Primer contacte entre Cubelles i Cunit per definir les accions del Penedès Marítim al 2017 | Ràdio Cubelles\nPrimer contacte entre Cubelles i Cunit per definir les accions del Penedès Marítim al 2017\nEs reeditarà la celebració del Mes del Xató, amb la presència de restaurants d’ambdues poblacions. També s’ha renovat el web penedèsmarítim.cat que havia estat en construcció des de l’inici del projecte ara fa quatre anys.\nEls municipis de Cubelles i Cunit s’han reunit aquest dilluns per establir les prioritats de cara a les accions que es portaran a terme l’any 2017 en l’àmbit del Penedès Marítim. Rosa Fonoll i Raül Mudarra han rebut a Montserrat Carreras, Jaume Casañas i Xavier Salvadó, amb la presència del coordinador de Desenvolupament Local de Cubelles, per definir quines accions es prioritzaran el proper exercici, dins del marc del conveni del Penedès Marítim.\nAquesta reunió tindrà una segona edició la setmana que ve a Cunit. De moment els responsables del Penedès Marítim ja han aprovat, entre d’altres accions, reeditar la campanya del Mes del Xató que es va portar a terme amb la presència de restaurants d’ambdues poblacions. La fórmula ja es va posar en pràctica el febrer passat i ara s’ha acordat reeditar-la també el 2017. També s'ha posat en marxa el nou disseny del web penedesmaritim.cat que s'havia mantingut provisionalment intacte des de l'inici del projecte ara fa més de quatre anys. Actualment incorpora informació tant de Cubelles i de Cunit com d'altres municipis de l'àrea d'influència com són Calafell, El Vendrell, Vilanova i la Geltrú, Sitges o Sant Pere de Ribes.


on caurà? | de gènere\n21 Setembre 2011 amparo\t4 comentaris\nDe camí a la faena, una notícia per la ràdio m’ha tret de la monotonia del viatge.\n“La NASA preveu que els trossos d’un satèl·lit d’uns 20 anys d’antiguitat podrien caure el divendres 23 de setembre a la Terra, sense precisar en quin lloc”\n23 de setembre és despús demà!. Puje un poc més el volumen de la ràdio i continue escoltant\n“L’agència espacial nord-americana afirma no obstant això que els riscos per a la seguretat pública són “mínims” i reafirma que la seguretat és una de les seves prioritats.\nEl transbordador Discovery va transportar en 1991 este satèl·lit de sis tones per mesurar els canvis atmosfèrics i els efectes de la pol·lució. En 2005 va ser oficialment donat de baixa i va emprendre el seu camí de retorn a la Terra .La nau, s’usava per mesurar la capa d’ozó, media 3 metres per 10, pesava 5.900 kg i estava dotada de 10 instruments científics per mesurar el vent, la temperatura i reaccions de l’ozó.\nSegons la NASA, és probable que la major part del satèl·lit es creme en ingressar a l’atmosfera, però alguns desfets cauran sobre la Terra, en un lloc “que no és possible precisar” i en una superfície amb un radi de 800 km.”\nEn fi, tots mirants al cel per vore si ens plourà per a festes i ara resulta que en compte d’aigua el que ens ve es, SATÈL.LIT.\nEntrada anteriorels números no serveixen només per a contarSegüent entradael cor de la poma\n4 pensaments sobre “on caurà?”\n24 Setembre 2011 a les 07:36\nAmparo, també de camí a la feina, vaig sentir la noticia y, com que anava per la baixa a Benidorm per via parque, i es veu el cel, la mar i l’illa… pensava com l’home ha sigut capaç de llançar-se a l’espai, consguir avanços insospitats, però, com sempre, hem sigut incapaços de pensar que fer o com minimitzar les nostres propies deixalles i la brossa… estem fent amb l’espai el que hem fet amb la terra.\n25 Setembre 2011 a les 18:32\nAl final, l’oceà Pacífic ha sigut el que s’ha tragat les deixalles del sat.tèlit.\n6 Octubre 2011 a les 15:49\n… i donant gràcies que no li ha caigut a ningú damunt del cap! – encara que ja podria haver-li caigut a més d’un 😉\n6 Octubre 2011 a les 18:28\nNo dona, no digues aixó… 😉


CAMÍ DE VIDA NÚMERO 1: 2021, COMPATIBILITAT, VIDA AMOROSA, CARRERA, PERSONALITAT, FAMOSOS - NOMBRES D’ÀNGELS\nCamí de vida número 1: 2021, compatibilitat, vida amorosa, carrera, personalitat, famosos\nEl número del camí de la vida és comparable al vostre signe solar astrològic, ja que mostra el vostre propòsit més gran, així com els vostres punts forts, punts febles, talents i objectius. El número del vostre camí de vida també revela el to de les vostres experiències, així com els motius pels quals passen coses en el passat, el present i el futur. Dit d’una altra manera, és el mètode de la bogeria. El número del vostre camí de vida revela les vostres oportunitats i us apunta cap a la ruta correcta de la vida. És un reflex del disseny de l'Univers manifestat en vosaltres. El número del vostre camí de vida indica el vostre camí únic a través dels reptes de la vida, tenint en compte les vostres tendències naturals i el vostre estat mental. Se centra en les qualitats que hauríeu de cultivar en vosaltres mateixos per ser feliç en el vostre propi significat de la paraula.\nCaracterístiques i trets del camí vital número 1\nÉs probable que una persona amb Life Path Number 1 sigui treballadora, líder natural, amb un esperit pioner energitzant i passió per l’art. Les persones que tenen el camí de la vida número 1 són pioners, líders i pioners que corren riscos que altres no ho farien. Ets un 1 perquè ets decidit i ambiciós i no deixaràs res que t’interposi. Tens una personalitat de tipus A, el que significa que ets un perfeccionista, un addicte al treball, un riscador i un competidor ferotge. També sou un pensador brillant que sap utilitzar la tecnologia. Per descontentament dels altres que us envolten, la vostra capacitat innata de pensar fora de la caixa us porta a trobar idees i solucions de manera ràpida i sense esforç. Com a número u, sou un empresari que treballa millor pel vostre compte o per compte propi o per compte propi.\nCom a número u, normalment preferiu marxar al ritme del vostre propi tambor, prenent la carretera menys transitada. Malauradament, si no teniu controlades aquestes tendències, podrien esdevenir els vostres majors defectes. Altres poden utilitzar paraules com egoistes, arrogants, agressius i egocèntrics per caracteritzar-vos. Compareu la vostra ruta vital amb els números de la vostra ànima i el vostre destí per veure com es desenvoluparà. Aquests altres números de numerologia tenen un impacte en la manera de viure la vida i en el que feu, de manera que és important pensar-hi també.\nCom a 1, sou:\nEl número 1, si no es fa amb compte, pot ser:\nCom a 1, és fonamental trobar un equilibri entre el vostre desig de tenir èxit, la vostra incapacitat per prendre ordres i la vostra incapacitat per demanar ajuda, segons la numerologia. Al cap i a la fi, un és el nombre més solitari i la manca d’autoconeixement i la negativa a ajustar la vostra perspectiva us poden fer sentir sols. La lamentable notícia és que aquest és el cas.\nLa bona notícia és que si podeu obtenir una comprensió i una visió més detallades de les vostres característiques i característiques negatives i positives, podreu assolir els vostres objectius i tenir èxit.\nCamí de vida número 1 amor, romanç i relacions\nT’agrada estar a càrrec de l’amor, tal com ho fas en tota la resta. Malauradament, sobretot si la vostra parella també és un 1, això pot comportar una gran quantitat de problemes. El compromís no us acostuma i no funcionarà en una relació amb algú tan independent (i dictatorial) com vosaltres.\nPerò, com diu la frase, cada olla té una coberta. Fins i tot per a aquells que han escollit la primera via vital. Els números 1, 3, 5 i 6 són compatibles amb els camins vitals 3, 5 i 6. Tots tres tenen una personalitat dinàmica que atrau l’1 poderós, però estan disposats a passar per alt les característiques menys atractives de l’1.\njocs divertits per a la festa d'aniversari d'adults\nEl número 3 és una persona afortunada, tranquil·la i tranquil·la quan es tracta de compatibilitat de relacions. L'aspecte aventurer del camí de la vida número 5 introduirà una a noves experiències, mentre que la naturalesa amorosa del camí de la vida número 6 suavitzarà el seu enfocament dur.\nQuan es tracta de relacions, la vostra tenacitat i voluntat són dos dels vostres avantatges més valuosos. Fareu tot el que pugueu perquè la relació sigui un èxit després d’haver determinat que la vostra parella val la pena. Per a molts, sense saber-ho, sou un autèntic romàntic i un protector, cosa que significa que, com un cavaller modern amb una armadura brillant, deixareu tot el que feu per ajudar el vostre amant. Haureu d’alleugerir una mica i transferir el poder al vostre cònjuge de tant en tant perquè enfoqueu les vostres relacions amb el mateix zel que feu tota la resta. Els punts forts més importants, si no es controlen, poden provocar la ruptura de la vostra relació. La resta de números del vostre horòscop tindran un impacte en la manera d’apropar-vos a l’amor. La manera com es desenvolupa la vostra vida amorosa estarà influenciada per la vostra ànima, personalitat i número de destí.\nCamí de vida número 1 Compatibilitat de relacions\nTrobar una persona que sigui compatible amb el número 1 no és fàcil, però sens dubte no és impossible.\nEls més compatibles amb:\nCom podríeu esperar, un 1 emparellat amb un altre proporciona un acoblament interessant. Tenen ambicions similars i són conscients de la voluntat dels altres de tenir èxit. La combinació és potent, però si no hi ha cap mena d’acceptació, es poden produir problemes.\nUn 1 i un camí de la vida número 2 són un partit fantàstic en termes de compatibilitat, sempre que sàpiga qui és el líder. Quan una persona s’encarrega de la carrera mentre l’altra és la responsable de la casa, aquesta combinació funciona de manera eficaç.\nL’ànima creativa dels tres és el que els uneix. Es pot utilitzar la seva imaginació per donar vida a la seva visió. Són un gran partit entre ells en parella.\nEl sentit de la llibertat i la independència és fonamental per a tots dos grups. Funcionen bé junts, però no requereixen que l’altra persona els acabi.\nEl número 7 és un número estrany i astut en numerologia. L'1 els ajudarà a realitzar el seu potencial i aconseguir l'èxit en una relació.\nUn 9 pot trencar la dura closca d’un 1 enamorat. Això permet que l’1 baixi la guàrdia i accepti el seu costat més vulnerable.\nEls menys compatibles amb:\nEl número u i el número quatre tenen personalitats fortes i maneres de fer diferents. És un partit fet al cel, almenys en principi. Però és lluny d’això, amb 1 amb ganes de fer les coses el més ràpid possible i 4 prefereixen planificar i prendre el seu temps.\nEl 6 té una personalitat molt engrescadora, cosa que sol ser una bona cosa. Per a un 1, això pot fer que se sentin dependents i insegurs.\nL’1 i el 8 són els socis comercials ideals, però aquí acaben les similituds. Les seves personalitats són massa similars per poder tenir una relació sana.\nCarrera vital número 1\nA causa de la vostra increïble passió i voluntat d’aconseguir, el camí de la vida 1 està destinat a la grandesa en numerologia. Un dels vostres atributs més encantadors és la vostra forta ètica laboral, tot i que corre el risc de cremar-vos. Ets més adequat per a les activitats autònomes o emprenedores com a innovador i líder natural. Treballar per a una altra persona o dins de procediments rígids no traurà el millor de tu, deixant-te avorrit, deprimit i desmotivat.\nUna altra qüestió que enfronten els números 1 a la feina és que es compensen en funció de la quantitat de temps que dediquen en lloc dels resultats que produeixen. Treballar dur si significa estar carregat de més tasques o simplement mantenir-se al lloc de treball durant vuit o nou hores, no té sentit a la seva ment.\nUna trajectòria professional basada en projectes és adequada per a un número un, ja que els resultats i els incentius són immediats. No aguantes els ximples i les persones que no comparteixen la teva passió i ambició són una font constant de molèstia. Una altra de les vostres mascotes és la mandra, tot i que aquest criteri generalment es basa en la vostra visió massa optimista del treball.\nLes carreres que proporcionaran a les persones amb un camí vital un significat i un sentit de la realització inclouen:\nCom a número u, el cel és realment el límit i cap professió o carrera és massa difícil per a vosaltres. Vostè té la seguretat en si mateix per afrontar qualsevol problema de cara, així com l’impuls per tenir èxit. El més important, però, és seleccionar una vocació que us compleixi; en cas contrari, us podeu trobar insatisfets. També descobrireu que els vostres números de destí i d’expressió afecten el vostre camí vital. Aquests tres números, sumats, ofereixen una imatge de les formes d’ocupació que corresponen al propòsit de l’ànima i al destí diví.\nCamí de vida número 1 d'amics i familiars\nLa gent es sent naturalment atreta per la vostra seguretat, fidelitat i brillant sentit de l’humor. També sou un oient fantàstic i teniu una capacitat de comunicació excepcional. No obstant això, la vostra empenta per ser correcta tot el temps, juntament amb la vostra arrogància, dificulta el manteniment d’amistats a llarg termini.\nLes persones prefereixen estar envoltades de persones que comparteixen la seva empenta i ambició, i prefereixen formar parelles en lloc d’amistats. Els vostres veritables amics són escassos, tot i que sou la vida i l’ànima de la festa i que teniu un gran grup de coneguts. Aquells que tinguin la persistència (i la paciència) de veure més enllà de la seva arrogància i arrogància seran dotats amb un company de tota la vida. Malauradament, es pot dir el mateix sobre aquells que et converteixen en enemic.\nCamí de vida número 1 viatges i aficions\nQuan sou un número u, preferiu estar treballant que anar-hi de vacances, però quan ho feu, sol ser a llocs exòtics i fascinants. Sempre estàs a punt per fer un repte, ja sigui salt de pont o pujar al Kilimanjaro, per satisfer la teva ratxa competitiva. Us agrada recórrer la carretera oberta pel vostre compte, gràcies a la vostra naturalesa independent. Això és beneficiós perquè la vostra actitud 'a la meva manera o a la carretera' podria esmorteir els ànims d'un company de viatge.\nHi ha un munt de passatemps per mantenir-vos ocupats amb els vostres molts talents. Podeu expressar la vostra creativitat a través de l’art (en totes les seves formes), la interpretació, la fotografia i la invenció. Els esports individuals i d'equip satisfan el vostre caràcter competitiu, mentre que els esports d'equip i individuals satisfan el vostre caràcter competitiu.\nLliçons i reptes del camí de la vida número 1\nPer difícil que sigui de creure, les persones que segueixen la primera ruta vital experimenten sovint sentiments d’insuficiència.\nSi no ho feu, la vostra autoestima en ressentirà. És fàcil que una personalitat independent i de gran voluntat desdibuixi les línies entre la passió i l’egoisme. El millor consell que puc donar-vos com a 1 és recordar que la vostra actitud pionera és beneficiosa per a tothom. Com a creador i defensor, el vostre camí vital ens obre el camí a la resta de nosaltres. Si aixafes els altres en comptes de potenciar-los si ets molt competitiu i tens moltes ganes de guanyar.\nÉs fonamental que us adoneu al més aviat possible que el vostre número de destí indica que sempre sortireu a la primera. Ningú no pot apartar-vos de la vostra posició com a número u. Malauradament, com a número u, teniu la tendència a generar drama quan no n’hi ha cap. Això es deu al fet que voleu guanyar en qualsevol camp de batalla, encara que només sigui un camp fictici.\nEn lloc de ser un tirà, voleu ser líder. Quan es tracta d’amics i familiars, una de les coses més difícils d’aprendre és que no sempre cal tenir raó. Una mica d’humilitat aquí i allà, a més de ser vulnerable amb els que estimes, recorrerà un llarg camí. És una idea fantàstica posar la vostra competitivitat natural i les vostres ganes d’èxit en aficions i projectes com els esports d’equip. Podreu créixer i trobar el vostre lloc al cosmos un cop us adoneu que no sou una illa.\nllocs per visitar a Ruidoso, Nou Mèxic\nsignificat de 33 a la bíblia\njocs d’any nou per jugar\nRegals de 30è aniversari per al marit


TAC12 TV - Aragonès visita l'Espluga i Montblanc i es compromet amb la recuperació\nEl vicepresident de la Generalitat ha visitat aquest dijous a la tarda els municipis afectats pels aiguats del Francolí a la Conca de Barberà. A l'Espluga de Francolí, Pere Aragonès, s'ha reunit amb l'equip de recuperació al municipi, l'alcalde i els ADF desplaçats des d'arreu de Catalunya de forma voluntària. També ha pogut saludar les persones voluntàries que estan treballant en la recuperació i els avituallaments. Aragonès ha explicat que quan s'hagi avaluat tots els danys la Generalitat estudiarà si es demana la declaració de zona catastròfica.\nEn tot moment, ha dit, treballarà braç a braç amb els alcaldes afectats. Aragonès també ha visitat la zona afectada de Montblanc, especialment la del Pont Vell, i ha conversat amb les persones afectades que han patit greus danys a les seves cases. El vicepresident també ha passat pel Parc de Bombers de Montblanc on s'ha instal·lat el comandament de l'operatiu de recerca i recuperació.\nMés en aquesta secció: « El monestir de Poblet dedicarà el concert d'orgue d'aquest dissabte als damnificats pels aiguats Una funerària de l'Espluga, devastada per la força del riu »


Budó: "Qui ha de fer front econòmicament a la crisi és l'Estat" | betevé\nEl Generalitat demana mesures fiscals més contundents al Govern espanyol per "garantir la supervivència del teixit productiu"\nLaura Arias | Dilluns, 30 de Mar del 2020, a les 14.31\nLa portaveu del govern català, Meritxell Budó, ha demanat aquest dilluns al Govern espanyol que incrementi les mesures fiscals per protegir les empreses i els treballadors de la crisi pel coronavirus. “Ens preocupen molt les conseqüències econòmiques de la crisi, la majoria de decisions són a compte d’empreses i treballadors, qui hi ha de fer front econòmicament és l’Estat“, ha dit Budó. Així mateix, ha assegurat que cal garantir la supervivència del teixit productiu. “No serveix de res evitar acomiadaments avui, si després les empreses han de tancar”, ha afirmat Budó.\nEn aquest sentit, Budó ha defensat que cal aplicar mesures més contundents, no només per ajudar als qui ho necessitin durant el confinament, sinó per garantir el futur de les empreses i els llocs de feina dels treballadors. Per això, ha demanat a l’executiu de Pedro Sánchez que, d’una banda, garanteixi una “renda bàsica universal, una prestació econòmica que rebin els treballadors que ho necessitin mentre duri el confinament”. També ha sol·licitat suport als autònoms a través de la suspensió de pagament d’impostos i quotes.\nLa portaveu de la Generalitat també ha demanat al Govern central que apliqui mesures més estrictes pel que fa als pagaments relacionats amb l’habitatge, com ara la suspensió temporal dels lloguers, com ha fet l’Ajuntament de Barcelona i els subministres. Ha defensat que són mesures que s’han aplicat en altres països de la Unió Europea com França, Alemanya i Itàlia i que els ministres de finances de la UE van donar “llum verda a la suspensió temporal de les regles fiscals”. “El confinament tributari és necessari per donar viabilitat i mantenir els llocs de treball i mitigar l’impacte social d’aquesta pandèmia”, ha assegurat Meritxell Budó.\nTriplica el servei d’atenció del servei d’ocupació\nEl Servei d’Ocupació d Catalunya (SOC) preveu un augment de la demanda d’informació de temàtica laboral davant la crisi per la covid-19. “Esperem un augment de trucades relacionades amb els ERTO i amb les inscripcions de demandants d’ocupació a través de les oficines de treball”. En aquest sentit, segons la portaveu, la Generalitat s’ha anticipat a aquest increment i ha triplicat el personal d’atenció telemàtica i telefònica.\nEn concret, s’han afegit 441 professionals a les oficines que faran teletreball. En dues hores, aquest dilluns s’han debut més de 650 trucades. L’atenció telefònica serà gratuïta a través del telèfon 900 800 046 i el servei estarà operatiu de dilluns a divendres de 8 a 14 h. Tot i això, Budó ha recordat que el servei públic de la Generalitat no té “competència en la tributació o els pagaments de l’atur“, ha dit.\n— coronavirus — crisi econòmica — Generalitat de Catalunya — impostos\nAlejandro Claveria, l’autor de l’exercici viral del llangardaix


La Biblioteca Valenciana publica en línia la col·lecció de fotografies de la Guerra Civil de 'Finezas' - Diari La Veu\nEscriba el número 643465\nUna de les fotografies de Joaquín Sanchis Serrano \_'Finezas\_'.\nLa Biblioteca Valenciana Nicolau Primitiu ha començat la publicació de la col·lecció de fotografies de la Guerra Civil espanyola de Joaquín Sanchis Serrano 'Finezas' a la Biblioteca Valenciana Digital (Bivaldi).\nSegons ha informat la Generalitat en un comunicat, les fotografies que fins al moment guardava la Biblioteca Valenciana en els seus dipòsits i que podien ser estudiades a les sales de consulta, ara poden ser visualitzades a la web de la Biblioteca Digital Valenciana en la secció de col·leccions i sota el nom de 'Finezas'.\nAixò ha estat possible gràcies a la família de l'autor, que ha cedit els drets del fotògraf a la Biblioteca Valenciana per a la seua difusió.\nLes fotografies que estan disponibles actualment són les que va fer el fotògraf durant la Guerra Civil espanyola al País Valencià i s'inclouen també imatges de Múrcia i del camp andalús.\nLes instantànies estan datades entre els anys 1936 i 1938 i destaquen, pel seu nombre, els negatius que retraten la vida republicana a la ciutat de València durant la Guerra Civil, entre els quals s'inclouen la recepció de refugiats des de Castelló i els enviaments d'ajuda a la ciutat de Madrid en resistència. Segons ha assegurat la Generalitat, la secció s'anirà augmentant a mesura que es vaja processant el material.\nJoaquín Sanchis Serrano 'Finezas' (1889-1957) va ser un fotògraf que va desenvolupar la seua professió a València i que, per encàrrec del sindicat CNT, va recollir les imatges de l'època que va viure. L'arxiu fotogràfic guardat va ser catalogat posteriorment pel seu fill, que, igual que el seu nét, es va dedicar a la fotografia.\nLa Biblioteca Valenciana va adquirir la col·lecció l'any 1992 i inclou un miler de negatius que mostren la vida quotidiana dels valencians durant la Guerra Civil i descriuen l'ambient en la rereguarda: evacuats, combatents, personatges públics, actes polítics, festivals, escoles i hospitals, entre d'altres.\nEscriba el número 602833


Crear avui les escoles del demà – Temps de canvis\nCrear avui les escoles del demà\nAl programa Redes, Eduard Punset entrevista a Richard Gerver, mundialmente reconegut com un dels líders educatius més inspiradors de la seva generació. Gerver sosté que cal retornar la passió per l’ensenyament als professors i el plaer de l’aprenentatge als alumnes. Però això no serà possible fins que els joves expressin allò que esperen del món i l’educació els ajudi a trobar el seu lloc a la societat.\nMai havia estat tan marcat l’abisme entre dues generacions. Mentre els nens d’avui fan els seus deures amb ajuda d’Internet i creixen submergits a les xarxes socials, els adults i professors segueixen aplicant una educació anquilosada, basada en formes de vida de fa dos segles, sotmesa a la pressió dels resultats acadèmics i a les agendes polítiques.\nlligue 20 Març 2011\nEtiquetes creativitat, Gerver\nNo em molestis, mamà. Estic aprenent


Vall d'Hebron ofereix als futurs residents 150 places en 46 especialitats en un complex sanitari punter i de referència mundial | Vall d'Hebron Barcelona Hospital\nFer la residència a l’Hospital Universitari Vall d’Hebron obre les portes als professionals a formar-se com especialistes en un centre que visita 1,2 milions de persones cada any i tracta casos complexos en totes les etapes de la vida, des del naixement fins la vellesa.\nL’Hospital Universitari Vall d'Hebron ofereix 150 places en 46 especialitats a les quals poden accedir els llicenciats en Medicina, Farmàcia, Infermeria, Física, Química, Biologia i Psicologia. La residència a Vall d'Hebron dóna l’oportunitat de formar-se també en investigació, oferint formació específica i promovent experiències en aquest àmbit.\nUn dels atractius per als futurs residents és poder acabar la seva formació sanitària en el complex hospitalari més gran de Catalunya i un dels més innovadors de l'Estat. Vall d’Hebron és un parc sanitari de referència mundial on assistència, recerca, docència i innovació es donen la mà. Amb una plantilla de més de 8.000 professionals, cada any atén 1.200.000 pacients, 210.000 urgències i 740.000 consultes presencials més 99.000 consultes gràcies a la telemedicina. Ofereix nombroses oportunitats per a la formació de residents en tots el seus vessants i disposa d'unitats altament especialitzades preparades per tractar casos complexos en totes les etapes de la vida, des del naixement fins a la vellesa.\nL’oportunitat de introduir-se en la recerca és un dels punts forts. Els residents que ho desitgin tenen la possibilitat de fer una rotació opcional al Vall d'Hebron Institut de Recerca (VHIR). I en acabar la residència, hi ha la possibilitat d'optar a tres beques postresidència Carles Margarit d’un any, una beca postresidència David García-Dorado de dos anys o una beca Aula_VH.\nVall d’Hebron va ser un dels primers hospitals de l'Estat en posar en marxa el sistema MIR, l'any 1968. Té una trajectòria docent consolidada, compta amb tecnologia d’última generació i una formació innovadora amb programes de simulació. Un dels seus atractius és que els residents poden treure profit de metodologies docents innovadores com els programes formatius d’activitats de simulació. La Dra. Mònica Rodríguez, directora de Docència de Vall d'Hebron, destaca que la simulació és un dels pilars de la formació pels professionals. "La simulació és una eina de gran eficàcia per l’aprenentatge, que permet experiències vivencials de manera segura, tant dels pacients com dels professionals, i facilita la transferència de coneixements a la pràctica clínica ", explica.\nEnguany, el Vall d’Hebron Centre de Simulació Clínica Avançada ha començat a aplicar els serious games a la docència per a la formació en línia de professionals de la salut, en concret, amb la creació de SIMOONS (SerIous gaMe per a la formaciÓ OnliNe amb Simulació). L’objectiu és treballar les habilitats no tècniques de forma multidisciplinària, a través de comunicació directa mitjançant la veu, la connexió remota de cada participant i que el docent pugui conduir el desenvolupament de l’activitat segons les decisions dels participants. Una de les activitats, per exemple, té un escenari virtual que mostra un box del Servei d’Urgències on els participants han de tractar un pacient amb sospita de pneumònia per COVID-19 i està pensat per treballar en equip les habilitats no tècniques de metges residents i professionals d’infermeria.\nDurant la gestió de la crisi sanitària de la Covid-19, els residents han tingut un paper destacat. La seva feina ha estat fonamental a l’hora de reforçar plantilles i oferir assistència. El 6 d’abril de 2020, l’Organització Mundial de la Salut (OMS) va felicitar l’Hospital Universitari Vall d’Hebron per la seva gestió de la pandèmia. A la primera onada, va multiplicar per sis els llits d’UCI i va esdevenir l’UCI més gran de l’Estat. La seva capacitat per reformular tots els espais i preparar als professionals per avançar-se al virus de la COVID-19 és un cas d’estudi a l’escola de negocis IESE Bussiness School.\nA més de ser un centre punter i de tenir moltes comissions interdisciplinàries que faciliten la relació, la col·laboració i l’intercanvi de coneixement entre residents, Vall d’Hebron té la peculiaritat d’estar molt arrelat a territori i als barris que l’envolten. Forma part de una unitats docent externa de medicina familiar i comunitària: els seus residents fan dos anys de formació a l’Hospital.\nL’Hospital Universitari Vall d’Hebron compta amb 33 especialitats acreditades com a Centre, Servei i Unitat de Referència (CSUR) i forma part de deu Xarxes de Referència Europea (ERN). Això significa que el Ministeri de Sanitat ha acreditat la seva excel·lència en el tractament d’aquestes patologies, entre les que hi ha cremats crítics, trasplantaments pulmonars, cardiopaties familiars, malalties metabòliques congènites, esclerosi múltiple, osteotomia pèlvica en displàsies maluc, assistència integral a l’adult amb cardiopatia congènita i sarcomes i altres tumors musculoesquelètics, i que qualsevol pacient de l’Estat pot tractar-se aquí.\nPerò, a més de ser un parc sanitari de referència mundial i tenir un gran volum assistencial, els residents que ja estan al centre destaquen altres motius per fer l’especialització a Vall d’Hebron. “Perquè en un any fa més de 460 trasplantaments d'adults i una vuitantena de pediàtrics i perquè tracta totes les malalties a totes les edats”; “perquè compta amb recerca clínica i translacional dirigida a oncologia de precisió”; “perquè té una de les àrees quirúrgiques més modernes d’Europa” o “perquè hi ha bon ambient i companyerisme”, són algunes de les raons que els residents que estan fent ja la seva especialitat al centre esgrimeixen per fer crèixer la família de #ResidentsVH.


Wikiloc | Ruta Trail Fonts del Montseny 2021 - Pim Pam (Cursa 9K)\nTrail Fonts del Montseny 2021 - Pim Pam (Cursa 9K)\nData de pujada 21 / de maig / 2021\nViladrau - La Sala - Viladrau (Senderisme)\nBejarae Viladrau Tots els drets reservats\nVista 417 vegades, descarregada 41 vegades\nLa Pim Pam de 9,21 km presenta un recorregut dissenyat per aquells que us esteu iniciant a les curses de muntanya. Per aquells que esteu més preparats i voleu pasar una bona estona, és una volta rápida, que si li poseu ritme, serà sense dubte un senyor entrenament. Que es faci “pim pam” no vol dir que sigui un passeig…\nUn recorregut on hi trobareu de tot: corriols, pistes, bosc, riu, rieres, pujades amb desnivell i les maleides escales cap el poble que hi trobem a tots els recorreguts del TFM.\nA l’igual que les altres curses, la Pim Pam tindrà la sortida i arribada a la Plaça Major de Viladrau (aquest any pel tema COVID segurament no serà així i es ralitzarà desde les piscines i pavelló municipal).\nEl circuit està dissenyat per poder gaudir de les meravelloses rodalies que envolten el poble de Viladrau. És un circuit fàcil per córrer però prou divers, passant per paratges de gran vellesa com, l'Arimany, la font del Cristall, els Molins, el Molí Vell, ... per acabar arribant al poble.\nLògicamet no té la dificultat ni representa l’essència de pur trail que hi trobem a la cursa reina de 29 km o fins i tot a la Mitja e 19 km, però el terreny és força similar, passareu per corriols, trevessereu rieres, hi trobareu fang, pistes, , pedres… us endinsareu per boscos canviants, desde espectaculars fagedes a boscos d'alzines i castanyers... us podreu sentir protagonistes i gaudireu de l’ambient del TFM.\nLa vaig fer juntament amb Bejarae Viladrau\nDemana a Bejarae Viladrau que t'afegeixi com a company a aquesta ruta


En marxa la campanya d'estiu per prevenir incendis forestals | Mataró Ràdio\nDg, 24/06/2012 - 14:42\nEls bombers, l’Agrupació Defensa Forestal del Maresme i les administracions preparen la campanya d’estiu de prevenció i control d’incendis forestals. Recordem que aquest hivern ha estat el pitjor pel que fa a incendis des de fa més de vint anys, per la manca de pluja, la sequera i el vent. Oriol Bassa, coordinador de l’Agrupació Defensa Forestal del Maresme, assegura que el risc d’incendi dependrà de les precipitacions, si aquest mes està passat per aigua serà un estiu segur, però sinó plou el risc serà molt elevat.\nMataró acollirà un dels parcs de professionals que els bombers que els bombers activaran aquesta temporada, juntament amb el de Santa Coloma i Pineda de Mar. A més, també es comptarà amb tres parcs de voluntaris que estaran situats a Arenys de Mar, Malgrat de Mar i Tordera. Bassa afirma que la prevenció és l’objectiu principal d’aquesta campanya per les possibles incidències que es puguin produir i per aquesta raó estan començant a mobilitzar-se.\nVint dels municipis de la comarca estan catalogats amb un alt risc d’incendi, perquè recordem que el 52,5% del territori del Maresme està ocupat per boscos. Bassa explica que per aquesta raó els bombers i la Defensa Forestal del Maresme ja s’han reunit per tal d’optimitzar recursos materials i humans. Des de l’Agrupació Defensa Forestal reclamen a la ciutadania que extremi la precaució i que facin avisos en cas d’incendi.\nincendis, campanya, estiu


Meghan Marle i el príncep harry ens presenten al bebè sussex - Meghan Marle\nLa Due i la Duquessa de Sussex acaben d’introduir el món al seu fill fill, que va néixer aquest dilluns aquest nou. La parella va compartir el nom del seu fill al seu compte oficial d’Instagram, anunciant que l’han trucat Archie Harrison Mountbatten-Windsor. Van revelar el nom al costat d'una foto de la reina i el degut d'Edimburg trobant-se amb Archie, amb la mare de Meghan, Doria Ragland.\nLa parella reial ha estat eivitant el seu naixement el més privat possible i ha decidit evitar fer un moment de premsa sobre els passos de la mentida de Lindo Wing que la Due i la duquessa de Cambridge tenen amb els seus tres fills. En lloc d’introduir el món al seu nadó davant de multitud de fanàtics reials i dels mitjans de comunicació del món, les Sussexes van organitzar una introducció més tranquil·la i es van reunir amb els membres de la premsa en una foto-crida després de 'celebrar en privat com a nova família'.\nUna publicació compartida per The Due and Duchess of Sussex (@sussexroyal) el 8 de maig de 2019 a les 8:39 am PDT\nLes imatges es van veure fosques a la sala de Sant Jordi al lloc de Windsor Castlea que té un significat especial per a la parella, ja que és on es van casar aquest cop l'any passat. Meghan va dir a la foto-trucada d'avui: 'És màgia. És bastant increïble. Tinc els dos millors nois del món, així que estic molt contenta. Té el temperament més dolç; està realment tranquil.\nLa parella semblava elegant, però relaxada, per a la trucada fotogràfica, amb Harry que portava un vestit i corbata grisa i Meghan, un vestit de trinxera de dos pits sense màniga blanca de Grace Wales Bonner, un parell de talons BB de Manolo Blahni de suau i una neca turquesa de dissenyadora de joies Jen Meyer.\nBaby Sussex va ser embolicat en un xaló blanc de 105 per la marca G.H.Hurt i SonPrince de la base de Nottingham George, la princesa Charlotte i el príncep Louis van ser embolicats en una d’aquestes blanetes per a la seva llar de casa de l’ala del Lindo. D’acord amb el lloc web, aquesta blanca llana de merino va tallar delicadament vuit peopel tres dies per crear a la fàbrica de Nottingham. El blanet és una elecció tradicional, ja que la marca va ser fundada el 1912 i té una història consolidada amb la família reial.\nPel que fa a qui són els mentides del bebè, Meghan va respondre: 'Seguim intentant esbrinar-ho'. Harry va afegir: “Tothom diu que els nadons canvien tant per sobre de dues persones. Bàsicament estem supervisant com succeeix realment el procés canviant durant el proper mes. Però el seu despreniment està canviant cada dia, així qui ho fa.\nHa estat l’experiència més sorprenent que m’hagués imaginat mai ”, va dir també el príncep Harry dilluns. 'Com qualsevol dona fa el que fa és més enllà de la comprensió, però estem absolutament emocionats i estem tan agraïts amb tot l'amor i el suport de tothom. Com diran tots els pares i mares, el vostre nadó és absolutament increïble, però aquesta cosa petita és absolutament per morir, així que estic a la lluna ”.\nMés imatges de Baby Sussex:\nA continuació, vegeu l'arxiu d'estil de Meghan Marle.\nEls 4 formadors d’estiu en tendència a París, Milà, Londres i Nova York\n8 articles que són un regal mort El que ets expert en moda\nAquesta és l’única manera de lluir la camisa denim en aquest moment\nLa manera més fàcil de comprar els vostres productes bàsics per a estiu\nQuè són les millors noies d’Instagram amb les bodes de la ciutat


Bovo - Aplicacions KDE\nBovo és un joc semblant a Gomoku (del japonés 五目並べ - lit. «cinc punts») per a dos jugadors, a on els oponents situen els seus ideogrames respectius alternativament en el tauler de joc. També conegut com a: Connecta cinc, Cinc en fila, X i O, Zeros i creus.\nTambé estan disponibles els instal·ladors Windows de Bovo per a baixar des de la binary-factory. Estes versions no contenen les traduccions i estan destinades a finalitats de proves. Col·laboreu-hi i ajudeu-nos a millorar-les!\nObjectiu: Connectar cinc de les peces pròpies en una fila de forma ininterrompuda en vertical, horitzontal o diagonal.\nLa primera vegada que s’inicia Bovo, inicia en el mode de demostració on dos jugadors de la IA lluiten entre si. Sempre podreu iniciar una partida nova emprant el botó Nova de la barra d’eines, l’entrada de menú Joc->Nova a la barra de menús o emprant la drecera predeterminada Ctrl+N.\nNota: A causa que el primer jugador sempre té un avantatge sobre el segon, Bovo alternarà els jugadors, canviant-los en cada partida nova.\nSi sou el primer jugador, comenceu la partida col·locant el pictograma en qualsevol lloc del camp de joc. Si sou el segon jugador, espereu fins que el primer jugador col·loqui el seu pictograma i després feu el mateix. Podeu col·locar la vostra marca en qualsevol quadrat del camp, a menys que ja estiga ocupat per una atra peça del joc (independentment de si és el vostre pictograma o el de l’adversari).\nHeu de situar les vostres peces tot evitant que l’adversari connecte cinc marques en una fila de forma ininterrompuda en vertical, horitzontal o diagonal. Al mateix temps, n’heu de connectar cinc de les vostres pròpies en este mateix format. Qui ho aconseguïsca primer, guanyarà la ronda.\nDetalls de Bovo\nManual de Bovo


PP i Ciutadans van demanar el desembre passat la retirada de la ficció, que ofereix aquest dilluns la cadena catalana\nLa producció se centra en l’agressió d’uns joves ‘abertzales’ a dos guàrdies civils el 2016\n17 de de gener del 2021. 22:53\nL’octubre del 2016, dos guàrdies civils fora de servei van ser agredits en un bar d’Altsasu (Navarra) quan estaven amb les seves parelles, un delicte pel qual van ser processats i condemnats vuit joves ‘abertzales’ del poble, sobre els quals van recaure penes de presó que van oscil·lar entre un any i mig i nou i mig. El cas va propiciar la solidaritat amb els condemnats del Parlament navarrès, l’Executiu foral, desenes d’alcaldes i milers de veïns, que es van manifestar repetidament per denunciar la duresa de les sancions, ja que el fiscal havia arribat a titllar els fets de terrorisme. TV-3 reconstrueix aquests fets a ‘Altsasu’, minisèrie que estrena aquest dilluns 18 de gener (22.05 hores) i que va desencadenar la polèmica el desembre passat quan es va emetre a Euskadi, ja que alguns partits van acusar la televisió pública basca de prendre partit pels agressors.\nCoproduïda conjuntament per Sàpiens S.L i Baleuko SL, amb la participació de les teles públiques basca (ETB) i catalana (TV-3) i el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, ‘Altsasu’ es presenta com «una sèrie inspirada lliurement en persones i fets reals» per «explicar els aspectes més desconeguts d’un cas judicial mediàtic: els sentiments dels acusats», tal com detalla TV-3. «Cada un d’ells amaga la seva història per protegir-se, però darrere de cada nom hi ha una persona que pateix i sent que la seva vida deixa de pertànyer-li. Queden en mans de la justícia», afegeixen.\nNeutralitat en dubte\nNo obstant, el plantejament va ser molt criticat pel PP i Ciutadans, que van reclamar a la televisió pública basca la retirada «immediata» de la ficció per la seva falta de neutralitat, una cosa que també va exigir el col·lectiu de víctimes del terrorisme Covite, que ja havia interposat una denúncia contra els condemnats després de l’agressió. «ETB té una fixació malaltissa per col·locar la Guàrdia Civil com a provocadora i autoritària, mentre que els agressors apareixen retratats com pobres víctimes d’una manipulació», va afirmar el parlamentari de PP-Ciutadans Luis Gordillo en el moment de l’estrena d’’Altsasu’ al País Basc.\nAl llarg dels quatre episodis de 50 minuts, la minisèrie incideix en l’animadversió dels joves ‘abertzales’ i els dos guàrdies civils, amb un dels agents més conciliador i parella d’una jove del poble i un altre molt més impulsiu, que és qui entra en la discussió que acabarà desencadenant l’aldarull que acabarà amb el seu company a l’hospital i amb els vuit joves detinguts. La baralla per si mateixa no es veu a la sèrie, que passa dels improperis, crits i empentes al bar a la imatge d’un dels agents sagnant a l’exterior, sense mostrar en cap moment qui va participar en el xoc. ¿Va ser una baralla de bar o un atac premeditat?, es planteja en un moment del primer capítol un dels personatges.\nSegons els seus responsables, el guió d’’Altsasu’ es basa en les 450 pàgines que transcriuen les tres setmanes del judici celebrat el 2018 a l’Audiència Nacional, o per a escriure’l van comptar amb el testimoni dels vuit condemnats per delictes d’atemptat a agents de l'autoritat, lesions, desordres públics i amenaces. El tribunal va rebutjar els càrrecs de terrorisme que se’ls van imputar en un primer moment. L’equip va assegurar que van intentar parlar amb els guàrdies civils implicats en els fets, però que no ho van aconseguir.\nDirigida per Asier Urbieta i amb guió d’Harkaitz Cano, Mikel Alvarez i Andoni De Carlos, en el repartiment figuren majoritàriament actors bascos, com Jon Olivares i José Ramón Soroiz (el terrorista i la víctima de ‘Patria’), Erik Probanza, Nikola Zalduegi, Aia Kruse, Asier Oruesagasti i Julen Jiménez, tot i que també hi ha participació catalana, amb Sergi Mateu i Yasmina Drissi (’Les de l’hoquei’).\n’El col.lapse’, l’altra estrena de TV-3\nPaís Basc TV-3


¿Democràcia real, o fictícia? | El Jurista\n¿Democràcia real, o fictícia?\nPer Eduard Butterfield Bruget.\nL’estat espanyol es defineix com un ‘Estat social i democràtic de Dret’ en l’article 1 de la Constitució de 1978. El terme democràcia, procedent dels mots grecs ‘demos’ i ‘kratos’, significa ‘el govern o poder del poble’ i, en aquest sentit, ideològicament podríem entendre que el poder recau sobre el conjunt de persones que integren la societat civil. Per tant, l’estat espanyol, a través del govern central i dels governs autonòmics, que fan la funció de poder constituït pel poble sobirà, hauria de procurar el bé pels seus ciutadans per tal d’arribar a l’anomenat ‘Estat del Benestar’. Ara bé, és realment aquesta la situació política actual? És a dir, els representants del poble escollits democràticament estan actuant al servei del poble que els ha elegit?\nDiversos exemples poden ajudar a clarificar el panorama de l’actualitat espanyola:\nEn primer lloc, podríem destacar la crítica situació de morositat hipotecària que està vivint el país. Amb una xifra de quasi 100.000 desnonaments des de gener fins a octubre, la realitat és alarmant, i més després dels recents fets esdevinguts a Barakaldo, on una ex-regidora socialista s’ha tret la vida perquè anaven a desnonar-la. Aquest no és el primer cas de suïcidi arran de l’execució hipotecària, i és que, per més dur i frívol que sembli, hi ha motius per pensar-hi: la legislació actual respecte d’aquesta pràctica, continguda a la Llei Hipotecària, i la Llei d’Enjudiciament Civil 1/2000, preveu que els bancs recuperin les quantitats prestades a través de la venda dels immobles hipotecats, normalment per subhasta pública; però si després l’import no queda satisfet, el deutor haurà de respondre amb els seus béns personals. La pròpia Unió Europea, a través de l’advocada del Tribunal de Justícia, Juliane Kokott, critica el caràcter abusiu de la legislació de desnonaments de l’estat espanyol, la qual permet, doncs, a les entitats financeres perseguir els deutors hipotecaris per tal de, literalment, exprimir-los.\nCertament, es podria pensar que és una situació força lògica, però només en circumstàncies normals sense tenir un estat submergit en una profunda crisi econòmica i financera on s’estiguin retallant pressupostos fins i tot en dos pilars essencials com són la sanitat i l’educació, i la xifra d’atur sigui altíssima. El cas és que tot just ara, després d’un suïcidi mediàtic amb molt de ressò als mitjans de comunicació, el Govern central pretén remeiar-ho d’alguna manera, havent obviat fins el moment el tema.\nFora de l’àmbit legislatiu i de les actuacions davant la crisi, un altre fet a remarcar d’aquesta democràcia fictícia és l’actuació d’alguns alts càrrecs de l’estat, com ara el del ministre d’Educació, José Ignacio Wert, el qual ha reprès el vocabulari feixista que emprava satíricament la publicació ‘L’esquella de la Torratxa’ l’any 1937 referent l’espanyolització dels nens a Catalunya. Més enllà de les connotacions centralistes i anti-independentistes que pugui tenir l’expressió, i després dels intents d’esmena que el propi ministre ha intentat en aparicions posteriors, és si més no preocupant que es pretengui utilitzar l’educació com a eina d’adoctrinament (reminiscència de les polítiques propagandístiques del partit nacional-socialista alemany, potser?).\nCom a últim exemple, el tema central de l’actualitat: la independència de Catalunya. Sembla ser que la legalitat vigent a Espanya, encapçalada per l’article 2 de la Constitució, el qual proclama la ‘indisoluble unidad de la Nación española’, no permet l’escissió de cap Comunitat Autònoma respecte de l’estat. Sense voler entrar en el fons de la qüestió, hi ha com a mínim dues qüestions que són curioses: primerament, l’estat central al·lega el compliment del mandat constitucional per rebutjar la independència catalana, així com la dificultat a l’hora de reformar la Constitució i preveure un nou règim. Ara bé, aquesta suposada dificultat no va ser cap problema a l’hora de dur a terme la reforma exprés de 2011 de l’article 135 per incloure el concepte d’estabilitat pressupostària i d’altres previsions que igualment es troben contemplades en els Tractats fonamentals de la Unió Europea, fent el legislador espanyol gala d’una brillant tècnica legislativa.\nPer altra banda, i situant-nos en el pla català, dóna la sensació que des de la manifestació històrica de l’onze de setembre de 2012, quan un milió i mig de persones van sortir al carrer per reivindicar la independència, el govern de Catalunya estigui més pendent d’aquest fet i d’obtenir majoria absoluta a les eleccions anticipades de novembre, que no pas de les retallades i demés polítiques socials minvades.\nAltres fets xoquen frontalment amb la idea d’estat social i democràtic que Espanya professa ser: una Constitució a priori temporal per enfilar el camí cap a la democràcia que s’ha acabat assentant com a pràcticament inalterable; expresidents que parlen de centralitzar l’Estat per evitar auges nacionalistes… En definitiva, el poder constituït no sembla estar adaptant-se als nous temps, i moltes vegades la democràcia espanyola sembla ser més aviat un estat on el poder està compartit entre la banca i la classe política.\nÉs aquesta la democràcia que ens mereixem?\nEduard Butterfield Bruget.\nEstudiant de 3r de Dret a la UPF. Interessat en economia i filosofia, a banda del Dret. Desencantat amb la classe política que ens governa.


ForçAME se suma a la gala Inseparables, que organitza l'hospital Sant Joan de Déu | Nova Ràdio Lloret\nL'anunci de la gala Inseparables, de l'hospital de Sant Joan de Déu.\nForçAME se suma a la gala Inseparables, que organitza l’hospital Sant Joan de Déu\nEs tracta d’un esdeveniment benèfic que té per objectiu avançar en el tractament i la investigació de les malalties pediàtriques greus, com l’atròfia muscular espinal.\nL’Associació ForçAME de Lloret de Mar se suma a la Gala INSEPARABLES, que organitza l’Hospital Sant Joan de Déu de Barcelona. Es tracta d’un esdeveniment benèfic que té per objectiu avançar en el tractament i la investigació de les malalties pediàtriques greus, com l’atròfia muscular espinal.\nLa Gala INSEPARABLES se celebrarà el 28 de novembre, a dos quarts de nou de la nit, de manera virtual. Consistirà en un sopar telemàtic, en què hi haurà sortejos, entreteniment i altres sorpreses.\nPipo Molina, de ForçAME, argumenta que hi participen perquè “és una manera de seguir aportant diners a l’estudi iniciat al 2015 sobre l’Atròfia Muscular Espinal (AME), ja que no hem pogut fer la festa del setembre ni tampoc podrem fer Carnaval (que permetien recaptar fons per investigar la malaltia)”.\nEls interessats en participar han d’inscriure’s i fer una donació a través del web galainseparables.org. Amb la inscripció, s’enviarà un pack de la gala amb el numero de taula i allò necessari per decorar-la pel sopar.\nSi en el moment de fer la inscripció online els participants indiquen que venen de part de l’Associació ForçAME, l’Hospital Sant Joan de Déu destinarà la donació a la recerca de l’atròfia muscular espinal.\nArticle anteriorEls germans lloretencs Carles i Marc Grau afronten el seu segon curs en el Liceo\nArticle següentLa lloretenca Daria Tuvasheva (Coll i Rodès) guanya el Premi Extraordinari de Batxillerat\nEs desactiva un niu de vespa asiàtica a la Font de la Mina Melitrons, a Lloret de Dalt\nL’actuació de Protecció Civil es va fer dies enrere amb l’aplicació d’un verí que deixa inactiu el rusc. Va ser arran de l'avís dels veïns.


Avenços en gestió clínica: Més accés al metge de família, menys visites a urgències\nMés accés al metge de família, menys visites a urgències\nAquest tweet del professor Robert Watcher de la UCSF (San Francisco) ens remet a un article, del qual n'és coautor, emmarcat en el NHS anglès. Es tracta d'un estudi poblacional d'ampli abast, amb la població de referència corresponent a 7.856 metges de família i un seguiment d'un any complet.\nPer valorar l'accés al metge de família s'ha fet servir una enquesta de la qual s'han triat els següents paràmetres: veure al metge de família abans de 2 dies d'haver-ho demanat, tenir facilitat per parlar per telèfon amb el metge de família o bé el percentatge de persones que aconsegueixen veure al metge de família que desitjaven.\nL'estudi ha demostrat que la qualitat de l'accés al metge de família redueix el nombre de visites espontànies als serveis hospitalaris d'urgències.\nEtiquetes: Atenció Primària, NHS, Recerca, Tweet setmana, Watcher R.


La Coral Cantiga canvia de presidenta i enceta una nova etapa - LLuïsos de gràcia\nLa Coral Cantiga canvia de presidenta i enceta una nova etapa\nHome»Actualitat»La Coral Cantiga canvia de presidenta i enceta...\nDesprés de més de sis anys de Presidència, la Sílvia Mondon i Vehils (primera presidenta de la història de la coral) va passar el relleu, el proppassat mes d’octubre, a la Carme Kovács i Pané. Malauradament, la Carme ha hagut de renunciar al càrrec per motius personals. La rellevarà la Maite Pueyo i Vigatà, que fins fa ben poc s’ocupava de les feines de gestió de la coral.\nAgraïm ben sincerament la feina (molta!) feta per la Sílvia. També li hem d’agrair la bona disposició a la Carme, encara que hagi estat una presidència molt breu. I, com no pot ser d’altra manera, donem la benvinguda a la Maite!\nD’altra banda, en la passada assemblea del dia 27 de gener, el nostre director, en Josep Prats i Lladó, ens va comunicar el seu desig de jubilar-se d’aquí a un any i mig, el novembre del 2021, coincidint amb la celebració del 60è aniversari de Cantiga i del 40è des que n’és director. L’equip tècnic també va proposar als cantaires com a nova directora de la coral la Montse Meneses i Sendrós, persona amb una contrastada trajectòria musical i excantaire de Cantiga. La proposta es va acceptar per unanimitat.\nVénen, doncs, temps de canvis, que encarem amb una barreja de tristesa pel qui ens deixa i alegria per la qui ens conduirà els propers anys.\nПредыдущийEns unim a la plataforma per demanar que la Generalitat dediqui el 2% del pressupost a la Cultura\nСледующийL’ANC de Gràcia organitza autocars per anar a Perpinyà dissabte 29


El Catllar i l’Arboç, els últims passos abans de Sant Fèlix\nVilafranca, Vella i Jove de Tarragona es trobaran dissabte i diumenge amb uns programes de màxims\n3 min. Barcelona 24/08/2018 10:00\n651x366 A l'esquerra, 5d9f de la Colla Vella dels Xiquets de Valls al Catllar, i a la dreta, 3d10fm dels Castellers de Vilafranca a l'Arboç A l'esquerra, 5d9f de la Colla Vella dels Xiquets de Valls al Catllar, i a la dreta, 3d10fm dels Castellers de Vilafranca a l'Arboç\nQuan falta menys d'una setmana per a l'actuació de Sant Fèlix, tres de les colles més potents del país tenen dos compromisos de gran exigència. Les actuacions de la festa major del Catllar i l'Arboç són d'aquelles que es desenvolupen en places petites, amb tradició castellera i que ofereixen un frec a frec entre les colles. La Colla Vella dels Xiquets de Valls voldrà seguir amb el nivell espectacular que estan oferint aquest any, els Castellers de Vilafranca tornar a tenir unes actuacions plenes de gammes extres i la Jove de Tarragona refer-se del Sant Magí amb un nou programa de màxims.\nLa Colla Vella segueix acumulant èxits actuació rere actuació; la darrera la del 70è aniversari dels Verds. És per això que el programa dels rosats per al Catllar i l'Arboç serà novament de màxims. El seu cap de colla, Albert Martínez, declara que "hem d'anar jugant amb cinc castells (4d9f, 3d9f, 9d8, 5d9f i 4d9fa) i tenir els nets a punt per si hi ha opcions de tirar-los". Després de descarregar el 2d8sf dissabte passat a Vilafranca, per tant, el 4d9sf es presenta com un castell més que probable per a aquest cap de setmana i que seria el primer de l'any. Una altra estrena que podria arribar és la del Pd8fm, que Martínez assegura que van estar a punt de treure per la Bisbal. Tot i això, creu farà falta veure com evoluciona la diada per decidir si tirar-lo o no, a banda que troba que és un castell que demana tranquil·litat.\nPel que fa als Castellers de Vilafranca, arriben al tram final d'agost força castigats per les baixes que acumulen de canalla després de les darreres caigudes. De totes maneres, a falta de l'últim assaig, el 3d10fm es torna a presentar com un objectiu de cara a l'Arboç. El castell que està assegurat tant per a dissabte com diumenge és el 2d9fm, mentre que també treballen per poder-hi portar el 5d9f o 3d9fa. Sobre aquests, però, Toni Bach, cap de colla dels Verds, manifesta que "la reflexió d'ara és que et quedaries sense gaire efectius de canalla si passés alguna cosa en una caiguda", cosa que complica la decisió de quin castell han de portar. Finalment els canvis en la canalla sí que obliguen els vilafranquins a rebaixar pretensions en la ronda de pilars, tot i que sí que podrien fer el de sis.\nTot i les dues caigudes de Sant Magí, la Jove de Tarragona manté els objectius que tenia fixats. El de més envergadura és el 4d9fa que volen fer al Catllar. El cap de colla dels liles, Aleix Bordas, considera que "aquest cap de setmana, més que oferir gamma, el que volem és mantenir el nivell". És per això que, a més del quatre amb agulla, la resta de castells que portaran a plaça aquest cap de setmana són els que formaven part del programa de Sant Magí: 9d8, 2d9fm, 5d9f i Pd8fm. D'entre tots aquests castells Bordas assegura que "al Catllar ens agradaria fer la màxima actuació possible", mentre que a l'Arboç molt possiblement hi faran el 9d8.\nA l'actuació de diumenge també hi participa la colla local, els Castellers de l'Arboç. De moment aquest any sumen tres castells de set en una temporada en què el seu cap de colla, Joel Alcalde, explica que estan "construint una petita base". Aquest cap de setmana, però, volen ajuntar els dos castells de set assolits, 3d7 i 4d7, i sumar-hi el 2d6. A més, també acabarien amb el pilar de cinc, el primer de l'any.


De Blancaneu a Spears, referents\nLa il·lustradora andalusa repara l’honor d’aquelles que el patriarcat va titllar de «boges, putes o bruixes», per plantar cara al masclisme amb els seus actes o pensaments\n07 de de març del 2022. 20:10\nFins a l’arribada de ‘Girls’, la sèrie en què Lena Dunham va presentar el 2012 el seu protagonista de cos no normatiu, o la de ‘Fleabag’, el 2016, amb una Phoebe Waller-Bridge en el rol d’una dona d’uns trenta anys plena d’humor negre i incorrecció política, el paper que ens havien deixat a les dones en la història de la humanitat era poc menys que el de «boges, putes o bruixes». Així ho creu la il·lustradora María Hesse (de Huelva, però sevillana d’adopció, 1982), que, després de les exitoses biografies de Frida Kahlo i Marilyn, acaba de llançar a Lumen ‘Malas mujeres’, el seu particular aquelarre feminista amb què ret homenatge i capgira tots els «conceptes negatius», com els esmentats i els de «‘femme fatale’» o «mala mare», amb els quals el patriarcat ha menystingut referents que amb la seva vida, els seus actes o els seus pensaments van obrir camí, fins i tot sense saber-ho, en la consecució de la igualtat.\nHesse, que ja treballa en un nou llibre, no ha dubtat a posar-se ella com a exemple de dona a qui també van dir «boja». «M’acabava de mudar de ciutat i era ‘la nova’ [al col·le]. Les ulleres que portava no hi van ajudar gaire; era l’època del ‘gafitas, cuatro ojos, capitán de los piojos’», relata.\nDes de les «princeses passives» dels contes, les «madrastres perverses», les figures mítiques o bíbliques, passant per matrones, sofertes dames burgeses, «sufragistes histèriques» i actrius i cantants raretes, totes, totes elles tenen una nova oportunitat amb el retrat que Hesse els ha pintat, perquè «en tot cas van ser dones valentes, agosarades, decidides, trencadores».\nVet aquí algunes d’elles\nEn els relats dels germans Grimm –i després, de Disney–, «les perverses madrastres són dones fortes i astutes que no depenen de cap home [...]. Si no es dediquessin a matar a tort i a dret, fins i tot podríem admirar el seu enorme talent». Les heroïnes, en canvi, «no mostren ni un bri de voluntat pròpia»: «Blancaneu mai qüestiona la seva madrastra [...] i Rapunzel es resigna mansament a viure desterrada». En canvi, són ells els que viuen l’aventura i els que imprimeixen alè vital a la vida de les donzelles.\nPerò els famosos contacontes no van ser els primers a construir el nostre imaginari, recorda Hesse. «A la ‘Ilíada’ i l’‘Odissea’, Homer parla de les dones com a objectes de desig dels homes i causa, per tant, de tots els mals (...). Venjatives i boges, mentideres i ambicioses, putes i assassines: allà, a l’Antiga Grècia, es va dissenyar tot el nostre repertori de tares per als mil·lennis venidors». L’exemple de Medusa, la sacerdotessa del relat d’Ovidi, és tremend: després de ser violada per Posidó al temple, a qui castiguen per haver violat el lloc sagrat és a ella (i no l’abusador), convertint per sempre els seus cabells en serps i desterrant-la a la més absoluta soledat.\nModerna de Pueblo: «’Coñodramas’ m’ha alliberat creativament»\nEn la religió cristiana, el coneixement es va transformar en pecat (el mateix va passar abans amb la curiositat de Pandora). «Eva, submisa per haver sortit d’una costella d’Adam, no és dolenta per naturalesa, però sí una mica tonta, i al caure a les xarxes de la serp arrossega amb ella tota la humanitat», escriu irònicament l’autora.\n«L’Església va ficar el morro en aquells relats en què la dona pecaminosa té massa poder», assenyala Hesse, i va reescriure personatges com el de Morgana, la cèlebre fetillera de la llegenda artúrica, valenta i ambiciosa en l’escrit original. Pel que sembla, l’esmentada figura va ser retocada el 1220 per l’orde cistercenc, «que es dedicava a erradicar heretges i odiava les dones de manera descarada». Morgana representava tot allò que una dona no podia ser: sàvia, poderosa i sexualment lliure.\nEn la incipient vida moderna del segle XIX va sorgir un nou gènere, la gran novel·la realista, protagonitzada per «heroïnes insatisfetes i de moral dubtosa». Parlem d’Anna Karenina, Ana Ozores i Emma Bovary. Hesse defensa que si ‘Madame Bovary’ «sobreviu és gràcies al desenllaç de la protagonista, les idees sense sentit de la qual l’acaben portant a la seva pròpia destrucció. Una vegada més, el missatge busca calar en les dones perquè no surtin de la capseta on estan ficades».\n«Afortunadament, va arribar Olympe de Gouges per incloure la meitat oblidada de la població en la Declaració dels Drets de la Dona i la Ciutadana, de 1791: ‘Home, ¿ets capaç de ser just? Una dona et fa aquesta pregunta’. Així començava el seu document, un desafiament que, unit a les seves simpatia pels girondins, la va portar dos anys després directa a la gillotina».\nLes dones fatals, les dolentes de la pel·lícula (de Lana Turner a Ava Gadner) són «complexes i elegants, intel·ligents i cíniques. Als 40, la cantant Billie Holiday també va integrar aquest grup, i a més es va posar les autoritats en contra per enfrontar-se al racisme: acabava les seves actuacions en viu amb ‘Strange fruit’ (sobre el cos linxat d’un negre penjat d’un arbre). «Sent dona, era clar que havia de ser una boja rematada». ¿L’excusa per tenir-la sota custòdia policial fins a la seva mort el 1959?\nQue la ‘princesa del pop’ dels 90, Britney Spears, comencés a treballar des de petita, gestionés les seves gires i les seves finances va estar ben vist fins que es va excedir amb l’alcohol, les drogues i les festes. «Com molts dels seus companys homes –remarca Hesse–. Però quan va arribar la maternitat, n’hi va haver prou amb una ensopegada perquè la titllessin de mala mare». Rapar-se el cap en públic va ser el pretext a què es va agafar el seu pare (i el jutge) per tancar-la com a Rapunzel amb una tutela legal de la qual per fi (una jutge) l’ha alliberat gairebé 14 anys després.\nDrets de la dona Llibres Dia de la dona Mil·lennistes Dones Feminisme


El nap de la Cerdanya, també conegut com a nap de Talltendre, és un tubercle amb un gust especial, una mica amargant i molt potent. Tot i que el seu nom fa referència a una població en concret d’aquest territori, es cultiva arreu de la Cerdanya, on es menja en una infinitat de receptes de guisats i, més exclusivament, en una recepta típica i molt tradicional: el tiró –o ànec– amb naps.\n“El plat més típic de la Cerdanya és el tiró amb naps. És el plat estrella, passi el que passi. Però també es poden fer amb mandonguilles, pots fer peus de porc amb naps, pollastre amb naps… També pots fer-lo servir per fer brou i queda un sabor boníssim. El nap no és com una patata, té un sabor molt més potent, és una bomba de gust”, ha explicat en declaracions a Vadegust Joan Girvés, pagès de Guils de Cerdanya.\nGirvés ven el seu producte a verduleries i restaurants locals, com al restaurant del Park Hotel de Puigcerdà. El seu xef, Patrick Orriols, ens explica les exquisideses del nap de Talltendre: “El nap de la Cerdanya és bo per fer guisats. Altres varietats de naps, com el nap rodó, són bons per fer brous vegetals i són els que sovint trobem als supermercats en safates amb pastanagues, ceba, julivert, etc. Però el nap de Talltendre és molt més bo i té un sabor molt més fi, per això el podem fer servir en una infinitat de plats“. A més, assenyala que “una recepta molt típica, tradicional, i que està oblidada és la ‘verdura d’hivern’. Ajunta tres ingredients: patata, nap i pera, tot bullit. La textura i el sabor que deixen són deliciosos. És una recepta que s’ha perdut però que abans era molt comuna a la Cerdanya”.\nEl color, gust i forma d’aquest nap poden variar segons la terra on s’ha cultivat. Podem trobar alguns naps amb una pell més blanquinosa i d’altres més foscos, amb una pell marronosa, quasi negra. També, alguns més gruixuts o més fins. Concretament, és el manganès que hi ha al sòl d’alguns territoris de la Cerdanya, com a Bellver, el que li dóna el color marronós a aquest tubercle. Així, també el seu gruix i forma depèn de la consistència de la terra. “Al nap li agrada la solana i una terra que sigui com sorra, que és la que hi ha aquí, a Guils de Cerdanya. Els naps que cultivem a Guils són fins i tenen una pell molt clara, però si te’n vas a Puigcerdà o a Alp, on hi ha una terra molt diferent, trobaràs uns naps amb altres característiques. Tots sembrem la mateixa llavor i són naps de Talltendre, però segons el terra varia la seva aparença i qualitat”, detalla Girvés.\n“El nap de Talltendre se sembra a l’estiu i es recull per Tots Sants, més o menys. El problema és que si el terreny està dur perquè està gelat, els pagesos no poden cavar i recollir-lo. També es cuca si es deixa massa temps sota terra. És un tubercle difícil de produir”, reconeix Orriols. És per aquest motiu que la producció d’aquest deliciós producte cerdà, de temporada i de proximitat, és molt baixa i només es comercialitza a nivell local. Si es vol degustar ha de ser a restaurants del territori o comprar-ne a verduleries de la Cerdanya.\nAquest tubercle és un aliment amb molt poca energia, ja que al voltant d’un 90% de la seva composició és aigua. És molt ric en fibra, cosa que ajuda a regular el trànsit intestinal. És interessant nutricionalment pel seu contingut en vitamines i minerals, com la vitamina C, el fòsfor i l’acid fòlic, necessaris pel creixement i desenvolupament físic i psíquic.\nCerdanya Nap Nap de Talltendre Talltendre


Rings Motel and Pension Daegu Corea del Sud - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n59-18, Yongsu-dong, Dong-gu, Daegu, Altres, Daegu, Corea del Sud, 701-440 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Rings Motel and Pension?\nBarri Altres Area central de Daegu Nam-gu Area central de Daegu\nMés informació sobre Rings Motel and Pension\nAl visitar Daegu, vosté es sentirà com a casa a Rings Motel and Pension, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. El centre de la ciutat és només a i l'aeroport és només a minuts. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Daegu. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, ascensor.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Rings Motel and Pension la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Daegu.


Màster en Assessoria Fiscal | UPF-BSM\nConvocatòria oberta per la Beca Fundació Privada José Luis Massó\nEspecialitza't en fiscalitat corporativa amb aquest màster eminentment pràctic, que et capacitarà per desenvolupar la teva carrera professional en l'àmbit de l'assessoria fiscal.\nDimarts, dimecres i dijous de 18:00 a 21:00.\nEl Màster en Assessoria Fiscal de la UPF-BSM et proporciona un coneixement exhaustiu de la praxi fiscal empresarial a través de casos reals basats en la jurisprudència i en la doctrina administrativa i científica.\nAmb un enfocament transversal jurídic i empresarial, adquiriràs els coneixements necessaris sobre fiscalitat empresarial o corporativa per exercir la professió d'assessoria fiscal, especialment en l'àmbit de l'empresa tant a nivell nacional com internacional.\nEn acabar el màster, tindràs la capacitat de solucionar els problemes que es presenten en el dia a dia empresarial i sabràs analitzar la legislació vigent i els casos pràctics més rellevants.\nEl Màster en Assessoria Fiscal compta amb l'aval de la Universitat Pompeu Fabra, 1a universitat espanyola i 15a millor universitat del món (de les de menys de 50 anys d'història), segons el rànquing Times Higher Education. Al seu torn, la UPF Barcelona School of Management, compta amb l'acreditació EQUIS, el reconeixement de caràcter institucional més prestigiós per a les escoles de negocis a nivell global.\nOferim el mateix programa, continguts i titulació acadèmica en 2 modalitats diferents: Presencial i Presencial&Live (íntegrament en remot). Pots triar la modalitat que s'adapti a la teva situació personal i professional.\nDirecció de prestigi\nDirigit per Antoni Durán-Sindreu, expresident de l'Associació Espanyola d'Assessors Fiscals (AEDAF) i professor del prestigiós departament d'Economia i Empresa de la Universitat Pompeu Fabra.\nSeràs membre d'AEDAF\nCompta amb la col·laboració de l'Associació Espanyola d'Assessors Fiscals, cosa que et donarà accés a una gran varietat de serveis relacionats amb aquesta professió en qualitat d'associat no exercent.\nRealitza pràctiques en empreses del sector\nGràcies al seu programa de pràctiques, podràs posar en pràctica els coneixements estudiats a la realitat professional d'empreses del sector de l'assessorament fiscal.\nAconsegueix una visió transversal\nEl curs treballa els continguts des d'un doble enfocament: des del punt de vista empresarial i jurídic.\nEl màster s'adreça a joves graduats, tant en el sector econòmico-empresarial com en el sector jurídic, així com a professionals titulats que vulguin impulsar la seva carrera professional en el camp de l'assessoria fiscal corporativa.\nEl màster aborda en profunditat els coneixements necessaris per ser assessor fiscal d'empresa.\nEl contingut s'estructura en una primera part introductòria sobre matèries de comptabilitat, dret i noves tecnologies (12 crèdits ECTS), en què es treballen les nocions bàsiques per afrontar les assignatures posteriors que aprofundeixen amb detall en la matèria específica de fiscalitat empresarial (bàsica i avançada) i l'assignatura de fiscalitat internacional (40 crèdits ECTS). L'última part del curs és eminentment pràctica. Els estudiants en grup treballaran en la resolució de casos pràctics reals.\nEn paral·lel a l'activitat lectiva es desenvolupa el Treball Final de Màster (8 crèdits ECTS), un projecte pràctic en format de dictamen professional en el qual s'aplicaran els coneixements estudiats al llarg del curs.\nFiscalitat, empresa i societat\nS’estudien i s'analitzen els coneixements bàsics en matèria de dret dels negocis i els relatius en matèria comptable. També es reflexiona sobre els impostos i la seva finalitat en el context de l’estat del benestar i s’analitzen els conceptes d’elusió, frau i economia submergida, així com les seves causes.\nIgualment es proporcionen les bases per a la gestió de despatxos professionals, així com els fonaments per gestionar recerca de jurisprudència necessària per a l'activitat professional i els models de liquidació propis de l'AEAT.\nFiscalitat contenciosa i Fiscalitat i Noves Tecnologies\nS’aprofundeix en l’Administració tributària electrònica (SII i altres obligacions en format electrònic), en la fiscalitat contenciosa i en els temes relatius al control i prevenció de riscos fiscals.\nFiscalitat bàsica de l’empresa\nS’analitzen totes les qüestions inherents a la fiscalitat del treball en l’àmbit de l’Impost sobre la Renta de les Persones Físiques: retribució dinerària, retribució en espècie, fiscalitat dels administradors, fiscalitat de les dietes i despeses de viatge, retencions, etc.\nAixí mateix, s’estudia amb detall l’Impost sobre el Valor Afegit pel que fa a les operacions empresarials típiques i habituals.\nAquest mòdul inclou un pràcticum centrat en casos pràctics dels principals impostos (IVA, IRPF, Impost sobre Societats). Es basa en casos pràctics reals consistents en propostes de l'AEAT de regularització de la situació tributària (Actes d'inspecció) sobre els quals els alumnes, després d'analitzar les actes corresponents, formaran grups en els quals han de treballar per preparar les al·legacions pertinents.\nFiscalitat avançada de l’empresa\nS’analitza amb detall la fiscalitat de l'empresa familiar, la fiscalitat de les operacions de reestructuració empresarial, de les operacions societàries i de refinançament, de les fórmules de col·laboració empresarial (Joint venture, UTE, AIE, etc.), d'entitats sense ànim de lucre, dels grups d’empresa i tributació consolidada i IVA: règims especials.\nAquest mòdul també inclou un pràcticum centrat en casos pràctics dels principals impostos que el conformen.\nDesprés d’una introducció sobre les bases de la planificació fiscal corporativa, s’estudia la normativa i problemàtica pràctica dels preus de transferència i normes BEPS, els aspectes relatius a la planificació de la doble imposició nacional i internacional, les qüestions inherents a la fiscalitat de no residents i, per últim, els temes vinculats amb la planificació de cadenes de subministrament de béns i serveis internacionals, establiments permanents, sistemes retributius d'alts directius, així com de directives comunitàries (tributació royalties, matriu filial), holdings, partnerships i altres estructures internacionals, i models tributaris de no residents.\nA principis de curs, cadascun dels alumnes proposarà el tema que tingui interès a desenvolupar i que haurà de comunicar mitjançant un correu electrònic al Director Acadèmic.\nSobre els temes proposats, els tutors presentaran i adjudicaran els diferents casos als alumnes segons la seva proposta de tema inicial.\nUn cop superat el programa, obtindràs un e-Títol de Màster en Assessoria Fiscal, expedit per la Universitat Pompeu Fabra.\nL'equip docent combina acadèmics del prestigiós departament d'Economia i Empresa de la UPF i professionals especialistes nacionals en l'àmbit de l'assessoria fiscal d'empresa.\nEl Màster en Assessoria Fiscal es desenvolupa al llarg del curs acadèmic de forma eminentment pràctica. S'exposen i s'apliquen els continguts i s'analitzen amb detall tots els impostos que integren el nostre sistema tributari.\nL'objectiu és conciliar els coneixements teòrics amb la pràctica professional recollint la pluralitat de temes i casuístiques que es plantegen en la praxi diària, permetent l'estudi sistemàtic del conjunt d'impostos que integren el nostre sistema tributari.\nLes sessions lectives combinen l'exposició teòrica amb el plantejament, la discussió i resolució de casos pràctics extrets de l'experiència real.\nDavant dels supòsits pràctics plantejats (casos pràctics, actes d'inspecció i propostes de regularització), els estudiants hauran de proposar la solució que troben més adequada, aplicant els coneixements adquirits al màster.\nAccés a les bases de dades de l'AEDAF\nAl llarg del període lectiu, els alumnes del Màster en Assessoria Fiscal tenen dret a l'accés de la part privada del web de l'Associació Espanyola d'Assessors Fiscals (AEDAF) per poder consultar les diferents bases de dades.\nTreball Final de Màster tutoritzat\nAl llarg del programa l'estudiant treballarà el Projecte Final de Màster. Amb l'acompanyament d'un tutor desenvoluparà un dictamen professional que ha de presentar davant un tribunal a final de curs.\nPer obtenir el títol és indispensable:\nSuperar el Treball Final de Màster.\nAssistir a classe (com a mínim al 80% de les sessions lectives).\nSuperar l'avaluació continuada (ponderarà un 30% sobre la nota final).\nSuperar els exàmens de teoria corresponents, el resultat dels quals ponderarà un 70% de la nota final: 60% de la nota exàmens teòrics; 40% de la nota avaluació dels pràcticums de Fiscalitat bàsica de l'empresa i de Fiscalitat avançada de l'empresa.\nEl Màster en Assessoria Fiscal s'adreça a joves graduats que vulguin introduir-se en el sector de la fiscalitat corporativa, així com a aquells joves professionals que vulguin créixer dins d'aquest sector i afrontar nous reptes professionals.\nEl màster reuneix en cada edició joves professionals que procedeixen de l'àmbit de l'Administració d'Empreses, l'Economia o el Dret.\nUn grup de classe heterogeni format per estudiants que comparteixen un objectiu comú: formar-se amb un programa de qualitat que els aporti els coneixements sòlids necessaris per impulsar la seva carrera professional en el sector de l'Assessoria Fiscal Corporativa.\nEstudis previs en Administració d'Empresa\nEt capacitem per orientar la teva carrera professional cap al sector de la Fiscalitat Corporativa en l'àmbit nacional i internacional.\nEl màster ofereix la possibilitat de realitzar pràctiques extracurriculars en empreses del sector de l'assessoria fiscal, que impulsaran l'entrada al teu futur professional.\nAssessorament fiscal en qualsevol despatx d'advocat o economista.\nSi tries l'opció de pagar per transferència bancària et demanarem que introdueixis el codi del programa. Per a aquest programa, el codi és el 1022.


Imatge de la inauguració de l'escola l'any 1967.\nL’Escola Casa Nostra enceta aquest dissabte els actes del seu 50è aniversari\nUn concert inaugural, una caminada solidària, una xerrada a càrrec de Salvador Cardús i una trobada i sopar d’exalumnes i professors són algunes de les propostes programades.\nL’Escola Casa Nostra va néixer l’any 1967 amb el nom de Casal Infantil Casa Nostra. Es tractava d’una obra social promoguda per l’Institut Secular Operàries Parroquials Magdalena Aulina, amb l’objectiu d’atendre les necessitats educatives dels nens i nenes de les mares que treballaven al fàbrica de Les Saques, i també els d’altres famílies de Banyoles.\nLa seva bona acollida va permetre a l’escola anar creixent any rere any fins que el tancament de l’Acadèmia Abat Bonito, que havia fundat Josep Brugulat, va significar un punt d’inflexió molt important, ja que va rebre una allau de noves matriculacions. El primer edifici on es va instal·lar el casal infantil es va quedar petit i, per una qüestió d’espai, es va decidir reformar l’edifici de la Finca per acollir els nens i nenes de Primària. Anys després, amb l’arribada de l’ESO, l’escola va decidir fer un altre pas endavant i va incorporar els estudis de Secundària a la seva proposta acadèmica.\nActualment avarca les etapes compreses entre els 0 i els 16 anys. La representant de la Institució Magdalena Aulina al centre, Lucia Pellejero, que és a l’escola des dels seus inicis, ha destacat l’evolució que ha experimentat el centre al llarg d’aquest 50 anys, consolidant-se com a referent educatiu.\nPer commemorar aquest 50è aniversari, l’Escola Casa Nostra ha preparat una sèrie d’actes amb l’eslògan ‘empremta de futur!’, alguns a nivell intern i d’altres oberts a tothom. L’acte inaugural serà aquest dissabte a les 8 del vespre a la carpa instal·lada a la Finca, amb parlaments a càrrec de diverses autoritats i representants del centre, així com un concert a càrrec de Cor de Teatre Joves. L’acte comptarà amb la presència de l’exconsellera Irene Rigau.\nDurant l’últim mes, els alumnes han tractat i treballat a classe el mig segle d’existència de la seva escola i també seran protagonistes presents i futurs de la història del centre amb l’activitat anomenada ‘la càpsula del temps’, ja que hi dipositaran diversos objectes interessants perquè quan es torni a obrir d’aquí a 25 anys, coincidint amb el 75è aniversari de la fundació de l’escola, quedi reflectit el moment actual i el pas del temps. També diumenge hi haurà una caminada solidària; dimarts 21 de març, el sociòleg i escriptor Salvador Cardús oferirà la conferència “Educar per a un futur incert”; i el divendres 24 es farà una trobada i sopar d’ex-alumnes. Lucia Pellejero ha destacat que s’ha fet coincidir la celebració dels 50 anys de Casa Nostra amb la clausura del centenari de l’inici de l’apostolat de Magdalena Aulina.\nEls actes de commemoració del 50è aniversari de l’Escola Casa Nostra també inclouen activitats dels alumnes en horari escolar, durant tota la setmana que ve; un acte literari-musical obert a tothom el dissabte 25 de març a la Finca; i una missa i acte oficial de clausura, el diumenge 26 de març a les 11 del matí.\nTAGS: Casa, Nostra, aniversari, 50


Roma | Socialisme ve de societat\nPàgina d'iniciPosts tagged 'Roma'\nPor el ojo de una aguja (Peter Brown)\n20 febrer 2020 17 Abril 2021 Carles Martí lectures\tantiguitat, cristiandat, cristianisme, Roma\nL’eminent historiador irlandés Peter Brown (Dublin, 1935) va publicar al 2012 aquest meravellós “Por el ojo de una aguja” (editat a casa nostra per Acantilado el 2016), síntesi i compendi dels seus decennis d’estudi detallat, a partir de tot tipus de fonts documentals i arqueològiques o literàries i filosòfiques, de l’antiguitat tardana, el romanisme cristià i les grans figures de l’època (Agustí d’Hipona en particular).\nAl llarg de més de 1000 pàgines, alhora sumament interessants i de fàcil lectura, i transitant des del 350 fins al 550 d.c. i des de Roma a totes les províncies de l’Imperi seguint una plèiade de personatges històrics, Peter Brown ens explica el pas de l’Antiguitat a la Cristiandat, és a dir, el procés de desaparició de la cosmovisió grecoromana hegemònica a Occident i la seva substitució per la cosmovisió cristiana (que serà al seu torn hegemònica fins al tombant del 1800).\nLa tesi de l’autor és que la clau d’aquest canvi radica en l’assumpció progressiva per part de més i més capes de la societat tardoromana, fins arribar als rics que són el detonant del procés, de la superioritat moral de la pobresa per sobre de la riquesa. Aquesta inversió dels valors riquesa-pobresa, nuclear en el cristianisme com ens recorda la cita evangèlica segons la que serà més fàcil que un camell passi per l’ull d’una agulla que un ric accedeixi al regne dels cels, desencadena transformacions determinants en la creació, circulació i acumulació de la riquesa i per tant en el repartiment del poder que decanten finalment el domini social d’un cristianisme ja molt estès, no només en termes religiosos sinó també en termes polítics, culturals i filosòfics.\nPer entendre bé aquest procés cal partir de les diferències en la concepció de la riquesa d’una i altra cosmovisió. Per al món grecoromà, la riquesa és un producte positiu i benefactor fruit de l’exhuberància de la terra (la Natura) en el que els déus hi tenen poc a veure, si de cas mitjançant la fortuna. Una riquesa que els homes han de crear i acumular per després compartir-la ordenadament al si de la ciutat. Al contrari, pel cristianisme la riquesa és l’expressió corrupta i corruptora de la imperfecció d’aquest món, i a més, posseir riqueses és només una concessió divina. Cal doncs desprendre-se’n i retornar-li els tresors de la terra a Déu mitjançant l’Església. Així, la riquesa a Roma és personal, de cada ciutadà particular més o menys ric o del propi emperador que disposa de la riquesa de l’Estat personalment; mentre la riquesa cristiana ha de ser corporativa perquè són els béns de Déu administrats per l’Església. A més, a l’estratificada ciutat antiga, on la gran clivella social és entre ciutadans i no ciutadans, els pobres no existeixen com a grup social: són només individus desvalguts arrel d’un infortuni o desarrelats bé de la seva “família”(1) bé de la seva ciutat d’origen i això no inclou als esclaus perquè tots tenen sostre i menjar encara que sigui en ínfimes condicions en alguns casos. En canvi, per al cristianisme els pobres són els exclosos, la prova que aquest món no respecta els mandats de Déu i no abraça tots els éssers humans: això en fa el grup social que simbolitza els valors cristians i, per tant, l’atenció primera de l’Església.\nParal·lelament a aquesta contraposició conceptual sobre la riquesa i la pobresa, corre evidentment la contraposició principal entre ambdues cosmovisions: mentre la civilització antiga està orientada a aquesta vida i als vius i una vida correcta consisteix en comportar-se com correspon a la posició social que s’ocupa, la civilització cristiana està orientada a l’altra vida, la vida eterna i una vida correcta és la contemplació de Déu i el seguiment dels seus preceptes per obtenir la salvació de l’ànima.\nLa suma d’aquests dos elements –concepció de la riquesa i orientació de la vida- és la que ens porta al capgirament d’una de les peces bàsiques de l’estructuració del sistema grecoromà: les donacions.\nSota l’imperi, part de la riquesa que acumulen els particulars (ciutadans menys rics, rics o molt rics) circula seguint 3 tipus de donacions adaptades quantitativament a les expectatives que genera la fortuna de cadascú i que són el nucli de les obligacions de ciutadania. La primera donació és a l’Estat, és a dir, a l’Emperador, en forma d’impostos (2). La segona és a la “família” en forma d’assignacions personalitzades. I la tercera és a la ciutat, als conciutadans, en forma de contribucions a les obres públiques (equipaments o infraestructures, és a dir, termes, gimnasos, aqüeductes i clavegueres, muralles…) i a les activitats compartides (festes, jocs al circ o a l’estadi, obres de teatre….). Per contra, la cosmovisió cristiana prioritza una altra donació: la donació a l’Església. Una donació compatible (encara que en competència) amb les altres com en el cas de donar per al sufragi dels pobres o per la remissió dels pecats i la salvació de l’ànima o per a la construcció d’esglésies però ja incompatible en el cas de fer vot de pobresa i donar tots els béns per esdevenir clergue o simplement persona de fe (3).\nAixò fa que el flux de la riquesa creada que va cap a l’Església via donacions (almoines, llegats i testaments) sigui cada cop més gran a mida que augmenta el nombre de creients i el seu estatus i que, primer, permeti la creació de més riquesa (a partir de la propietat de terres fonamentalment) i, finalment, porti a la pròpia Església a ser la institució més rica, especialment després que les crisis de l’Imperi al segle V disminueixen la capacitat impositiva de l’Estat i l’acumulativa dels més rics. Vist en percentatges, els historiadors calculen que si al 350 DC l’Estat i els rics acumulen el 90 % de la riquesa disponible i l’Església un 10 %, al 600 DC els termes s’han invertit completament, és a dir, el 90 % per a l’Església (que ja és el terratinent més gran d’Itàlia) i 10 % per a l’Estat i els rics (4).\nEl capgirament del sistema de donacions té, a més de l’impacte econòmic, un gran efecte sobre l’equilibri de poders. La funció d’intercessió social que fa la ciutat, amb els rics al capdavant, és a dir el poder “poli(s)-tic” que només afecta a la condició de ciutadania dels individus i que té el fòrum cívic al centre com a punt d’intercanvi, bascula cap a la funció d’intercessió de l’Església, amb els clergues i les seves obres piadoses al capdavant, és a dir el poder “pastoral” que influeix en totes les dimensions de la vida dels feligresos i que té el temple al centre com a segona casa de tothom (5).\nPerò queda un element per poder comprendre completament el procés de substitució que estem explicant , perquè no hi ha substitució sense ruptura però tampoc hi ha substitució possible sense algun factor de continuïtat sobre el que es realitzi el trànsit d’un estadi a l’altre. Aquest factor de continuïtat és la superposició de l’arquictectura organitzativa romana i la del cristianisme: una estructura global (l’Imperi i l’Església) s’articula en base a una xarxa densa sobre el territori (ciutats i bisbats) amb una gran capital de referència (Roma en tots dos casos). El procés de substitució es completa, doncs, quan l’Imperi es desmembra progressivament (primer amb la divisió entre Occident i Orient al 395 DC i després amb la transformació de les províncies en regnes independents entre el 406 i el 476) i del romanisme central es passa al romanisme local mentre l’Església fa un procés invers (a partir del Concili de Nicea al 325) i de l’autonomia dels bisbats passa a la jerarquia del Papat. Llavors, al tombant dels segles V i VI, la força religiosa, cultural, econòmica i política de l’Església a Occident és inqüestionable i comença la Cristiandat: el populus romà és ara la plebs dei i la Respublica Romana (com es va anomenar l’Imperi a si mateix fins al final) és la Respublica Dei.\nRecórrer tot el món tardoromà de la mà de Peter Brown seguint personalitats paganes com el patrici Símac de Roma o l’historiador Amià Marcel·lí i sobre tot personalitats cristianes com alguns dels més rellevants Pares de l’Església ( St Ambrosi de Milà, St Agustí d’Hipona, St Jeroni) o d’altres de tant significatives de l’època com St Paulí de Nola, St Gregori de Tours, el bisbe de Roma Damas, el poeta Ausoni de Burdeus, el comentarista Pelagi, el monjo Cassià i el predicador Salvià de Marsella, també estimula a pensar sobre els inicis del cristianisme i a reconstruir-ne l’evolució fins al moment descrit en el llibre.\nPer a mi, aquesta evolució es pot resseguir en cinc etapes:\nEl cristianisme, batejat amb aquest nom pels romans, neix com una secta messiànica (christos en grec vol dir l’ungit, el messies) del judaisme més hel·lenitzat que espera l’imminent adveniment del regne de Déu i el judici final. Sóc molt poques i petites comunitats de seguidors, tancades en sí mateixes, en alguns indrets de Palestina i de seguida també en les grans ciutats de la Diàspora (Antioquía, Roma…).\nArran del trencament dels equilibris religiosos que provoca la destrucció del Temple de Jerusalem, l’any 70, el cristianisme acaba separant-se del judaisme i emprenent el camí dibuixat per St Pau: s’obre als gentils no jueus, utilitza el grec i no l’arameu, s’insereix a la quotidianitat i construeix una xarxa de comunitats urbanes separades de les sinagogues, a més de molts canvis doctrinals i teològics. És el cristianisme que els romans no entenen i sovint fan servir de cap de turc (les últimes persecucions arriben fins el 303-305), és el cristianisme extremadament divers i plural i sense jerarquia que serveix per refugiar-se espiritualment fora d’aquest món i que durant dos segles i mig es va estenent sobretot entre la “mediocritas” o classe mitja.\nL’edicte de Milà de l’emperador Constantí Ier al 312 legalitzant i abraçant el cristianisme marca la tercera etapa. És el cristianisme “imperial”, acceptat ja per la societat, que conviu amb les altres religions durant tot el segle IV compartint-hi el marc de l’Estat i la civilització clàssica. Obté privilegis i donacions de l’emperador però no és un contrapoder, només una contracultura sòlidament organitzada a partir dels bisbats. Els soldats, els càrrecs públics i els rics s’hi acosten a totes les províncies de l’Imperi.\nAl 394, l’Emperador Teodosi Ier fa del cristianisme la religió oficial de l’Estat. L’Església se sent llavors empoderada per xocar i competir amb el món romà tradicional. És el cristianisme ja unit, de vocació majoritària i voluntat d’exclusivitat, que vol construir la nova ciutat de Déu a la terra i és el cristianisme que recull un flux de donacions més i més gran durant tot el segle V.\nA partir del segle VI, el cristianisme ja ha guanyat la batalla, tot ho impregna i a tot arreu influeix: som a la Cristiandat, fins i tot els bàrbars són cristians.\nHi ha llibres savis. Són els llibres que et fan entendre èpoques perdudes, deixant parlar els vestigis i els documents sense anacronismes i des del més absolut rigor científic però contestant les preguntes del nostre temps. Aquest n’és un i per això us el recomano.\n(1) La família romana és molt extensa: inclou parents en graus molt llunyans i tota mena de “clientes”, és a dir, mantinguts a canvi de favors i suports de tot ordre, materials o polítics.\n(2) Un exemple molt peculiar d’aquesta redistribució via donacions a l’Estat és “l’annona”, de la que durant segles gaudien tots els ciutadans de Roma capital sense excepció. Es tractava d’una assignació gratuïta anual per capita molt considerable de blat, a més de vi i oli a preu reduït.\n(3) Un acte incomprensible per la cultura antiga i per tant una autèntica innovació social perquè consisteix a renunciar a qui ets i a convertir-te en un altre.\n(4) A partir d’aquest moment, l’Església s’instal·la en la contradicció teològica de ser rica predicant la pobresa, el que donarà lloc a moltíssimes controvèrsies en el seu sí (franciscans, protestants, teologia de l’alliberament…).\n(5) A l’Antiguitat només hi ha un poder, el polític, mentre que durant la Cristiandat sempre conviuran els dos poders encara que amb diferents fases de superioritat entre un i l’altre (són conegudes les disputes entre els reis i els papes).


Veïns i veïnes del casc antic de Cocentaina denuncien l'estat del barri\nVeïns i veïnes del casc antic de Cocentaina denuncien l’estat del barri\nPer tal de demanar solucions urgents, s'ha creat la Plataforma de veïns i veïnes del Casc Antic, que compta amb el suport de l'Associació de Veïns i Veïnes de Cocentaina\nGuardat en Cap, Cocentaina, Comarques, El Comtat\nTags: Casc Antic Cocentaina\nDes del veïnat del nucli antic de Cocentaina estan demanant solucions per a millorar el seu barri. Segons comenten els afectats: “La deixadesa, la brutícia, la inseguretat ciutadana, les ocupacions i els robatoris s’ha apoderat del centre. Ens trobem amb uns barris històrics que s’han llançat a perdre per la falta de solucions reals al problema existent”.\nPer a reivindicar l’estat del barri, s’ha creat la Plataforma de veïns i veïnes del Casc Antic, que compta amb el suport de l’Associació de veïns i veïnes de Cocentaina.\nEl veïnat argumenta que: “el centre del poble destaca per la seua importància i rellevància per a totes les persones que vivim ací on ningú ens imaginaríem una Cocentaina sense el Palau Comtal, l’església de Santa Maria, o l’antiga muralla de la població. Aquests béns de rellevància local estan situats al costat de béns immobles que estan, en molts casos, en estat de ruïna o a punt de ser declarats en ruïna. Hi ha veïns i veïnes que estan vivint al costat de cases que estar per a tombar i en estat d’abandó total, un fet que denigra aquests barris i els converteix en un focus de problemes de seguretat”.\nLa plataforma indica que no estan posant solucions ni a curt ni a llarg termini, i per això volen “impulsar un projecte seriós, concret i realista perquè Cocentaina torne a tindre un barri antic on voler anar a viure, que siga un pol d’atracció perquè la gent tinga ganes d’anar a viure allí”.\nA més a més, també volen conscienciar a la població sobre que aquest és un “greu problema”, i conviden a tota la ciutadania a participar i a “sumar esforços des de les distintes convocatòries dutes a terme perquè Cocentaina sense el seu centre no és Cocentaina, i en això volem treballar”.


Comunicat de la Xarxa Veïnal de Ciutat Vella (Bcn) i EXGAE enfront l’obertura de la Sala ARTÈRIA PARAL·LEL\nDes de la Xarxa Veïnal de Ciutat Vella i EXGAE, denunciem que l’Ajuntament de Barcelona dóna la cessió de la Sala Paral·lel a la SGAE, una entitat de gestió privada, en detriment de la necessitat d’espais de creació cultural gestionats per entitats i artistes del barri i la ciutat.\nRecordem que la Sala Paral·lel, anterior Scènic, va ser expropiat per l’Ajuntament per 11 milions d’Euros que va pagar la ciutadania de Barcelona; que durant aquest temps la SGAE va utilizar la Sala Paral·lel per demanar un préstec de 4,8 milions d’Euros; que el Districte de Ciutat Vella necessita d’espais de creació independents en clau barrial i que la majoria d’artistes del Districte no formen part ni estan interessats en incorporar-se a la SGAE.\nEl teatre ARTeria Paral·lel és part d’un pla més ampli: la SGAE inverteix més de 450 milions d’Euros -la major part d’ells a crèdit – en una xarxa de més de 20 edificis (que estan dins del projecte ARTèria) en l’Estat Espanyol i Amèrica Llatina.\nMés informacions sobre ARTeria clicant aquí.\nLa SGAE pot fer aquest operació gràcies a la opacitat de la seva pròpia gestió. Sostrau als seus legítims destinataris -els autors i editors que en són socis- els diners que hauria de repartir entre ells, i destina aquests diner a la privatització i la especulació immobiliària i cultural, de manera que priva a la ciutat d’un equipament pagat amb fons públics.\nLa SGAE, al mateix temps que continua comprant teatres, en els últims mesos ha començat una reducció de plantilla que afectarà a una quarta part dels seus treballadors. Ells denuncien en una carta dirigida a la Ministra de Cultura, que la SGAE “se ha empeñado en hipotecar las futuras recaudaciones que pertenecen a sus socios en un proyectos desproporcionados para los recursos de la Entidad”.\nI també els socis denuncien en diversos fòrums (per la estructura de la entitat, el 87% d’ells no pot expressar-se, ni té dret a que les seves propostes siguin agregades en l’ordre del dia), ARTeria es financia amb els drets d’autor recaudats però no repartits i amb el canon digital.\nAixí mateix s’assenyala el següent:\n– els drets d’autor, dels quals l’autor “no es troba” (una xifra que a 2007 eren 300 Miliones de €), al cap de cinc anys passen a ser invertits en patrimoni immobiliari.\n– Tot i que per llei el 20% de la recaudació del canon ha de destinar-se a la promoció cultural (no a la especulació i la privatització), han estat desestimades per part de la SGAE la petició dels socis d’invertir aquests diners en futures pensions, imposant un projecte que constitueix una competència deslleial per empresaris teatrals, els quals no compten amb els ingressos “privilegiats” que la SGAE obté a través del canon (es tracta d’un canon que té una legalitat dubtosa segons el Tribunal de Luxemburg)\nEn paraules de la SGAE, l’equipament ARTeria està pensat prioritàriament pels seus socis. Però cada cop són menys els artistes que s’afilien a entitats de gestió, ja que les entitats de gestió els impedeixen amb clàusules molt properes a la il·legalitat, la difusió de les obres en Internet a través de llicències Creative Commons.\nÉs obvi que el futur cultural de Barcelona no pot ser representat per la SGAE. Si la intenció dels òrgans de govern que han decidit cedir aquest espai expropiat amb diners públics a una entitats com la SGAE, era la d’aportar un motor al futur creixement cultural de la ciutat, s’han equivocat… de segle.\n– La fi del tracte de favor que l’Ajuntament de Barcelona ha dispensat a la SGAE amb la licitació de la Sala Paral·lel.\n– La sanció a la SGAE pel retard acumulat en l’operació per incompliment de contracte.\n– El compromís de l’Ajuntament que aquest equipament passarà tant aviat com sigui possible a un model de gestió cívica i de futur compartit entre entitats i col·lectius d’artistes de Ciutat Vella.\nLes entitats firmants considerem que la SGAE no és el model que es desenvolupa en l’àmbit cultural, artístic i veïnal de Ciutat Vella. Per aquest motiu, anunciem que no col·laborarem en cap activitat que s’hi realitzi i continuarem la nostra activitat de denúncia, fins que la Sala Paral·lel sigui recuperada com a equipament cultural de proximitat.\nXarxa Veïnal de Ciutat Vella: Associació de Veïns del Casc Antic, Associació de Veïns del Gòtic, Associació de Veïns la Taula del Raval, Associació de Veïns de l’Òstia, Plataforma d’afectats de la Barceloneta, Espai Social Magdalenes i EXGAE\n← ¿Puede la Coalición de Creadores dejar de decir sandeces? ¿Puede el gobierno dejar de legitimarlas?\nRespuestas de EXGAE al burofax de los abogados de la SGAE →