona - Sitges | Federació Catalana de Ciclisme\nLa marxa cicloturista Barcelona - Sitges ha hagut de canviar el punt de sortida de la prova, situant-se al Canal Olímpic de Castelldefels a les 09.30h del proper diumenge dia 18/11.\nDes de la organització de la Barcelona-Sitges, i tal i com molts cicloturistes ens van demanar, s'ha treballat per intentar recuperar la sortida de Barcelona per l'esdeveniment. Amb aquesta idea s'ha anat treballant aquestes setmanes preparant la sortida clàssica des de l'Avinguda Maria Cristina de Barcelona. Tot i així, malgrat que han estat diversos els recorreguts i/o alternatives que s’han plantejat, no ha estat possible tancar un recorregut que satisfés a totes les administracions imprescindibles per arribar a un acord, pel que davant d’aquest fet únicament teníem la alternativa final d’ anular l’esdeveniment, o bé en última instancia cercar com en l’any anterior 2017 una sortida alternativa al Canal Olímpic de Castelldefels. Hem fet prevaldre totes les opcions possibles per tal de mantenir i celebrar l’esdeveniment per reivindicar la seguretat dels ciclistes en la carretera, abans que anular-lo.\nMés informació de la pedalada


Crítica de Panoramic Horizon de Inner Xpose (2013) - Satan Arise\nInner Xpose - Panoramic Horizon (2013)\nFire Blood Death\n1. Synoptical Overflow\n3. Quintessence Inception\n6. Self Similarity\nVeu, teclats: William Uj\nGuitarra, programació: Sebastian Sendon\nBaix: David Rilo\nBateria: Vicenç Medina\nEl 20 d'abril del 2013 la banda catalana de metall progressiu Inner Xpose va llançar el seu primer EP Panoramic Horizon. Avui, gairebé un any després em disposo a fer una review d'aquest treball que és sens dubte, digne d'escoltar.\nAbans de posar-me a això he de dir que vaig tenir l'oportunitat de veure aquesta banda a la sala Volta el passat 1 de febrer, sense haver escoltat res d'ells prèviament, i vaig quedar al • lucinat pel nivell tècnic que tenen aquests músics. Aquí us deixo un enllaç amb la crònica que jo mateix vaig realitzar amb l'ajuda de Cristian Villanueva ( Feni ).\nL'EP consta de 6 temes molt directes. Tota una declaració de principis, amb una gran qualitat de so i perfecte per als seguidors del metall progressiu i del metalcore. Anem a l'embolic :\nSynoptical Overflow : El disc comença amb aquesta " ostia a la cara ", sense protocols, sense intros, la tralla es fa latent des del segon 1.\nEls versos es caracteritzen d'uns guturals que estarrufen la pell acompanyats per unes guitarres irresistibles de la mà de Sebastian. William, el cantant, demostra en aquesta cançó el seu potencial en les veus netes, oferint uns aguts envejables. La tornada deixa de banda l'agressivitat dels versos passant a un aire melòdic que convida l'oient a cantar. Aquest tema resumeix considerablement que pasta està feta Inner Xpose, plasmant les seves influències de metall atmosfèric, progressiu i metalcore d'una manera equilibrada i efectiva.\nPerpetual Motion : Sumem un nivell d'agressivitat en aquest segon tall, on creixen el nivell de breaks i tralla en els seus riffs confirmant el nivell tècnic dels intèrprets. No obstant això, a meitat del tema una aura de música gairebé chillout, amb unes guitarres netes i uns sons ambientals, pren el protagonisme, portant-nos al món que ha creat aquesta banda i demostrant un potencial polifacètic digne d'originalitat i bellesa.\nQuintessence Inception : La faceta ambiental d'aquesta banda es mostra al 100% en aquest tema instrumental, fet expressament per l'alleujament i la reflexió a través d'una base electrònica i unes guitarres netes. Sembla que no estiguem escoltant la mateixa banda que en els talls anteriors i potser els oients més conservadors quedin una mica decebuts, a mi però em sembla molt atrevit realitzar aquest tipus de sorpreses, i és sens dubte el que necessita avui dia la música emergent : originalitat i risc.\nEssence : Enllaçant perfectament amb l'anterior, Essence es queda en aquest estat ambiental i relaxat per anar agafant poc a poc la seva força, amb unes lletres més sensibles i unes veus netes. No obstant això, darrere d'aquest vel hi ha una rítmica oculta que segueix com fins ara, donant canya i tralla.\nAge of The Universe : Deixem de banda aquesta faceta ambiental per tornar al death metal amb tocs progressius i metalcoleros. Resulta molt difícil catalogar a aquesta banda, la veritat, han sabut molt bé concretar un estil únic que com veieu barreja molts subgéneros del metall. He d'esmentar la precisió rítmica d'aquest tema, a les mans de David Rilo com baixista, que es fa notar clarament sense ser tapat per la resta dels components.\nSelf Similarity : El cercle es tanca amb un tall d'aire més fosc que els anteriors, presagiant el final de l'obra. Uns guturals transmetent pura ràbia mentre les rítmiques barregen breaks i riffs melòdics acompanyats per les bateries de Vicenç ( Mummy ) que no sembla esgotar d'energia imparable. La mètrica és violada a un nivell exagerat, jugant amb els compassos i demostrant el gran treball compositiu que hi ha darrere dels altaveus. Una cançó perfecta per culminar aquest horitzó panoràmic.\nResumiria aquesta obra amb una paraula : Equilibri. Sens dubte estem davant d'un EP que va evolucionant des del primer tall fins a l'últim. Es nota que els temes han estat ordenats d'una manera molt concisa, ja que cada un mostra alguna cosa diferent a l'anterior i sempre en auge, sorprenent cada vegada més. No es fa curt ni molt menys pesat. El recomano per a la gent que no té fronteres musicals i que simplement valoren la bona música i la tècnica. Estic segur que Inner Xpose donaran molt més que parlar en el futur si segueixen amb aquesta trajectòria.