EL RACÓ DEL KUS: d’agost 2012\n7:30 dempeus per agafar el ferry de les 9h que ens tornés al continent. Restava un llarg recorregut fins a Atenes, però el dia abans descobríem que teníem quelcom per veure.\nLa primera part del trajecte ens portava entre les grans muntanyes del nord de Grècia, imponents pics de més de 2.500m i un port de muntanya aquest cop alpí de debò.\nDesprés de més de dues hores conduint i la pausa per dinar en un poblet de carretera, arribem als monestirs de Meteora, una de les grans atraccions de Grècia. Es tracta d'un massís que recorda Montserrat, però amb turons separats, al cim dels quals es troben alguns monestirs que els monjos van construir per refugiar-se d'atacs turcs i albanesos a l'Edat Mitjana. Desgraciadament molts no van sobreviure als bombardejos alemanys de la segona Guerra Mundial, però encara se'n conserven sis en bon estat on hi viuen encara monjos. Fer-los tots no és imprescindible (nosaltres tampoc teníem temps), però les vistes i l'entorn sí valen la visita.\nLa resta més quilòmetres de cotxe entremig de paisatges cada cop més sosos i amenitzats per la música i els podcasts de La competència habituals en el viatge. Cansats de tants km a 5, tornem el cotxe last minute 10 minuts abans del tancament.\nAmb un vol a les 4:10, sempre queda l'últim dilema, trencat pel fet que el Ferri sí tenia hotel al tornar un dia més tard a Zurich. Un breu i estrany primer contacte amb l'oblidada Atenes en aquest viatge. Estrany perquè el barri de l'hotel no oferia cap oferta on sopar a unes hores on l'ambient fosc i heroinòman no resultava gens acollidor. Estrany perquè tanquem el viatge sopant a la terrassa d'un 5 estrelles amb l'Acropolis i el Partenon de fons.\nEscrit per sukkus a les 02:11 0 comentaris\nEscrit per sukkus a les 01:38 0 comentaris\nEscrit per sukkus a les 01:03 0 comentaris\nL'arribada a l'illa de Lefkada al capvespre portava les primeres situacions de cert estrés per trobar allotjament, però després d'una batuda en equip i novament amb l'acció del Charly, aconseguíem tres habitacions amb vistes al mar de la pensió Ostria a la part alta d'Agia Nikitas, una espècie de Calella de Palafrugell a la grega. Dormir amb la remor de les ones del mar com a únic soroll (roncs puntuals del Marcel a part, segur recíprocs) no té preu... Llevar-se i des del balcó contemplar el mar un nou plaer.\nLefkada és una illa tranquila, les nits es van resumir en unes copes al bar del carrer principal, on com sempre l'ultim dia ja teníem confiança amb els propietaris. Per contra, el fet de poder arribar-hi en cotxe (nosaltres en vam sortir) feia que estés molt concurreguda per turisme local, sent impossible accedir a certes platges.\nSense voler repetir les quilometrades muntanyoses de Kefalonia i tenint en compte que la costa est no semblava oferir gaires alicients excepte per qui vulgui veure l'illa d'Onassis o fer surf, ens vam concentrar en la costa oest on estàvem. Només diré, que no ja jo, sino un volta al món com el Charly, parlàvem de potser les millors platges on havíem estat.\nLa primera, Mylos, accessible a peu després d'uns 20 minuts durillos amb la solana des d'Agias Nikitas, o vaixell quan no hi ha mala mar, com quan vam anar. Aigües color Blue Tropic com Myrtos de Kefalonia, però sense xiringos ni cotxes i amb la muntanya arribant al mar.\nLa segona, Egrimni, estressant arribar i aparcar abans de fer les 365 escales que hi porten i on val la pena caminar per allunyar-se de la zona més concurreguda.\nL'excursió fins el salt de Lefkada val la pena per aquells a qui, com a mi, els hi agradi els fars a la fi del món, acompanyat en aquest cas de penyasegats espectaculars, des d'on saltaven els monjos del temple d'Apolo per curar-se del "mal d'amors".\nDesprés de dos dies i tres nits molt agradables, tocava agafar el cotxe i fer el trajecte fins Iogumenitsa des d'on agafar el ferry cap a Corfu.\nEscrit per sukkus a les 17:22 0 comentaris\nLa marxa cap a la primera de les verdaderament illes jòniques portava els millors moments d'inspiració del Charly: primer percebent l'error en el billet del ferry a les 5 del matí amb tots dormits... i sobretot aconseguint un magnífic allotjament (apartament per 5 amb vistes) a Aristoli, capital de l'illa, on ampliàvem el grup amb l'arribada del Ferri.\nEl ritme a les illes és fàcil de resumir: copes per la nit (a falta de verdadera festa en els primers dies de la setmana) i ruta de platges durant la tarda. En la primera part destacar descobrir com a mínim els dos bars rockeros del poble i la festa l'ultim dia al Bass Club, aquesta última marcada per un localisme musical, que per una banda s'agraeix, per l'altra et deixa fora de joc.\nParlant ja sobre l'illa, novament destaquen les muntanyes i els canvis de paisatge entre desèrtics i amb més vegetació al nord. Platges de sorra a Lixouri (amb xiringuitos de dubtós gust però) i al sud de l'illa prop de Skala. Platja rocallosa a la resta, però amb la platja de Myrtos com a grand hit, tant pels seus tons turquesa blue tropic de l'aigua (malgrat no ser transparent), com per la seva privilegiada ubicació... Estem parlant de la platja més fotografiada de Grècia, que es pot fer des de la carretera, per gaudir-la ja millor cap al capvespre.\nCom a pobles l'estrella és Assos, ubicat a la part baixa d'un isrme. Al nord Fiskardo demostra com en un poble hi pot arribar més gent en iot que en cotxe.\nD'allà surt el ferry que ens portava a Lefkada, segona illa jònica que prometia el plan illenc més tranquil del viatge.\nEscrit per sukkus a les 21:06 0 comentaris\nNo havia comentat per aquí que una de les coses que ens van sorprendre des del primer dia era el bon veure de les gregues, país que cap membre del viatge tenia en ment com a especial en aquest sentit. De totes maneres res del què havíem vist era comparable a Esparta, on resultava molt fàcil enamorar-se cada 5 minuts mentre sopàvem de la majoria d'espartanes que passaven per la plaça major (deixant ja com a amor platònic el 10 de cambrera que ens servia). Per sort o per desgràcia, però, descobríem que la festa espartana era molt a l'italiana, tot de gent sentada en terrasses en grups tancats, per la qual cosa la matinada del dia següent no va ser tan dura.\nA les 8:30 començava la nostra visita a Mystra, runes d'una ciutat bizantina medieval construida sota una fortalesa originària de l'imperi franc. Ràpidament el Marcel s'adonava de la seva infravaloració del complex que el dia anterior volia visitar en una hora. Sota un sol demolidor durant tres hores ens vam endinsar en les restes d'aquesta influent ciutat en el seu temps, de la qual desgraciadament es conserven majoritariament només esglesies.\nDe nou les muntanyes feien acte de presència en la ruta Esparta-Megalopolis-Andritsena-Olimpia, al.lentint la marxa el suficient com per haver de descartar el temple d'Apol.lo a Vasses, el més remot de Grècia.\nSí arribàvem en canvi a Olimpia, runes no especialment ben conservades, però amb bones explicacions que ajuden a fer-se la idea. Trepitjar l'estadi olímpic de l'antiguitat (una pista de 200 m rodejada de gespa-grada que podia acollir fins a 45.000 persones), especialment en aquests dies d'esperit d'Olimpiades, també té la seva gràcia. La cursa de 200m la v postposar per èpoques on la temperatura baixés de 30 graus.\nEl llarg dia concloïa amb la posta de sol des del castell de Castro (un més) i un sopar a Kylini previ al pitjor allotjament on he estat mai a Europa. Per sort només podíem dormir quatre hores abans d'agafar el ferry de matinada cap a Kefalonia, on el cinquè integrant ens estaria esperant per incorporar-se.\nEscrit per sukkus a les 00:42 0 comentaris\nEl següent destí després dels dos dies de relax de Khitira era la península central sud del Peloponès, el Mani, on els espartans més radicals van baixar quan no volien formar part de Grècia i van seguir convivint amb les seves regles i conflictes tribals. Malgrat formar part actualment òbviament de país, el Mani segueix respirant cert aroma d'irreductible.\nLes primeres sensacions però passat el bonic poble coster de Githion van ser més sensorials. Vius colors i aromes intensos a palla i olivers encenien els nostres sentits mentre recorríem la revirada carretera del holf de Kostronas. El nostre destí final el rural poble de Flomochori, en la platja del qual es poden trobar habitacions que permeten establir contacte amb la un tant rude població local (que no implica antipatia com un pot pensar al principi). Tranquila nit amb bon sopar de peix abans d'iniciar la llarga ruta del dia següent.\nEl Mani es caracteritza per les seves construccions de casa-torre fortalesa, herència de les disputes tribals de no fa més que dos segles. El temps a passar-hi en cada poble pot ser discutible si no es comparteix la passió per pobles semiabandonats i la fotogerontofilia del Charly, però val la pena fer la volta a la península i para en un parell de pobles enmig del paisatge muntanyós i semidesèrtic marcat per incendis relativament recents.\nPassada Aeropolis (capital mani on no val la pena parar) enfilàvem la carretera costera (novament revirada) que pitta fins a Calamata. Pel camí es troben interessants pobles híbrids entre arquitectura mani i poble modern coster modern. A Kardamili paràvem per fer un banyet i aconseguíem menjar la primera pita del viatge (no tan trivial de trobar com un pot pensar).\nEl port de Langada de 1.900 m ens tornava a portar paisatges alpins, amb espectaculars canons en el descens cap a Esparta. Precisament d'aquests penyasegats era des d'on els espartans sacrificaven els nens que consideraven com a no vàlids.\nAl final del descens trobàvem les runes de Mystra, massa tard però per visitar-les el mateix dia, per la qual cosa decidíem fer nit a una Esparta que presentaria més atractius dels esperats.\nEscrit per sukkus a les 21:34 0 comentaris\nLes prèvies recomenacions rebudes des de Barcelona ens decidien a canviar la ruta i anar cap a Citera, illa jònica completament apartada de la resta i destí turístic local. La decisió implicava sacrificar Zakhintos de la ruta, però després de passar-hi dos dies i dues nits, i dels comentaris rebuts de Zante (turistitzada a base del malt gust british low cost), crec que podem dir que la decisió ha estat plenament encertada.\nCitera és una illa esquitxada de petits poblets on la vida transcorre tranquilament. Només la capital Chora i Kapsali (port 2km al sud, on ens allotjàvem) presenten cert ambient nocturn, sense que això impliqui grans poblacions o construccions que destrossin el paisatge i l'harmonia de l'illa.\nSolventat l'allotjament el primer dia ens el regalàvem com a premi després del tute dels anteriors dies... Això si com a regal es pot considerar tot un dia de platja a 39 graus i on finalment l'ombra de la terrassa era tan necessària com benvinguda. Un bon sopar, unes copes al Koukos (curiós bar musical en un revolt entre Choras i Kapsali) i cervesa final innecesaria a Kapsali, on malgrat les promeses descobríem que l'ambient no durava massa.\nEl segon dia començàvem l'exploració dels racons de l'illa. Recomenable l'excursió fins al nord, on als voltajts d'Agia Pelagia, i seguint dos quilòmetres de pista per la costa s'arriba a la bonica platja amb xiringuito de Laggada. Acostumats a mars piscina fins el moment, ens sorprenia la mar picada del mar.Com les grans ones no es poden disfrutar tant en una platja de pedres, proseguíem la ruta buscant el refugi del mar de Creta, en la preciosa platja verge de Kaladi. Quan el sol començava a caure vam tancar la visita al bonic poble de Mylopotamos, on unes cascades i tranquiles terrasses complementaven perfectament el capvespre.\nSi alguna cosa bona té la routard són les recomenacions gastromiques, repetint magnífic sopar aquest cop al Pierros de Livadi, un must si algú visita l'illa.\nL'1 d'agost ens obsequiava amb un Koukos més ple, i les ganes de practicar espanyol d'una, ens va obrir la porta a tot un grup d'artistes atenencs amb les què passar una divertida nit.\nLa preciosa platja perduda de Kobonada, recomenada la nit anterior, ens ocupava els últims moments de Khitira abans d'agafar el ferry que ens tornava a Grècia continental. En total dos dies i dos nits, d'un destí que però dona per més si es busca relax autèntic.\nEscrit per sukkus a les 19:26 0 comentaris\nEl tercer dia ens portava les primeres grans maravelles del Peloponès. Passat Poulithra la carretera ascendeix sense compassió pel nostre limitat Nissan Note i en un breu lapse de temps deixem els arbustos mediterranis pels avets alpins... Això sense deixar de veure el mar en cap moment. El dia ve marcat pels contrastos: de paisatge segons la vessant, de pujades i baixades de ports, de carretera asfaltada a pista segons disponibilitat de pressupost (aneu prenent nota)... Com a conductor aquell dia crec que vaig fer més ports que a Suïssa, però sempre sota rerefons de costa mediterrània (cabres monteses a part).\nLa primera parada era l'aillada i espectacular platja de Felekanos, a la qual s'arriba després d'un llarg descens. Platja de pedres poc concurreguda amb un xiringuito, aigua transparent i un veler de fons per fer més bucòlica la imatge.\nLa ruta de pujades i baixades ens portava per pobles perduts enmig del no res, fins retrobar l'espectaccular coll que ens baixava fins a Kiparissi, on una simpàtica cambrera ens oferia un berenar de luxe en una terrassa del port, a l'hora que una connexió de wifi amb la qual podíem donar els primers senyals de vida.\nTornava a fer-se tard, així que malgeat sentir-nos com a casa, posàvem rumb cap a Monemvasia, ciutat amurallada bizantina situada en un "peñón" coronat per... sí efectivament unes noves restes de castell.\nBanyet de capvespre, cerveseta i de nit enfilem novament per ports de muntanya en direcció a Neapolis, ciutat que malgrat l'hora ens oferia sense problemes allotjament i un bon sopar, en el qual per fi podia provar la moussaka. Al dia següent tocava agafar un ferry cap a l'illa de Citera.\nEscrit per sukkus a les 19:25 0 comentaris\nEscrit per sukkus a les 23:52 0 comentaris\nAterratge a Atenes, primera impressió esperada, molta calor, no és Damasc però ho recorda. La gent preguntava, aprofiteu per veure com estarem en uns mesos. Primera sorpresa, gasolina a 1,76, l'hem arribat a veure ja a 1,96, encara queda marge doncs per apretar les femelles...\nCanvi de tema, després d'una quants quilòmetres d'autopista i carretera d'amplis arcens (per cert també de peatge) on la gent condueix de forma molt pràctica, arribem a Corintos. Les runes es poden veure i fotografiar des de fora, especialment per qui vulgui estalviar-se 8 euros i ja n'ha vist d'altres. Més recomenable és pujar fins al castell des d'on divisar tot el vall i el Golf de Corintos. L'arribada in extremis ens va fer fer la visita corrents a costa d'una bona suada però val la pena. Un calçat més adequat que les abarques són recomenables per pujar i baixar les irregulars i relliscoses llambordes.\nEl capvespre ens conduia per paisatge precios mediterrani d'oliveres, vèiem des de la distància i descartàvem pel dia següent les runes de Mycenes i arribàvem ja de nit a la bonica població costera de Nafplio.\nDeixades les motxilles al recomenat Dimitris Bekas rooms, les 11 de la nit no evitaven els 35 graus de xafogor infernal. Unes cerveses, un bon sopar a terrassa (descobrint que la moussaka s'acaba, bé li deixarem la restant al Charly) i una primera nit de copes en un poble animat. En aquest sentit sembla que el viatge promet més que Tanzània.\nEls temps canvien, curiosament les societats modernes posem més difícil la crònica de Cibercafè... Grècia estrena les cròniques de viatge des de l'app blogger per iphone. Perdoneu les faltes que hi trobeu.


Monchi i la dura realitat | Editorial | L'Esportiu de Catalunya\nMonchi i la dura realitat Monchi i la dura realitat Monchi i la dura realitat Monchi i la dura realitat + Monchi i la dura realitat E-mail\n11 febrer 2021 14.15 h\nMonchi i la dura realitat Monchi i la dura realitat Monchi i la dura realitat Monchi i la dura realitat Monchi i la dura realitat E-mail\nEl mantra de ‘Monchi sí que en sap de fitxar’ es repeteix periòdicament en l’entorn del Barça i reapareixerà si l’equip de Koeman acaba eliminat de la copa pels sevillistes. El director esportiu andalús –a qui el precandidat Benedito esmentava com la seva aposta en cas de ser escollit– té una trajectòria impecable amb el Sevilla, club al qual va tornar l’any 2019 després d’un projecte a la Roma avortat a mig contracte i saldat amb un fracàs indissimulable.\n‘Monchi és només vàlid per a un club com el Sevilla’. Aquesta és la brama que fan córrer els contraris a partir del fiasco en l’aventura italiana. Una afirmació tan categòrica que probablement és tan errònia com la primera. Primer, perquè el Sevilla ja no és un modest, sinó un club amb ambició i amb resultats que l’avalen, perquè sis títols d’Europa League en 15 anys no són casualitat.\nMonchi compra barat i ven car. I el seu percentatge d’encert és elevat. Però malgrat tot, si fos el director esportiu del Barça hauria de reciclar-se: el Barça no es pot permetre el luxe de fitxar jugadors per contrastar i, per tant, no treballa en el mateix segment de mercat que el sevilla. I, per sobre de tot, ni Monchi sabria com fitxar barat si treballés per al Barça. Quan és un dels grans (Barça, Madrid, City, Liverpool, Bayern..., però no el Sevilla) el que va al mercat, l’objectiu multiplica el seu cost automàticament. Tan simple com això. Aquesta és la raó econòmica per la qual el Barça no té altra solució que adoptar la fórmula planter+estrelles de màxim nivell. Perquè omplir la plantilla fitxant a preu d’or jugadors que no són diferencials té com a efecte inevitable haver de gestionar l’economia d’un gegant amb peus de fang, com ara.\nDit això, el 2-0 d’ahir a Sevilla no s’explica només per Monchi. L’andalús sí que és responsable d’haver fitxat Diego Carlos, Koundé, Joan Jordan, Ocampos... (però també el discutit De Jong), jugadors gràcies als quals el Sevilla té el nivell suficient per competir amb el Barça. Però que l’eix de la defensa de Koeman el formessin Mingueza i Umtiti no és mèrit de Monchi. Respon a la coincidència de lesions i mala planificació en aquestes posicions.\nÉs pura i simple especulació, però tot el barcelonisme està d’acord que amb Araujo en el lloc del francès, el Sevilla no hauria guanyat per 2-0. Aquesta afirmació ja denota la magnitud del problema: el rendiment defensiu del Barça depèn d’un jugador que fa quatre dies era al filial. És això, lesions i mala planificació.\nPer la tornada contra el Sevilla falten tres setmanes i, sobretot, una eliminatòria duríssima de Champions contra el PSG. El Sevilla ha enfrontat el Barça amb la seva realitat, la d’un equip que ha fet passos endavant indiscutibles –tant futbolístics com en el terreny de l’autoestima– però que encara no és fiable amb continuïtat en les dues àrees. I, sobretot, que encara no ha estat capaç d’exhibir una mínima autoritat contra els equips grans. Aquesta és la gran preocupació, perquè fins i tot pot impedir l’accés al títol més assequible.


El racó del llibre: El gosset que no podia nedar\nHi havia una vegada un mas molt bonic, on hi vivia la Lena, una nena d’onze anys, rossa, amb els ulls blaus com el cel, era una nena que li agradaven molt els animals. Tenia un amic, en Marià, ell vivia en un mas veí. Era moreno, fort, ulls marrons, i com la Lena, també li agradaven els animalons.\nCada dia es trobaven en l’encreuament dels camins de les seves cases i anaven junts a l’escola.\nUn bon dia, a prop del camí, varen trobar un petit gos, que l’havia atropellat un cotxe, el varen agafar i el van portar al veterinari. El va curar, però tenia una poteta molt afectada. El varen portar a la pallissa de casa de la Lena i entre tots dos el van cuidar.\nVa resultar, però, que el gosset, que li varen posar de nom Trobat, li va quedar un defecte a la poteta de darrera, no la podia arronsar. No l’impedia caminar, però quan va arribar l’estiu i el varen portar a la riera per banyar-se, en Trobat, no podia nedar, la poteta ferida l’impedia moure’s be i s’enfonsava.\nEn Marià i la Lena, van començar a pensar con ho farien, perquè en Trobat podes banyar-se amb ells. De cop, la Lena va dir, Un flotador!, li posem un flotador. I així ho varen fer varen posar el flotador d’en Marià al Trobat, i tots feliços varen poder banyar-se al riu tots l’estiu.\nRosa Artigas 28 d’agost de 2009


Reus reprèn les obres públiques a partir del 27 d'abril | Canal Reus TV\nReus reprèn les obres públiques a partir del 27 d'abril\n12:50 - 23 abril 2020\nL'Ajuntament de Reus ha decidit aixecar la suspensió de les obres públiques municipals que es troben parades des de l'inici de l'estat d'alarma.\nLes obres públiques municipals es reactivaran a partir del proper dilluns 27 d'abril, dues setmanes més tard que la resta de territori espanyol.\nLa decisió, ratificada pel Comitè d'Emergències del consistori, busca l’objectiu de recuperar l’activitat econòmica a la ciutat i garantir llocs de treball, en sintonia a les aportacions realitzades en les taules de treball sectorials per a la reactivació econòmica de Reus. Tot això, amb les mesures de seguretat necessàries per no posar en risc la salut dels treballadors.\nObres més importants a reprendre\nConstrucció del Centre Social el Roser, amb un pressupost de 1,8 milions d'euros.\nRecuperació i millora del passeig de la Boca de la Mina, amb un pressupost de 2 milions d'euros.\nConstrucció dels poliesportius lleugers vinculats a les escoles Joan Rebull i Cèlia Artiga, amb un pressupost de 1,2 milions d'euros cadascun.\nInversions en la xarxa d’aigües amb projectes de recuperació d'aigua de minats al passeig de la Boca de la Mina, de millora de la xarxa de sanejament a l'avinguda dels Països Catalans i de millora de la xarxa d'abastament a la urbanització Mas Carpa, amb una inversió en total de 250.000 euros.\nFinalitza la gratuïtat del bus urbà\nEl consistori també ha acordat que, a partir del dilluns 27 d'abril, el servei de bus urbà de la ciutat ja no serà gratuït. Reus Transport però mantindrà les mesures preventives adoptades pel Comitè d’Emergències el 16 de març com la reducció de l'aforament dels autobusos municipals a un màxim de 30 persones, la reducció de les línies i les freqüències, la desinfecció a fons dels vehicles o que el pagament només es podia realitzar amb targeta multiviatge.\nobres Ajuntament de Reus coronavirus


Sánchez acusa Ayuso d'«estar de braços plegats» davant la covid-19 - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSánchez acusa Ayuso d'«estar de braços plegats» davant la covid-19\njuan ruiz sierra. madrid 04.04.2021 | 21:56\nSánchez va acusar la dreta de «llançar-se als braços de la ultradreta» europa press\nSánchez va acusar la dreta de «llançar-se als braços de la ultradreta»\nPedro Sánchez sol dir que com a cap de l'executiu, davant d'una conjuntura tan dramàtica com la de la pandèmia, no vol criticar cap president autonòmic. Però, com a líder del PSOE, és una altra cosa. Ahir, durant un acte de la precampanya de les eleccions madrilenyes al costat del seu candidat, Ángel Gabilondo, Sánchez va intensificar els seus atacs contra la presidenta madrilenya, Isabel Díaz Ayuso, a la qual va acusar d'«estar de braços plegats» davant el coronavirus.\nEl president del Govern va resumir els «rècords» de la dirigent del PP, a la qual totes les enquestes donen com a clara guanyadora dels comicis, amb ampli marge per mantenir-se a la presidència autonòmica gràcies al suport de Vox, al qual potser haurà de fer un forat en el seu futur Govern. «Rècord en víctimes en residències d'ancians. Rècord de contagis durant tota la pandèmia, pràcticament un de cada cinc casos a tot Espanya. Rècord de lentitud en la vacunació. Rècord en descontrol i desgavell, amb risc per a la salut dels nostres persones grans. I rècord negatiu en ajudes a les empreses afectades», va assenyalar Sánchez.\nEl PSOE impugna la llista d'Ayuso per l'empadronament de Cantó.\nDavant dels mals auguris que suposen els sondejos, els socialistes basen la seva campanya en la por a Vox i en un discurs moderat per atraure els votants de Cs, ara en desbandada. «D'una vegada per totes, sense rubor, la dreta madrilenya ha decidit llançar-se als braços de la ultradreta», va alertar Sánchez. Un Govern del PP i Vox, va concloure el president, només suposaria més «injustícia social, corrupció, demagògia i ultradreta, tot això amb una capa de transfuguisme».\nGabilondo, mentrestant, va continuar amb el seu discurs de campanya. El candidat va tornar a destacar que no pactarà amb Pablo Iglesias perquè vol fugir dels «extremismes», i no apujarà els impostos si governa. Com Salvador Illa dissabte, Gabilondo va comparar l'«independentisme de dretes» d'Ayuso, amb frases com «Espanya ens maltracta», amb l'independentisme català i l'«Espanya ens roba».\nPer part seva, Ayuso va culpar el cap de l'executiu del «desgavell» a l'autonomia perquè «segueix sense controlar Barajas». Així ho va manifestar a través de la xarxa social Twitter en resposta a Sán-chez.\nAl seu tuit, Ayuso va utilitzar una cita del president del Govern del juliol de l'any passat en què assegurava que s'havia «vençut el virus i controlat la pandèmia». «Ara, qui explica aquesta disbauxa? Aquell qui segueix sense controlar Barajas?», va etzibar la presidenta madrilenya.\nParal·lelament, el conseller de Justícia i Interior de la Comunitat de Madrid, Enrique López, també es va pronunciar a través de les xarxes socials i va assegurar que el «govern fallit» és el socialista, perquè «paga peatges, canviant presos per vots, i que insulta cada dia els madrilenys».\n«Creu el radical que tots són de la seva condició», va afegir López, que va asseverar que Sánchez presideix el Govern «més extremista de la democràcia, al costat d'un partit imputat i amb ministres dels ERO andalusos».


Els Bombers de la Generalitat superen els 1.000 rescats en el medi natural el 2021 - Empordà\nLes dades superen les de l’any passat, fins ara l’exercici en que més serveis d’aquestes característiques s’havien produït\n08·08·21 | 09:53\nEls Bombers de la Generalitat superen els 1.000 rescats en el medi natural el 2021. EMPORDÀ\nEls Bombers de la Generalitat de Catalunya han efectuat, des de l’1 de gener de 2021, 1.044 serveis de rescat al medi natural. Les dades superen les de l’any passat, fins ara l’exercici en que més serveis d’aquestes característiques s’havien produït.\nAhir dissabte 7 d’agost del 2021, fins les 18 h, els Bombers havien realitzat els següents serveis d’aquesta tipologia:\nA més, abans d'ahir, 6 d’agost de 2021 els Bombers de la Generalitat van fer un servei d’alta dificultat a Gósol, al Pedraforca. A les 21.04 h arribava l’alerta d’un escalador precipitat d’una alçada de 35 metres a la canal de Verdet. Un helicòpter amb GRAE i metgessa especialista en rescats del SEM es van desplaçar fins la zona, però el mitjà aeri va haver de retornar a causa de l’arribada de l’ocàs. Així, es planificà l’evacuació del ferit amb llitera i per terra, per la qual cosa van caldre moltes mans: es va mobilitzar el Grup Operatiu de Suport (GROS), que inclou servei d’infermeria, i un total de 11 dotacions terrestres. L’operatiu de rescat va davallar durant la nit fins a una cota més baixa, accessible per a l’ambulància del SEM. Envers les 6.30 h se’l traslladava a l’hospital de Berga.


Agtbaix.cat - FiraTapa\nQuè és el FiraTapa? (marca registrada por AGT)\nVinculats als QuintoTapa, són els finals de Festa de les rutes gastronòmiques.\nTambé és una activitat que es vincula a efemèrides assenyalades com les festes major d’un barri, una oportunitat per col·laborar amb altres agents econòmics de la ciutat on es desenvolupa l’activitat.\nEl FiraTapa és una experiència gastronòmica en què, en un mateix espai, els restauradors participants ofereixen una proposta vinculada al producte de proximitat i de temporada (Pota blava, Carxofa Prat, Espàrrec Gavà, tomàquet). Es poden arribar a tastar fins a una trentena de degustacions mentre es gaudeix d’actuacions de cultura popular, música, ShowCooking\nCreació d’un espai gastronòmic on oferir una proposta gastronòmica de qualitat.\nPromoció del productes de temporada i proximitat, tant a través de la pròpia proposta gastronòmic del restauradors, com organitzant activitats paral ·leles (ShowCooking)\nCreació d’un espai públic de promoció de la ciutat.\nCreació espai cultural i familiar (concerts, activitats de cultura popular, espai per a nens)\nFira Tapa Fira Avícola Raça Prat 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 i 2016\nFira Tapa Carxofa Prat 2014, 2015, 2016 i 2017\nFira Tapa Nit del Comerç Cornellà 2014, 2015 i 2016\nFira Tapa Festes del Barri Centre L´Hospitalet 2015\nFira Tapa Shopping Night El Prat 2015\nFira Tapa Sant Just\n- FiraTapa Pota Blava 2015\n- FiraTapa Carxofa Prat 2014\n- FiraTapa Pota Blava 2016\n- FiraTapa Carxofa Prat 2016\n- FiraTapa Carxofa Prat 2017\n- Vídeo FiraTapa Pota Blava i Carxofa Prat 2016\n- Vídeo FiraTapa Carxofa Prat 2017


La tècnica del gratinat\n300 g de porro picat molt fi\n300 g de carn de calamar molt fresc, a talls regulars de 2 x 2 cm\n300 g de botifarra crua, sense pell i a trossets de 2 cm\n6 pebrots del piquillo a dauets\n350 g de macarrons prims\n20 g de mantega a dauets\nEns agraden els canelons i els macarrons amb una crosta lleugeraal damunt, més o menys daurada i amb tot el sabor del formatge. Però de gratinats n'hi ha molts més, amb receptes, ingredients i tècniques diverses. Carme Ruscalleda ens explica com fer el gratinat perfecte.\nEL CONCEPTE. Què és exactament un gratinat? Per a què serveix? Entenem com a gratinat una capa cruixent i daurada a la part superior d’una safata, d’una sopa o d’un plat. Un gratinat embelleix un plat de manera molt seductora, pel color i per les aromes que desprén.\nL'INGREDIENT. Amb quins productes podem aconseguir un gratinat ben daurat? El més comú és fer-lo amb formatge (d’un sol tipus o amb la mescla de més d’un, com ens agradi més), però també podem gratinar amb pa ratllat, o amb fruita seca ratllada, com per exemple la farina d’ametlla. Podem aconseguir un efecte gratinat daurant al grill, napant un tall de peix amb una mussolina o amb una salsa holandesa.\nLA RECEPTA. Què podem gratinar, a part de la pasta o els canelons? Un pastís de patata o una sopa, afegint-hi per sobre unes torrades tallades fines i que surin a la superfície, per facilitar el gratinat; també un filet de peix, un ou escalfat o una coca calenta, tipus coca de recapte. Hi ha moltes opcions.\nLA TEMPERATURA. Sempre que fem un gratinat l’hem de fer en calent, o també el podem fer d’alguna altra manera? Si ens disposem a gratinar un plat calent, la temperatura facilitarà l’acció, però també podem gratinar un plat fred sense problemes, només hem de disposar d’una salamandra amb un grill molt potent o bé d’un bufador de cuina.\nEn una cassola ampla amb un raig d’oli, sofregiu els porros, 10 min, i salpebreu-los amb prudència.\nIncorporeu-hi el calamar i la botifarra i continueu la cocció 5 min.\nAfegiu a la cassola els dauets de pebrot del piquillo i el vermut, i deixeu-ho coure tot junt 5 min més.\nAfineu-ne el punt de sal i pebre.\nAparteu la cassola del foc.\nBulliu els macarrons molt grenyals (al paquet se’n recomana el temps de cocció), escorreu-los i, sense refrescarlos, barregeu-los amb el sofregit de la cassola. Esteneu-los en una safata de forn, i escampeu-hi el formatge ratllat i la mantega a dauets per sobre.\nPoseu la safata de macarrons al forn calent, a 200 ºC, 10 min. Enceneu el grill i gratineu-los ben rossos.


Karakia - Nathalie (Bretanya) / Elmira (Almati) - 2010 - SincroGuia\nKarakia - Nathalie (Bretanya) / Elmira (Almati) T2010\n⇨ Nathalie (Bretanya) / Elmira (Almati)\nDesprés de viure a mig món, l'espai vital de la Nathalie es reparteix a Barcelona i Ceret...\nDomingo 22 - 04:21 a 04:56h\nDesprés de viure a mig món, l'espai vital de la Nathalie es reparteix ara entre Barcelona i Ceret, al Vallespir. La seva terra però, l'espai que omple els seus records, és la Bretanya. De vegades es fa present en un paisatge o una història; d'altres, són necessaris els gustos que et marquen la infància: les galettes de blat sarraí o les krampouezhenn, les creps bretones.\nPart de la seva herència cultural es fonamenta en les antigues tradicions celtes que, un dia, van unir els pobles de l'Europa Atlàntica. Els bretons en conserven la llengua, la música... Més enllà dels símbols, les tradicions es viuen a dins i, arribat el moment, es passen als fills. Entre elles no hi poden faltar dues receptes: la del kouign amann, un pastís de sucre i mantega o la del kig ha farz.\nVer ficha de Karakia\nDomingo 22 04:21 a 04:56h\nCreador: Josep Mulet


Casa en venda en Horta-Guinardó, Font d´en Fargues - Font d´en Fargues - Parc Guinardó (194224) | Living, immobiliària d’Alt Standing\nCodi: 194224 - Font d´en Fargues - Parc Guinardó\nCasa en venda en Horta-Guinardó, Font d´en Fargues Barcelona\nFONT D'EN FARGUES - PARC GUINARDÓ. Fantàstica casa a tres vents a Zona Residencial de Font d'en Fargas. (Horta Guinardó) unes vistes a Barcelona i el mar. Es troba en una zona privilegiada, íntima i privada a escassos metres del Parc del Guinardó. La casa es distribueix en tres plantes, més planta garatge. Aparcament per a 3 cotxes i zona de bugaderia, magatzem i petit celler. A primera planta hi ha l'ampli Saló menjador amb llar de foc, lavabo de cortesia i cuina office amb accés directe a zona de jardí (60-70 m²) amb barbacoa. La planta segona es distribueix en tres habitacions, una suite amb bany, una doble i una individual amb sortida al balcó i un bany complet. A la planta superior tenim un gran estudi despatx amb sortida a una terrassa d'uns 20-25 m² amb impressionants vistes a la ciutat i al mar. També hi ha en aquesta planta àrea de Wellness amb jacuzzi i sauna, amb terrassa privada-solàrium. Casa de façana d'obra vista, fusteria alumini i vidre climalit, calefacció de gas natural i aire condicionat, paviments de marbre i parquet, persianes elèctriques, alarma, fibra òptica, acabats de bona qualitat ia perfecte estat de conservació\nDeixen els mobles\nParcela de 245 m²\nPlanta Baja en venda en Horta-Guinardó, Font d´en Fargues\nCAMIL OLIVERAS - FONT D'EN FARGUES. En una de les zones més característiques de la part alta de Barcelona a peu de Collserola, al costat del Parc del Guinardó i al costat de l'Hospital de Sant Pau, trobem aquest extraordinari immoble, planta baixa envoltat d'un Jardí de 90 m2 i dues terrasses de 25 m2, Es distribueix en dues zones molt diferenciades. La zona de dia amb un ampli i còmode saló menjador amb llar de foc, obert a les dues cuidades terrasses i des d'elles a la ciutat amb vistes al mar. Al costat d'Salon vam trobar un àmplia cuina i zona d'aigües. D'altra banda, la zona de nit, que es distribueix en quatre habitacions, una d'elles suite, un altre bany compartit i un lavabo. Aquesta zona permet gaudir de l'ambient tranquil i acollidor del Jardí de l'immoble. S'inclou en el preu, dues places de pàrquing al mateix edifici i dos trasters, un d'ells en golfes i amb solàrium privat. La finca gaudeix de zona comunitària amb piscina i jardí i una immillorable situació a Font d'en Fargues enfront de les millors vistes de la Ciutat Comtal. Gaudir de la tranquil·litat que Font d'en Fargues ofereix, amb les seves cases i palauets independents, és un gaudi per als sentits sense oblidar, això si, dels avantatges de comunicació i serveis que la ciutat ens proporciona.\n+ info Codi: 222770


Lee La Barcelona invisible, de Aureli Vàzquez, Imma Santos en línea en Bookmate\nAureli Vàzquez,Imma Santos\nBarcelona, ciutat admirada per molts… però observada per pocs. Quantes vegades deixem de banda les presses, ens aturem un minut i aixequem el cap?\nMés enllà de la Pedrera, la Sagrada Família o la Casa Batlló, Barcelona amaga centenars de tresors que no surten a les guies per a turistes. Són estàtues, gravats, passatges, detalls o vestigis del passat, i tots tenen un element en comú: de tant passar per davant, hem acabat per no veure'ls. Una enigmàtica figura femenina oculta al parc deMontjuïc, un escut del Barça a Santa Maria del Mar, una estàtua decapitada a Sarrià, un grapat de ratpenats al passeig de Gràcia… són algunes de les troballes insòlites que desfilen per les pàgines d'aquest llibre. Per trobar-les, ja sabeu la recepta: atureu-vos i aixequeu el cap. Barcelona n'és plena…\nUna rajola al terra, un monòlit de pedra, una placa rovellada, una porta de ferro i fusta… són alguns dels indicis que el lector d'aquest llibre, convertit per un moment en investigador, tindrà a la seva mà per esbrinar la història que s'amaga al darrere. Per aconseguirho, haurà de superar un escull important: la invisibilitat.\nPer facilitar la nostra aventura, el llibre està organitzat en itineraris. Això ens permetrà explorar zones diferents en dies alterns. I només així, sense presses i amb els sentits desperts, podrem retrobar-nos amb la ciutat. Perquè aquest és un llibre que ha nascut al carrer, aixecant el cap, observant, passejant, tafanejant…


La població de Barcelona cau per primera vegada en els últims cinc anys\nLa pandèmia a Barcelona: només el 1918 i el 1938 s’hi va morir més gent\nEl 2020 s'hi van morir gairebé dinou mil persones, una xifra que tan sols s'havia superat el 1938, durant la guerra, i el 1918, amb la grip espanyola\n11.10.2021 - 05:34\nActualització: 11.10.2021 - 07:34\nBarcelona va tancar l’any 2020 amb 1.660.314 empadronats, 6.200 menys que no l’any anterior (-0,4%). Tot i ser la segona xifra més elevada d’aquests darrers trenta anys, és la primera vegada en cinc anys que la ciutat perd població.\nSegons la lectura del padró municipal publicada avui per l’Oficina Municipal de Dades (OMD), la davallada d’habitants prové principalment de l’augment de la mortalitat a causa de la covid-19. Durant el 2020, a Barcelona es van morir gairebé 19.000 persones, una xifra que tan sols havia estat superada l’any 1918, amb la grip espanyola, i el 1938, amb la guerra del 1936-1939.\nEn concret, el 2020 s’hi van morir 18.962 persones, un 32% més que no pas l’any anterior. La xifra indica una sobremortalitat de 4.305 persones, atès que la mitjana anual de defuncions durant aquests darrers anys ha estat d’unes 15.000. La mortalitat ha afectat més dones que no homes, cosa que no respon a raons mèdiques. “Simplement hi ha moltes més dones que no homes en edats avançades, que és el grup que més ha tingut la covid-19; a Barcelona; per exemple, un 83% de la població centenària són dones”, diu la responsable del Departament d’Estatística i Difusió de Dades de l’Oficina Municipal de Dades, Maria Jesús Calvo.\nLa natalitat també va ser en zona de mínims, per sota dels 12.000 naixements. Segons l’Ajuntament de Barcelona, és el segon valor més baix d’aquests darrers cinquanta anys. Durant l’any 2020, hi van néixer 11.753 infants, un 6,4% menys en termes interanuals. Alhora, la xifra s’allunya de la mitjana d’aquests darrers deu anys, de 13.500 naixements anuals.\nEls moviments migratoris reculen\nLa pandèmia també va afectar els moviments migratoris, que, per primera vegada en sis anys, van registrar un saldo gairebé neutre. Fins ara, aquest saldo havia fet de motor del creixement de població, segons que indica l’informe. Durant l’any 2020, Barcelona va tenir un saldo migratori –immigrants menys emigrants– positiu de 13.376 persones i un saldo administratiu –altes per omissió menys baixes per inscripció indeguda o caducitat– negatiu d’11.884 persones. En conjunt, el saldo migratori a la ciutat va ser positiu, de 1.492 persones, però baixa d’un 80% en comparació amb la mitjana d’aquests darrers deu anys.


La setmana passada, la protagonista de la classe de les Erugues va ser la Paula!\nEns va explicar que viu a Tarragona amb la seva família: el seu pare i la seva mare. I d’aquí poquet hi haurà un membre més a la família... perquè la Paula tindrà un germanet o una germaneta! Encara no sap si serà nen o nena, però està molt contenta perquè li agraden molt els bebès i el cuidarà molt molt! Ella serà la germana gran... i haurà d’ajudat als papis!\nLa Paula té 3 iaies a les que estima molt i li encanta anar a casa seva a jugar! També té una cosineta més petita i li agrada molt cuidar-la.\nDes de fa unes setmanes, la Paula s’ha apuntat a un curset de piscina i li agrada molt! Ja li ha dit a la seva mare que a l’estiu també hi vol anar!\nTambé hem descobert que la pel·lícula preferida de la Paula és E.T! Ja l’ha vist 3 o 4 vegades i li agrada molt! Sobretot, quan diu “Mi telefono, mi casa...”.\nEls colors preferits de la Paula són el lila i el rosa. I el seu menjar preferit és la pasta! Sobretot, els macarrons o els espaguetis! Ñam ñam!!!\nA la Paula li agrada molt la música i gaudeix molt ballant. Quan la seva mare posa la radio... a la Paula li encanta ballar Zumba! També li agrada molt anar a la fira i al parc a passar una bona estona i els seus dibuixos preferits són La Peppa Pig i la Dora l’Exploradora!\nEl passat divendres, van venir els pares de la Paula a l’escola i vam fer un plat del fons marí! Primer ens van repartir un plat de paper i el vam pintar de color blau amb esponges! Els pares de la Paula ens van donar uns peixets i els hi vam enganxar els ulls. Després vam tallar paperets de seda en trossets petits i els vam enganxar el plat! Quins plats més bonics que van quedar!!!\nMoltes gràcies papis i fins aviat!!!


“Paisatges cooperatius”: un cicle de vídeos de projectes cooperatius d’arreu de Catalunya – Ateneu Cooperatiu Vallès Oriental\n“Paisatges cooperatius”: un cicle de vídeos de projectes cooperatius d’arreu de Catalunya\nRecuperem aquesta campanya que l’Ateneu Cooperatiu va començar al mes d’octubre sobre la difusió, en el marc del Programa d’Economia Social de la Generalitat, d’una sèrie de vídeos sobre diferents projectes cooperatius d’arreu del territori que permeten destacar i difondre els valors de l’economia social i solidària.\nLa campanya s’ha estat fent en paral·lel per les diferents xarxes socials dels catorze Ateneus Cooperatius de Catalunya. Està elaborada per l’equip de comunicació del programa i compta amb material audiovisual generat per la cooperativa Produccions Saurines. Els vídeos serveixen per difondre els valors cooperatius i els avantatges de l’economia social: una alternativa al sistema actual que cada vegada genera més llocs de treball i suposa una opció atractiva per a centenars de projectes empresarials.\nTots els audiovisuals s’agrupen sota el títol de #PaisatgesCooperatius i serveixen per identificar quatre entorns amb forta personalitat, i ben diferenciats l’un de l’altre, que ens permetran conèixer i aprofundir en els diferents motius que han dut a diverses empreses de l’economia social a desenvolupar-hi el seu projecte:\nPaisatge industrial / tecnològic\nEl primer vídeo és sobre la cooperativa Surtdecasa que, a través d’una xarxa de publicacions digitals, fa visible la cultura que té voluntat de transformació social del territori. Un dels trets diferencials és la seva estructura horitzontal cooperativa i la manera de treballar enxarxada de molts periodistes arreu del país:\nEl segon explica el cas de WALDEN XXI, una cooperativa d’habitatge sènior. Vol ser una alternativa a les residències mercantils, que permet decidir on, quan, amb qui viure, i de quina manera a les persones que formen part del projecte de cohabitatge. Les persones que viuran plegades a Walden XXI treballen juntes tot el procés de creació, fet que configura unes dinàmiques i coneixences de cara al futur:\nAmb 50 anys de vida, la cooperativa John Fil, de Les Garrigues, es dedica a la fabricació de tot tipus de peces de gènere de punt exterior. En base als valors cooperatius de treball, democràcia, solidaritat i educació, un grup de treballadors de John Fil va superar la crisi treballant tres mesos sense cobrar: “Des de que hi hagut aquesta crisi, s’han format més cooperatives. Per alguna cosa serà. La gent s’implica més i s’estima més muntar una cooperativa entre uns quants i ser ells qui decideixin. John Fil acaba de fer 50 anys gràcies a ser una cooperativa”.\nEls impulsors del Bar Campus de Reus tenien molt clara la seva aposta per un funcionament horitzontal sense jerarquies, «que tots poguessim ser amos de les nostres decisions i del nostre destí»:\nLa Cooperativa Obrera de Viviendas (COV) neix per la inquietud dels treballadors de les grans indústries del Prat que als anys 60 volien accedir a un habitatge digne, un projecte de vida que contemplés necessitats educatives:\nClick neix l’any 1998, quan s’ajunten tres programadors informàtics. Des de l’any 2003, Click es dedica exclusivament a fer programació pel sector agroalimentari, ajudant a la traçabilitat alimentària dels productes del camp. «Quan un s’encarrega d’una part i ha de decidir, ho fa, amb el suport dels altres. Quan hem de decidir coses a mitjà o llarg termini, ho fem per consens. Has de creure molt amb aquest tipus de creixement més orgànic»:\nLa taverna empordanesa La Barberia del Muro està ubicada a Palamós i és hereva de la Taverna de Cal Barber, a Calonge. És una vinoteca amb “platillos” per compartir del territori: “Els canvis s’han d’anar teixint per sota. Ara hi ha consciència. Si tenim coses brutals a casa, per què hem d’anar a fora?”.\nL’Olivera és una empresa cooperatiu resistent, supervivent, amb història, trajectòria, que ha esdevingut emblemàtic i que intenta construir un model diferent d’economia. Treballa una agricultura que dóna respostes als problemes de la comunitat i aposta pel desenvolupament territorial, generant economia al territori:\nL’Escola Elisabeth de Salou és una cooperativa de mares, pares, professors i alumnes, on els alumnes aprenen els valors cooperatius durant totes les etapes educatives: “Amb la cooperativa és més fàcil solucionar un problema perquè tothom té veu i vot igual que la resta i no hi ha desigualtats”.\nMilmans, gestoria especialitzada en economia solidària al Camp de Tarragona, vol ajuntar la defensa jurídica a persones amb l’assessorament a entitats, col·lectius o associacions que treballin per l’economia solidària: “Volem fugir del model de gestors que fan totes les tasques però no informen a les cooperatives o a les iniciatives d’economia solidària, perquè creiem que és important que siguin conscients de tot allò que fan i que s’apoderin”.\nEl col·lectiu Cultures Trobades, a la Noguera, fa recerca sobre varietats antigues que, arran del creixement de l’agricultura industrial en les últimes dècades, estan en procés de desaparició: “El treball en xarxa ens ha funcionat, la col·laboració entre persones i associacions ens ha permès anar mantenint un patrimoni pagès, alimentari, que a l’hora és un potencial per a petites iniciatives artesanes i de proximitat”.\nLa cooperativa de Marçà es va fundar el 1912 i la de Falset el 1917. Al 1999 es van fusionar en una cooperativa de segon grau, la Cooperativa Falset-Marçà, que fan el vi, l’oli i els fruits secs dels dos pobles: “En ajuntar-se es van reduir despeses i ara tenim una cooperativa sanejada. Això ens fa veure el futur amb molta il·lusió”.\nateneu cooperatiu ateneu cooperatiu vallès oriental ateneus cooperatius economia social i solidària ESS vallès oriental\n“Paisatges cooperatius”: un cicle de vídeos de projectes cooperatius d’arreu de Catalunya2019-12-292021-03-10https://ateneucoopvor.org//wp-content/uploads/2018/03/coop-logo-normal-gen.pngAteneu Cooperatiu Vallès Orientalhttps://ateneucoopvor.org/wp-content/uploads/2019/10/surt_de_casa.png200px200px


Basada en la novel.la homònima de John Marsden, arriba a la gran pantalla Mañana, cuando la guerra empiece (Tomorrow when the war began), una coproducció EUA-australiana dirigida pel guionista de Piratas del Caribe (Pirates of the Caribbean) Stuart Beattie.\nNarra la història d’uns joves australians que passen una setmana d’acampada en una vall paradisíaca. A la tornada descobriran que les seves famílies han estat segrestades i que el país s’ha vist envaït per una potència estrangera. A partir d’aquest moment decideixen formar un grup de resistència i afrontar les adversitats.\nTot i que no s’ha venut com el remake australià de Amanecer rojo (Red Dawn, 1984), dirigida per John Milius i protagonitzada per Patrick Swayze, la trama argumental és exactament la mateixa. Tot i això, trobem un important matís. Amanecer rojo és un producte de la era Reagan amb una clara intenció propagandística. En canvi, la voluntat a Mañana, cuando la guerra empiece ha estat més la de remarcar les relacions humanes, sense donar tanta importància a l’enemic.\nEn definitiva, la pel.lícula ha tingut un èxit aclaparador a Austràlia, possiblement per haver tractat temes universals que tan agraden al públic més comercial: amistat, amor i pèrdua de la innocència. Possiblement, aviat sentirem a parlar d’una segona part, tenint en compte que són set els llibres de Marsden.


En les properes línies descric 1 viatge ornitologico i fotogràfic que he realitzat la passada Primavera durant 15 dies, explorant alguns dels més bonics, i rics en aus, paisatges d'Europa, en concret per la costa de la Mar Negra, les muntanyes dels Rodopes, les de Vitosha i les dels Balcans Centrals, pertanyents totes elles a Bulgària.\nAquest viatge ornitologico va començar a les muntanyes dels Ròdope, una bella zona de Sud de Bulgària propera a la frontera amb Grècia. En la seva part Oest el paisatge el componen arrodonides turons, cobertes de pins, ocasionalment tallades per valls i rius que condueixen a profundes goles. Una d'elles és la magnífica Gola Trigrad que és la llar ideal de l'Treparriscos (Tichodroma muraria). Entre les parets de pedra vertical de la Gola Trigrad ressonen a més els ecos de l'Ballester (Tachymarptis melba) i l'Avió roquer (Ptyonoprogne rupestris) juntament amb l'estrident crida de el Falcó pelegrí (Falco). Mentrestant la merla d'aigua europeu (Cinclus cinclus), la Lavandera torrentera (Motacilla cinerea) i la Lavandera blanca (Motacilla alba) es llancen sobre les transparents aigües dels rius.\nAlimoche © Emil Enchev\nA la part Est de les muntanyes Ròdope el paisatge és radicalment diferent, pics punxeguts, profunds penya-segats i pendents cobertes de roques amb escassa vegetació. Les aus residents d'aquesta àrea més espectaculars són el voltor comú (Gyps fulvus) que habita el cràter d'un antic volcà. El Voltor negre (Coragyps atratus), el Aufrany (Neophron percnopterus), el Pigargo europeu (Haliaeetus albicilla) i el Aguila imperial de l'Est (Aquila heliaca) són també visitants freqüents de la zona buscant aliment. També vam veure a la Cigonya Negra (Ciconia nigra) nidificant en els penya-segats. La Perdiu de Chucar (Alectoris chukar) romania vigilant en els vessants rocoses.\nL'agut xiulet de la Enfiladissa de roques (Sitta neumayer) i el cant de l'Escribano hortolà (Emberiza hortulana) se sentia per tot arreu. Altres aus típiques dels Balcans són les següents: el Falciot pàl·lid (Un pus pàl·lid), l'Oreneta daúrica (Cecropis daurica), el Roquer solitari (monlicola solitari), la Còlit rossa (Oenanthe hispanica), la Tallarol emmascarat oriental (Sylvia crnssirostris), el Mosquiter oriental (Phylloscopus orientalis), el Zarcero pàl·lid (Iduna pallida), el Carbonero sibil·lí o lúgubre (Poecile lugubris) i l'Escribano cabecinegro (Emberiza melanocephala). També vam realitzar una visita a el Centre de Protecció de Voltors.\nRoquero solitari © Chavdar Gechev\nMentre conduíem direcció a Sud de la costa de la Mar Negra parem a les muntanyes Sakar i Strandzha, on busquem, no sempre amb sort, l'Àguila Imperial (Aquila heliaca), el GABILAN negre (Accipiter brevipes), el Capsigrany núbico (Lanius nubicus), el Capsigrany (Lanius senador), el Zarcero gran (Hippolais olivetorum) i la Tallarol emmascarat oriental (Sylvia crnssirostris). Els pujols de Sakar són una àrea de muntanyes arrodonits i valls obertes on la majoria de les zones baixes estan cobertes d'herba, amb arbres dispersos, arbustos i parcel·les de conreu, aquesta zona és el regne de l'Àguila Imperial.\nD'altra banda, les muntanyes de Strandzha són una cadena sense fi de pics poc pronunciats i cims coberts d'espessos boscos que proporcionen recer a l'Àguila calçada (Aquila pennata), el Capsigrany núbico (Lanius nubicus), el Capsigrany núbico (Lanius nubicus), el Papamosques semicollarino (Ficedula semitorquata), etc.. El Abellerol (Merops apiaster), picots, i l'Escribano cabecinegro (Emberiza melanocephala) es veuen contínuament per la carretera.\nPelicano ceñudo © Svetoslav Spasov\nja en la costa de la Mar Negra, explorem els llacs que es troben al voltant de la ciutat de Burgas, és una extensa àrea d'aiguamolls que formen una de les zones més riques en aus d'Europa. El major interès dels aiguamolls de Burgas són les enormes esbarts de pelicà sorrut (Pelecanus crispus) i pelicà blanc (Pelecanus erythrorhynchos). Els poc profunds llacs salins de Pomorie i Atanassovko encara s'utilitzen com a salines per a extracció de sal marina i són de gran importància per a un gran nombre d'aus incloent la Cigonya comuna (Himantopus himantopus), el Colibrí piquiancho (Cynanthus latirostris), el Correlimos zarapitín (Calidris ferruginea), el Gamba fi (Tringa stagnatilis), el corriol camanegre (Charadrius alexandrinus), la gavina capblanca (Larus genei), la Gavina capnegra (Ichthyaetus melanocephalus), la Pagaza piconegra (Gelochelidon nilotica) i el Xatrac becllarg (Thalasseus sandvicensis).\nCharran patinegro © Ivo Damyanov\nViatjant cap al nord seguint la costa passem boscos de roures de l'extrem oriental de les muntanyes de el Parc Nacional dels Balcans Centrals i el singular bosc de ribera del riu Kamchia. En aquesta ruta vam poder veure a la Cigonya Negra (Ciconia nigra), l'Àguila pomerana (Àliga pomarina), el Pito cano (Criança màxima), el Pic mitjà (Dendrocopos medius), la Tallarol gavilana (Sylvia nisoria), el Papamosques semicollarino (Ficedula semitorquata) i el Carbonero sibil·lí o lúgubre (Poecile lugubris).\nJa a la costa nord, dediquem un dia als altiplans i penya-segats de l' Cap Kaliakra, el quin, a més de tenir unes vistes espectaculars, és el lloc que allotja el Estornell rosat (Pastor roseus), la Còlit pia (Oenanthe pleschanka) i diverses espècies de alàudids com la Calàndria comuna (Melanocorypha calandra), la Terrera comuna (Calandrella brachydactyla) i la cogullada comuna (Galerida cristata).\nEstornino rosado © Svetoslav Spasov\nEl torlit comú (Burhinus oedicnemus), el Trenca (Lanius minor), la Piula campestre (Anthus campestris) i la Còlit isabelina (Oenanthe isabellina) també troben recer en la vegetació de l'altiplà, mentre que els penya-segats costaners allotgen el Corb marí (Phalacrocorax aristotelis), el Duc (Bubo bubo) i el Aligot moro (Buteo rufinus). A la primavera la baldriga mediterrània (Puf ﬁ nus yelkouan) sovint pesca al mar prop de l'terme juntament amb el Paràsit paràsit (Stercorarius parasiticus).\nPorron pardo © Ivo Damyanov\nUna altra important zona d'observació d'aus a la costa nord de la mar Negra està en els aiguamolls de Shabla i Durankulak, prop de la frontera amb Romania. més de 80 espècies s'alimenten en l'àrea d'aquests dos llacs, sent les més interessants de veure el Arpella (Circ aeruginosus), la carregada comuna (Glareola pratincola), el Porrón marró (Aythya nyroca), el Xoriguer cama-roig (Falco vespertinus) i el Trenca (Lanius minor). L'àrea dels dos llacs són un dels pocs llocs a Europa on el Carricero agrícola (Acrocephalus agricola), una espècie típica d'Àsia, es pot veure fàcilment alimentant. Es pot esperar també veure diverses espècies d'Garsa europea, Martinet blanc (Egretta garzetta), Cormorà pigmeu (microcarbo pygmeus) i diverses espècies d'aus migratòries: camallargs, gavines i orenetes.\nPito negro © Katerina Kavaldzhieva\nLa següent part del meu viatge ornitologico ens va portar a la serralada dels Balcans Centrals. Al cor d'aquesta serralada es troba el Parc Nacional dels Balcans Centrals que protegeix la major massa boscosa de faigs d'Europa. Espècies d'aus de diferents zones climàtiques coexisteixen aquí, incloses moltes de les espècies d'ocells fusters i mussols que hi ha a Bulgària. Arribem a la zona a la tarda i vam visitar els boscos de faigs buscant el Papamosques papirrojo (menjador petit), el Pito dorsiblanco (Dendrocopos leucotos), el Picot negre (Dryocopus martius) i encara ens van quedar forces per fer una visita nocturna a bosc a la recerca de l'Carabo uralense (Strix uralensis).\nFinalment vam explorar els boscos de coníferes de Parc Natural de Vitosha proper a la capital Sofia, buscant ocells de muntanya com el Trencanous comú (Nucifraga cariocatactes), el Trencapinyes comú (Loxia curvirostra), la merla de pit blanc (Sylvia gorilla gidju), el Reietó llistat (Regulus ignicapilla), el Reietó Senzill (Regulus regulus), el Carbonero montà Poecile montanus, el Piula riberenc (Anthus spinoletta), el Pardal alpí (Prunella collaris), l'Alondra cornuda (Eremophila alpestris), etc ...\nReyezuelo sencillo © Emil Ivanov\nDurant el viatge vam veure molts nius de Cigonya negra (Ciconia ciconia) i en les zones baixes vam veure gairebé per tot arreu exemplars de la Carraca europea (Coràcies garrulus), el Abejaruco europeo (Merops apiaster), la Abubilla (Upupa epops), el Pic sirià (Dendrocopos syriacus), el Zarcero pàl·lid (Iduna pallida), subespècies de cap negre de la Cuereta groga (Wagtail groc), el Capsot d'esquena roja (Lanius collurio), el Pardal morú (Saltar hispaniolensis), l'Escribano cabecinegro (Emberiza melanocephala) i l'Escribano hortolà (Emberiza hortulana).\nAbejaruco comun © Emil Enchev\nSi estàs interessat en rebre informació per realitzar un viatge ornitologico com aquest, o similar, contacta amb nosaltres: info@senderismoeuropa.com i Planteja'ns els teus interessos. A més et recomano que vegis la resta de la web perquè comprovis per què Bulgària és un paradís ornitològic i que pots completar el teu viatge ornitologico amb altres activitats que oferim de tipus cultural, gastronòmic, esportiu…\nAquest viatge ornitològic es va realitzar a la primavera però si ho desitja pots viatjar en qualsevol època de l'any, per exemple descobreix la nostra oferta de Observació d'Aus a Bulgària punxant aquí: Aus d'Hivern.


núvol híbrid archivos - ADN Cloud\nEntrades filtradas per núvol híbrid\nEns hem unit com a empresa proveïdora de serveis a la xarxa vCloud Air Network de VMware, líder mundial en virtualització i infraestructures cloud. vCloud Air Network és la xarxa de partners de VMware més àmplia del món, que aporta valor a les empreses, i assegura la compatibilitat de les seves infraestructures, amb la llibertat […]\nL’analista TIC independent Penteo, que lidera la comunitat de coneixement TIC més gran d’Espanya, ha situat Mediacloud al rànquing d’integradors de serveis d’infraestructura al núvol publicat a l’informe Universo Penteo. Penteo ha destacat de Mediacloud “clares fortaleses”, principalment, alta capacitat d’inversió, flexibilitat i proximitat. Segons l’analista, formar part del grup Mediapro ens dota d’alta “capacitat […]\nHem participat com a lead sponsors al desè congrés DCD>Espanya, l’esdeveniment de referència del sector dels data centers. Prop de 1.200 professionals de la indústria tecnològica s’han reunit aquest dimecres als cinemes Kinépolis de Madrid per participar en aquest gran congrés, un dels més multitudinaris dels últims anys. L’edició d’aquest any ha comptat amb més […]\nFa poc us explicàvem en un post què és el núvol o Cloud Computing i vam parlar de forma general dels seus diferents nivells i tipus. Doncs bé, avui anem a profunditzar una mica més en el tema i us anem a explicar de manera més detallada cada tipus de núvol per ajudar-vos a decidir […]\nSi la teva resposta és no, segurament estàs equivocat. Enfoquem-ho d’una altra manera, tens alguna direcció de correu electrònic? Estem segurs que la majoria de respostes seran afirmatives i, per tant, ja has utilitzat d’alguna manera el núvol o Cloud Computing. Però, què és realment el núvol? Per respondre aquesta pregunta hem de viatjar una […]\nSabies que aproximadament 2/3 de les empreses ja tenen les seves aplicacions amb accés a la informació al núvol públic funcionant a les seves infraestructures? I que 3/4 parts diuen que és important que les aplicacions locals i al núvol públic tinguin la mateixa experiència d’usuari? En altres paraules, cada vegada hi ha més consciencia […]\nEl proper dijous 7 de juliol, et convidem a assistir a l’esdeveniment dut a terme per Oracle, La Infraestructura Convergente de Oracle: La estrategia para su viaje a la nube (La Infraestructura Convergent d’Oracle: L’estrategia pel seu viatge al núvol) a Torre Espacio, Madrid. L’esdeveniment té com a objectiu ajudar als assistents a agilitzar el seu […]\nnúvol híbridviatge al núvol


Júnior, l’home que va entendre la importància de dir-se Pujol (Maiol Roger)\nLa seva influència a CDC, gairebé sempre entre bastidors, s’estén fins que Artur Mas és designat conseller en cap\n4 min. Barcelona 25/04/2017 23:48\n651x366 Jordi Pujol Ferrusola al Parlament de Catalunya el 2015, quan va destacar pel seu to desafiant amb els diputats. / FRANCESC MELCION Jordi Pujol Ferrusola al Parlament de Catalunya el 2015, quan va destacar pel seu to desafiant amb els diputats. / FRANCESC MELCION\n“El que és important és saber portar el nom”. Jordi Pujol Ferrusola ho afirmava en una entrevista, el 1983, quan li preguntaven pel pes de ser el primogènit del president de la Generalitat. Nascut el 1958, acabava de sortir de la universitat i combinava la passió pels esports -va arribar a ser campió de la Copa del Rei de rugbi amb el Barça- amb uns incipients inicis polítics que es veurien truncats pel pare. El president va decidir que qui faria carrera política seria l’Oriol. El primogènit va haver de conformar-se a viure a l’ombra, i es va venjar posteriorment amb llums i taquígrafs amb una intervenció al Parlament el 2015 en què va desafiar els diputats. Els que el coneixen -i coneixen la seva vocació frustrada- hi van veure un intent de demostrar la seva vàlua.\nLa seva influència a CDC, gairebé sempre entre bastidors, s’estén fins que Artur Mas -amb qui va coincidir a finals dels 80 a Tipel, l’empresa de Lluís Prenafeta-és designat conseller en cap. Només va sortir de l’ombra el 1992, amb una maniobra al congrés de CDC (una esmena aparentment inofensiva que va acabar sent retirada entre xiulets i crits) per fer minvar la influència de Miquel Roca al partit. L’objectiu ocult: controlar les donacions d’empreses a la formació.\nLa seva mà amb els negocis havia començat a generar rumors en els entorns de la premsa i la política, uns rumors que rebien una resposta indignada del president de la Generalitat. També quan membres del seu entorn el van advertir dels moviments del fill. Un alt càrrec de l’època explicava el cas d’un concurs públic del qual, suposadament, Júnior coneixia les condicions i les empreses que hi concorrien. Amb la informació s’hauria posat en contacte amb totes per prometre’ls un negoci rodó: fer una gestió que només cobraria en cas de reeixir. Èxit assegurat per a Pujol Ferrusola: oferint-ho a totes les empreses adjudicatàries, el pessic era segur. Una altra manera de fer servir el cognom, segons una altra font del Govern d’aleshores, era trucar a un alcalde i recomanar-li un constructor. Dos casos -coincidents amb d’altres explicats a les cròniques de l’època- que mostren que efectivament Pujol Ferrusola va entendre la importància de dir-se Pujol.\nJúnior feia i desfeia a l’ombra, però el caràcter li va jugar males passades, i l’ostentació va fer que els seus negocis sempre estiguessin al punt de mira. Francesc-Marc Álvaro, al llibre Ara sí que toca!, cita una font pròxima que el descriu: “Obstinat fins a ser intransigent, el seu caràcter fort, a vegades molt agressiu, també li ha generat molts problemes i molts enemics. No és gaire fi en els plantejaments, tot ho redueix a blanc o negre, ell no matisa. Ara, quan vol, també sap ser simpàtic, engrescador, sap moure la gent. Però el domina el to més xulesc”.\nAllunyat de CDC, Pujol Ferrusola té via lliure per als negocis -que desenvolupa arreu del món- fins al 2012, quan les revelacions de la seva examant, Victoria Álvarez, el posen en el punt de mira judicial. Les operacions sospitoses sempre tenen la mateixa coartada: ell és un “dinamitzador econòmic” dedicat a “vendre producte i treballar amb la informació”.\nEl 2014, quan el focus es posa sobre tota la família, Júnior juga un paper decisiu en la confessió del pare: el convenç de la maniobra -vencent les reticències del seu germà Oriol- perquè considera que l’expresident podrà salvar els fills. L’estratègia falla, i tres anys després, quan el jutge l’ha engarjolat per haver desviat diners a paradisos fiscals durant la investigació, la família creu que se l’utilitza per tapar els casos de corrupció que assetgen el PP. Avantatges i inconvenients de dir-se Jordi Pujol.\nLa policia escorcolla les cases i el despatx de Jordi Pujol\nL'anàlisi d'Antoni Bassas: 'Pujol, una vida al límit'


Residents Passats – Page 25 – Can Serrat\nAdrita Das és una artista visual multimèdia de l’Índia, que es va graduar per la Srishti School of Art, Design and Technology a Bangalore el 2014. El seu treball gira al voltant d’estudiar i trobar humor en la relació … Continued\nJohanne Teigen és una artista visual de Noruega, que resideix i treballa actualment a Oslo. Es va graduar pel Camberwell College of Arts en 2012 amb una especialització en escultura. En els últims anys Johanne ha mostrat el seu … Continued\nEllena Savage és una escriptora australiana. Els seus assajos, poemes i històries breus han estat publicades en publicacions literàries i espais d’art de tot el món. Recentment, el treball de Ellena ha estat preseleccionat per al Hachette Richell … Continued\nTesla Manaf, va ser esmentat com el millor nouvingut al Festival de Jazz Goes to Campus i seleccionat per a la nominació en l’enquesta de lectors a la revista Downbeat. Utilitza les experiències que viu, ja siguin punyents … Continued\nProvinent de Dublín, Irlanda, Richard Farrell és un cantant, pianista, guitarrista i productor que resideix actualment a Copenhaguen. Beu de la música blues, la música llatina i del funk. Està influenciat per músics com Tom Waits, The Dap Kings, … Continued


Sanimusic finalista dels premis AITEX per la seua innovació davant la Covid-19 – Les Bandes de Música\nDes de 2018 se celebren els Premis Empresarials AITEX que sorgiren per a fomentar la dinamització del teixit empresarial. L’empresa Sanimusic, dirigida per Pedro Rodríguez, expresident de la FSMCV, va ser finalista en la categoria d’innovació davant la Covid-19 pel seu projecte de mascaretes per a músics i instruments.\nDijous 7 d’abril va celebrar-se la III edició dels Premis Empresarials AITEX al salo d’actes de l’IVAM-CADA d’Alcoi. Un acte multitudinari que va rebre l’assistència de més de 200 persones. Finalistes, empresaris i autoritats polítiques i socials en un acte on també va intervindre Marc Vidal, especialista en transformació digital, divulgador econòmic, presentador i director de programes de TVE. Els Premis AITEX contaren també amb la presència del Conseller d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball de la Generalitat Valenciana, Rafael Climent.\nEls premis empresarials AITEX sorgiren l’any 2018 amb l’objectiu fonamental de dinamitzar el teixit empresarial, tant de l’àmbit tèxtil com de la resta de sector, incentivant la interacció amb diferents públics i amb la pretensió de fomentar empreses més competitives gràcies a noves solucions davant dels nous reptes de la societat i impulsant el creixement industrial. Els premis empresarials reconeixen el treball de les empreses contribuint al seu desenvolupament i projecció en els àmbits de la innovació i la investigació.\nEn total va fer-se un lliurament de premis valorat en 60.000 euros a les empreses guanyadores de les dues modalitats. Sanimusic va participar en la categoria del Premi AITEX: innovació davant la Covid-19. Els cinc finalistes que optaven a este premi per potenciar la seua activitat empresarial a través del desenvolupament d’un producte, servei o procés productiu amb un alt grau d’innovació per proposar solucions davant la pandèmia. Finalment, BIOINICIA S.L. va guanyar el primer premi de 20.000 euros i Destiny Decor S.L. el segon premi de 10.000 euros.\n«Sanimusic va participar en la categoria del Premi AITEX: innovació davant la Covid-19»\nL’altre premi AITEX fa referència a la Sostenibilitat i són seleccionades les empreses que destaquen en la gestió ecoeficient o que han desenvolupat productes, serveis o processos productius que han contribuït activament en el desenvolupament sostenible i la protecció mediambiental. Les empreses premiades van ser Care Applications S.L.U. amb el primer premi valorat en 20.000 euros i Creaciones Euromoda S.L. que va obtindre el segon premi de 10.000 euros.\nDes de 2018, els Premis Empresarial AITEX s’han convertit en tot un referent per a les empreses com un incentiu al seu treball d’emprenedoria, innovació i investigació i que suposen tot un impuls al creixement industrial.\n«Des de 2018, els Premis Empresarial AITEX s’han convertit en tot un referent per a les empreses com un incentiu al seu treball d’emprenedoria, innovació i investigació»\nAmb la recent tercera edició, ja s’ha obert el termini de presentació de sol·licituds per a la IV edició. Des de 2018, 100 empreses han presentat la seua candidatura als premis AITEX i s’han concedit 13 premis que han suposat un total de 120.000 euros en premis.\nSanimusic ha aconseguit arribar a la final amb el seu projecte de mascaretes, gel, dispositius i altres solucions tecnològiques que innovaren en l’àmbit musical quan la pandèmia estava en el seu punt més àlgid. Solucions que han arribat gràcies a la investigació i la innovació de les seues propostes que han permés desenvolupar eines per als músics i per als instruments i que ha tingut ressò a nivell mundial.\nSanimusic a més de la seua investigació amb productes destinats a minimitzar i pal·liar la transmissió vírica, té una part solidària perquè els beneficis de l’empresa van destinats a la professionalització dels joves músics a través de la Fundació Partitura i Territori.\n«El projecte de Sanimusic no va obtindre el premi d’innovació davant la Covid-19 dels Premis Empresarials AITEX, però ser finalista ja suposa tot un reconeixement al seu treball»\nLa seua investigació continua al seu laboratori i amb nombroses col·laboracions amb reconegudes entitats per tal de desenvolupar solucions específiques contra la Covid-19. I és que no totes les mesures tenen la mateixa eficàcia i s’han d’optimitzar els recursos utilitzant mesures importants segons el context o l’àmbit d’aplicació.\nUn projecte, el de Sanimusic, que no va obtindre el premi d’innovació davant la Covid-19 dels Premis Emrpesarials AITEX, però ser finalista ja suposa tot un reconeixement al seu treball i a la seua investigació des de la irrupció de la pandèmia.


COM CONFIGURAR UBUNTU MATE EN UN RASPBERRY PI - BLOC\nCom configurar Ubuntu MATE en un Raspberry PI\nFa uns dies, un Raspberry Pi que utilitzo per a CI en els meus projectes personals va deixar de funcionar. L'error es va solucionar fàcilment, però com que executar qualsevol cosa en aquest PI va ser lent des del primer dia, vaig decidir no continuar en aquesta direcció.\nA més, a causa del mateix problema, sempre he volgut canviar a un altre sistema operatiu, però mai no he tingut la motivació adequada, ja que tot funcionava en aquest Raspberry PI, oi? Doncs la motivació va aparèixer amb aquest article :)\nquè fa el bloc de visualització\nNota : La configuració original del Raspberry PI era bastant senzilla: Raspibian OS, VNC Server i Jenkins.\nPer a aquells que són nous de Raspberries, aquí teniu una mica de fons sobre què són i per a què es poden utilitzar.\nEls Raspberry Pi són bàsicament equips petits que s’utilitzen més sovint per aprendre habilitats de programació, construir projectes de maquinari, fer domòtica i alguns fins i tot han trobat ús en aplicacions industrials.\nActualment, hi ha alguns tipus diferents d’IP al mercat. Per obtenir més informació sobre ells, visiteu la seva pàgina de Viquipèdia: https://en.wikipedia.org/wiki/Raspberry_Pi#Generations\nEines necessàries per completar aquest tutorial:\nAdaptador de targeta Micro SD per al portàtil\nRatolí per a Raspberry PI\nCable HDMI per connectar el vostre Raspberry PI al televisor o a qualsevol altre tipus de pantalla\nEl teclat per a Raspberry PI és bo, però no és necessari, ja que Ubuntu MATE ofereix al teclat de pantalla\nUn cop hàgim completat tots els passos, aquest article us mostrarà com:\nConfigureu Ubuntu MATE en una targeta SD mitjançant Windows\nInstal·leu Ubuntu MATE a Raspberry PI\nCoses que cal fer després d’instal·lar l’Ubuntu MATE\n#ubuntu #ubuntu mate #raspberry pi\nFa uns dies, un Raspberry Pi que utilitzo per a CI en els meus projectes personals va deixar de funcionar. L'error es va solucionar fàcilment, però com que executar qualsevol cosa en aquest PI va ser lent des del primer dia, vaig decidir no continuar en aquesta direcció. A més, a causa del mateix problema, sempre he volgut canviar a un altre sistema operatiu, però mai no he tingut la motivació adequada, ja que tot funcionava en aquest Raspberry PI, oi? La motivació va venir junt amb aquest article :) Nota: La configuració original del Raspberry PI era bastant senzilla\ncapitalització del mercat de monedes zebi\nles tecles d'objecte mapa reaccionen\nwww myprepaidcenter amb activate\ninicieu el vostre propi intercanvi criptogràfic


Hotel Grand Plaza Dacca Bangla Desh - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHouse #29, Road # 3/B, Sector # 09, Uttara, Uttara, Dacca, Bangla Desh, 1230 - Veure al mapa\nBarri Uttara Uttara Uttara Motijheel Dhaka Uttara Banani Gulshan Gulshan Banani\nSituat en el cor de Uttara, Hotel Grand Plaza és un lloc ideal des d'on descobrir Dacca. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Grand Plaza asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix recepció 24 hores, express check-in/check-out, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, servei de despertador, escriptori, mini bar, insonorització a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com billar, ping pong. Hotel Grand Plaza és una elecció inteligents per a viatgers a Dacca, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Antic bloc de la Biblioteca - Escola Sant Jordi Lleida: Cançons de bressol del món (3): Moldàvia\nCançons de bressol del món (3): Moldàvia\nVaig dir, ja fa temps, que posaria més cançons de bressol que la Marisé em va fer conèixer i... fins avui!\nCançons de bressol del món. Moldàvia.\nPoeta Мария Илицу\nDissenyadora Skvortsova Elizabeth\nkolybelnye mld lull.ru Lullabies\nHola, com va l'estiu? Està xulo, el blog... no tinc temps de mirar massa.\nAprofitem els dies que ens queden, són tan poquets ja! Quina pena!\n9 d’agost de 2010 a les 23:14\nGabriela, ben retrobada!\nL'estiu va com va i aquí i ara això vol dir bé.\nEl temps flueix, el temps ens porta i a vegades aprofitem que ens deixa triar per on passem, què fem...\nPer a mi tots els dies són aprofitables. La gràcia la trobo en saber fer vacances tot l'any. I la clau pot ser: què vol dir fer vacances per a mi?\nHi ha moltes maneres de fer vacances. I a mi m'agrada molt la que per ara em toca. I per això la puc allargar tot l'any.\nUna abraçada i fins quan vulguis. ;-)\n10 d’agost de 2010 a les 9:28


Sentiment identitari per damunt de lleis i sobirans – El Republicà\nEns volen fer creure amb tota mena d’entrebancs que res no serà possible per recobrar Constitucions i llibertats perdudes que tots entenem és per ara un procés inacabable.\nMai ha sigut possible enllestir fórmules d’autogovern que anessin més enllà de la descentralització administrativa, per què no es reconeix sobirania al poble de Catalunya.\nNo ha servit de res parlar de sobirania compartida. La Constitució de 1978 va tancar tota possibilitat de regular d’una millor manera les relacions de Catalunya, com a minoria nacional, amb el conjunt de l’Espanya castellana.\nL’Estat espanyol, des de 1714 només ha conegut la violència i la repressió per intentar corregir el dret històric de Catalunya a decidir el seu futur.\nL’autonomia del 78, solució espanyola al problema català, ja va explicar Jaume Sobrequés que va ser un invent de la política espanyola i catalana destinat a pal·liar la tensió existent entre Catalunya i Espanya.\nDe fet han fracassat totes les temptatives promogudes per el govern espanyol per assolir una integració més sòlida i més sostenible de Catalunya amb el conjunt espanyol.\nEls nostres drets d’aquesta manera, continuen depenent del que es decideixi a la capital del Regne. Només les Corts espanyoles que representen legalment la sobirania de tots els espanyols, catalans inclosos, pot donar solucions viables si així ho decideixen. Però fen cas a qui?\nÉs molt clar que no reconeixeran com a nació el que sempre han considerat regió, perquè la política espanyola és impedir a Catalunya avançar cap a l’autodeterminació i cap a la independència.\nLa temptativa de reformar de l’Estatut d’Autonomia de 1979 per avançar en el reconeixement de Catalunya com a subjecte de sobirania nacional, deia Sobrequés el 2013, va acarar la proposta possibilista catalana amb posicionaments patriòtics i d’animositat amb relació a Catalunya.\nLa unitat d’Espanya esdevingué intocable y constitucionalment indissoluble per els fidels vigilants espanyols de la Constitució de 1978 que aparegueren en els partits polítics espanyols, la Fiscalia de l’Estat, estaments judicials i part de la societat espanyola nostàlgica del passat, o simplement per què ja els anava bé no tenir que pensar ni decidir.\nEl que segueix essent clar és que els catalans no hem renunciat mai a tenir un Estat propi sobirà i a continuar avançant democràticament, amb la força del vot, cap a l‘assoliment d’aquest objectiu del que encara és una nació sense Estat exigent amb la seva identitat i dignitat col·lectiva.\nFotografia: Museu d’Història de Catalunya (fotògraf: Pep Parer) [CC BY 3.0], via Wikimedia Commons\nEscrit a General Tagged Jaume Sobrequés, sentiment identitari\n← Carta als indignats pel que està passant\nLaura Almerich, ara que ja l’acaronen els estels →


Un pla de xoc contra la COVID-19, prioritat del nou govern de Jordi Soler\nUn pla de xoc contra la COVID-19, prioritat del nou govern de Jordi Soler\n05/10/2020 Política - Jordi Rodríguez\nL'alcalde de Calonge i Sant Antoni, Jordi Soler, ha estat avui el convidat de l'espai 'L'Entrevista'.\nL'Ajuntament de Calonge i Sant Antoni vol tenir enllestit, abans d'acabar aquest any, un pla de xoc per fer front als efectes sanitaris, econòmics i socials de la pandèmia del coronavirus. Aquesta és una de les prioritats que es marca el nou govern municipal sortit de la moció de censura que, tot just el dijous passat, va desbancar l'anterior batlle, el republica Miquel Bell-lloch.\nEl nou alcalde és Jordi Soler, de Junts per Calonge i Sant Antoni, que liderarà un equip format per quatre regidors d'aquesta formació, tres del PSC i un del Partit Popular i de Republicans. Soler ha participat avui al programa de Ràdio Palamós 'Tal com som'. Ha dit que una de les principals prioritats que abordaran és dissenyar un pla de xoc, a tots els nivells, per fer front a la pandèmia de la COVID-19. Una acció que es basarà en una proposta que ja havien presentat al Ple quan estaven en l'oposició. Jordi Soler.\nJordi Soler es queixa que el municipi de Calonge i Sant Antoni ha perdut pistonada en els 16 mesos de govern d'ERC i Avancem. Ha explicat que el nou equip es proposa cohesionar el personal de l'Ajuntament i recuperar projectes que, al seu criteri, havien quedat abandonats.\nSoler ha acusat el govern sortint de falta d'iniciativa política en la seva gestió, i ha negat, com l'acusaven ERC i Avancem, d'haver fet una oposició basada en el bloqueig. El nou alcalde de Calonge i Sant Antoni no ha volgut concretar encara si compartirà l'alcaldia amb algun altre regidor en els pocs més de dos anys i mig que queden de mandat, i, si és així, amb qui ho farà. Fins ara s'ha especulat amb la possibilitat que Norbert Botella, de Republicans, sigui alcalde els sis últims mesos del mandat municipal. El que sí que es coneixerà aquesta mateixa setmana serà el contingut del nou cartipàs, amb el repartiment de funcions i d'àrees entre els nou regidors i regidores del govern.


Reduir - UPF Planetary Wellbeing (UPF)\nEl 2018 la UPF ha consumit el 100% d’electricitat procedent de fonts renovables! Fruit d’una demanda de les universitats catalanes, el nou contracte s’ha signat a través del CSUC\nLa UPF va participar amb èxit a la Marató d'Estalvi Energètic, una campanya impulsada per l'Institut Català d'Energia per reduir la demanda energètica i d'aigua. La campanya, realitzada durant tot el mes de febrer del 2020 a l’edifici Mercè, va comportar un estalvi considerable en comparació amb el febrer del 2019:\n- Aigua - de 116 a 86 m3 (-25,9%)\n- Gas - de 1.680 a 781 m3 (-53,5%)\n- Electricitat - de 24.500 a 20.571 kwh (-16,1%)\n- Emissions de CO2 - de 12.560 a 9.057 kg (-27,9%)\nConsulta les accions proposades per reduir la demanda d'energia i d'aigua\nSabies que molt abans de la Covid-19, la UPF ja apostava per reduir el consum de paper? Consulta tota la informació del projecte "Sense paper”\nJa pots gaudir del nou "Menú pel Planeta" a totes les cafeteries de la UPF, una proposta vegana i 100% sostenible\nA la UPF, els membres del tribunal d'una tesi poden participar-hi a través de videoconferència. Informa't dels passos a seguir i contribueix a reduir les emissions de C02 dels desplaçaments\nSabies que la coberta de l’edifici Mercè Rodoreda és un espai verd per estudiar les millores que suposen aquests espais per a l’ésser humà i la ciutat?\nLa façana vegetal a l’àgora del campus de la Ciutadella vesteix de verd parts dels antics habitatges militars\nAls bars de la UPF trobaràs opcions veganes i vegetarianes tant per esmorzar com per dinar. En el cas dels celíacs, ja es disposa de menjar sense gluten per a esmorzar i es treballa per incloure’l també al menú del migdia\nLa il·luminació LED és la més eficient i sostenible, Tant pels materials que la componen com per la seva manera de produir llum. A la UPF, s’instal·la en tots els espais on és possible!\nEls detectors de presència permeten estalviar tant en llum com en climatització quan una aula és buida... O quan el professor no interactua massa!\nA les cafeteries, tria l’opció de menú sense beguda i fes ús de les fonts d’aigua que s’hi han instal·lat\nSabies que amb la tecnologia free-cooling aprofitem l’aire fred de l’exterior per climatitzar l’interior? A la UPF s’ha instal·lat allà on ha estat possible\nLes bosses de plàstic han passat a la història. Opta per les de paper, ja disponibles a totes les cafeteries\nGràcies a la col·laboració de l’Ajuntament, hem convertit en àrea de vianants part del carrer Ramon Turró\nEl correu intern entre edificis de la UPF ja és 100% sostenible gràcies a la nova furgoneta elèctrica de la Universitat\nAl campus del Poblenou, la climatització es fa mitjançant aigua freda i calenta i en col·laboració amb el districte. La iniciativa “district heating” permet estalviar, en un any, l’emissió de 7.000 tones de C02 a l’atmosfera, el que equival al consum de recórrer 48 milions de quilòmetres en cotxe\nSabies que les cafeteries de Ciutadella i del Poblenou disposen de l’acreditació Amed d’alimentació mediterrània de la Generalitat? Descobreix-ne els avantatges\nQuan siguis en un lavabo de la UPF, opta per usar mig dipòsit! És possible amb els dipòsits de doble càrrega que s’han instal·lat a gairebé tots els edificis\nEls detectors d’obertura de finestra aturen automàticament la climatització de l’espai quan aquesta s’obre. Els pots trobar al campus del Poblenou i a l’edifici Mercè Rodoreda\nUna mesura per estalviar energia a casa és apagar el foc uns 10 minuts abans d'acabar la cocció per aprofitar la calor residual. A la UPF fem el mateix amb les refredadores! S’aturen 45 minuts abans del tancament i continuen donant servei gràcies a la inèrcia tèrmica\nSabies que les aixetes temporitzades permeten un estalvi de fins al 60%? A la UPF hi són en pràcticament tots els edificis\nEl teletreball té un impacte directe sobre la quantitat d'emissions de gasos d'efecte hivernacle provocades per l'activitat de la comunitat universitària. Aquest curs, s’hi han acollit prop de 190 persones\nA les cafeteries, aparca el plàstic i tria les culleretes de fusta en lloc de les culleretes de PVC. Totes les accions compten\nL’oficina de Postgrau i Doctorat s’afegeix al moviment Zero Waste\nLes màquines de vending avancen cap a la sostenibilitat: ja disposen de gots compostables i culleretes de fusta\nSabies que la incorporació de criteris mediambientals en els contractes és un requisit de la Llei de contractació del 2017? A la UPF, però, els integrem des del 2013!\nLa UPF és organització observadora a la Conferència de les Parts en la Convenció Marc de les Nacions Unides sobre el Canvi Climàtic\nLa UPF ja ha signat la Climate Emergency Letter, que recull el compromís de més de 160 universitats del món de treballar per fer front al canvi climàtic\nLa Universitat fomenta la recerca en temes vinculats a la responsabilitat social a través de premis i concursos. Consulta'n les diferents modalitats!\nPremi Càtedra UNESCO ESCI-UPF i la Barcelona School of Management-UPF als millors treballs de fi de màster (TFM)\nPremi Càtedra MANGO de Responsabilitat Social Corporativa ESCI-UPF al millor TFG sobre temes de RSC\nS'ha calculat la petjada de carboni de la UPF per a l'any 2018. L'informe servirà per proposar accions per mitigar aquesta petjada i avançar en la millora de la gestió dels residus i la mobilitat.


delCamp.cat | Amagar la radicalització no elimina el problema\nAmagar la radicalització no elimina el problema\nper Guillem Ramos-Salvat 04/07/2017\nFer veure que les coses no passen no fa que no passin. Sembla una lògica bastant realista i fàcilment acceptable per tothom, però a Catalunya sembla que ens costi d'assumir. A la 'Catalunya Guai' sembla que només hi hagi dos problemes ara per ara: La independència i els lloguers a Barcelona. Ho són, de problemes, i grossos, és clar. El referèndum de l'1 d'octubre i com s'està creant una bombolla especulativa, altre cop, amb els habitatges a la capital del país són temes que caldrà resoldre amb més o menys rapidesa. Però n'hi ha d'altres, molt més incomodes, fins i tot, que són també molt presents a la vida quotidiana catalana i que fem veure que no hi són. Pel sistema no són còmodes i pels ciutadans, mirar cap a un altre costat, ens fa sentir millor.\nUn d'aquests problemes és la radicalització que estan patint, de manera molt ràpida, persones musulmanes a casa nostra. No a Molenbeek; a Valls o a Tarragona. Ho fan pel carrer, en mesquites i, sobretot, per internet. L'adopció de postulats radicals, avalats per imams salafistes de les mesquites on participen, converteixen en bombes de rellotgeria persones —alguns fins i tot nascudes a casa nostra que s'han convertit a l'Islam, escolaritzades aquí, trencant aquell mantra de què cal «més educació»— que viuen i conviuen als nostres carrers. L'exemple és un noi com Adam Pereira, nascut a Uruguai, escolaritzat i criat a Valls i ara convertit a l'Islam i amb unes conviccions que en alguns moments ratllen la línia vermella del Codi Penal.\nL'entrevista que li vam fer a delCamp.cat, tot i que només representa el seu pensament i no les idees públiques de tota la comunitat, ensenyen la punta d'un iceberg complicat de digerir. Girar la mirada d'aquests problemes ens debilita. Sí que existeix un control policial d'aquest tipus de personatges —Adam Pereira vivia a Valls amb Jacob Orellana, el cap pensant d'un grup que tenia intenció d'atemptar a Catalunya, detinguts pels Mossos l'any 2014— però no hi ha un enfrontament social contra aquests tipus de conductes —la frase que encapçala l'entrevista és demolidora.\nEls motius que ens han portat la nostra societat a tolerar aquestes actituds només quan vénen de determinats sectors religiosos serien llargs d'analitzar. L'autoodi inculcat després d'anys de polítiques bonistes i una falta de línies estratègiques per frenar la radicalització —ni els partits d'ordre han actuat de partits d'ordre a casa nostra— han deixat un camí lliure que serà complicat de readreçar. Algunes de les reaccions que s'han derivat de l'entrevista a Adam Pereira —des d'estaments periodístics, fins i tot!— van en la línia de qüestionar la idoneïtat de la publicació d'aquesta realitat incòmoda. I ningú ha posat el crit al cel tot i formar part d'organitzacions definides com la d'una mesquita. Si no els entrevistem als mitjans, no existeixen. Si no existeixen, no tenim cap problema.\nEstigmatitzar un col·lectiu -El musulmans, magrebins, nord-africans... "moros" (Que es un insult...), per unes quantes persones; trobo que no ajuda a resoldre el problema, al contrari, que ho ha moltíssima feina a fer: Educació, integració, assimilació... per part de tothom. Ah!, un incís, quants dels assassinats masclistes, de gènere, han estat comesos per gent "de fora" i quants pels "d'aquí". En definitiva, fa falta molta educació i "coneixement", com diuen els valencians


Blog del Màrius Domingo, Ca la Gallineta: La torre de l'Aufacada.\nLa torre de l'Aufacada.\nTot preparant una mica el DeltaBirding, ens donem un tomb pel Delta, no fos cas que ja hagués desaparegut aquesta setmana. No, hi és tot, i en un gran moment per a la migració.\nAquest és un dels punts bons per a observar ocells, la torre de guaita que hi ha entre l'Aufacada i l'illa de Buda. Que bé que aniria una torre com aquesta a la Torre d'en Dolça, a Vila-seca. No caldria ni tan gran.


Esplai Sant Vicenç de Sarrià: Arranquem!\nCom ja us haureu adonat, s'ha acabat l'estiu, amb tot el que comporta això: tornar a agafar els llibres, els embussos a la Ronda, els jerseis... i l'Esplai! Però aquest no és un inici de curs normal, ve carregat de novetats:\n- Abans de tot, la informació més pràctica. L'Esplai comença el proper dissabte dia 4 amb la Xocogresca! Us hi esperem a tots allà!\n- Les inscripcions per a aquest any ja estan obertes, i el mateix dia 4 us hi podreu apuntar.\n- Com a gran novetat d'aquest any, obrim una nova tanda! Els petits estan d'enhorabona perquè ja no seran els més petits de l'Esplai: els nens nascuts entre 2007 i 2008 que vulguin podran formar part de la flamant tanda de MENUTS!\n- Per contra, una de les tandes històriques arriba a la seva fi... Després d'haver estat nens durant tots aquests anys, els actuals Seniors deixen de ser-ho per integrar-se a l'equip de monitors.\nPD: A l'equip de monitors ens agrada tenir-ho tot ben lligat, i és per això que aquest cap de setmana hem estat reunits al Masnou per encarar l'inici de curs. I és clar, després de les reunions també vam anar a passar-ho bé a la platja!\nEtiquetes: fempinyaESV, Grans, Juniors, Menuts, monitors, Petits, Seniors\nAixò ja olora a... xocolata!\nJa estan aquí les fotos de campaments!


La majoria silenciosa Blogosfera - ERC Barcelona\nEdu Thió 12.09.2013\nDesprés de l'èxit rotund i històric de l'ANC per l'organització de la cadena humana per la independència, la VIA CATALANA, el Ministre de l'Interior del govern de l'estat espanyol, Jorge Fernández Díaz (germà de l'etern alcaldable del PP a Barcelona) posava de relleu que la majoria de la ciutadania catalana restava silenciosa, sense sortir de casa per la Diada.\nNo acabo d'atinar si el ministre ho deia pels més de 6.999.900 catalans i catalanes que no van sortir de casa per anar als actes organitzats pel PP o si ho deia pels 5.400.000 catalans que no van participar activament en la Via Catalana (caldria afegir-hi els catalans i catalanes que van organitzar cadenes arreu del món). El que és cert és que la majoria de ciutadans, per les raons que sigui, no van participar ni en els actes organitzats per partits espanyolistes ni en la cadena humana organitzada des de les entitats.\nAixí doncs, el ministre de l'interior de l'estat espanyol i jo coincidim en una part del diagnòstic: hi ha un gruix important de catalans i catalanes que no acabem d'atinar a saber què pensen. Malauradament no coincidim en la solució; jo crec que per saber què pensen al respecte de les relacions entre Catalunya i Espanya el més fàcil és preguntar-los-ho. El Ministre creu que és millor no preguntar-ho, perquè ell ja ho endevina.\nEn democràcia, al meu entendre (no segons l'entendre del govern espanyol), si un govern vol saber el parer de la ciutadania, simplement es fa una pregunta. És així de senzill. Si volem saber què en pensen els catalans i catalanes (hagin nascut on hagin nascut i parlin la llengua que parlin) al respecte de la proposta d'independència, preguntem-los-ho! De què té por al govern espanyol? Té por de la democràcia? Si estan tant segurs que la majoria silenciosa és partidària de romandre sota la custòdia espanyola, perquè volen impedir que s'expressin?\nQue més d'un milió i mig de ciutadans i ciutadanes s'organitzin per expressar de forma cívica, pacífica i democràtica la seva voluntat de fer un nou país, no és una quimera com deia algú, sinó que és motiu de reflexió per part del govern de Catalunya.\nCal que la majoria parlamentària que ja hi ha a favor del Dret a Decidir posi fil a l'agulla per convocar un referèndum el més aviat possible, l'any 2014. Cal que el govern de la Generalitat de Catalunya acceleri el procés de construcció d'estructures d'estat, com pot ser la Hisenda Catalana. Cal que s'intensifiqui la internacionalització del procés que hem iniciat. Cal estar preparats per gestionar el dia després del referèndum perquè, em sap greu senyor ministre, estic plenament convençut que el SÍ guanyarà àmpliament el NO.\nFem la República Catalana 15-01-2018\nDesprés del #21D #República 22-12-2017\nEl #21D ens ho juguem tot 19-12-2017\nEl pacte per una BCN capital de provincia 25-05-2016\nADA COLAU, LA REVOLUCIÓ PER NO CANVIAR RES 12-05-2016


Aram Trade Media | 2018 abril\nLa necessitat de tenir raó és el signe d’un esperit vulgar. ” Albert Camus\n28 abril, 2018 /0 Comments/a general /per aramtm\nBon dia i molt bon cap de setmana\n– 15 alumnes de tercer i quart d’ESO participen a la segona edició del projecte Els joves i la descoberta de l’Economia Social i Solidària\n27 abril, 2018 /0 Comments/a general /per aramtm\nNP Els pressupostos participatius de 2018 encaren la fase de votacions\n•\tCentre Cívic Santa Anna (c. Tagamanent, 1)\n•\tCentre Cívic Barri Osona (Plaça Osona, 3)\n•\tCentre Cívic Serra-de-senferm (c. Riera Major, 2)\nA més de trobar-les a www.decidim.vic.cat a partir de l’inici de la fase de votacions, durant els dies de les votacions s’instal•laran unes exposicions fixes on s’informarà a la ciutadania de manera detallada en què consisteixen les diferents propostes. Les exposicions estaran situades a:\n•\tCentre Cívic Barri Osona (Barri Osona)\n•\tParc Miquel Coll i Alentorn (Serra-de-senferm)\n•\tParc de Santa Anna (Santa Anna)\n•\tOAR (Estadi)\n•\tTerrat d’en Cols (la Calla)\n•\tPista Poliesportiva Horta Vermella (Horta Vermella)\nUn tomb per el bosc de Vidrà\n25 abril, 2018 /0 Comments/a televisió /per aramtm\n“Hauríem de tenir el coratge de seguir al cor i a la intuïció. D’alguna manera, ells saben el que realment volem ser. ” Steve Jobs\n25 abril, 2018 /0 Comments/a general /per aramtm\nInauguració del Nou Espai Solidari a Taradell\n20 abril, 2018 /0 Comments/a general /per aramtm\nAquest dijous va tenir lloc a Taradell la inauguració del nou Espai Solidari on hi son presents les entitats de Taradell, Càritas, Som Dones i Osona contra el Càncer.\nL’Acte va comptar amb la presència de l’Alcalde de Taradell Lluís Verdaguer, així com també diferents regidores i regidors, representants de Càritas, Creu Roja i en nom Banc dels Aliments i van ser Víctor Pedragosa, Coordinadors dels Delegats Comarcals i de Sebastià Raurell, delegat Comarcal a Osona, va ser un acte senzill i de portes obertes a la població, en un edifici recentment remodelat i amb molt d’espai.\nLluís Verdaguer va voler agrair la tasca feta des del departament dels Serveis Socials de l’Ajuntament així com també de les diferent entitats del poble i els seus voluntaris, “ Gràcies a vosaltres, som on som i on hem arribat”.\nUn cop fet els parlaments es va procedir a fer una visita per a totes les instal•lacions i es va acabar l’acte amb un petit refrigeri.\nL’Alhambra Festival Jazz Vic del 3 al 13 de Maig 2018\nL’Alhambra Festival Jazz Vic ha presentat tota la programació de la 20a edició del festival, que tindrà lloc del 3 al 13 de maig a la capital d’Osona. Entre la vintena d’artistes que hi actuaran destaquen propostes internacionals com el Quartet Nonlocality o l’única actuació a Catalunya de Craig Taborn Quartet, així com propostes de l’escena nacional com Ok Computer, un Guitar Kombat entre alguns dels guitarristes més destacats de casa nostra, la Marató Underpool, Big Menu Feat. Escandaloso Xpósito, Raynald Colom’s Steel, i Marco Mezquida, entre moltes d’altres\nPresentació del llibre On eres L’1-O? del bon amic Quico Sallés\n18 abril, 2018 /0 Comments/a general /per aramtm\nAquest dimarts es va presentar a la biblioteca Dos Rius de Torelló el llibre On eres L’1-O? del periodista i advocat Quico Sallés, moltissima gent va poder viure de primera mà la presentació del llibre que va anar a càrrec de Jordi Casals d’ERC-JxT.\nUn llibre que parla de cinc dies en concret:29 i 30 de setembre i 1, 2 i 3 d’octubre.\nDe l’orgull a la indignació\nLes obres d’ampliació del Pont de Can Molas de Manlleu avancen segons el calendari previst.\n17 abril, 2018 /0 Comments/a general /per aramtm\n22a Edició Alimentaria 2018\n16 abril, 2018 /0 Comments/a general /per aramtm\nAvui de visita a l’alimentaria 2018, contacte amb les empreses, temes de comunicació,marketing etc, una oportunitat de negoci important ja que compta amb unes 4.500 empreses amb més de 100.000m2 nets i amb una àmplia representació d’empreses osonenques.\nUn saló consolidat com la plataforma d’internacionalització i negoci de referència per a la industria de tota Espanya.\nHi podem trobar sis salons sectorials.\nEnguany cal destacar la presència de participació d’empreses foranes, al voltant del 27%, d’aquesta manera es demostra el compromís d’alimentaria amb l’impuls de la internacionalització al sector.\nLa fira restarà oberta fins aquest dijous dia 19 d’abril.