Antiblavers / Contra les corregudes de bous\n» Contra les corregudes de bous\n#1 29-09-2006 21:19:21\nContra les corregudes de bous\nEl tema que propose es desvia una mica del que pretén ser una pàgina web de política i llengua.\nMalgrat això, crec que els costums dels pobles reflecteixen la seua idiosincràsia, caràcter, nivell de desenvolupament i d'altres moltes característiques.\nAlguns costums diguem, que formen part de la cultura.\nM'agradaria crear consciència i obrir un debat sobre l'estat de la festa dels bous matats en plaça en el País Valencià.\nD'antuvi jo em definisc com antitaurí. No cal dir que també estic en contra de qualsevol maltractament a animals causat per l'home.\nDe moment em centraré en la tortura taurina perquè crec que hi ha massa assumpcions respecte la normalitat i la legalitat d'esta activitat.\n* Moltes persones veuen normal que tots els mitjans de comunicació parlen de membres d'aquest món en espais no taurins: Qualsevol informatiu, general, cultural, programa del cor, d'escandols...pot nodrir-se del món dels toros.\n* Hi ha una creixent referència al món taurí com a generador de pseudocultura, per exemple, en videos musicals, en publicitat visual, en popularització de frases fetes, complementació de mòbils, etc.\n* Es pensa que aquesta tradició és inamobible i que no es pot criticar la seua existència.\n* Crec que hi ha gent que no s'adona que el món taurí rep moltes subvencions directes o indirectes.\n* Molts valencians han assumit aquesta pràctica com a pròpia i autòctona.\n* Hi ha gent que pensa que el fet de l'existència de les corregudes de braus és un fet identitari. Pensen que forma part de la identitat espanyola o fins i tot valenciana.\n*Que un "torero" mate a ganivetades a un aminal no passa res; aixó és cultura. Però si una persona mata a un gos, és un criminal penat per la llei. Quina és la diferència si al cap i a la fi el resultat és la mort d'un animal?\n* No tota tradició és bona o adequada. El circ romà on s'enfrontaven animals amb bèsties s'ha extingit. L'ablació del clítoris de les dones d'algunes comunitats musulmanes també és tradició. Això fa que siga un fet cultural a conservar? El maltractament físic a les dones en algunes famílies també és una tradició que es transmet de generació en generació.\nEls bous de lidia són cruelment sacrificats sota l'aplaudiment i els vítors de persones que els agrada la sang i el patiment.\nQuina diferència hi ha entre aquestes imatges?\nTotes són de tortura i matança animal. Totes són fetes per plaer.\nIMAGINEU QUINS PENSAMENTS HAN DE TINDRE LES PERSONES QUE HO FAN...\nEditat: Hem esborrat aquestes images perquè poden ferir la sensibilitat de molta gent quer veja la web\n#2 29-09-2006 22:34:59\nRe: Contra les corregudes de bous\nTota diversió amb el patiment dels animals és una salvatjada incívica, immoral i inhumana que ens dóna a coneixer lo miserable que poden arribar a ser algunes persones\nÚltima edició per Ximo (29-09-2006 22:35:46)\n#3 01-10-2006 01:46:01\nAvui us mostraré una imatge que encara que mostre sang, és igual de desagradable que la de la presentació de la campanya "CONTRA ELS BOUS DE PLAÇA" que he inciciat.\nLa imatge pertany a una protesta antitaurina que va esdevindre a Barcelona, abans de l'estiu, durant un diumenge que es va fer una matança de bous.\nAquesta mena d'aficionats que ixen en la foto compten amb la vista grossa dels dirigents de la plaça de la Monumental, quan no amb el beneplàcit.\nAquestes imatges que retraten un instant dels insults i agressions verbals que vam patir les persones que expressàvem el nostre rebuig a la continuïtat de les corregudes de braus a Catalunya i a tot arreu.\nSi som realistes, és l'únic país, Catalunya on es poden acabar aquestes tortures tan mitificades per la opinió pública.\nAl País Valencià, la batalla la tenim molt més dura.\nTindrà alguna cosa a vore la proximitat amb Europa?\nSegurament, però no pensem que Europa comença als Pirineus com pensàven xauvinistament alguns francesos. A alguns pobles d'Occitània també ha arribat la malaltia mental que fa que el públic disfrute veient estos espectacles.\nCanal nueve des del començament ha tingut una posició de glorificació i promoció incondicional de la fiesta nazional ( de la nació del costat, però els espanyolistes que viuen al País Valencià creuen que la fiesta nazional ha d'estar present en tota la nazión)\nNo és cap consol ni alleujament per mi que les corregudes les transmeten en valencià. La qüestió en realitat no és si és una festa espanyola o Catalana. Se celebre on se celebren les corregudes, això indica que hi ha públic malalt de la perola que disfruta amb aquest espectacle.\nÚltima edició per República+independència (04-11-2006 01:43:10)\n#4 05-10-2006 01:33:14\nno siempre gana el que tiene las mejores armas\nno siempre pierde el que muere\nCopiat literalment d'una pàgina alternativa\nÚltima edició per República+independència (05-10-2006 01:34:20)\n#5 19-12-2006 01:58:21\nSi voleu, podeu ajudar a expressar el sentir de la majoria de ciutadans de Catalunya en contra de la tortura taurina.\nAcí us he traduït una petició del grup www.AnimaNaturalis.org , animalista i antitaurí, adreçada a l'Alcalde de Barcelona. Podeu adreçar-se al correu electrònic\nJhereu@mail.bcn.es o des del web de la ciutat de Barcelona www.bcn.cat\nExcel·lentíssim senyor Jordi Hereu.\nHem estat informats pels mitjans de comunicació que la fi de les corregudes de bous en la Monumental de Barcelona està previst per la temporada 2008.\ncom a ciutadans i com persones volem expressar la nostra satisfacció per aquesta decissió, però al mateix temps lamentem que encara es permeta el vergonyós espectacle taurí durant la temporada 2007.\nLes curses de braus són un espectacle anacrònic, més proper al circ romà que a la civilització del Segle XXI,són un espectacle sagnant i bàrbar que perjudica greument l'imatge cosmopolita, cívica i moderna de la ciutat de Barcelona, ja que aquestes tortures escandalitzen els turistes i avergonyeixen la majoria de Barcelonesos. Per aquestes raons volem sol·licitar que l'acabament de les corregudes de bous en la ciutat sigui immediat, ja que aquestes són un atemptat a l'ètica.\nEn una enquesta realitzada pel diari AVUI el passat any, el 90 % dels lectors contestaren que estaven d'acord amb que el Parlament de Catalunya prohibís les curses de bous. Després de la declaració de Barcelona com ciutat Antitaurina el dia 6 d'abril de 2004, el periòdic EL PAIS, realitzà una enquesta en al qual el 70 % dels lectors es mostraven d'acord amb aquesta declaració.\nTal com han informat els mitjans de comunicació, l'empresa d'espectacles BALAÑÁ obtenia pèrdues de fins 24.000 euros per cursa, la qual cosa ens fa palès el poc interès existent en la ciutat per les corregudes de bous i el rebuig social que existeix entre la ciutadania envers aquestes per causa de la seva inmoralitat.\nConsiderem que la proposta del Sr. J. Portabella, segons tinent d'Alcalde de la ciutat, per convertir la Monumental en un mercadet -amb el trasllat dels Encants- és una excel·lent idea que posarà fi a tants anys de vergonya en la ciutat i donaria una utilitat cívica a l'edifici modernista.\nCom a ciutadans i com a persones, hem escrit aquestes paraules amb la voluntat de dir prou a tants anys de tortura pública, a tants anys d'espectacle degradant i pervers, ja que la tortura com a entreteniment és allò més degradant i el que més ens envil·leix.\nPer civisme i per ètica, els ciutadans diguem NO a les curses de bous i sol·licitem la fi immediata d'aquesta cruel tradició que perjudica l'imatge de la ciutat.\n#6 26-12-2006 14:19:05\nLamentablement hi ha molts valencians que acudixen a les corregudes i damunt canal 9 no fa mes que promocionar-les\n#7 12-01-2007 01:05:38\nSi Rat-penatman, els de canal 9 volen catalanitzar la "festa" dels bous. Per mi no és una tradició catalana, però discussiona a banda, qualsevol tradició cruel i sanginària s'ha d'acabar. Fins i tot els bous embolats que tan populars són a moltes comarques catalanes.\n#8 12-01-2007 09:54:54\nEl bou embolat el maten? igual que els bous a la mar?\n#9 13-01-2007 13:42:18\nEl bou embolat després de molts minuts amb boles de quitrà cremant, durant les quals cauen gotes de líquid en flama a la cara del bou, este queda ceg i amb greus cremades per tot el cap. Així que com que no el poden reutilitzar per una altra sessió de tortura pública, se'l carreguen.\nImaginat la termperatura que ha de patir l'animal si de la banya fins a la cara i el bescoll del bous solament hi ha uns 40 centímetres.\nEncara que la tradició siga molt pròpia, s'ha d'abandonar!\n#10 14-01-2007 04:21:00\nSi jo estic amb tu! Tot el que siga sofriment animal ha d'acabar. El mateix sofriment tenen ells que nosaltres.\nLa festa de Dénia de "bous a la mar", també maten al bou?\n#11 04-02-2007 00:15:36\nMireu, ací tinc un enllaç força extens sobre el tema del bou embolat i el seu sofriment -en castellà-.\nhttp://www.animanaturalis.org/modules.p … st177_1188\n#12 14-06-2007 23:38:43\nEls antitaurins contraataquem a Barcelona.\nNova manifestació antitaurina.\nSóc dels que pensa que els animals tenen drets. Sabem que la naturalesa és cruel quan es parla de lluita per la supervivència.\nPerò la humanitat, amb la civilització ha permès fer més suportable la vida de les persones, en primera instància.\nUna de les conseqüències de la civiltzació ha estat un deteriorament ambiental. L'home ha tret drets a tot el que no siga humà i ha pensat durant molts segles, que podia destruir tot allò que li fes profit immediat.\nAmb els anys, hi ha hagut corrents ètiques que han intentat retornar als animals aquells drets que se'ls ha pres.\nUn dels drets dels quals s'està parlant últimament, és el dret a la vida, d'animals que es maten unicament per plaer i per gaudi del públic, com ara és el cas de les corregudes de bous braus.\nSi no penseu que els "toros" tenen dret a la vida, penseu que és una festa espanyola, i es fa servir des de fa molts anys per promocionar la imatge d'espana.\nCom a festa espanyola, crec que cal que desaparega dels Països Catalans.\nPer això us penge el cartell de la manifestació:\n#13 15-06-2007 22:19:31\nEm pareix bé la campanya però vos serà molt difícil. Fins i tot n´hi han penyes independentistes-taurines. Kins collons!!\n#14 16-06-2007 21:52:07\n"Canal nueve des del començament ha tingut una posició de glorificació i promoció incondicional de la fiesta nazional ( de la nació del costat, però els espanyolistes que viuen al País Valencià creuen que la fiesta nazional ha d'estar present en tota la nazión)..."\n"Fins i tot n´hi han penyes independentistes-taurines. Kins collons!!"\nEm sembla que no estem enfrontant-nos directament amb el problema... Els bous no són espanyols. No cal mesclar l'independentisme i el nacionalismes amb els bous. Que la tradició dels bous és espanyola és una fal·làcia. Les corregudes de bous estan presents en tota la Mediterrània septentrional (supose que no a la meridional per la irrupció de la cultura àrab al s.VII i VIII). Al sud de França també hi ha corregudes de bous. A l'antiguitat, a Creta, les corregudes de bous eren molt populars i aquest animal era símbol de l'illa. Així que em sembla que barrejar nacionalisme amb bous és una corrupció de la lluita antitaurina. Jo també sóc antitaurí, però crec que anem per mal camí si intentem acabar amb la tortura dels bous i un dels grans arguments que emprem és que "és una tradició espanyola".\n#15 20-06-2007 00:22:33\nEl bou, com a mamifer que es sent dolor quan li claven eixos fastigossos banderins... Les persones que disfruten veient com turturen aquet animal, estan malaltes.\n#16 20-06-2007 22:24:01\nJo em desvanisc quan el bou agarra a algun torero... nomes pensar que ell està rebent el mateix mal que ha provocat a tants animals em quede agust.\n#17 21-06-2007 01:06:28\nLa manifestació va anar bé. Segons qui compta, n'erem de mil a cinc-mil persones.\nEm vaig trobar dos valencians que havien vingut expressament per la mani. Eren d'Alcàsser. Gràcies.


7 característiques que indiquen que ets una persona intel·ligent | Adolescents.cat\n7 característiques que indiquen que ets una persona intel·ligent\nper Redacció , 10 de juliol de 2020 a les 08:54 |\nAnalitzar la capacitat intel·lectual dels humans ha estat un dels interessos principals de la comunitat científica. La majoria d'estudis que s'han dut a terme assenyalen que el coeficient intel·lectual de les persones s'estableix durant els primers anys de vida i no varia al llarg del temps. A més, també apunten que els individus amb un coeficient intel·lectual elevat solen tenir certes característiques en comú. Són aquestes:\n- Saben adaptar-se als canvis\nTal com recull Business Insider les persones intel·ligents són aquelles que, quan la seva vida canvia de manera inesperada, elles també saben canviar per tal d'apartar-se a les noves circumstàncies. Això es tradueix en ser capaç de relacionar-se amb noves persones, ser capaç de detectar problemes i aplicar solucions, etc.\n- Són empàtiques\nSaber-se posar al lloc de l'altre és una capacitat que denota intel·ligència. I és que, els humans som éssers socials que necessitem relacionar-nos i establir vincles. Així doncs, per tal de prosperar és necessari saber col·laborar amb les persones que ens envolten i ser capaços de comprendre-les.\n- Són curioses\nLa curiositat és essencial per tal de concebre noves idees. Voler saber més, sentir la necessitat d'informar-nos, preguntar quan tenim dubtes...són només algunes de les característiques típiques dels individus curiosos. Així mateix, diversos estudis científics assenyalen que les persones inquietes també solen tenir una molt bona capacitat d'expressió i d'autocrítica.\n- Tenen sentit de l'humor\nDiverses investigacions han descobert que existeix una forta connexió entre ser graciós i posseir una elevada intel·ligència verbal i capacitat de raonament.\n- Tenen autocontrol\nSaber esperar al moment adequat i ser conscient que cal un esforç per obtenir una recompensa són dues actituds que solen tenir les persones intel·ligents. Tenen autocontrol i paciència i saben mesurar els seus actes.\n- Són creatives\nLes persones amb un coeficient intel·lectual elevat, solen mirar més enllà: saben crear coses noves amb els mateixos objectes i buscar solucions diferents a un mateix problema.\n- Són obertes de ment\nLes persones intel·ligents accepten els individus que pensen diferent i escolten el seu punt de vista. Aprenen de les opinions dels altres i són tolerants, segons un estudi de la Universitat de Pennsilvània.


Inici / QUÈ FER? / Natura i paisatge / Més rutes a peu / Rojals - Mas d'en Llort\nS’ha de deixar el cotxe a Rojals i seguir pel carrer principal que condueix directament al GR fins al Cogullons. A pocs metres, el GR es desvia, però s’ha de seguir recte per la pista, en 10 minuts es passa per la cruïlla cap al Mas de l’Arlequí (allotjament rural), i a 5 minuts pel Corral de la Marieta. Uns metres endavant s’arriba a una bifurcació a mà dreta, situat abans d’una senyal que indica l’entrada als plans de Sant Joan. S’ha d’anar cap a la dreta on hi ha un pal de fusta. Es pot veure que hi ha dos camins, s’ha de continuar a l’esquerra seguint el senyal de sender . Més endavant es troba una altra cruïlla, s’ha d’anar cap a l’esquerra seguint el senyal. Aquesta fa una mica de pujada. Després de la senyal s’ha de girar a la dreta. És un ambient ombrívol amb un pinar de Rojals, amb grèvols i teixos.\nEl camí s’anirà fent més estret i amb una forta baixada. Quan s’arriba al final de la baixada es troba una bassa i un riu petit. Tot recte començant la pujada es troba una altra cruïlla, on s’ha d’anar a la dreta. Per aquest camí es troben tots els antics masos de la zona, un d’ells és Mas d’en Llort, característic degut a que encara no es troba en runes.\nS’ha de seguir per la pista tot recte, on es troben algunes altres fonts i una petita bassa. Hi ha un moment que es veuen unes tanques de color verd que restringeixen el pas de vehicles. Després d’aquesta petita barrera s’ha de pujar a mà dreta per un corriol indicat amb una fita de pedres. Així s’inicia una llarga pujada per l’Obac de la Vall. El camí es fa més estret, sinuós i amb vegetació més densa. Al cap de pocs metres es troba una nova fita que va a mà dreta endins el bosc, però s’ha d’anar recte pel mateix camí que voreja la muntanya. A la següent cruïlla s’ha de girar amunt a la dreta, seguint aquest camí es connecta amb el GR 171 de la Vall. Se sap perquè es troben els senyals . Es veu com el camí (pel que es camina) te dibuixada una X dels colors del GR, llavors per continuar, s’ha de seguir recte amunt pel . S’ha de seguir aquesta senyalització que condueix directe cap a Rojals.\nEl mas és la institució agrícola bàsica del món feudal, i designa tant l’edifici com les terres i el bosc.\nL’inici dels masos i de Rojals, comptant que el poble fou conquerit l’any 1151 , degué anar creixent poc a poc. Avui tan sols hi ha 6 masos, tots rehabilitats. D’aquests masos, dos són de l’estat (un d’ells és el Mas d’en Llort).\nEl Corral de la Marieta i el Mas d’en Llort\nPassarem al costat del Corral de la Marieta, situat a les Planes. Segons la memòria dels rojalencs, sempre ha estat corral i pallissa. Es troba a la pista de la Pena a un quilòmetre del poble. Hi va viure durant uns anys el mestre de Rojals.\nEl Mas d’en Llort és una petita construcció situada al final de la pista, a la Vall de Lladrons o la Vall amb constància de 1808. L’edifici antic fou arranjat als anys 60 pels serveis forestals que tenien cura dels vivers que ocupaven el fondal.\nS’ha de ser respectuós amb el medi, amb els animals i la vegetació, per l’elevat interès ecològic i paisatgístic de la zona.\nNo s’han de llençar deixalles (ni cap mena de residu).\nLa propietat de la terra és tant pública com privada, però la millora i manteniment d’aquest patrimoni és responsabilitat de tothom\nPer realitzar aquest recorregut és imprescindible anar ben equipats, amb un calçat esportiu, roba d’abric en cas de venir a l’hivern i abundant aigua si és a l’estiu.


La llengua com a pecat original\n24 maig 2019 23:37\nGuillem Frontera | 13 juliol 2008\nCada any patim una altra volta de rosca. Enguany, se’ns diu que el fet de tenir una llengua pròpia al marge de l’espanyol pot ser negatiu per al turisme. El mallorquí Joan Mesquida sembla com si adoptàs una postura pretengudament equidistant: el problema no seria tenir una llengua pròpia, sinó que aquest fet donàs lloc a missatges perjudicials. Però en el nucli dur de la croada hi ha empresaris com el senyor Gonzalo Pascual, com si ens volgués comminar a ser monolingües en espanyol i plurilingües en llengües estrangeres. Quin mal hi deu haver a ser com som? Per més voltes que hi doneu, no trobareu una explicació acceptable. De manera que optaríem, finalment, per la llengua entesa com a pecat original. Només pel baptisme de foc podríem expiar-lo. Des de la Mesa de Turisme se’ns convida a batiar-nos. Cada vegada parlen més seriosament. No van de bromes. Però, si ens conviden a abandonar la nostra llengua, per què no hauríem d’esbucar la Seu, el castell de Bellver, la Llonja de Palma, la catedral de Ciutadella o la d’Eivissa? No, això els fa servici. Hi hauria, per tant, un patrimoni cultural bo i un altre de dolent. La llengua catalana és part del patrimoni dolent.\nTenim un conflicte, idò, un conflicte ja pot plantejar-se de manera entenedora: per a nosaltres, aquestes illes són el nostre país (o els nostres països), l’espai geogràfic, històric i cultural en el qual volem que valgui la pena viure ara i en endavant. I això és molt més que un territori del qual s’han d’extreure beneficis i on s’han d’acomplir objectius empresarials a costa del que sia. Vist que ambdues finalitats són cada dia menys harmonitzables, hi ha empresaris de terra cremada –de fora i d’aquí– que, comptant amb la tenebrosa complicitat del govern Matas i amb la mollor del govern Antich, passen a l’ofensiva amb intencions no sempre clares: per exemple, a quin turista pot molestar que aquí tenguem una llengua pròpia si tanmateix se l’atén en la seva? Ja fa molts d’anys, el turista que arribava a Catalunya trobava al comodí de l’hotel una salutació del president Jordi Pujol, amb unes nocions d’història i cultura, i posteriors anàlisis donaren per resultat una recepció positiva d’aquestes informacions. Si aquí alguns individus presenten la llengua pròpia com a expressió d’una actitud hostil al turisme, hem de saber que constitueixen una plaga que només deixarà al seu pas misèria i calamitat general: i quan això hagi succeït, el nostre problema no serà el seu: ells ja hauran posat a treballar la maquinària de la desolació en altres indrets, on destruiran una tribu, contaminaran una comarca o esclavitzaran els més forts.\nMentre, aquests pocs tenen massa poder d’intervenció en l’elaboració del full de ruta del país. Aquesta és la qüestió, tenen un poder desmesurat. És tant així que, per exemple, de la intempestiva i vexatòria carta de batalla del senyor Hunold, d’Air Berlin, tothom s’estima més no parlar-ne, de manera que una ofensa greu a la població i, per tant, als seus representants, pot quedar oblidada sense un mot de disculpa. Ja veis fins on arriba el president Francesc Antich en les seves funcions de defensar la dignitat del país. De manera que no tenim tan clar qui vol un país, qui l’entrega als carronyaires i qui ni figa ni raïm.


L’edifici d’oficines municipals del Pericó també millora l’eficiència energètica amb una coberta fotovoltaica - Ajuntament de Mataró\nL’actuació forma part del Pla d’Acció per l’Energia Sostenible i el Clima de Mataró i s’e...\nL’actuació forma part del Pla d’Acció per l’Energia Sostenible i el Clima de Mataró i s’emmarca en l’estratègia Mataró pel Clima per reduir emissions contaminants i tenir equipaments més eficients a nivell energètic.\nCoberta de l'edifici. Foto: SolarTradex\nL’Ajuntament ha finalitzat la instal·lació de plaques fotovoltaiques a la coberta de edifici del Pericó, on hi ha les dependències dels serveis d’Espais Públics i Equipaments Municipals. L’actuació forma part del Pla d’Acció per l’Energia Sostenible i el Clima de Mataró (PAESC) i s’emmarca en l’estratègia Mataró pel Clima com a mesura de reducció d’emissions i eficiència energètica.\nLa instal·lació està formada per 76 mòduls fotovoltaics de 390 Wp (watio pico) de potència, que sumen 29,64 kWp de potència total instal·lada. Els mòduls estan connectats a un inversor solar de 25.000 W per transformar en electricitat l’energia produïda per les plaques.\nLa producció energètica anual prevista de la instal·lació serà de 41.304 kWh, el que suposa el 24,4% del consum de l’edifici, i una reducció de les emissions a l’atmosfera de 8,3 TnCO2eq a l’any.\nLa producció d’electricitat està destinada a l’autoconsum del propi edifici. Quan existeixi més producció elèctrica que consum propi els excedents seran injectats a la xarxa elèctrica de distribució i la companyia farà un retorn econòmic a l’Ajuntament en règim de compensació simplificada.\nLa instal·lació de les plaques ha anat a càrrec de l’empresa Muntatges Jesús Puig SL amb un pressupost d’adjudicació és de 38.941,24 € IVA inclòs.\nL’edifici del Pericó s’uneix així a la llista d’equipaments públics on l’Ajuntament ha posat en marxa cobertes fotovoltaiques. Al 2017 es va fer la reforma de la coberta fotovoltaica de la Biblioteca Pompeu Fabra; a finals de 2020 va instal·lar plaques a les cobertes de l’Escola Marta Mata i del Poliesportiu Municipal Teresa Maria Roca; i durant el 2021 es van fer les cobertes de l’Institut Miquel Biada i del Centre Cívic Pla d’en Boet.\nL’Ajuntament ha encarregat també a Aigües de Mataró la instal·lació de plaques fotovoltaiques a 26 equipaments més del municipi amb una inversió pressupostada en 940.848 €.


L'aeroport de Castelló adjudica per 1,6 milions d'euros les obres de construcció de la nova plataforma industrial | | Notícies Dígitals\n30/10/2020 aeroport de castello, plataforma industrial\nLa societat pública Aerocas ha acordat adjudicar, per un import de 1,6 milions d’euros, les obres de construcció de la nova plataforma industrial de l’aeroport i de prolongació del carrer de rodatge.\nEl conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat, Arcadi Espanya, ha destacat que aquesta actuació “permetrà ampliar les activitats d’estacionament i manteniment d’aeronaus que es desenvolupen, així com generar noves inversions”.\nD’una banda, Aerocas ha acordat adjudicar a l’empresa Infraestructures Conelsan SA, per import 1.599.000 euros, el contracte de l’obra, amb un termini d’execució de cinc mesos. Per una altra, s’ha adjudicat a Viarium Enginyeria SL, per un muntant de 91.800 euros, el contracte de direcció d’obra i control i seguiment dels treballs.\nEl projecte consisteix en la creació d’una nova plataforma per a l’estacionament i manteniment d’avions. L’actuació abasta una superfície de gairebé 28.000 metres quadrats, ampliables en posteriors fases, i inclou una zona pavimentada de 6.000 metres quadrats i una esplanada annexa a tot-u de 21.900 metres quadrats per a estacionament d’aeronaus.\nA més, contempla la prolongació del carrer de rodatge per connectar amb la nova la plataforma i una nova via de sortida des de la pista de vol.\nL’habilitació d’aquesta zona permetrà atendre la demanda d’espai de les empreses que desenvolupen en l’actualitat a l’aeroport les activitats d’estacionament i manteniment d’avions, així com d’altres que puguin incorporar-se.\nArcadi Espanya ha explicat que l’activació d’aquest projecte “constata que l’aeroport, en col·laboració amb la iniciativa privada, segueix generant activitat i inversió en un context d’enorme dificultat a causa de la pandèmia”.\n“L’estratègia de diversificació que estem implantant ens permet seguir avançant en el desenvolupament integral de la infraestructura, aprofitant les oportunitats que ofereix el mercat i incidint en aquelles activitats que no s’han vist paralitzades per la crisi del COVID-19”, ha assenyalat .\nEn aquest sentit, el conseller ha recordat que hi ha altres projectes en curs, com el condicionament d’una zona d’estacionament d’aeronaus de 21.550 metres quadrats i la construcció d’un centre de manteniment d’avions.\nAixí mateix, ha incidit que Aerocas continua treballant per impulsar el desenvolupament de la Zona d’Activitats Complementàries (ZAC), amb l’objectiu de generar un pol logístic i empresarial vinculat a l’aeroport, amb una inversió prevista de 105 milions d’euros.\nJosep Gisbert reforça l’àrea turística\nD’altra banda, Aerocas ha ratificat a Josep Gisbert com a director de promoció turística de l’aeroport. Arcadi Espanya ha explicat que aquest nomenament “permet reforçar l’orientació turística” de la infraestructura de cara a la reactivació dels vols regulars quant les circumstàncies de la pandèmia ho permetin.\n← El Congrés Internacional de Turisme advoca per una major coordinació per a generar confiança en el turista\nLa Diputació de Castelló teixix aliances amb la Confederació Hidrogràfica del Xúquer per a impulsar el Pla Director de l’Aigua →


1r BATXILLERAT HUMANÍSTIC: Camps de Maduixes\nJordi Sierra i Fabra (Barcelona, 1947) és un escriptor català.\nLes primeres incursions literàries de Jordi Sierra i Fabra comencen amb vuit anys. Amb dotze ja havia escrit la primera novel·la llarga, de 500 pàgines. Resulta conegut especialment per la seva obra en el camp de la literatura infantil i juvenil, escrita tant en català com en castellà.\nAutor d'una obra ingent (gairebé 400 títols), ha estat traduït a 25 idiomes, ha venut milions d'exemplars dels seus llibres, col·lecciona premis literaris (Columna Jove, Vaixell de Vapor, Gran Angular, Ateneo de Sevilla, fins a un total de més de 30, sumant-hi català i castellà) i figura en els programes escolars a Catalunya,Espanya i Amèrica Llatina.\nDestaca a més per la seva tasca d'estudi de la música rock i pop.\nPer exemple, el 1970 va abandonar els estudis i la feina i es va professionalizar de ple com a comentarista musical. Va contribuir a crear diverses revistes, com ara Popular 1 i Super Pop, a més del Trivial Pursuit de rock.\nLuciana, 17 anys, està en coma per haver ingerit una pastilla d'èxtasi. És “l'endemà”. Mentre els seus amics es pregunten què ha passat, Eloy, el noi que li ama, busca desesperat al camell que li va vendre la pastilla per tractar de salvar-li la vida.\nNomés analitzant què contenia la droga sabran els metges a què s'enfronten. Luciana es converteix en notícia de la premsa depredadora i en unes poques hores a la seva al voltant tot es convulsiona: els seus pares, la seva germana petita, la seva millor amiga que és bulímica i la necessita per lluitar contra la seva malaltia, els metges, la policia que persegueix al camell i aquest que s'enfronta al seu cap... I mentres, Luciana lluita una partida d'escacs amb la mort.\nEn l'obra hi apareixen un gran nombre de personatges\nLluciana: és la protagonista de l'obra, és un personatge rodó.\nLluís Salas: és el pare de la Lluciana, és un personatge pla, ja que no presenta cap evolució en tota la novel·la.\nEster Salas: és la mare de la Lluciana, és un personatge rodó, ja que l'estat de la seva filla l'afecta molt i canvia radicalment d'actitud.\nNorma: és la germana de la Lluciana, és un personatge rodó, ja que en primer moment es veu egoista amb la seva germana, però en el desenllaç de l'obra, canvia d'actitud.\nEloi: és el xicot de la Lluciana, és un personatge rodó. Ajuda molt en el desenvolupament de l'obra i gràcies a ell troben al camell.\nLoreto: amiga de la Lluciana. És bulímica. És un personatge rodó, ja que fa un pas molt important en la cura de la seva malaltia: no vomitar.\nCinta: amiga de la Lluciana. Evoluciona molt durant l'obra, madura com a persona, per això és un personatge rodó.\nSanti: amic de la Lluciana i xicot de la Cinta. És un personatge rodó, ja que, com als seus amics, l'accident de la Lluciana els fa veure les coses des d'un altre punt de vista.\nMàxim: amic de la Lluciana. És un personatge rodó.\nPoli Garcia: És el camell que els va vendre les pastilles. És un personatge pla, ja que durant tota l'obra manté la mateixa personalitat i no demostra cap evolució.\nLa novel·la Camps de maduixes segueix una estructural lineal, ja que tota la novel·la s'esdevé en un sol dia ordenat cronològicament, i els diferents fets segueixen un ordre temporal. Els capítols estan indicats amb l'hora en que han tingut lloc.\nLa novel·la segueix l'estructura típica de plantejament - nus - desenllaç.\nEl plantejament és des del principi del llibre, en que els pares s'assabenten de la notícia de la seva filla, així com també se n'assabenten la Loreto, l'Eloi, la policia i el periodista.\nA partir d'aquí, comença el nus, en que l'Eloi busca el camell que els va passar la droga amb l'ajuda dels seus amics, l'inspector també el busca, a l'hospital lluiten per salvar la Lluciana i s'esdevé la majoria de l'acció.\nEl desenllaç es produeix quan tots troben al camell i aquest es mor, i quan la Lluciana acaba decidint per continuar vivint.\nEl punt de vista de la novel·la Camps de maduixes no és el mateix durant tot l'obra. En la majoria de novel·la, el punt de vista és extern; el narrador no participa dels fets de la història, sinó que només els explica, i utilitza la tercera persona verbal. El narrador és omniscient, és a dir, és aquell que ho sap tot sobre els personatges i la història, fins i tot el que pensen. Però hi ha trossos en que la Lluciana és el narrador, Són els fragments en que la noia expressa el que sent, i on intenta parlar amb els seus amics i familiars, encara que no la puguin sentir. En aquest moment el punt de vista és intern, ja que el narrador és un personatge de l'obra, concretament el personatge protagonista.\nGrup de Rebeca, Vicky, Paula, Virginia i Maria José


Som-hi a entrenar ACTIVAMENT - Encarna Medina\nSom-hi a entrenar ACTIVAMENT\nAvui mentre entrenava, tornava a sentir sensacions positives. Reconegudes per a mi.\nDesprés de quasi sis mesos d’ aturada “tècnica” per una mena de ciàtica, ara reprenc l’ entrenament que tan necessito pel meu equilibri integral.\nCórrer és vida, és potència és connexió directa amb la meva força vital. És una forma senzilla de connectar amb la dona que soc: vital, reptadora……\nDe la mateixa manera també escullo envoltar-me, associar-me, treballar, en definitiva relacionar-me amb bones persones, potents de ment i esperit i per a treballar junts i aconseguir el major benestar possible per a les nostres famílies, veïns, comunitat: la nostra societat.\nCal entrenar el cor, la ment l’ ànima CADA DÍA per no recaure en pensaments negatius que ens “descarreguin vitalment” i que ens impedeixin fer allò que millor sabem fer tots: treballar intensament des de les conviccions, l’ amor i l’ esperit de superació.\nSom-hi tots plegats a entrenar i VIURE ACTIVAMENT.\nAqui va este video: https://www.youtube.com/watch?v=ggIVj3MZop4


Compromís per Gandia presenta al·legacions a l’Estudi Informatiu del Tren de la Costa – Compromís per Gandia\nCompromís per Gandia presenta al·legacions a l’Estudi Informatiu del Tren de la Costa\nDesprés d’una anàlisi complet dels documents i estudiades les alternatives plantejades, el col·lectiu local de Compromís per Gandia va presentar ahir diverses al·legacions al projecte referent al traçat i a l’afecció territorial.\nAixí, consideren que l’única alternativa de traçat viable és aquella que discorre per l’actual plataforma ferroviària. “Construir una nova variant per l’est de l’actual línia i una nova estació de passatgers al polígon Alcodar comportaria una innecessària ocupació i fragmentació territorial i l’aparició de nous problemes de mobilitat a la ciutat”, ha explicat el portaveu local de Compromís, Ivà Bonet.\nAsseguren que, a causa de l’impacte ambiental que el desdoblament que la nova infraestructura ferroviària tindrà sobre alguns hàbitats inclosos en el LIC Marjal de la Safor, caldrà adoptar algunes mesures correctores i/o compensatòries en aquesta zona de gran valor ambiental.\n←Gandia es mostra unànime en les al·legacions al Tren de la Costa\nGandia és la primera ciutat valenciana que acull el simposi internacional sobre les institucions hospitalàries a l’Edat Mitjana i l’època Moderna→


Tallers, manualitats, música, poesia, relats i roses per celebrar Sant Jordi:: Ajuntament d'Abrera\nDIMECRES, 26/09/2018 | 01:51 h\nTallers, manualitats, música, poesia, relats i roses per celebrar Sant Jordi\nLes celebracions de la Diada de Sant Jordi van començar al nostre municipi el dijous 20 d’abril amb la Festa de Sant Jordi al Centre Polivalent. A partir de les 17 hores l’Espai Jove i el Centre Obert van oferir Tallers i activitats diverses per a nens i joves.\nVam tenir Tallers de dibuix, Manualitats, Origamis, Parades d’intercanvi de llibres, Concurs de relats i fotoreclam (Photocall) amb el cavaller Sant Jordi i la princesa.\nMolts dels alumnes de l’Escola Municipal de Música van gaudir d’allò més amb les activitats, sobretot amb el maquillatge i el concurs de relats. Cap a les 18 hores es va fer la Lectura de la Llegenda de Sant Jordi per part del nois i noies que havien fet els relats.\nTot seguit va començar el Concert amb els alumnes de l’escola de música. Va ser un concert amb molta participació d’alumnes d’edats diverses, amb molta activitat creativa, en què molts alumnes a més de tocar les melodies i acords que havien treballat es van llençar a la improvisació construint els seus propis solos.\nEn alguna de les peces van arribar a ser prop de 25 alumnes tocant junts. Van interpretar música tradicional italiana, rock, blues i bossa-nova. En la part final del concert va actuar la coral de joves i adults amb uns 15 cantaires interpretant un cànon tradicional africà i un tema d'Avicii adaptat al català per la Marató de Tv3 “Les nits no moren mai”.\nPel director de l’Escola, Jordi Campos, “un cop més ha estat una experiència molt positiva el fet de celebrar aquesta festa conjuntament amb el Centre Obert i el Casal de Joves ja que vam poder compartir aquest espai tots junts i gaudir d’activitats molt diverses, lúdiques, musicals, literàries”.\nSant Jordi al Mercat Municipal\nEl Mercat Municipal d’Abrera va celebrar la Diada de Sant Jordi el dissabte 22 d’abril amb una festa entranyable i divertida. Es van regalar 700 roses amb l’acompanyament d’un grup d’animació que va engrescar a la gent des del carrer fins a dins del mercat.\nSant Jordi a Can Vilalba\nDes del Casal Social de Can Vilalba també van organitzar diverses activitats i jocs per a tota la família amb motiu de Sant Jordi el dissabte 22 d’abril. A més, l’associació, amb l’objectiu d’ajudar al més necessitats, va recaptar menjar amb la col·laboració de tot el veïnat.\nConcert de la Coral Contrapunt\nLa Coral Contrapunt d’Abrera va organitzar el mateix dissabte al Centre Polivalent, a la tarda, un concert intercanvi amb la coral THE MAMAS AND THE PAPAS de l’Escola Llor de Sant Boi de Llobregat.\nUn concert on totes dues corals van fer emocionar al públic i van compartir la interpretació de diverses peces a la part final del concert. Bona música per una diada de Sant Jordi plena d’activitats!\nConcurs juvenil de relats\nLa Llibreria i Papereria Abrera i l’Associació de Comerciants d’Abrera van fer l’entrega dels premis als guanyadors del I Concurs Juvenil de relats. L’acte es va celebrar també el dissabte 22 d’abril a la Biblioteca Josep Roca i Bros. La guanyadora del concurs va ser la Lucia Mesas, una noia de 13 anys, amb el relat “Amics”.\nEl llistat de finalistes va ser:\n1er. Premi: LUCIA MESAS MESA\n2on. Premi: ANDREA CABRERA LINARES\n3er. Premi: PAU TRULL GUILLEN\nEls organitzadors agraeixen l’esforç i temps dedicat a tots els participants i els animen a participar de nou l’any vinent!\nLectura de l’Aula d’Adults\nEls alumnes de l’Aula d’Adults municipal van celebrar Sant Jordi amb l’activitat Lectures Compartides, que va tenir lloc a l’auditori de la Casa de Cultura. L’aula de formació d’adults va commemorar els centenaris dels naixements de Gloria Fuertes i Juan Rulfo. També el 50è aniversari de la publicació de Cien Años de soledad de Gabriel Garcia Márquez i el 50 anys de la mort d’Azorin. També van llegir poemes de Joana Raspall.\nJocs Florals al col·legi Francesc Platón i Sartí\nL’Escola Francesc Platón i Sartí ens va convidar a l’entrega de premis dels Jocs Florals que aquest centre escolar va realitzar el dilluns 24 d’abril per celebrar la diada de Sant Jordi. L’alcalde, Jesús Naharro, va entregar als alumnes guardonats roses i la revista dels Jocs Florals de l’escola.


El CN Castellfollit i el CN Besalú tornen a competir més d'un any després en una exitosa Copa Pirineus - Garrotxa Digital\nCastellfollit de la Roca - Publicat a les 10.01\nComentaris tancats a El CN Castellfollit i el CN Besalú tornen a competir més d’un any després en una exitosa Copa Pirineus\nHa tornat la competició. Els joves nedadors i nedadores de la base garrotxina tenien una cita molt important per a ells a la Copa Pirineus en la seva aturada a Castellfollit de la Roca. Nervis i moltes ganes de tornar a lluitar per les primeres posicions després de més d’un any sense poder competir en piscina descoberta.\nPere Vila, president CN Castellfollit: “Alguns porten un any i mig esperant per poder competir, per a ells és molt important, sigui quin sigui el resultat. Els nens i nenes són els qui han aguantat els clubs en aquest moments tant complicats i els ho devíem”.\nQuatre clubs participaven a l’edició d’enguany. Besalú, Castellfollit, Flaçà i La Jonquera ho havien organitzat tot per poder tornar a competir, en una jornada on el més important no era el resultat o el guanyador de l’edició, sinó que era el simple fet d’organitzar tot el torneig per demostrar que els clubs segueixen vius.\nDesenes de nedadors van gaudir d’una jornada assolellada on només els va faltar la presència dels seus pares, mares i familiars a la piscina, on no podien entrar per seguretat sanitària.\nTornava doncs, la competició, en el que només ha de ser un primer pas cap al retorn a la normalitat.\nSanta Pau serà protagonista aquest cap de setmana amb una nova edició de la Fira de Sant Antoni, amb la tradicional fesolada. El dissabte es durà a terme un concert a càrrec de Turut Bonaigua per recordar la música tradicional de Peret Blanc de Beget i per…


t'khià: Un gran article i una gran portada\nNo som jueus, és clar\nArticle de Xavier Roig\ni en format PDF per guardar-lo,\ni tenir-lo present!\nPublicat per Lior a 6:03\nDavid 21 de maig de 2013, a les 15:43\nEn Roig m'acostuma a agradar i l'article en concret està bé. Tot i així, estic d'acord amb algun dels comentaris que expliquen que, de fet, molts jueus històricament han contemporitzat bastant amb el poder que els tenia sotmesos (no és cap crítica, és una constatació). Això s'acaba, és clar, a partir de l'any 1948.\nAh, i la portada de Página 12, impagable.\nLior 23 de maig de 2013, a les 4:02\nFixa't com podem versionar, també com una constatació, incontestable, el teu comentari:\nMolts catalans històricament han contemporitzat bastant amb el poder que els tenia sotmesos.\nDonat que això si que el país ho té en comú, va sent hora de tenir-hi el no pactar amb els botxins i voler caure'ls simpàtics; no degradar-se nacionalment, com diu en Roig.


El turisme és un «valor segur» a l'Estat espanyol, però no és cap «oasi» dins de la situació econòmica actual. Amb aquesta advertència va començar la conferència ahir el secretari d'estat de Turisme, Joan Mesquida, en la jornada Esmorza amb Turisme de Barcelona, i va afegir-hi que el sector resisteix bé aquesta conjuntura tan complicada. De fet, les xifres d'aquest any sembla que seran «semblants» a les de l'any passat, un any excepcional, cosa que Mesquida considera que seria tot un èxit. Malgrat aquest «optimisme moderat», el responsable de Turisme va indicar que el sector ja li ha traslladat la inquietud sobre l'evolució del 2009.\n+ Gaspart –a l'esquerra– i Mesquida. Foto: J. RAMOS\n«Si al final tanquem el 2008 amb unes xifres semblants a les del 2007, amb tot el que està passant, serà un èxit importantíssim per al turisme espanyol», va remarcar Mesquida. Fins al juliol, havien arribat a l'Estat 50.000 turistes més que l'any passat, cosa que representa un augment d'un 0,2%. A Catalunya, el turisme de ciutat, especialment a Barcelona, va funcionar millor que el de la perifèria. Això sí, s'ha produït un descens de la rendibilitat. Amb aquestes dades a la mà, el secretari d'estat de Turisme va afirmar que es pot estar «moderadament esperançat». Si la recuperació econòmica es produeix en el segon semestre del 2009, el sector haurà superat la crisi amb «nota elevada». Malgrat això, la incertesa sobre el desenvolupament del preu del petroli, els tipus d'interès i la confiança dels consumidors ha traslladat al sector la inquietud sobre el futur del turisme. Mesquida, però, va advertir que «el pessimisme no duu turistes, ni fa viatjar ningú». El president executiu de Turisme de Barcelona, Joan Gaspart, va afegir-hi que no es poden fer comparacions amb l'any 2007, perquè va ser un any «excepcional». Per això, el sector turístic haurà d'acceptar en els resultats d'aquest any que es produeixi un descens.\nAGILITAR ELS VISATS\nMesquida va admetre que cal solucionar el problema de la concessió de visats en països emergents. De fet, va recordar que es preparen campanyes de promoció a Estònia, Letònia, Sud-àfrica, la Xina, Corea i Rússia, que «no serviran de res» si la tramitació no s'agilita. El secretari d'estat de Turisme advoca perquè les comunitats autònomes i el sector privat participin en la gestió dels aeroports com ara el del Prat. Respecte a la polèmica pel català en companyies aèries com ara Air Berlín o en el turisme, Mesquida va reiterar que «en absolut» és perjudicial utilitzar el català.\n>Turisme sènior europeu


Menjar a llocs amb personalitat pròpia | Estil | EL PAÍS Catalunya\nUn suculent i espectacular recorregut per Girona i la Costa Brava en cinc restaurants que es mereixen una visita... i més\nEl restaurant Cap de Creus es troba en un entorn privilegiat.\nGirona 23 ABR 2021 - 12:32\tCEST\nLes comarques de Girona, bressol i recer de grans cuiners, tenen un ampli ventall de grans i petits restaurants que ofereixen tot tipus de cuina, des de la més tradicional a la fusió més innovadora i trencadora. En aquesta ocasió hem buscat que el local que els acull destaqui per algun motiu. El Petit Bar de Palamós és un xiringuito convertit en una gran terrassa tapada als peus del port i la platja; també arran de sorra d’una de les cales més maques de la Costa Brava, a Aiguablava, Begur, hi ha el Toc al Mar. Molt més al nord, seguint una ruta sinuosa, en ple Parc Natural s’alça el restaurant Cap de Creus, un antic edifici de carrabiners que dona servei non-stop (quan es pot) i sempre hi ha algú que s’hi vol asseure mirant al gran blau. Als afores de la ciutat de Girona, dues masies imponents, amb encant i amb una fidel clientela acullen els restaurants Torre Bonica i Tomàquet. Tots han obert durant la pandèmia tant com han pogut, però esperen amb candeletes que arribin els sopars d’estiu i així pugui tornar quelcom semblant a la normalitat.\nEl 1955 un gallec que havia estat comptable de l’empresa que construïa el port de Palamós va muntar un xiringuito al costat de la platja Gran per vendre begudes i gelats. Era visita obligada per als menuts. Amb el temps hi va plantar una dotzena de pins i va anar ampliant el local i les taules, i els pins hi van anar creixent dins. Fa unes dues dècades el Petit Bar es va consolidar com a restaurant. Un local-terrassa amb tot un lateral de vidriera que amb els canvis que hi ha hagut a la localitat ha quedat a primera línia de la platja i a pocs metres de l’entrada del port, amb una magnífica vista de tota la badia, i amb un ambient mariner, familiar i acollidor. Ara de la mà d’Andreu Martín, la tercera generació, s’hi pot menjar des d'una gran varietat de tapes fins a plats combinats, peixos i marisc fresc (no hi pot faltar la gamba de Palamós) i “amb la voluntat d’innovar” també han inclòs a la carta el calamar saltejat amb carxofetes i formatge parmesà o una crep farcida de marisc amb crema de crancs i gambes. Tot i que només han tancat quan els han obligat a fer-ho, amb la pandèmia no els ha anat gaire bé. Esperen que tot millori aquest estiu. Esplanada del Port Vell, s/n.\nA la part més oriental de la península Ibèrica, on els primers rajos de sol banyen Catalunya, hi ha el restaurant Cap de Creus, a uns 600 metres de la punta del Cap. Té personalitat pròpia. Antigament havia estat l’edifici on s’estaven els carabiners per controlar el contraban per mar. Tot i l’orografia del terreny i que la previsió meteorològica sempre és variable, els comensals no fallen mai. El visionari va ser Chris Little, un anglès que el 1991 va obrir l’actual restaurant especialitzat en peix fresc de la zona, arrossos a la cassola i cuina índia. També hi ha tot tipus d’entrants, postres casolanes i una àmplia carta de vins. “La idea del Chris és no ser un restaurant elitista, que un motxiller hi pugui menjar una botifarra, però també qui vulgui un selecte peix al forn”, diu en Simon, un dels encarregats. El local és acollidor i supura història, i el personal es amable, però la terrassa, amb més de 200 places amb cadires de fusta de diferents models i mides amb vistes als sinuosos penya-segats, a les petites cales i a mar obert, relaxa l’ànima. Tot i la pandèmia, han treballat. Plogui o faci sol, en aquest local que amb “normalitat” organitza concerts íntims a la tarda i serveix copes fins a la matinada, sempre hi ha qui s'hi vol quedar. Carretera de Cap de Creus, s/n.\nTorre Bonica (Girona)\nAra fa 21 anys Joan Tomàs va llogar una antiga masia catalana del segle XVI, als afores de Girona, al costat del Polígon Industrial de Vilablareix, i hi va obrir el restaurant Torre Bonica. A la masia, decorada amb molt de gust, hi ha tres espais diferenciats, la planta baixa –amb diferents sales de diverses mides–, la primera planta i la terrassa, àmplia i acollidora. El professional equip que està al capdavant ofereix una cuina tradicional i de brasa i una àmplia varietat de plats elaborats amb productes de proximitat, tant per al menú diari (16 euros), que entre setmana demanen molts empresaris i comercials de la zona, com pels plats amb toc d’autor i els menús de celebracions (26-25 euros), dels quals gaudeixen parelles i famílies senceres. "Els plats estrella que els clients no ens deixen treure de la carta son els raviolis de foie amb salsa de ceps i els peus de porc sense feina, és a dir, ben nets per menjar sense entrebancs", explica en Joan. Amb els horaris actuals fan un torn, “no m’agrada que els clients hagin de menjar pensant que han d’acabar perquè ve algú més darrere”, assegura. Torre Bonica sempre és una bona opció per maridar bellesa, tranquil·litat, i qualitat. Camps de les Lloses, s/n.\nUna gran brasa dona l’entrada a un dels restaurants que està més de moda en els darrers temps a Girona, sobretot per al jovent que hi va a fer el menú diari per 15,90 euros i per als grups d’amics. Es tracta d’una gran masia situada a la urbanització de Palau, que sembla que sigui enmig d’un oasi natural, envoltada d’arbres i amb un jardí ple de llumetes del més digne conte de fades. L’Eduard Solé, un barceloní que venia del món de la restauració, el va obrir l’any 2000. Ofereixen als seus clients molta brasa de carn i peix, i una extensa carta amb més d’una seixantena de plats, que van des dels ous ferrats amb patata panadera i foie fins al pop amb verdures a la brasa i romesco o el magret d’ànec a la brasa amb salsa de fruits vermells. La grandària de la masia, amb diversos reservats, no els ha permès fer menjar per emportar, però des que s’ha pogut, han obert. L’Eduard té clar que “sort de la terrassa, que ens ha salvat”. A part d’una gran varietat del menjar, un gran aparcament i l’amabilitat de la vintena d’empleats, el que destaca del Tomàquet és la seva encertada i càlida decoració, obra de la seva dona, Susana Curbasí. Les llumetes resseguint els troncs i les branques dels arbres i, en general la decoració de l’àmplia terrassa, fan que els clients sentin que es traslladen a una mena de món de somni, lluny de tot. Albí, 34.\nToc al Mar (Girona)\nAquest any es compleixen 10 anys des que Santi Colominas i Sandra Baliarda es van posar al capdavant del Toc, una petit barraqueta de pescadors convertida en restaurant, just a l’entrada de la platja d’Aiguablava. La qualitat dels peixos i mariscs quilòmetre zero i els plats estrella –arrossos fets al forn de llenya i els peixos salvatges a la brasa d’alzina– els han convertit en poc temps en un dels llocs indiscutibles on anar, ara com a Toc al Mar. Fa uns cinc anys van tenir l’oportunitat i van ampliar el negoci amb el local que tenien a l’altre costat de platja. Els seus clients poden triar el peix i el marisc que mengen i saben quin pes té, per saber-ne també el preu. Disposen de tres cuines, de calents, freds i d’arrossos. Les terrasses acolorides, davant del mar i la costa de Fornells, són pura atracció per als visitants. Aquest any han treballat molt poc, excepte per la “bogeria” de Setmana Santa, però asseguren que “si hi ha sol al Toc al Mar sempre hi ha gent”. Amb el confinament han aprofitat per potenciar el CasaTOC, l’obrador del restaurant que van posar en marxa fa dos anys, amb l’objectiu de fer arribar a les llars productes de cinquena gamma (plats preparats), com les mandonguilles amb pollastre i sípia. Platja d'Aiguablava.


Els Dansaires del Penedès celebren els 75 anys amb una actuació a la plaça del Tívoli del Vendrell\nLes ballades arreu del planeta són un dels segells d'identitat dels Dansaires del Penedès. | Cedida\nTambé servirà per commemorar els 49 anys del Foment Sardanista Vendrellenc\nper Redacció 07/02/2022 10:11h\nLa colla sardanista dels Dansaires del Penedès viurà un dels actes centrals de la celebració del 75è aniversari amb una actuació al Vendrell. Tindrà lloc el diumenge 27 de març a les 18.00 hores a la plaça del Tívoli, davant l'Escola de Música Pau Casals.\nLa colla s'acompanyarà de la cobla Ressò, vinculada als mateixos Dansaires, i l'acte també servirà per commemorar els 49 anys del Foment Sardanista Vendrellenc. Durant l'actuació, que serà gratuïta per a tothom, s'obsequiarà els socis del Foment Sardanista. L'Ajuntament del Vendrell i la Diputació de Tarragona col·laboren en l'esdeveniment.\nEls Dansaires del Penedès han celebrat els últims mesos els seus 75 anys d'activitat. Una xifra que els converteix en la segona colla en actiu més longeva de Catalunya, per darrere de les Violetes del Bosc, de Barcelona. La colla s'ha convertit en un referent al país, i les seves ballades per tot el món, un dels seus segells d'identitat.


El millor del millor any | RevistaCastells.cat\n29 Desembre, 2015\tPortada, Portada lateral, Reportatges\nEfectivament, la del 2015 ha tornat a ser la millor temporada de la història. En registres, actuacions, castells o expansió castellera. Es faci servir qualsevol d’aquests baròmetres, totes les equacions coincideixen en un mateix punt: el que indica que el 2015 ha estat el millor –o més complet o extraordinari– any casteller de la història. Certament, utilitzar aquest qualificatiu ha esdevingut, a banda d’un recurs fàcil –però una veritat com un temple–, una reiteració que té un perill explícit: treure-li valor a les fites assolides.\nQuè és el que fa històric el 2015?\nL’explosió de la gamma extra. El 2015 ha estat l’any que s’ha vist més gamma extra de la història: 108 construccions per damunt del 3de9f (el 2014, en van ser, 92; i el 2013, 47). Si es calcula, però, a partir del 2de9 amb folre i manilles, com demanen moltes veus, la dada és encara més rellevant: 99 aletes el 2015, enfront les 69 del 2014. Un creixement del 30% en un any… un any que havia estat, també amb diferència, la el de la millor campanya de la història.\nMés gamma extraordinària que mai. Però probablement on millor s’il·lustra aquest espectacular salt és en els castells de la màxima dificultat: els de 10 (4de10fm, 3de10fm) i els sense folre (2de8sf, 4de9sf). Enguany se n’han descarregat deu i s’han coronat vuit (el 2014 van ser un descarregat i tretze carregats; i el 2013, cinc descarregats, sense cap coronat únicament). Es tracta d’una dada no només a subratllar des del punt de vista quantitatiu, sinó també qualitatiu: que s’hagin descarregat més castells d’aquest nivell que no pas s’han carregat, trenca una tendència clarament en contra i, a més, escenifica el nivell que han assolit les tres colles que han protagonitzat aquestes gestes: Minyons de Terrassa, Colla Vella i Castellers de Vilafranca.\nL’any dels castells de 10. Les quatre construccions límit del moment (4de10fm, 3de10fm, 2de8sf, 4de9sf) han estat descarregades (caldria afegir el 2de9sm coronat en tres ocasions pels verds, la darrera el 2012). Això aporta èpica a la temporada i il·lustra el moment històric. Però d’entre tots els castells, els de 10, són els que s’han rebentat. Literalment. Enguany, s’han completat sis 3de10fm (i quatre més coronats) i s’ha descarregat un 4de10fm. L’any passat –la temporada amb més castells de 10– se’n va descarregar un, a més de sis carregats.\n14 colles de 9… L’arribada dels Nens del Vendrell i els Xicots de Vilafranca amplia el catàleg de castells de 9 fins les catorze. Mai n’hi havia hagut tantes. A més, dues d’aquestes colles (Castellers de Sabadell i Xiquets de Reus) han ampliat gamma incorporant-hi el 4de9f.\n…i 61 que fan castells de 7. El creixement del nivell és plural i generalitzat. No només afecta a les colles punteres o grans, sinó també a les més modestes. Aquest 2015 s’ha arribat a la xifra de 61 colles que han fet castells de 7 en amunt. S’hi han estrenat tres en aquest nivell (Encantats de Begues, Pallagos del Conflent i Castellers de Santpedor) i hi han tornat dues que n’havien fet en etapes anteriors (Xiquets de Vila-seca i Xiquets de Cambrils). La xifra de colles de 7 és com una gràfica a l’alça: 61 (2015), 56 (2014), 52 (2013), 49 (2012), 48 (2011), 44 (2010). El nombre de colles que fan castells de 8, en canvi, es manté estancat en les 26.\nA tocar de les 100 colles. Els millors anys de la història castellera abans dels que estem vivint (els compresos entre el 1998 i el 2001) es va arribar a la seixantena de colles castelleres. Era una xifra impensable pocs anys enrere. A partir d’aleshores, però, aquesta xifra es va estancar i, fins i tot, va recular, ja que hi va haver algunes colles que van plegar… fins que, l’any 2010, els castells van entrar a la llista del Patrimoni Immaterial de la Humanitat. Aquest fet –sumat al creixement generalitzat, el paper cada cop més rellevant a la societat catalana i la pròpia crisi– ens ha situat als nivells actuals, amb anys, com el del 2014, en què l’augment va ser de més de 15 colles noves en un sol exercici. Aquesta expansió, paral·lelament, ha fet més gran el mapa casteller. A hores d’ara, ja no hi ha cap territori del país sense castells. L’aparició de colles a les Terres de l’Ebre (on ja n’hi ha tres) o al Pirineu (amb els flamants Castellers d’Andorra i, en certa manera, els Pallagos del Conflent, a la Catalunya Nord) deixa tota la diversitat territorial catalana amb colles castelleres pròpies.\nCreixement generalitzat. 28 de les 61 colles que han fet castells de 7 enguany han realitzat la seva millor actuació aquest 2015. Si el radi de mesura s’amplia també al 2014, arriba a les 40 colles. És a dir, que el 65% de les colles de 7 en amunt han aconseguit la seva millor actuació particular en els últims 24 mesos.\nEl Top 100 en continu moviment. El debat sobre quina és la millor actuació de la història (un altre cop les maleïdes puntuacions!) si la dels verds per Tots Sants o la dels Minyons a la seva Diada no amaga una altra dada rellevant: 22 de les actuacions compreses en el Top 100 de les més completes de l’Era moderna són del 2015. El 2014 en té catorze; el 2013, deu; i el 2012, cinc. És a dir, més de la meitat de les millors actuacions dels nostres temps han estat firmades en els últims quatre anys.\n16 escenaris extraordinaris. El creixement de la gamma extra i del màxim nivell es tradueix també en un augment de les places que són testimonis privilegiats d’aquestes proeses. Enguany, 16 poblacions han vist castells de gamma extra: Vilafranca, Tarragona, Terrassa, Valls, el Catllar, Barcelona, Girona, Reus, L’Arboç, Mataró, Sant Cugat, Altafulla, Torredembarra, el Vendrell, la Bisbal i Vilanova.\nFoto: Els Minyons descarregant el 3de10fm a la diada de Sant Fèlix


Torna el Vic Xou — Ajuntament de Vic\nSou aquí: Inici → Notícies → Torna el Vic Xou\nTorna el Vic Xou\nVic Comerç celebra aquest dissabte la tercera edició del Vic Xou, el shopping night de la capital osonenca. Els carrers es guarniran de diferents colors i la majoria d’activitats es centraran a dins de les botigues\nAquest dissabte 28 de maig es celebra la tercera edició del VICXOU, el shopping night que Vic Comerç va iniciar fa tres anys i que és tot un èxit. El Vic Xou es celebrarà de 20 a 24 h en 24 carrers del centre de la ciutat. Cada una de les 300 botigues i restaurants participants faran activitats i descomptes dins dels seus establiments. Les ofertes especials de cada botiga no es donaran a conèixer fins el mateix dissabte a la tarda quan es reparteixin 40.000 flyers pels carrers del centre amb els anunciats descomptes.\nPer Toni Brachs, president de Vic Comerç “la primera edició del Vic Xou ens va servir per donar-nos a conèixer, i la resposta va ser excel·lent. En la segona edició ho vam consolidar, i en aquesta tercera hem reorientat les activitats cap a dins les botigues en agraïment als nostres clients. L’hem volgut convertir més en un black Friday de nit”.\nMªCarme Bover, Regidora de Comerç i Turisme de l’Ajuntament de , Vic “estic molt il·lusionada perquè aquest Vic Xou representa un pas endavant. Veig la gent molt motivada i la força que tenim és la força de tota la gent que estem aquí, no es tracta només d’un col·lectiu, es tracta dels botiguers, de gent solidària, que té ganes d’adornar els carrers i de crear activitats i dinamisme. Us animo a tots a venir al Vic Xou”\nD’altra banda Sònia Bruguera, comerciant podòloga, va explicar que ha impulsat una iniciativa solidària prevista per aquest Vic Xou i que consisteix en que tots els comerciants que vulguin que destinin un percentatge de la facturació d’aquella nit a la ONG Proactiva Open Arms.\nProactiva Open Arms, impulsada pel recent guardonat “Català de l’Any” Òscar Camps, és una ONG establerta a l'illa de Lesbos (Grècia ) des del mes de setembre de 2015 i que realitza tasques de salvament marítim a la major crisi humanitària dels últims temps (conflicte de Síria).


Més de 200 incidències a Tarragona per les fortes pluges de la matinada\nLa pluja ha descarregat amb moltes ganes durant el vespre de dimarts i la matinada de dimecres amb registres de més de 100 l/m2\ndimarts, 9 d’octubre 2018 - 22:33h | Actualitzat a 10/10/2018 16:16h\nEl Serrallo, a Tarragona, ha sigut un dels punts més afectats per inundacions. | Twitter @JspCMX\nFortes inundacions a la ciutat de Tarragona a causa de la intensitat de les pluges que aquest dimarts al vespre i dimecres a la matinada han deixat fins a 131 l/m2 a la ciutat i molta pluja també a la rodalia. Alguns exemples dels estralls que han causat els aiguats, els podem trobar a través de les xarxes socials. El barri del Serrallo va quedar aïllat després de la inundació d'un dels ponts, però els efectes de la forta pluja s'han notat arreu de la ciutat i de l'àrea metropolitana. Aquests són tres vídeos que circulen a les xarxes socials on es poden veure les inundacions a la ciutat de Tarragona:\nEls Bombers atenen 213 avisos al Camp de Tarragona\nEls Bombers de la Generalitat de Catalunya han rebut en total fins a 213 avisos a la regió de Tarragona, cap d'ells greu pel que fa a danys personals, però en alguns casos amb cotxes atrapats per acumulació d'aigua. En total, han hagut de treballar per salvar quatre vehicles i també han treballat en les inundacions d'una planta baixa al Barri del Port i un magatzem situat al carrer d'Estanislau Figueras. A més, s'ha hagut de socórrer un autocar aturat per l'acumulació d'aigua a la TV-3146 a Vila-Seca.\nEn aquest sentit, els Bombers van rebre l’avís poc després d’un quart de dotze de la nit i fins al lloc de l’incident s’hi va desplaçar una dotació. Els bombers van ajudar al conductor i a sis passatgers a sortir de l’interior de l’autocar. Les set persones, que no van resultar ferides, van ser recollides per un altre autocar de relleu. Afortunadament, però, a les onze d'aquesta nit, no s'havien de lamentar danys personals a causa d'aquesta pluja torrencial.\nImatge dels Bombers ajudant a sortir als ocupants de l'autocar. | cedida bombers\nNombrosos cotxes atrapats per acumulació d'aigua\nLes altres incidències destacades de la nit i matinada corresponen, sobretot, a vehicles amb ocupants que s’havien quedat aturats a per l’acumulació d’aigua. Tarragona ciutat i rodalies ha sigut un dels punts més afectats, amb vehicles afectats a la zona del Port, al carrer Jaume I, a la carretera de València, al camí de la Coma, al polígon Francolí, al carrer de Josep Maria Folch i Torres del polígon de Les Gavarres, al barri de Campclar, a la Canonja, i a les carreteres C-31b, T-11 i N-340, en diversos punts. El Casino de Tarragona és un dels immobles afectats pel temporal, on s’ha desprès una peça de metall del sostre. El local estava tancat i no hi ha hagut cap persona afectada.\nAiguats també a Reus i a la resta de la regió\nEls aiguats no han afectat de manera exclusiva la ciutat de Tarragona. També Reus i la resta de municipis de l'entorn han sofert la intensa pluja que ha descarregat en poca estona en aquesta zona. En aquest sentit, l'aeroport de Reus ha hagut de suspendre diverses operacions: s'ha retingut la partida d'un vol, una arribada s'ha retardat i una altra arribada s'ha hagut de desviar a l'aeroport del Prat. A la capital del Baix Camp, les fortes pluges han fet caure un arbre de grans dimensions a la plaça d'Antoni Pedrol i Rius, i la Guàrdia Urbana ha atès una quarantena d'incidències. Cambrils, Salou i Vila-seca han sigut també dels municipis més afectats.\nImatge del pi caigut a la plaça d'Antoni Pedrol Rius. | Isma Llanes\nLa zona de Parcel·les Cases de Reus ha quedat inundada. | TarragonaDigital.com\nRestablerta la circulació de l'R16 entre Cambrils i PortAventura\nLes fortes pluges que han durant la matinada han provocat que la circulació de trens de la línia de Rodalies R16 quedés aturada entre les estacions de Cambrils i PortAventura. Al voltant de les set del matí, però, Rodalies de Catalunya informava que la circulació ja s'ha restablert amb restriccions i limitacions de velocitat entre les estacions de Cambrils i PortAventura a causa de «condicions atmosfèriques adverses que afecten les instal·lacions».\nLa matinada d'aquest dimecres un tren Talgo que viatjava en direcció a l'estació de Sants de Barcelona s'ha quedat aturat a l'altura de Salou a causa d'una inundació a la via per la qual circulava. Així ho informava Protecció Civil aquesta nit, enmig de l'episodi de fortes pluges. A causa d'aquest incident, Protecció Civil ha decidit activar la fase de prealerta del pla d'emergències ferroviàries Ferrocat. Al voltant de les dues de la matinada el tren ha pogut seguir la seva marxa i hi ha normalitat en el servei.\nGuàrdia Urbana de Tarragona Guàrdia Urbana de Reus Bombers Protecció Civil méteo


ERC insta Colau a què "s'arremangui" en el conflicte del taxi\nUn grup de taxis ocupa els carrils centrals del Passeig de Gràcia de Barcelona | ACN\nBosch demana a l'alcaldessa que "no faci el que va fer amb la vaga del metro" i actuï davant el "bloqueig" al centre de Barcelona\nper ACN 30 de juliol de 2018 15:01\nEl president del grup municipal d'ERC a l'Ajuntament de Barcelona, Alfred Bosch, insta Ada Colau que "s'arremangui" i lideri el fet de trobar una solució definitiva a la vaga del taxi, que viu aquest dilluns una jornada decisiva amb la reunió de representants del sector amb el ministeri de Foment. "Tenim un problema immediat que s'ha de resoldre de manera immediata", ha assenyalat Bosch, qui ha retret a Colau que sembla que "tiri les culpes dels altres". Per això, demana que canviï d'actitud respecte a la que considera que va adoptar l'alcaldessa i presidenta de l'AMB de la vaga del metro de fa dos anys, que va afectar de ple la celebració del Mobile World Congress, al febrer, i els usuaris del metro durant tots els dilluns de mes fins ben entrat el mes de juny, i ha posat com a exemple el lideratge de la llavors consellera de Treball, Dolors Bassa. "Que s'hi posi i que formi part de la solució", ha etzibat Bosch a Colau.\n"Evitem buscar qui és més culpable de la situació i fem que no ho paguin els veïns de Barcelona", ha assenyalat Bosch, demanant que es convoqui una taula de negociació amb totes les parts implicades. "S'ha de negociar amb taxistes, Foment i amb tothom i els representants de la gent dels ciutadans. Estem disposat a ajudar en el que calgui", ha afegit el líder d'ERC al consistori barceloní.\nHa recordat que el centre de Barcelona està bloquejat, amb la presència de centenars de taxis ocupant la Gran Via i amb el servei totalment paralitzat. "És necessari acabar amb els bloquejos i buscar la manera d'aconseguir que la mobilitat de la ciutat en surti beneficiada", ha assenyalat. En aquest sentit, demana la regulació del VTC, donant la "benvinguda" si aquesta competència recaigués a la Generalitat "perquè volem esdevenir República", i també que finalitzin els incidents perquè "les accions violentes que hem vist aquests dies no són de rebut i perjudiquen la ciutat", ha indicat.


Un aniversari en confinament – Corporació Musical Primitiva CIM Apolo / Notícies\nPublicado el abril 28, 2020 por CMP Noticies\nLes ‘Xiques d’Apolo’ es van reunir telemàticament el Dia dels Músics en espera de poder celebrar juntes el trenta aniversari\nPMB. Les xiques i dones de La Primitiva van celebrar de forma telemàtica el seu XXX Aniversari del ‘Dinar de les Xiques d’Apolo’ el passat 24 d’abril, dia en què s’hauria d’haver celebrat el Dia dels Músics, amb designació del nou abanderat i direcció de l’Himne de Festes a carrec d’Àngel Lluís Ferrando.\nNo va poder ser de res de tot això a causa de la crisi mèdica del Coronavirus que ha provocat també l’ajornament de les festes alcoianes en aquest ja fatídic 2020. Pendent d’una celebració com ha de ser, les ‘Xiques d’Apolo’ van poder reunir-se a través de les aplicacions de videoconferència per poder conversar i prendre una cervesa en confinament, tot esperant temps millors.\nQUÉ ÉS EL DINAR DE LES ‘XIQUES D’APOLO’? L’anècdota de «Les Xiques d’Apolo» arranca el 1990, quan part de l’elenc femení de la banda de llavors com Esperanza Calabuig, Georgina Miralles, Reme Ibáñez, Sara Tecles, Irene Pérez, Zulima Verdú o la prematurament difunta Ana Linares decideixen menjar totes juntes el Dia dels Musics davant d’una banda majoritàriament de components masculins.\nAquest dinar sorgit de forma inesperada i improvisada, en companyia d’un educant menor d’edat que també assistia per instint maternal de les xiques, el qual va donar lloc a la figura de la «mascota», es va anar consolidant. Tres anys després del primer dinar, van tindre la feliç idea de guardonar a companys masculins de la banda amb uns premis amb forma d’ou: el d’or, plata i broze, reconeixent al més bonic, al que millor es porta amb les xiques i al que més «emprenya», respectivament. En l’esmorzar del Diumenge de Rams, es realitza les preparacions del lliurament dels premis per a que els agraciats vinguen convidats tots a prendre café en el «Dinar de les Xiques d’Apolo» i rebre el premi en un acte d’amistat i companyerisme tal com elles diuen: «No és un acte sexista ni separatista, tan sols és una mostra d’amistat, companyerisme i germanor cap als nostres companys de faristol, germans, marits i fills «.\nCategoríasfotonoticia, general, premsa Etiquetas2020, aniversari, Banda Primitiva Alcoi, Les Xiques d'Apolo\nUna respuesta a «Un aniversari en confinament»\nEntrada anterior:Anterior Entrevista: Àngel Lluís Ferrando, director Himne de Festes 2020\nSiguiente entradaSiguiente Va passar… el 21 d’abril de 1929


Results for "cancelleria" in all thematic areas\nca cancelleria, n f\nes cancillería, n f\nCentre diplomàtic des del qual es dirigeix la política exterior d'un estat.\nOficina dirigida per un canceller, encarregada d'expedir o de copiar documents reials o de dignataris nobles o eclesiàstics.\nOficina que era dirigida per un canceller, encarregada d'expedir o de copiar documents reials o de dignataris nobles o eclesiàstics.\nEx.: La cancelleria més important que ha tingut Catalunya en tota la seva història és la Cancelleria Reial de la Corona catalanoaragonesa, que fou creada al segle XIII.\nOficina al servei del canceller o cancellera en la Presidència del Govern, en una ambaixada o en una delegació diplomàtica.\nEx.: La missió diplomàtica té la seu en la cancelleria de l'Ambaixada.\nen chancellery, n\nEdifici que allotja l'oficina d'un canceller i on es preparen o s'expedeixen documents oficials.


Tribunal d'Arbitratge esportiu de Catalunya\nModels i Taxes\nAnna Pruna, presidenta del TAEC\nEl Consell Directiu de la UFEC ha designat l’ex Secretària General de l’Esport per presidir la institució arbitral que està desenvolupant conjuntament amb el Col·legi d’Economistes i el Consell de l’Advocacia. Pruna, llicenciada a l’INEFC de Barcelona, va ser professora d’educació física i posteriorment va ocupar diversos càrrecs a la Unió Barcelonesa d’Activitats Esportives (UBAE), entre els quals el de secretària general, directora d’instal·lacions i encarregada de la direcció estratègica i sistemes. El 2006 va ser nomenada Secretària General de l’Esport de Catalunya, convertint-se en la primera dona al capdavant de la política esportiva de la Generalitat. Actualment presideix el clúster d’empreses esportives INDESCAT.\nAcompanyaran la presidenta en l’òrgan de Govern el professor Josep Mª Gay de Liébana en representació del Col·legi d’Economistes; el degà del Col·legi d’Advocats de Tarragona, Manel Albiac i Cruixent, en representació del Consell de l’Advocacia; el president de la Federació Catalana de Tennis, Joan Navarro; el president de la Federació Catalana de Rugbi, Ignasi Planas; i l’advocat Eduald Carol en representació de la Federació Catalana d’Esports d’Hivern.\nEl Tribunal d'Arbritatge Esportiu de Catalunya és una institució jurídica privada que apareix com una forma de justícia alternativa, en ser una opció diferent a l'administració ordinària de justícia. Les matèries esportives sotmeses hauran de ser de lliure disposició de les parts d'acord al Dret existent\nTribunal d'Arbritatge Esportiu de Catalunya\nphone 93 487 45 75


El document inclou dotacions bàsiques per al desenvolupament de la localitat, especialment l'equipament industrial que permetrà crear llocs de treball\nConxa Garcia: “És històric perquè Benicull en la seua trajectòria com a poble havia demanat dues vegades tenir un Pla General i ha sigut aquest equip de Govern el que ho engegarà”\nBenicull de Xúquer tindrà per primera vegada un Pla General d'Ordenació Urbana, amb l'ajuda de la Diputació de València. El municipi, que va nàixer en 2003 de la segregació del terme municipal de Polinyà de Xúquer, manca de la normativa urbanística necessària per al desenvolupament del municipi, la qual cosa en la pràctica s'ha traduït en una falta d'equipament industrial que ha fet que molts veïns hagen de desplaçar-se a altres localitats per a treballar.\n“És històric perquè Benicull en la seua trajectòria com a poble ho havia demanat dues vegades i ha sigut aquest equip de Govern el que ho engegarà, ja que aquesta Diputació està al costat dels municipis, inverteix perquè cresquen”, ha assenyalat la diputada d'Assessorament Municipal, Conxa Garcia, en una visita a la localitat. “Tindrem el Pla General i també l'oportunitat de tenir normes subsidiàries pròpies de Benicull”, ha destacat l'alcaldessa del municipi, Amparo Giner.\nFins ara, Benicull de Xúquer s'havia regit per una segregació de normes. De fet, mai havia tingut Pla General ni normativa subsidiària perquè eren del municipi de Polinyà de Xúquer. Com a resultat d'açò no es podien donar llicències per a sector terciari, amb les consegüents manques en equipament industrial i la falta de llocs de treball en el sector. A més, tota la part urbana està construïda i no queda terreny per a desenvolupar.\nUn altre dels principals problemes als quals s'enfronta el municipi per la falta d'un Pla General és que el trànsit circula per dins de la localitat, amb la qual cosa el pas de camions i autobusos provoca en ocasions desperfectes en cases i balconades. “És un dels efectes de no tenir circumval·lació. Els camions tenen tan poc marge per a fer maniobres que algunes teulades estan sempre destrossades. Els veïns es queixen perquè han d'estar arreglant-les contínuament”, ha comentat l'alcaldessa, Amparo Giner.\nCom assenyalava la diputada d'Assessorament Municipal, es tracta de la tercera vegada que el municipi sol·licitava a la Diputació de València assistència per a l'elaboració del seu Pla General, una petició que ha atès el nou equip de govern de la institució provincial i que s'emmarca en el conjunt de serveis que la Corporació presta als municipis valencians, especialment als més xicotets, ja que “sense la nostra ajuda molts no podrien existir”, segons ha apuntat Conxa Garcia.\nSis ajuntaments de la província s'han acollit en el que va d'any a l'ajuda de la Diputació de València per a l'elaboració del seu Pla General: Benissuera, Llombai, Benicull de Xúquer, Alpuente, Alcublas i Gestalgar. Així mateix, la institució provincial estudia possibilitats de col·laboració amb altres deu municipis en aquest àmbit. Un procés en el qual la Corporació provincial ha decidit prioritzar a aquells municipis amb una major situació d'urgència.\nBenicull de Xúquer tindrà per primera vegada un Pla General


Naixement d’una nova editorial: Deu i Onze edicions | Llibreria Proa Espais\n« Steve Jobs: un visionari\nArts entre llibres, una nova proposta pel cap de setmana »\nNaixement d’una nova editorial: Deu i Onze edicions\nNovembre 10, 2011 per proaespais\nNeix una nova editorial: Deu i Onze Edicions.\nUna editorial independent fundada per Jordi Planas i Pep Lloveras l’estiu del 2011 a Barcelona. L’editorial neix amb la voluntat de publicar llibres en paper i digital sobre alguns dels valors emergents de la societat del segle XXI i té la vocació d’arribar a un públic general. Deu i Onze vol ser un punt de trobada per als lectors en un moment de grans canvis i oferir un producte jove, fresc i rigorós que convidi a reflexionar, entretingui i pugui aportar nous punts de vista.\nL’editorial té tres col·leccions: país, autoajuda i ficció. La primera, a través de l’assaig i el periodisme literari, tracta temes d’actualitat, ja siguin polítics, socials, econòmics, culturals o esportius, d’interès general en el context de país i la seva relació amb Espanya; la segona ofereix llibres d’autoajuda, positivisme, lideratge, humor i salut, com a suport als problemes personals de la societat occidental; i la tercera va destinada a la narrativa de ficció. L’editorial té també un segon segell, Ten Eleven Books, que aglutina els llibres en castellà, sigui en qualsevol de les tres col·leccions.\nL’editorial aspira a tenir una interacció constant amb els lectors, assumint els errors, dubtes, propostes i comentaris que li facin arribar. Des d’aquesta voluntat de crear feedback, però igualment des de la convicció d’obrir l’editorial de bat a bat als escriptors, Deu i Onze organitza un concurs anual per a joves talents. Al guanyador se li publicarà l’obra.\nAixí mateix, lectors i escriptors han de saber que Deu i Onze destinarà el 0,7% dels seus beneficis anuals a accions solidàries. D’entrada, donarà aquests diners a la marató de TV3, però a mig termini l’editorial vol cedir-los a alguna associació, organització o fundació que uneixi cultura i nens.\nPer a més informació els podeu trobar a www.deuionze.com (en construcció, gairebé enllestida) o a les xarxes socials Facebook (www.facebook.com/deuionze) i Twitter (www.twitter.com/deuionze) o enviant un correu electrònic a info@deuionze.com.


Hugo Chávez viatjarà a Cuba per ser operat\nL'Assemblea Nacional ha donat el permís perquè el president s'absenti de Veneçuela. L'oposició exigeix transparència sobre l'estat de salut del mandatari\nEFE Caracas 23/02/2012 22:04\n260x366 Hugo Chávez durant un consell de ministres aquest dijous / REUTERS Hugo Chávez durant un consell de ministres aquest dijous / REUTERS\nEl president de Veneçuela, Hugo Chávez, viatjarà aquest divendres a Cuba per operar-se després que l'Assemblea Nacional hagi aprovat per unanimitat el permís sol·licitat pel president per absentar-se del país. La constitució exigeix l'autorització parlamentària per les estades de més de cinc dies del cap d'estat fora del país. La nova intervenció es realitzarà a l'Havana dilluns o dimarts de la setmana que ve.\nChávez va demanar el permís després d'informar dimarts que li havien localitzat una nova lesió amb altes probabilitats de ser maligna a la mateixa zona on se li va extirpar un tumor cancerigen el juny passat.\n"Allà estaré, Fidel (Castro). Demà marxaré cap a la tarda, de nou a una altra batalla que, com a guerrillers del temps que som, també vencerem" , ha dit el mandatari en un consell de ministres transmès per la ràdio i la televisió.\nMalgrat que l'oposició veneçolana ha desitjat una ràpida recuperació a Chávez, ha exigit que el govern sigui transparent pel que fa a l'estat de salut del president.\nChávez ha assegurat que seguirà en contacte amb el seu gabinet i que viatjarà amb un grup integrat pel seu equip més proper, com la ministra de la Presidència, Erika Farías, i un responsable de Defensa.