LA PREVENCIÓ DE RISCOS LABORALS AL GREMI DEL TAXI |\nLA PREVENCIÓ DE RISCOS LABORALS AL GREMI DEL TAXI\nEl treball de taxista té una sèrie de peculiaritats especials que, unides a la seva pròpia activitat laboral, generen patologies i malalties professionals diverses. Els riscos principals als quals poden estar sotmesos aquests treballadors són molt variats, entre ells es destaquen els següents:\n–Trastorns musculoesquelètics derivats d’una postura sedentària i perllongada al llarg de la seva jornada laboral en un espai reduït, moviments repetitius durant la conducció de mans i braços, etc.\n–Riscos psicosocials, estrès i violència.\n–Vibracions del propi vehicle.\n–Manipulació manual de càrregues, en aixecar i col·locar l’equipatge dels clients, o ajudar a persones discapacitades.\n–Estrès tèrmic derivat de les condicions ambientals, produïdes per exemple, en pujar i baixar passatgers del vehicle.\n–Accidents de trànsit.\n– Atracaments, derivats en moltes ocasions per la situació de treballar durant la nit.\nSens dubte, el condicionant més important de la seva activitat, es troba lligat al seu equip de treball, el vehicle. Per això, la seguretat viària cobra especial importància en aquest tipus de treballadors, ja que poden patir accidents de trànsit a la jornada laboral, per ser conductors professionals. D’aquesta manera, s’han de tenir en compte variables determinants que influeixen en la conducció com són la humana, el propi vehicle i l’estat de la via de circulació. A més, la càrrega de treball té una influència directa en aquests treballadors, així com en la generació d’accidents de trànsit, a causa del augment de certs factors com pot ser l’estrès i l’aparició de fatiga, que pot comportar a l’agressivitat al volant i els excessos de velocitat. En general, la fatiga es pot derivar de llargues jornades de treball amb períodes de descans inadequats. Per la seva banda, els estressors més habituals en aquests llocs de treball, i que poden tenir repercussions en la salut, serien els característics del propi lloc, monotonia i tasques repetitives, volum i ritme del treball, horaris, relacions entre la vida laboral i familiar , etc. La implantació de mesures preventives adequades, i la formació i conscienciació d’aquest col·lectiu, porten amb si la minimització d’aquests riscos, el que es tradueix en una millora en la seguretat i salut laboral, augmentant la seva satisfacció laboral.\nAquesta entrada s'ha publicat en Accidentes, Enfermedades, Explotación el 12/03/2015 per Seccio Ram.\n← TRANSFERS, VTCs I VEHICLES PRIVATS HAN OCUPAT LES PARADES DE TAXIS DURANT LA FIRA DEL MOBIL BARALLA ENTRE TAXISTES A LA RAMBLA DE BARCELONA →


les proves cangur (Curs 17-18)\nUn cop acabada aquesta prova, es realitza una gimcana matemàtica a nivell de centres, que enguany va guanyar l'IES Santa Margalida a la seu d'Inca.\nA les Illes Balears, participaren de forma simultània 13.000 alumnes. En el rànquing autonòmic del nivell de 3r d'ESO, en Joan Font Perelló va quedar en dotzena posició amb un total de 93,25 punts. El passat dia 1 de juny es va fer l'entrega de premis a la UIB.\nLA NOSTRA ENHORABONA ALS GUANYADORS!!!!!


Homenatge al jazz de Shirley Horn al Jamboree\nROGER ROSICH 28/08/2012 00:00\n260x366 La veu de Carme Canela reviurà avui el jazz de Shirley Horn al Jamboree de Barcelona. / ARA La veu de Carme Canela reviurà avui el jazz de Shirley Horn al Jamboree de Barcelona. / ARA\nCarme Canela, una de les vocalistes més consolidades del jazz català, posarà la veu per interpretar un concert d'homenatge a la cantant i pianista nord-americana Shirley Horn (1934- 2005). L'acompanyarà Albert Bover, un pianista de llarga trajectòria jazzística que ja ha tocat diverses vegades al costat de Carme Canela. L'actuació, amb doble sessió, serà al Jamboree, dins l'extens programa de jazz del festival barceloní d'estiu San Miguel Mas i Mas.\nShirley Horn va ser una gran veu del jazz als Estats Units, reconeguda per la seva gran capacitat musical, tant com a vocalista com en el seu vessant de pianista.\nDurant molts anys Horn només va actuar a la seva ciutat, Washington DC, perquè no es volia separar de la seva família. I també durant molts anys va ser més coneguda pels crítics i pels músics que no pel gran públic, tot i que va col·laborar amb alguns dels grans de la història del jazz com ara Miles Davis, Wynton Marsalis, Carmen McRae i Dizzy Gillespie. Precisament va ser Davis qui la va impulsar amb algunes gravacions conjuntes als anys 60.\nQuan Horn va començar a treballar amb la discogràfica Verve va ser molt productiva i la van nominar set vegades als Grammy. En va guanyar un al millor àlbum vocal de jazz per I remember Miles (1998). Aquest reconeixement va ser un dels molts que va rebre al llarg de la seva brillant trajectòria.


SARS-CoV-2 en poblacions parcialment vacunades « EpidemiXs Studies\nSARS-CoV-2 en poblacions parcialment vacunades\nAquest estudi pretén estudiar com la vacunació parcial de la població francesa hauria de canviar l’epidemiologia deL SARS-CoV-2 i determinar les implicacions pel control de l’epidèmia\n– A l’escenari caracteritzat per una cobertura vacunal del 30% -70% -90% entre els 12-17, 18-59 i ≥60 anys, s’espera una important tensió en l’assistència sanitària en absència de mesures.\n– Els individus no vacunats contribueixen 12 vegades més a la transmissió que els vacunats.\n– Els adults ≥60 anys no vacunats representen el 3% de la població, però el 36% de les hospitalitzacions.\n– Donada la limitada cobertura, els nens de 0 a 17 anys representen aproximadament la meitat de les infeccions i dels transmissors de la malaltia.\n– Les mesures no farmacèutiques tenen un impacte similar tant si s’apliquen a tots els individus com si només s’apliquen als no vacunats.\n– De totes les intervencions considerades, incloses les proves repetides i les mesures no farmacèutiques, la vacunació dels no vacunats és la més eficaç. La vacunació dels nens és important per a protegir-los dels efectes nocius de les mesures no farmacèutiques.\nControl a la població parcialment vacunada – Institut Pasteur\nTítol: Epidemiology and control of SARS-CoV-2 epidemics in partially vaccinated populations: a modeling study applied to France.\nInvestigadors principals: Paolo Bosetti, Cécile Tran Kiem, Alessio Andronico, Vittoria Colizza, Yazdan Yazdanpanah, Arnaud Fontanet, Daniel Benamouzig i Simon Cauchemez.\nPoblació d’estudi: Individus de la França metropolitana.\nMètodes: Es va desenvolupar un model compartimental determinista estratificat per edat que descriu la propagació del SARS-CoV-2 a la França metropolitana.\nObjectiu principal: Estudiar i anticipar com la vacunació parcial de la població francesa hauria de canviar l’epidemiologia del SARS-CoV-2 i determinar les implicacions per al control de l’epidèmia.\nContext científic: La pandèmia de SARS-CoV-2 que va començar al desembre de 2019 ha causat més de 3,8 milions de morts a tot el món i ha portat els sistemes sanitaris a la vora de l’col·lapse en molts països. A més, les dràstiques mesures de control que es van aplicar per limitar el seu impacte han tingut conseqüències socioeconòmiques dramàtiques.\nLes vacunes han demostrat la seva eficàcia per reduir la gravetat de la infecció pel SARS-COV-2, el risc de contagi i la transmissió. La seva implantació ofereix una forma de sortir d’aquest difícil període. No obstant això, donada l’alta transmissibilitat i gravetat del SARS-CoV-2, pot ser necessària una cobertura vacunal molt alta per relaxar completament les mesures de control. Aquest objectiu pot ser difícil d’aconseguir en països que, com França, es veuen afectats per la indecisió de les vacunes. En aquests llocs, el SARS-CoV-2 pot seguir circulant a la tardor de 2021 i afectar els sistemes sanitaris. En aquesta nova etapa, en la qual una part substancial de la població estarà vacunada, l’epidemiologia del SARS-CoV-2 hauria de ser diferent de la que hi havia abans de la distribució de les vacunes.\nÉs important anticipar aquests canvis per determinar com podrien evolucionar les mesures de control per assegurar-se que mantenen l’epidèmia sota control a el temps que minimitzen els costos per a la societat.\nLa percepció social de les vacunes contra la COVID-19\nAquest estudi de la UOC pretén conèixer l’opinió de la població espanyola i el personal assistencial professional sobre les vacunes de la COVID-19.\nAssaig clínic dissenyat per avaluar la seguretat i immunogenicitat d’una dosi de la vacuna anomenada Comirnaty (Pfizer) en persones que han rebut prèviament una dosi de la vacuna Vaxcevria (AstraZeneca).\nAquest estudi pretén demostrar l’eficàcia del Montelukast en pacients amb COVID-19 persistent per ajudar a millorar la seva qualitat de vida\nEl projecte NAUTILUS pretén desenvolupar una plataforma d’intel·ligència artificial per identificar, predir i intervenir sobre els símptomes persistents en les persones que han patit la COVID-19.


Aplicació de Conveni: Transposar vs Negociar | UGTCaixabank-cat\nAplicació de Conveni: Transposar vs Negociar\ndes. 21, 2020 | Conveni, Negociacions, Notícies | 0 |\nDimecres passat es va constituir la taula de negociació per a l’aplicació del Conveni Col·lectiu en vigor a la normativa interna de CaixaBank.\nLa direcció ha manifestat la seva intenció de no atendre una negociació de millores sinó, simplement, de transposició del que s’estableix en el conveni, adaptant-lo a la nostra normativa interna. No estan disposats a avançar en cap millora que els suposi increment de costos.\nLa UGT hem traslladat les nostres propostes a la direcció, exigint-li una aptitud negociadora i disposada a recollir les millores proposades, atès l’esforç i sacrifici realitzat per tots els empleats i empleades de l’entitat durant la pandèmia.\nResum de les Nostres Propostes\nAplicació Mínims Salarials\nAplicar els mínims salarials establerts en Conveni de 15.339,38 € anuals per al primer any de contractació i de 16.873,31 € anuals durant el segon.\nExtensió de la revisió salarial a la Millora Salarial Caixa dels nivells IV a I.\nIncrements sobre salaris basi reals (Salari Base + Millora Salarial Caixa), i aplicació als conceptes salarials amb naturalesa revisable.\nMantenir efectes de la garantia respecte a la fórmula de càlcul de meritació dels triennis per al personal que es trobava en alta a la data d'entrada en vigor de l'acord (25/04/12).\nFer extensiva aquesta ajuda a fills/es del personal jubilat, declarat en incapacitat permanent i als orfes del personal mort.\nQue no sigui preceptiu acreditar que es cursen estudis per a la seva percepció en els casos de fills amb edats entre els 21 i 25 anys.\nConsideració com a Temps de Treball Efectiu de la pausa del desdejuni per a tota la plantilla.\nPossibilitat de Fraccionament fins a 4 períodes, sense estar vinculat a raons específiques de conciliació.\nPossibilitat de gaudir de manera alterna el permís per hospitalització de familiars fins a segon grau de consanguinitat o afinitat, mentre duri el supòsit que dóna lloc al gaudi del permís. Còmput en dies hàbils dels dos dies d'ampliació per desplaçament.\nPossibilitat de llogar l'habitatge habitual, adquirida amb el préstec d'adquisició d'habitatge, sense canvi de condicions, en cas de trasllat proposat o decidit per l'empresa que impliqui canvi de domicili.\nSol·licitem l’obertura d’una taula de negociació específica per a la implementació del Teletreball en la nostra Entitat. Entre altres, cal regular:\n• Les condicions d’accés i desenvolupament de l’activitat laboral mitjançant aquesta modalitat.\n• Identificar els llocs de treball i funcions susceptibles de ser realitzats a través del treball a distància.\n• La seva durada màxima.\n• Establir la jornada mínima presencial.\n• Procediment a seguir en el cas de produir-se dificultats tècniques que impedeixin el normal desenvolupament del treball a distància.\n• Mitjans de control empresarial de l’activitat.\n• L’exercici de la reversibilitat al treball presencial.\nI instem a la Direcció a:\n• L’extensió de les garanties recollides en el RD Llei i en el conveni col·lectiu pel que fa a les prestacions en teletreball que s’estan realitzant actualment en l’Entitat (Covid i inferiors al 30% de la jornada).\n• El dret a flexibilitzar l’horari de prestació de serveis, així com la possibilitat d’adscriure’s al col·lectiu de “Control flexible d’horari amb plus”, percebent el corresponent Plus de Flexibilitat.\n• Increment de l’import de les compensacions establertes en conveni.\n• Mateixos drets que les persones treballadores presencials en matèria de conciliació i corresponsabilitat, incloent-hi el dret d’adaptació a la jornada així com reduccions de jornada. Per tant, tant el treball a distància com el teletreball han de ser objecte d’anàlisi en l’àmbit del pla d’igualtat.\nLa pròxima reunió serà dimarts vinent (22 de desembre). Et seguirem informant.\nPreviousClassificació oficines 2021\nNextOposicions a Nivell VII\n#22Juny #TotxsalaVaga PEL TEU FUTUR!\nNous Límits en Formació


La part masculina de la colla sardanista 'Dansaires del Maresme'\nEls Dansaires del Maresme era el nom que rebia aquesta colla sardanista que apareix a la foto antiga d'aquesta setmana. Aquesta era la part masculina de la colla en una de les trobades a les quals van assistir en algun any no concretat de la dècada dels 60 del passat segle XX.\nEn aquesta fotografia hi apareixen, d'esquerra a dreta i de dalt a baix: Francesc Malé, Joan Villà, Alfred Malé, Jan Duran; Manel Escandell i Jaume Esmalt.\nLlueixen l'uniforme propi dels Dansaires del Maresme amb camisa blanca, pantaló fosc i l'estendard propi.\nDansaires del Maresme


Rimmervej Holiday Homes Skagen Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCabanya de Dues Habitacions - balcó/terrassa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Rimmervej Annex és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Skagen. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Biblioteca, Museu d'Skagens, Subhasta de Peix.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Rimmervej Annex asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos instal.lacions de barbacoa.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Skagen, faci de Rimmervej Annex la vostra llar.\nCal que informeu el Rimmervej Holiday Homes de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 500 DKK per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.\nDescompte a Rimmervej Holiday Homes


Actualitzada 04/05/2017 a les 11:57\nNo és bona notícia per a la Universitat de Lleida, ni per a la societat lleidatana, que el rector es vegi obligat a suspendre un acte per la protesta de nou estudiants que primer van intentar impedir l’entrada dels assistents a l’acte a la sala Víctor Siurana i després van dificultar amb crits i protestes el desenvolupament normal de la cerimònia fins que el rector va decidir suspendre’l.\nNo és bo perquè reflecteix una falta de respecte dels manifestants cap a un acte que pretenia fer balanç de la col·laboració entre la UdL i les empreses, no és bo perquè mostra intolerància dels nou estudiants en un marc com és la Universitat, que hauria de ser fòrum de debat i escenari de diàleg i no d’intransigència, i tampoc és bo perquè fa la impressió que un grupuscle de radicals pretén imposar les seues pròpies normes en el funcionament de la UdL i que aquesta minoria s’arroga la representativitat de la immensa majoria de l’estudiantat i del col·lectiu universitari.\nPerò és que l’acte en qüestió era, a més d’una conferència del que va ser alt directiu de Telefónica Luis Solana, la presentació de l’informe sobre la col·laboració amb les empreses que ha permès a la UdL recaptar 24 milions des del 2005. Millorar la col·laboració entre empreses i universitat és un objectiu compartit que beneficia les dos parts, però els nou estudiants cridaven “fora empreses de la UdL”. Per sort, només es representen a si mateixos i la majoria del col·lectiu universitari creu en aquesta col·laboració, que ha d’anar a més.\nEl preu d’un suport\nRajoy ha aconseguit el suport als seus pressupostos del PNB i ha estat generós en el pagament: abonament de 1.400 milions pels desajustos de l’última dècada, rebaixa de 500 milions en la quota anual que paga Euskadi per les competències no transferides fixada en 956 milions que serviran de base per als propers cinc anys i una inversió superior als 3.000 milions per a l’alta velocitat basca. Els cinc diputats del PNB votaran a favor dels pressupostos i el govern basc anuncia quinze anys de pau fiscal. Són els avantatges del concert i d’una altra manera de negociar.


Coneix els dies del Festival SanSan de Benicàssim\nAjornat a octubre el Festival SanSan de Benicàssim\nEl festival estava previst per al mes d'abril\ndivendres, 13 de març 2020 - 21:05h\nImatge d'arxiu del Festival SanSan | SanSan Festival\nLa direcció del festival SanSan ha anunciat que, «per responsabilitat social i davant l'actual pandèmia declarada pel Covid-19», la pròxima edició, prevista per al mes d'abril, es trasllada a una nova data: 9, 10 i 11 d'octubre en Benicàssim, en la comarca de la Plana Alta (Castelló).\nL'organització explica, en un comunicat, que prenen «la complicada decisió després d'analitzar detalladament la situació, tenint en compte les recomanacions de les autoritats sanitàries i amb l'objectiu de garantir la seguretat de públic, artistes i professionals vinculats a l'acte».\nL'organització detalla que totes les entrades actuals seran vàlides per a la nova data i aniran informant de totes les novetats en la seua pàgina web i xarxes. Per a qualsevol dubte posen a disposició el mail sac@sansanfestival.com. «De moment, ens quedem en casa, però ens veiem en #SanSan2020 a on vos oferirem la millor proposta musical en un entorn de sol i platja únic», asseguren al seu públic.\nSuspesa la Setmana Santa Marinera de València pel coronavirus\nBodes sense convidats pel coronavirus


el nou safareig – L'espai exterior de l'escola com a espai educatiu\nVersión en castellano Aquests darrers dos anys de pandèmia han activat i han accelerat el treball que anàvem teixint. Els vincles establerts amb anterioritat ens han permès fer un treball de recerca sobre les realitats palpables de l’estat dels espais de l’escoles. Noves i velles estratègies ens permeten repensar els espais de vida, de comunicació … More Interconnectats al voltant del pati, balanç de dos anys de pandèmia\nDeixa un comentari Interconnectats al voltant del pati, balanç de dos anys de pandèmia\nSovint la manca d’espais a l’escola pot esdevenir una oportunitat per oferir als infants recursos molt valuosos. Els infants, les famílies i els professionals poden aprendre a redescobrir el seu entorn mirant més enllà del pati de l’escola. Aquest article descriu el procés viscut per trobar la natura com eix vertebrador entre el dins i … More Com gaudir de la natura quan no hi ha espai exterior\nDeixa un comentari Com gaudir de la natura quan no hi ha espai exterior


El Pebrasset: PEKÍN AL BORDE DEL ABISMO\nPekín ha registrar el pitjor episodi de contaminació del any, coincidint amb la cim mundial contra el canvi climàtic. La concentració de partícules nocives va aplegar als 650 micrograms per metre cúbic, superior mes de 20 vegades el màxim recomanat per la OMS; es va activar la alerta taronja per primera vegada al 2015.\nAmb la alerta taronja s’ha començat a regular el tràfic, san paralitzat les obres i les fabriques han estat obligades a reduir la seua activitat, fins avis de una dissipació de la contaminació; la capa de boira apenes permetia observar els edificis mes alts de la ciutat, a mes les autoritats recomanen que persones amb problemes respiratoris no sortiren de casa.\nLa contaminació es un fenomen habitual a les grans ciutats Chinese, majoritàriament en hivern degut a la massiva combustió de carbó per a encendre els sistemes centrals de calefacció, cosa que provoca grans quantitats de CO2 en la atmosfera. La gran quantitat de contaminació existent a china esta vinculada a desenes de milers de morts prematures per infermetats respiratòries i cardiovascular.\nPublicado por Sole Nacher Espí en 11:21\nNeus Bataller Moll 30 de noviembre de 2015, 13:21\nEm sembla sorprenent que a una ciutat com és Pekín hagen tingut que esperar fins a entrar en alerta taronja per començar a prendre mesures. Baix el meu punt de vista, ciutats com aquestes tenen els suficients recursos per a no deixar que la contaminació prenga un paper tan important i nociu a la vida dels ciutadans i a la dels futurs. Si es fan les reunions de les Nacions Unides, com en la que es va firmar el Protocol de Kyoto o bé la que ha tingut lloc hui a París, és per a posar una sèrie de mesures per a evitar al màxim possible casos com aquest. En aquest cas en concret s'han pres mesures dràstiques com la reducció de l'activitat industrial per la greu situació d'alerta, però pense que d'altres que no són tan dràstiques haurien de consolidar-se com lleis, com per exemple la regulació del tràfic. La situació actual del planeta no és gens beneficiosa ni per a nosaltres, ni per als nostres futurs fills i nets, tampoc ho és per a la Terra, aleshores... per què no parem ( incluint-me en el sac) de perjudicar ja d'una vegada per totes? És indignant.


Sam Abrams, Manuel García Morante i Eulàlia Ara > "L'arbre de foc", d'Agustí Bartra - Liberisliber , d'Agustí Bartra" /> , d'Agustí Bartra" />\nSam Abrams, Manuel García Morante i Eulàlia Ara > "L'arbre de foc", d'Agustí Bartra\nPrimer recull d'Agustí Bartra publicat després de l’èxode republicà, L’arbre de foc és el fruit ufanós d’una etapa vital i intel·lectual absolutament decisiva. Les vivències agredolces de la guerra, la desolació i la melangia pel país esmicolat, però també l’esperança, l’amor i la solidaritat entre els companys, recorren aquest llibre per fer-ne una peça d’orfebreria amb un gavadal de joies, com ara els primers poemes de guerra que podem considerar totalment moderns en el nostre sistema literari.\nEnguany, amb motiu del 70 aniversari d’aquesta publicació que mai abans havia tingut una edició comercial a Catalunya, l’editorial Adesiara l’ha reeditat en un volum del qual ha tingut cura el crític Sam Abrams, que presentarà el llibre i farà la lectura d’alguns poemes.\nAixí mateix, el mestre Manuel Garcia Morante ha compost un cicle de cançons per a veu i piano, a partir dels poemes d’Agustí Bartra, cicle que interpretarà a Besalú la soprano Eulàlia Ara, acompanyada al piano pel mateix compositor.\ndiumenge, 02 d'octubre de 2016 a les a les 17.00 h


CECMO ALPÍ: Pic de la Tribuna (2459 m) des de Puyvalador. L'ascensió inesperada\nPic de la Tribuna (2459 m) des de Puyvalador. L'ascensió inesperada\nUn bon regal aquesta ascensió caiguda del cel. El passat diumenge li vaig comunicar al Pol les bones condicions que haviem trovat durant l'ascensió del Pic de l'Home Mort i li vaig desitjar sort per a aquest cap de setmana. El cas és que decidíren finalment anar a intentar el Pic de la Tribuna, una proposta irresistible que no vaig poder defugir i em vaig afegir al grup.\nI la realitat va estar a l'alçada de les expectatives. Si les condicions son bones, no deixeu mai d'aprofitar una sortida a aquest cim. Recorre terrenys molt variats i racons inesperats, com la carena entre el Pic de Ginebre i el Pla Bernat, on s'avança per un terreny suau i ondulat cercant el millor itinerari entre els pins, o la dreta baixada a la vall de Laurenti on cal afinar la tècnica i a més a més altres racons impactants que us deixo descobrir a vosaltres mateixos. I tot això sense esmentar el mateix descens del cim que és elegant, directe i dret sense arribar a ser difícil.\nEm queda també la satisfacció de que hi tornaré quan hagi condicions amb el Josep Maria, doncs es aquest un cim que sempre s'ens havia resistit a tots dos, sobretot per la meteo i la manca de condicions.\nLa bella cara SE del Pic de la Tribuna, des del Pla Bernat el passat 9 de març de 2019\nuns 1400 metres de desnivell.\nRecerca de l'itinerari no sempre evident.\nQuatre posades de pells.\nItinerari llarg que cal afrontat en bona forma física\nComencem a les 9:45 minuts del matí a l'aparcament de l'antiga estació de Puyvalador a 1720 m per la pista vermella evident. Després d'uns vint minuts de caminar sobre l'herba calcem ja els esquís i a partir d'aquí la neu es va mantenir contínua durant tota la travessia: un primer regal, doncs haviem pujat mentalitzats per caminar amb els esquís a l'esquena molta més estona.\nPoc abans del Pic de Ginebre ens tornem les dos úniques persones que veurem en tot el dia. Eren dos companys que anaven la setmana passada en el grup del Xavier Saleta . Quina casualitat ! Seguim un troç junts parlant amb ells i els deixem quan ens desviem per baixar a la vall de Laurenti\nBen aviat podem calçar esquís sobre la pista vermella a l'esquerra de l'estació\nPassos drets i gelats en la baixada a la vall de Laurenti (trams S3 en bosc)\nMés avall el terreny s'obre i ja només cal gaudir de la baixada\nCal baixar fins el fons de la vall\nAl fons veiem ja el nostre cim\nS'ha fet massa curt. Aquí tornem a posar pells\nCal remuntar uns 450 metres de desnivell\nArribant al coll. El Pic de Pla Bernat al fons i a l'esquerra\nEl Martí somrient al coll. La cresta dels Castellets al darrera\nMés amunt del coll encara podem apurar amb els esquís\nCim desitjat. Quan de temps\nLa colla dalt del cim\nSi teniu paciència podeu veure el video de la nostra baixada de la cara SE del Pic de la Tribuna. No està malament per ser la primera gravació amb la gopro\nBaixada cara SE del Pic de la Tribuna\nBaixem altra vegada la capçalera de la vall de Laurenti\nDes del llom, a l'esquerra el Pla Bernat i al fons ens acomiada la Tribuna\nEl llom es un deliciós transcorregut entre suaus ondulacions i pins i molta molta neu\nPublicat per Xavier M a 10:49\nEtiquetes de comentaris: CAPCIR, ESQUI DE MUNTANYA, ESQUI DE MUNTANYA CAPCIR, PIRINEU\nMoltes felicitats Xavi i companyia. Doncs si, hem dw tornar la pròxima temporada.\n3 d’abril de 2019, a les 13:24\n3 d’abril de 2019, a les 13:52


Copenhaguen aposta pels sostres verdsSolvia Magazine | Solvia Magazine\nCopenhaguen aposta pels sostres verds\nVa ser declarada oficialment la ciutat més verda de la Unió Europea en 2014. I és que Copenhaguen, la capital de Dinamarca, es pren molt seriosament la sostenibilitat. A més de ser una reconeguda ciutat bike friendly, ha decidit apostar amb força pels sostres verds: des de fa algun temps, la llei obliga els propietaris d’edificis nous a instal·lar vegetació en els terrats.\nA Copenhaguen coneixen els beneficis ambientals, energètics i socials dels sostres verds. D’entrada, la vegetació pot absorbir entre el 60% i el 80% de l’aigua de pluja. Tenint en compte que el canvi climàtic i la puja de temperatures a la ciutat podrien provocar pluges més intensives, els responsables municipals esperen que aquestes àrees contribueixin a evitar inundacions. A més a més, actuen com un pulmó verd i afavoreixen la biovidersitat en l’àmbit urbà.\nD’altra banda, una coberta de vegetació ajuda a aïllar l’edifici tant del fred com de la calor. Amb això s’ha de consumir menys energia en calefacció i en aire condicionat i, per tant, es poden reduir les emissions de carboni. Finalment, el bonic efecte visual dels sostres verds contribueix al benestar dels ciutadans.\nNo tan sols els edificis nous estan instal·lant sostres verds a Copenhaguen; també els antics han començat a adaptar els terrats a les noves mesures sostenibles. Cases, hotels, edificis municipals i fins i tot pàrquings de bicicletes s’han sumat a la iniciativa. Es calcula que la ciutat compta amb capacitat per implementar-la en uns 20.000 m2 de terrats,i que la llei aconseguirà que s’incrementi el volum de sostres verds en 5.000 m2 anuals amb les noves construccions. L’objectiu és arribar a ser ciutat neutral en carboni el 2025.\nCopenhaguen no és l’única ciutat del món que aposta pels sostres verds. Fa gairebé tres anys la pionera Toronto va implantar una normativa semblant a la danesa. La van seguir amb iniciatives similars altres com ara Chicago, Tòquio i Buenos Aires.\nETIQUETES: Copenhaguen, sostres verds, tendències


"Si tenim un estat que legisla a favor nostre tot anirà millor" - Inici\nData i hora oficial 23.04.2019 | 22:31\n"Si tenim un estat que legisla a favor nostre tot anirà millor"\nDilluns, 17 de febrer de 2014 a les 00:00\nEl president del Grup Bon Preu, Joan Font, va demanar a la setantena de persones que van omplir el Teatre de Malla divendres al vespre que no facin cas dels “discursos apocalíptics”.\nEl president del Grup Bon Preu, Joan Font, va demanar a la setantena de persones que van omplir el Teatre de Malla divendres al vespre que no facin cas dels “discursos apocalíptics”. Font va pronunciar la conferència “Catalunya, present i futur” en el marc del cicle de xerrades Espai Pratdesaba i dins els actes de la Festa Major.\n“Tenim molt bones empreses de tot tipus que han crescut gràcies a la força de les persones”, deia el també membre del Consell Assessor per a la Transició Nacional, “si tenim un estat que legisla a favor de nosaltres anirem millor”. Font aposta per un canvi de fiscalitat, “l'impost de societats té un efecte molt important sobre la xarxa empresarial. Bon Preu l'any passat va pagar 10 milions d'euros. Si els pogués reinvertir aniríem molt millor”. El president del Grup Bon Preu creu que un estat propi és molt important que les empreses i els seus directius siguin d'aquí, “el coneixement empresarial genera riquesa”, i que s'ha de fomentar la iniciativa empresarial i l'emprenedoria dels joves. Malgrat tot, no creu que siguin els empresaris qui han de liderar el procés, “som part de la societat, uns veïns més”.\nTot i que hi ha empresaris que “tenen por i que actuen amb una prudència extrema”, Font assegura que hi ha moltes més empreses a favor del procés que en contra, malgrat que “no sortim a la televisió i no volem el protagonisme”.\nFont va explicar la seva experiència dins el Consell Assessor per a la Transició Nacional de la Generalitat de Catalunya, “la majoria d'informes encarregats són del camp jurídic”. Un dels que s'han fet fins ara és el de l'Agència Tributària, “s'ha fet un treball excel·lent. És molt important canviar la cultura tributària. Si fem un estat nou, s'ha de fer ben fet des del principi”, diu. Els membres del Consell també han fet l'informe de la consulta i el de les relacions amb Espanya, amb la conclusió d'aconseguir “les millors relacions possibles”. Segons Font també hi ha “informes molt tècnics”, com el d'actius i passius, el de seguretat interna i externa, el de relacions internacionals i el del poder judicial, “hi ha molta feina per fer i molta gent amb la millor voluntat possible per tirar endavant aquest projecte tan engrescador de màxima ambició i dificultat extrema”.\n“Ens faran tota la por que podran i tots hem de fer el que estigui al nostre abast”, deia l'empresari fent referència al procés d'independència, “és el moment de recolzar els lideratges i no qüestionar-ho tot. Tenim un repte important al davant”.


Hard Rock: un hotel de luxe amb 500 habitacions a primera línia de mar a Barcelona\nFoto: John Doe/Google Maps\nHard Rock International i la immobiliària AGS preveuen construir un hotel de luxe amb 504 habitacions a primera línia de mar, a prop del Port Fòrum, en terrenys de Sant Adrià de Besòs. Les dues companyies han informat a través d'un comunicat que contemplen una inversió total de 200 milions d'euros i que l'establiment ocuparia "l'última parcel·la disponible en primera línia de mar de l'Àrea Metropolitana de Barcelona". Fonts de l'Ajuntament de Sant Adrià han confirmat a l'ACN que han demanat la llicència d'obres per construir l'hotel i "s'està tramitant". Les mateixes fonts han explicat que aquest tràmit pot durar uns dos mesos, tot i que es podria allargar, i que més tard hauran de demanar la llicència d'activitats per començar a operar.\nASG ha informat que s'ha aliat amb Hard Rock International per desenvolupar aquest nou hotel de luxe al costat de la platja del Fòrum i el port esportiu, que rebrà el nom de Hard Rock Hotel Barcelona. Les dues companyies preveuen que les obres puguin començar durant el segon semestre del 2019 i l'apertura està prevista per a principis del 2022. Hard Rock serà l'encarregat de la gestió de l'hotel.\nL'establiment ocuparà una superfície de més de 30.000 metres quadrats i tindrà més de 2.000 metres concebuts específicament per a la celebració d'esdeveniments i reunions empresarials. Les habitacions comptaran amb balcons privats amb vistes al mar i al terrat hi haurà una piscina i un bar. Hi hauran dos restaurants, un sports bar i terrasses al passeig del Moll de la Ronda, amb vistes al Port Fòrum. A la coberta de l'edifici s'ha projectat una terrassa de més de 1.000 metres quadrats, amb piscina, Pool Bar i vistes al mar i a Barcelona.\nEls promotors han explicat que han subscrit un conveni de col·laboració amb l'Ajuntament de Sant Adrià per fomentar la contractació directa e indirecta de fins a 650 veïns. L'acord també contempla el suport a l'activitat econòmica local comptant amb el teixit empresarial del municipi.\nEl soci director d'ASG Iberia Advisors, Brian Betel, ha explicat que han estat necessaris gairebé dos anys de feina "per garantir l'emplaçament, portar a terme el procés de zonificació i concebre un disseny d'hotel que complís els estàndards de l'ajuntament i de Hard Rock International". El director d'adquisicions de la companyia, Carlos Molero, s'ha mostrat convençut que l'establiment "serà catalitzador per a l'economia i prosperitat de la comunitat i repercutirà molt positivament a la zona".\nDes de Hard Rock, el vicepresident sènior i responsable de Desenvolupament global d'hotels, Todd Hricko, ha explicat que el Hard Rock Hotel Barcelona "establirà un nou estàndard en hostaleria, gastronomia i oci en el si del dinàmic panorama hoteler de Barcelona, incorporant l'exclusiva personalitat inspirada en la música de la marca a aquesta animada ubicació en primera línia de platja".\nTurisme L'hotel de Robert de Niro a Barcelona obrirà el 12 de setembre El Nacional


Els científics troben en un jaciment de Cantàbria la paparra més antiga del món - Diari de Girona\nEls científics troben en un jaciment de Cantàbria la paparra més antiga del món\nFins ara els exemplars més vells d'una espècie que va viure en el cretaci eren els identificats a Birmània\nUn equip de científics espanyols ha descobert al jaciment d'ambre de la cova del Soplao, a Cantàbria, la paparra més antiga del món, un insecte que va viure al cretaci fa 105 milions d'anys, el període de la prehistòria en el qual es van extingir els dinosaures. Fins ara, els exemplars més antics de paparra s'havien trobat en el jaciment ambarí de Myanmar (Birmània), que és un dels més prolífics del món i que, amb 99 milions d'anys d'antiguitat, també correspon al cretaci.\nDe fet, fa pocs dies, Nature Communications publicava un estudi liderat per l'investigador de l'Institut Geològic i Miner d'Espanya (IGME), Enrique Peñalver, que confirmava que les paparres s'alimentaven de la sang dels dinosaures fa 100 milions d'anys. La investigació adjuntava una peça d'ambre (resina fossilitzada) de Myanmar en què havia quedat capturada una paparra adherida a una ploma de dinosaure, la primera evidència de la interacció entre els dos grups. El mateix treball analitzava també diverses paparres aïllades (totes elles trobades al jaciment de Myanmar) i establia que aquests insectes pertanyien a un nou grup de paparres batejats com Deinocrotonidae.\nLa nova peça d'ambre trobada a Espanya és «excepcional» perquè a més de la paparra més antiga del món «conté més de quaranta insectes, com escarabats, vespes, mosquits, algun àcar, petits col·lèmbols, restes vegetals i algunes partícules del sòl en el que va caure», va explicar ahir Enrique Peñalver en una roda de premsa. I encara que la investigació amb escàner donarà més informació, de moment els científics han determinat que es tracta d'una paparra mascle del grup dels Deinocrotonidae que no conté sang al seu interior.\n«Creiem que va poder caure des d'un arbre -probablement, d'alguna niu- fins a terra, on, al costat de molts insectes, va quedar atrapada en resina, una superfície enganxosa que aporta dades molt detallades de l'ecosistema boscós que la va generar», va apuntar el paleoentomòleg de la Universitat Complutense de Madrid Antonio Arillo.\nEn els propers mesos, Peñalver i altres investigadors de la Universitat de Barcelona es dedicaran a estudiar aquest exemplar de paparra, que tot apunta que és -i serà sempre- l'exemplar més antic del món.


Combatre la degradació de la zona sud, la desocupació i la revitalització del centre són els reptes pendents d’un dels barris perifèrics de València més atípics pel fet d’estar enclavat sobre l’horta\nLa forta contestació veïnal va frenar l’oblit de les institucions i la marginació a què s’hauria pogut veure abocat el barri\n26/12/2015 - 22:41h\nVista d'una part del barri de Sant Marcel·lí\nMaltractats per la gestió de l’exalcaldessa de València, Rita Barberá, els barris perifèrics de la ciutat es van convertir en un focus d’activisme veïnal. La desatenció, la ‘barra lliure’ de la rajola i les operacions urbanístiques que castigaven els afores van despertar la protesta de molts veïns. I van forjar col·lectius que van obtenir victòries importants.\nBarris condemnats a la marginació pels seus orígens i els plans del govern local que van escapar al seu destí per la resistència veïnal. Així ho va fer Sant Marcel·lí. Amb una situació idònia durant els anys 70 i 80 per a córrer la mateixa sort que altres zones de la perifèria, la reivindicació i la manifestació van donar fruits, van aconseguir equipaments importants i van parar operacions que l’haurien afectat greument. L’abandó de la part sud, la degradació del centre i la desocupació elevada són les seues assignatures pendents.\nDe ‘condemnat’ a ‘decent’\nSituat en la part sud de la capital, Sant Marcel·lí va nàixer de la mà de l’arquebisbe de València Marcelino Olaechea el 1947, a les acaballes de la postguerra. La idea de l’eclesiàstic era construir un conjunt d’habitatges per acollir-hi gent sense sostre. I per a fer-ho, es va fixar en un espai agrícola situat en l’horta de la zona de la Creu Coberta. El complex parroquial va acabar ocupant quatre illes i acollint les primeres escoles, construïdes entre els anys 1959 i 1960. El 1954 van començar a arribar-hi els primers veïns. Així, va nàixer un barri nou de València en plena horta.\n“La riuada del 1957 va fer que molta gent que vivia en barraques es quedara a la intempèrie. I davant de la construcció d’aquest complex van venir als habitatges construïts per Olaechea”, conta Vicent Soler, membre de l’associació de veïns de Sant Marcel·lí. El 1970, i arran de l’arribada d’immigrants procedents de Terol, Conca o Albacete, es produeix el gran creixement urbanístic del barri. Es passa d’una població de 5.527 habitants aqueix any a tenir-ne uns 10.413 el 1981.\nUna època en què Sant Marcel·lí pateix en menys grau l’onada de droga i la inseguretat aparellada que colpeja molts barris del cap i casal. Però, pateix altres problemes. L’urbanisme especulatiu ompli el barri d’edificacions obertes, amb equipaments escassos. Hi falten serveis bàsics; manca de clavegueram –les séquies per a regar es transformen en clavegueres–, proveïment d’aigua potable i d’enllumenat; les voreres no estan asfaltades; i els espais verds i esportius brillen per l’absència. El còctel perfecte per a la marginació del barri. “Era tan greu la nostra situació que els taxis no volien passar-hi”, apunta Àngel Vidal, president de l’associació de veïns.\nNo obstant això, i després de les reivindicacions veïnals d’una associació que veu la llum l’any 1976, s’aconsegueix un pla de remodelació parcial. Amb aquest pla, “la situació canvia, es fa més lògica”, indica Vidal. “A pesar que el govern socialista també va tenir ombres, amb ells vam col·laborar en bastants aspectes i vam aconseguir condicionar el barri”, conclou. Sant Marcel·lí va poder esquivar el seu primer obstacle de caure en la degradació.\nDesatenció i protesta amb Barberá\nCom en la majoria de la perifèria de la ciutat, l’arribada al poder municipal de Barberá va comportar una desatenció als barris més allunyats, més oblidats històricament. I Sant Marcel·lí, durant la dècada del 1990, no en va ser l’excepció. En paraules de Soler: “Ens va tenir a pa i aigua set o huit anys”. Del 1990 al 2000 l’únic equipament rellevant que van rebre els veïns va ser el Centre de Salut. I no sense lluita pel mig.\nNo obstant això, els problemes per al barri meridional van començar, una altra vegada, el 1986. Encara sota mandat socialista. La instal·lació d’un crematori i l’ampliació del cementeri amenaçava l’entorn paisatgístic dels veïns de Sant Marcel·lí. De fet, l’extensió del recinte funerari es volia fer en zona verda i posava en perill unes quantes de les alqueries que encara hi persistien. Després de presentar un recurs judicial, els tribunals van acabar donant la raó als veïns.\n“Va ser un punt d’inflexió per al moviment veïnal del barri”, assegura l’arquitecte i col·laborador d’ediariocv.es, David Estal, que coneix en profunditat Sant Marcel·lí. Tant, que el 1998 es va firmar un manifest per 24 entitats del barri amb el lema “Per un barri digne i habitable”. “El fet sentir-nos part d’un teixit social potent va suposar un impuls en aquells projectes en què estàvem treballant”, resa un dels documents elaborats per l’associació on es parla de la història més recent de la barriada.\nUna força que va servir per a matisar i frenar dues actuacions urbanístiques que semblaven oneroses per al barri: el bulevard sud i l’AVE. Aquesta última comportava l’entrada del tren d’alta velocitat a través de pilastres, fet que afectava de manera notòria el barri. Però, el 2003 l’associació –integrada en la plataforma Parc Central– va aconseguir reunir més de dues mil al·legacions contra el projecte. Finalment, va desaparéixer el talús ferroviari de la línia València-Utiel i es van soterrar les de penetració de l’AVE. Encara que ni han complit les expectatives del barri ni les operacions relacionades –i reclamades pels veïns– com el Parc Sud s’han posat en marxa.\nLa plaça de l'Esglèsia del barri, que els veïns reclamen fer-la per a vianants\nDurant la dècada del 2000, en canvi, Sant Marcel·lí va rebre, no sense protestes entremig, diversos equipaments. La piscina o el poliesportiu en són alguns. Però, el cas de l’Espai Rambleta ha estat el més destacat. Gaudir d’un pol cultural tan atractiu és molt important per a qualsevol zona.\n“Ho vam aconseguir després d’uns quants anys de mobilització”, relata Vidal. El 2002 s’inaugura el Parc de la Rambleta, i aqueix mateix any la regidoria de cultura de l’Ajuntament encarrega la redacció del projecte cultural per al 2007. Les obres, tanmateix, s’endarrereixen. Davant d’això, l’associació i la Unió Musical de l’Horta emprenen diverses campanyes en què en reclamen la construcció. A causa del poder associatiu de la banda, el 2012 s’inaugura el recinte cultural. Una altra manifestació amb triomf.\nFrenar el deteriorament\nMalgrat els èxits aconseguits, Sant Marcel·lí té uns quants reptes pendents. “La desocupació en el barri és molt elevada i alguns dels comerços estan obsolets”, alerta Soler. La taxa de desocupació supera la mitjana de la ciutat, ja que arriba al 36%, segons les últimes dades disponibles en l’oficina estadística de l’Ajuntament corresponents al final del 2014.\nLa crisi es nota. I per això entorns com la plaça de l’Església registren multitud de comerços tancats i els habitatges veuen degradats, siga perquè han quedat buits després de la desaparició de les primeres onades de gent que els va habitar o siga per l’envelliment de les persones que encara hi viuen. La manca d’“un espai públic de vianants” no ajuda gens a fer atractiva aquesta zona per a noves generacions. Més encara quan la plaça s’ha convertit en una mera rotonda.\n“La plaça ha de tendir cap la conversió en zona de vianants”, afirma Soler. Des de l’associació de veïns s’ha presentat un document a l’executiu local reclamant, entre altres coses, la conversió de la plaça per a vianants. La mesura, a més, frenaria la tendència dual que experimenta a hores d’ara el barri entre el nucli antic i la zona del Bulevard Sud, “més revitalitzat per la presència més gran de gent jove”, segons Soler. “Cal intervenir-hi per a evitar que la part històrica de Sant Marcel·lí quede marginada respecte del creixement de la zona nord al llarg del Bulevard Sud”, adverteix la proposta elaborada pels veïns.\nEncara que té molts dels equipaments més bàsics del barri i una part del patrimoni arquitectònic d’horta més important de la zona, l’entorn del carrer Salvador Perlés és el més oblidat. “És la zona més degradada, caòtica i abandonada”, critiquen els veïns en el document. “La falta d’espai públic dificulta la cura, la visualització i el gaudi del patrimoni històric del barri, concentrat en aqueix entorn”, afigen.\nA la no-execució dels plans previstos amb l’arribada de l’AVE que connectarien els barris de Sant Marcel·lí i del Camí Real –dos nuclis vinculats diàriament per les activitats dels veïns–, s’hi sumen altres reivindicacions ignorades, com el condicionament de l’esplanada entre els carrers Salvadors Perlés i Pius IX. O “la millora urbanística de la zona est del barri, articulada entre les obres del soterrament del ferrocarril i les vies del de Xàtiva paral·lel al carrer de Sant Vicent Màrtir, en estat greu de degradació i enfangades constantment amb les pluges com passava en els anys 60 quan no hi havia voreres”.\nTambé es reclama que es connecten els carrers de Ciutat de l’Aprenent amb les de Sant Pius X i la de José Soto Micó amb la de Sant Vicent Màrtir. L’objectiu? Consolidar el pas dut a terme arran de l’eliminació de les vies que dividia els barris del Camí Real i de Sant Marcel·lí. Unes actuacions que poden estar pròximes pel fet que l’Ajuntament ha fixat els terminis per a iniciar un procés de rehabilitació de les parts degradades del barri. Seria una victòria més d’un barri perifèric que ha combatut el seu destí amb lluita veïnal. I així, ha aconseguit burlar, en algunes zones, l’oblit.


La UAB rebrà els prop de 500 infants del CROMA\nLa visita a la UAB dels nens i nenes que participen al Programa CROMA de la FAS és ja una cita consolidada al calendari com a cloenda dels tallers que un centenar d'estudiants voluntaris i voluntàries dinamitzen amb infants de 27 escoles del Vallès. L'esdeveniment serà, enguany, el pròxim dimecres 11 de maig.\nImpulsen un projecte pilot per controlar la fertilitat de senglars\nEls municipis de Terrassa, Matadepera, Sant Cugat i Vacarisses, la Diputació de Barcelona i la UAB estudiaran la viabilitat i efectivitat d’una vacuna immunocontraceptiva en la població de senglars de vida lliure en zones urbanes i periurbanes. És un projecte pioner a l’Estat.\nAlgunes arnes de vol diürn es comporten com a papallones per aparellar-se\nCreació del Campus d’Arqueologia de la UAB a Guissona\nGaudeix del cicle d’espectacles que es realitzen a la Sala Teatre de la UAB durant el mes d’abril i el mes de maig: n’hi ha per tots els gustos! Els podràs gaudir gratuïtament amb les creacions de les Aules de Teatre, Dansa i Música de la UAB.\nLa UAB ocupa la 20a posició mundial entre les 407 universitats que analitza el rànquing de la Universitat d’Indonèsia amb criteris ambientals.\nTHE' width="1230" height="300" class="imgHover" />\nLa Universitat Autònoma de Barcelona és la millor universitat d’Espanya segons THE World University Ranking 2015-2016, n’ocupa la posició 70 a Europa i la 146 a escala mundial.\nApunta't a un MOOC:\nEstudien la importància dels fluxos transatlàntics de pols del Sàhara en el canvi climàtic\nL'investigador ICREA de l'ICTA-UAB, Antoni Rosell Melé participa en una recerca internacional que analitza els processos de transport i deposició de la pols procedent del Sàhara i d'incendis d'Àfrica.\nM. Dolors García Ramón, distingida amb dos importants premis acadèmics\nLliurats els premis literaris de la UAB i l'Ajuntament de Cerdanyola del Vallès\nVera Sanahuja, David Yeste i Núria Broquetas han estat els guanyadors del premi de narrativa breu Caterina Albert, del premi de poesia Miquel Martí i Pol i del premi de novel·la Valldaura - Memorial Pere Calders, respectivament.\nLa UAB acull la II Jornada estatal "Llegim en Parella"\nLa UAB acollirà el dissabte, 7 de maig, la II Jornada Estatal "Llegim en Parella", en la que participaran un centenar de professors i professores de centres educatius de tot l'Estat espanyol. L'objectiu és posar en comú i conèixer les novetats i resultats d'aquest programa pedagògic que va impulsar la UAB fa més de 10 anys.\nEls equips informàtics del Port d’Informació Científica (PIC) se submergeixen en banyeres d’oli mineral que capturen la calor. L’estalvi econòmic anual amb el nou sistema pot arribar als 140.000€.\nEducadors i professionals debaten sobre aprenentatge situat i connectat\nL'Equip de Desenvolupament Organitzacional organitza el seu quart congrés internacional de l'11 al 13 de maig. Tractarà sobre les implicacions per al treball de l'aprenentatge situat i l'aprenentatge connectat.\nEl 19 de maig, eleccions a rector o rectora de la UAB\nLa Junta Electoral General ha proclamat les candidatures a rector o rectora següents: Margarita Arboix, catedràtica de farmacologia, i Antoni Méndez, catedràtic de física teòrica. La campanya electoral es desenvolupa entre els dies 29 d’abril i el 19 de maig, dia de les eleccions.\nAlbert Branchadell és elegit nou degà de la Facultat de Traducció i Interpretació\nLa Junta de la Facultat de Traducció i Interpretació de la UAB ha escollit Albert Branchadell, professor del Departament de Filologia Catalana, com a nou degà del centre.\n"La realitat virtual i l'augmentada seran cada cop més habituals en psicologia i salut mental"\nIvan Alsina-Jurnet, especialista en l’aplicació de les TIC en psicologia, salut mental i educació. Ha impartit una conferència organitzada per la CORE Salut Mental a l’Institut de Neurociències sobre com aquestes tecnologies poden ajudar als especialistes en la seva pràctica professional.\nPlanta baixa de l'edifici ICTA-UAB, Campus UAB (Bellaterra).\nMuseu d'Història de Barcelona (MUHBA). Plaça del Rei. Barcelona\nExposició "Primers Pagesos/BCN"\nSala de juntes de la Facultat de Dret\nEstudis en anglès>\nCultura i vida al campus


Com identificar el vostre propi estil de decoració - de banda amplaLlegir Més\nPrincipal de banda ampla Com identificar el vostre propi estil de decoració\nMoltes persones lluiten per trobar el seu propi sentit de l'estil dins de casa . Tant si heu acabat de mudar-vos a la vostra primera casa, apartament o si esteu intentant que el vostre espai actual sigui més un reflex de vosaltres que del que sembla en aquest moment, sentiu com si a casa vostra no hi hagi un toc personal. Seguiu per veure com és de fàcil identificar el vostre propi estil de decoració i com incorporar-lo al vostre espai.\n1. Passegeu per casa vostra\nMentre camines per la teva pròpia casa, fes un cop d'ull atent a tot el que tens. Tingueu en compte què és el que us encanta i el que potser voldreu eliminar o substituir. Què destaca i crida l’atenció? Mireu bé les vostres parets. Què et diuen? Són massa simples? ¿Pinten un color que adoras? Potser no ho són i voldríeu pintar-les. A continuació, mireu atentament les vostres fotografies i peces d’art.\nTorneu a saber quins són els que més destaquen? Hi ha peces que no siguin especialment del vostre gust? Què creus que diu ara la teva llar sobre tu? Representa plenament qui i què ets? Al llarg dels anys heu recollit i col·locat acuradament articles o heu estat simplement intentant omplir l’espai buit? Quins ítems tenen significat significatiu? Pot semblar una mica buit, però el millor lloc per començar a crear el vostre propi estil de decoració és eliminar tot allò que no us encanta i aquells elements que realment no tenen cap importància ni significat per a vosaltres. (Dit això, és possible que no elimineu alguna cosa que pertany a un cònjuge o a un altre significatiu ... tant com vulgueu!)\n2. Passa totes les teves coses\nPassa un cap de setmana al matí o a la tarda i recorre les teves col·leccions. Seleccioneu detingudament totes les fotografies, els records, les fitxes i els records. Deixa de banda els que tenen un fort valor sentimental, els elements que es troben al corrent. Utilitzeu alguns d’aquests elements en la decoració de la llar i alguns d’aquests elements us inspiraran la vostra decoració. Preneu nota dels colors i textures. Hi ha petxines que s’han recollit? Potser postals o segells? Es poden recollir closques i col·locar en un bol de vidre en algun lloc perquè us agradi, potser en una taula de cafè de la vostra llar de foc.\nEls segells i targetes postals es poden curar per crear un muntatge emmarcat gran i encantador. La bufanda Hermes de la teva àvia està asseguda al calaix fosc? Penseu en emmarcar-lo i penjar-lo al vostre dormitori, bany o saló. Les fotografies de famílies antigues es poden emmarcar i penjar junts per crear una petita galeria.\n3. Incorpora els teus viatges o aventures\nTant si és a casa com a l'estranger, quins llocs han suposat el màxim per a vostè? Quin us ha semblat més especial? Cap a on us traslladaria si haguessis triat? Quin d’aquests llocs us inspira? El vostre cor pertany a la platja o a la muntanya? Té ganes de tornar a Florència, Provença o Barcelona? T’apassiona algun d’aquests llocs? T'has inspirat en l'art de Florència, els aromes i colors de la Provença o l'arquitectura de Barcelona? Penseu en els colors, textures i estils ... Diuen molt sobre la vostra personalitat i haurien de traduir-se fàcilment a la vostra decoració.\n4. Quins són els vostres interessos i aficions?\nÉs un esportista àvid? Ets fotògraf, lector voraç? T’agrada fer jardí? T’apassionen els cavalls? Una oficina decorada amb records d’esports d’època o la teva primera raqueta de tennis de fusta, potser les teves pròpies medalles i trofeus aportaran sensació d’estil immediat al teu espai. O potser convertiu una paret gran i buida en una galeria a mesura que mostreu les fotografies preferides que heu fet durant els anys o les pintures preferides ... Si sou un lector àvid, heu de mostrar tots els llibres que heu recollit i llegit. els anys.\n5. Imagineu-vos la vostra llar de somnis i tot el que seria ...\nNo us preocupeu pel cost en aquest moment. Penseu en què tindria la vostra casa de somnis. Li agradaria una cuina moderna i oberta? T’agrada l’arquitectura moderna o el teu estil és més tradicional? Penseu en tots els detalls des de les finestres fins a les motllures als pisos i, a continuació, imagineu els colors que escollireu. Seríeu agosarats i brillants o més tranquils i més sotmesos? El més probable és que no pugueu construir ni moure’s ... Potser podeu remodelar-lo, potser no. Independentment, hi ha maneres d’incorporar les coses que t’agraden sobre la teva llar de somnis imaginaris a la teva casa. Hi ha formes de crear il·lusions d’habitacions més grans, sostres més alts. Hi ha maneres de fer sentir una cuina més moderna. Hi ha coses que podeu fer per crear una casa que se senti clàssica i tradicional, i hi ha maneres d’incorporar el color i l’estil a la vostra llar existent, amb els mobles existents.\n6. Peruseu i traieu les pàgines de les revistes refugi preferides.\nGuardeu totes aquestes fotos en algun lloc, ja sigui en un quadern o en una pissarra. Notareu un fil o dos comuns. Notaràs estils arquitectònics i mobles. Notareu patrons i colors similars. Us trobareu gravitant cap a certs estils, potser tradicionals, potser bohems, potser una barreja dels dos.\n7. Està bé no tenir un estil definit, sinó tenir-ne diversos.\nCom que és natural per a nosaltres tenir molts interessos, és natural que gravitem cap a diversos estils. És possible que hagueu adquirit o heretat alguns mobles clàssics, però no us sentiu definit. Els vostres gustos, com els vostres interessos, poden ser més eclèctics. I no només és acceptable abraçar aquests gustos i estils diferents, sinó que es fomenta!\n8. De què us apassiona més?\nA mesura que intenteu determinar quin és exactament el vostre propi estil personal, mireu-ho obviament. Mireu aquelles coses que us inspiren. Mireu aquelles coses que us sorprenen i les coses que us apassionen més. A casa vostra, mireu al vostre voltant i preneu nota dels elements que us aporten una sensació de calma, de les coses que fan que la vostra casa se senti veritablement com a casa.\n9. Mireu les cases del vostre amic\nQuè es tracta de les cases d’amics que t’agraden. Diuen que la imitació és la forma més sincera de flatiment. No cal que copieu tot el que han fet, però podeu inspirar-vos en allò que veieu. T'agraden les parets de colors xocolata accentuades pels mobles blancs? Potser l'amor amorós per l'oceà crida l'atenció sobre el tema nàutic d'un amic. Potser no haureu pensat pintar a la vostra cuina aquell color de color taronja, però observeu com aporta energia i calor a l’espai. Això no vol dir que haureu de sortir i replicar aquestes aparences, però preneu nota d’allò que trobeu especialment agradable i vegeu com podeu agafar les idees i les influències d’una altra persona i fer-les pròpies.\n10. Mireu el vostre armari!\nCom es vesteix? Ets atrevit amb el teu vestit o ets més conservador? Prefereixes els patrons i els colors negres o prefereixes seguir els neutrals? Què et diu el teu armari? S'adapta a la vostra personalitat? Ets sortint, divertit i descarat ... la vida de la festa? O ets tranquil, sotmès i introspectiu? Hauríeu de vestir la vostra llar com us vestiu. Si no us veieu còmode portant vermells brillants, morats, verds, llavors el més probable és que no siguin els colors que trieu per pintar les parets. Al mateix temps, per què tindríeu un interior tot beix si el vostre armari sempre està ple de color? Si el vostre estil és elegant, clàssic, fins i tot capriciós, la vostra llar hauria de reflectir-ho. El vostre armari pot parlar molt de vosaltres i del vostre estil personal.\nLa vostra llista de tasques de jardineria de març\n40 metres quadrats d’alegria pura\n5 normes per a habitatges ecològics\nSón dolços els somnis: l'edició de la coixí\nLa renovació d’aquest bungalow de Titirangi li va donar un estil nou i brillant\nTrieu entre aquestes dues cases adossades per ser la vostra nova casa de somni


6 de cada 10 barcelonins segueixen practicant sexe més enllà dels 65 anys\n2 min. Barcelona 27/04/2016 13:41\n651x366 6 de cada 10 barcelonins segueixen practicant sexe més enllà dels 65 anys / GETTY 6 de cada 10 barcelonins segueixen practicant sexe més enllà dels 65 anys / GETTY\n"La gent gran també practica sexe", ha sentenciat Díaz. Segons l'estudi, elaborat a partir d'enquestes a més de 500 persones, 6 de cada 10 barcelonins segueixen practicant sexe passats els 65 anys. Només un 26,7% assegura oblidar-se del sexe passada aquesta edat. Pel que fa a la freqüència, és "sorprenentment alta", segons la sociòloga. Una de cada tres persones que ha participat en l'estudi ha tingut sexe en el darrer mes. En el cas dels homes, la freqüència és més elevada: un de cada dos homes més grans de 65 han tingut sexe en el darrer mes, mentre que en les dones és una de cada quatre.\nL'estudi també aporta altres dades: per al 37% dels enquestats, la sexualitat és el coit, mentre que per al 30,8% és fer-se carícies i petons. Els que estan més satisfets amb la seva vida sexual, d'altra banda, són els homes casats d'entre 65 i 70 anys d'edat. Les persones vídues o solteres són les que menys satisfetes estan.\nMenys protecció contra les ETS\nUna dada que ha sorprès els investigadors de SIENA pel que fa a la sexualitat de les persones grans és que gairebé la meitat, un 45,5%, creuen que no cal utilitzar protecció per a les seves relacions sexuals. "Les dones ho argumenten amb el fet que ja no es poden quedar embarassades, i els homes afirmen que són persones sanes i amb poc risc de contagiar-se", detalla la sociòloga. Així i tot, Díaz alerta que determinades malalties de transmissió sexual, com la sífilis i la gonorrea, han crescut entre la població de més edat.\nA quina edat vas perdre la virginitat? Els teus gens podrien haver-ho decidit per tu


Podem confirma la declaració de Monedero a Hisenda i nega frau fiscal\nEn un comunicat, la formació parla d'informacions "falses i interessades al servei de la disputa política"\n2 min. Madrid 06/02/2015 14:10\n260x366 Els líders de Podem, Juan Carlos Monedero i Pablo Iglesias / Imatge d'arxiu / EMILIO NARANJO / EFE Els líders de Podem, Juan Carlos Monedero i Pablo Iglesias / Imatge d'arxiu / EMILIO NARANJO / EFE\nPodem ha confirmat avui divendres que el secretari de Programes i Procés Constituent de l'organització, Juan Carlos Monedero, ha realitzat una declaració complementària voluntària dels seus ingressos "sense que hi hagués cap notificació d'Hisenda", el que "implica per llei que no existeix frau fiscal".\nEn un comunicat, aquest partit desmenteix que Monedero hagi comès frau a Hisenda i rebut sancions. També parla d'informacions "falses i interessades al servei de la disputa política" i amb fins "clarament intimidatoris".\nPodem subratlla en la nota, en què no s'especifica quan va realitzar Monedero la declaració complementària ni quant va pagar a Hisenda, que "els inspectors han afirmat repetidament que no hi ha hagut ànim d'ocultació, infracció o sanció", el que, segons assenyala, "contrasta amb l'ús polític que es vulgui donar a aquesta informació".\nExplica que, segons assessorament professional, "en cap moment" ha incomplit les normes estipulades per l'Agència Tributària i recalca que "com van recordar els tècnics d'Hisenda, en obrir l'empresa a Espanya, s'evidenciava la voluntat de transparència i de pagar impostos a el país".\nAfegeix que, perquè "no quedés el més mínim dubte o polèmica", Monedero ha optat per l'opció "més favorable per a la Hisenda pública" i ha fet una declaració complementària voluntària sense que hi hagués cap notificació oficial prèvia.\nLa formació insisteix que, abans d'aquest pagament, cap organisme jurídic o tributari ha afirmat que hi hagués frau, manca legal o sanció administrativa per Monedero i al·ludeix a la filtració d'informació amb "l'únic objectiu de sembrar dubtes i sospites sobre els dirigents de podem".\n"De la mateixa manera -conclou- que la notificació no ha seguit les vies ordinàries , sinó que, en fer-se a través d'agents de duanes, s'ha buscat una sobreactuació amb fins clarament intimidatoris".\nSáenz de Santamaría: "Si tots els espanyols fessin com Monedero, no sé com pagaríem la Sanitat o l'Educació"\nMonedero rep crítiques i peticions de dimissió i expulsió al fòrum de debat de Podem\nMercats plastificats en lluita


El món de la investigació és fascinant. Moltíssim. Però alhora molt dur, i més en els temps de crisi que corren. Aquest any els nivells d’inversió en Recerca i Desenvolupament han baixat a nivell de l’any 2006. Vaja, que hem tornat una bona colla d’anys enrere. Un dels puntals de qualsevol país és la recerca i el desenvolupament, però a l’estat espanyol, això no té gaire importància. És molt més cabdal tenir comptabilitats B i targetes amb fons públics indefinits, però no hi ha diners per a recerca, segons les premisses de molts governants. A Catalunya hi ha gent boníssima, però la manca de recursos els obliga a plegar o a marxar, de manera que el nostre país es va quedant orfe de gent amb ments brillants. A part, però, hi ha factors més personals: quants jorns festius, quantes hores intempestives que no es reconeixeran mai gaten els investigadors i investigadores? El nombre és molt elevat...\nAvui se celebra el dia contra la violència de gènere. Aquest any ja són massa dones que han mort a mans dels seus companys sentimentals o agredides per homes. Però també cal tenir en compte la violència que hi ha entre parelles del mateix sexe. Avui seria una commemoració a esborrar dels calendaris. Perquè mentre hi continuï havent violència de gènere, la nostra no serà una societat normal. Mai més contra cap més dona o home, mai més cap agressió de gènere. I amb més èmfasi, mai més violència contra les dones, una violència que a voltes no només és física, sinó que és psíquica i pot arribar a ser fins i tot més mortífera que la física. Encara cal fer molta pedagogia i cal molta educació per ensenyar que la violència no mena a enlloc; al contrari, totes i tots i perdem. Una abraçada molt gran a totes les dones o homes que pateixen violència de gènere. Mai més enlloc, contra ningú. Aquesta batalla, tard o d’hora (espero que més d’hora que tard), també la guanyarem!\nEl proper diumenge dia 23, serem al bar "El Cercle" de Girona en una nova edició del "Magic Room" llegint alguns contes. També hi haurà la poesia musical de "La Kolo", "Combustible", micro obert... Una nova proposta de "El Cercle" per combatre les ja fresques tardes i nits de la ciutat immortal, custodiada per quatre rius! Un capvespre de diumenge entremig de música i lletres! Ens hi veiem?!\nUnes altres imatges que ja formen part de la història són la dels milers i milers de voluntaris que van fer possible el 9N2014 malgrat tots els entrebancs haguts i per haver. I per no parlar de la gent que va mobilitzar-se arreu del món, des d’Austràlia als Estats Units, en alguns casos fent cues d’hores i hores per poder expressar el que volen pel futur polític de Catalunya. Altres persones han gastat els seus diners i les seves vacances per poder a venir a votar a Catalunya. Malgrat les prohibicions, els atacs informàtics i la presència de feixistes, el poble català ha demostrat que és madur i que té clar que vol decidir el seu futur. I tot apunta que té molt clara la seva opció: amb més de 2.250.000 votants, la majoria de gent es va decantar per un país lliure i independent. Doncs som-hi, no defallim, tenim el somni a tocar!\nMés moments que es van viure el proppassat 9N2014: un parell que em van colpir especialment van ser el d’un senyor que anava a votar i tot seguit anava a l’enterrament de la seva dona. Tal i com ell mateix va dir, la seva senyora hauria volgut votar i ell així ho va fer. Instants especialment emotius també ho van ser els dels avis i àvies ja molt grans, emocionats, que van dipositar la seva opció de futur amb ulls negats de llàgrimes. Un senyor també es va emocionar en veure la papereta i va ser consolat per la seva filla ( http://www.ara.cat/politica/primeres-butlletes-omplen-comencen-votacions_0_1245475606.html ) . Un altre de colpidor me l’explicà un amic meu: un senyor exiliat a França, ja molt entrat en anys, va fer més de 2000 km per a poder votar. No ho havia fet en tota la seva vida per tal de no perdre la nacionalitat catalana que encara tenia des dels dies de la República. I com aquests, molts i molts altres moments que fan agafar més forces que mai per no parar de lluit\nDel meu cap ja no s’esborraran mai més algunes imatges del 9N de 2014, un dia que ja forma part de la història de Catalunya. Avui parlaré de les que vaig viure a Brunyola, el municipi a on, amb molt i molt d’orgull, vaig fer de voluntària. A Brunyola la majoria de gent és major de 65 anys i van ser moltes i molts els que van voler gaudir de la festa de la llibertat i de democràcia. Una senyora que no trobava el DNI i que va venir quan faltaven 30 segons per tancar la mesa; els avis que s’emocionaven, gent amb ganes de canviar-ho tot, a jutjar pels comentaris. Però el que més em va colpir va ser el testimoni d’un senyor amb els ulls ben negats, just després de posar la butlleta a l’urna (que per cert, em va voler ensenyar: un doble sí-sí): “em pensava que mai veuria això. Sóc feliç, ara ja em puc morir”. A mi també se m’humitejaren els ulls. Per la seva dignitat, per la dels que hi som i la dels que vindran, aquest poble no pararà fins aconseguir la llibertat.\nÀNGELS I DIMONIS Ulls esventats, seductors, se’m claven a les pupil·les. Cos esvelt, irresistible, Se’m posa al davant. I sí, aquest somriure que m’encén el desig més primitiu. Dimoni del plaer, Dimoni del desig, Em temptes descaradament. La tendresa de l’àngel, de somriure dolç el contrapunt , a tant temptadora proposta. Ulls transparents, mans tendres abraçades de cotó m’atrauen i esvaeixen els pensaments més funestos. Les teves mans de seda m’acaronen la pell més íntima, amb un delit deliciós. Nos mans s’entrellacen En el salvatge joc de la seducció I dins meu, sorollosament ressona la qüestió: Dimoni o àngel? Difícil decisió\nAvui, a les vuit del vespre, hi ha la desena edició de la Nit Eròtica de Santa Eugènia. Deu anys en els quals les ja fresques nits de novembre pugen de temperatura. I tot gràcies a l’empenta de la poetessa del desert, la gran Consol Vidal. Avui un bon grapat de poetes i poetesses serem allí deixant-nos seduir per l’erotisme i pels plaers més carnals. Música, poesia, moltes rialles i grans dosis de seducció, a més d’un bon grapat de sorpreses picants! Ens hi veiem?! ;)\nPer recomanació i gentilesa d’una bona amiga he llegit recentment “El rojo de las flores” d’Anita Amirrezvani, un llibre en clau femenina que ensenya el camí cap a la maduresa d’una jove iraniana pels volts de l’any 1600 i escaig. En les pàgines d’aquesta dolça narració s’explica la vida d’una jove d’una zona rural que va haver d’emigrar, juntament amb la seva mare, a Isfahán, la que era per aquella època la capital del país. El canvi sobtat de vida, la contraposició entre la pobresa i la riqueza, la descoberta del sexe, de la por, de les traïcions, del penúries i sobretot l’esperit de superació són presents en les més de 300 pàgines del llibre, escrit amb un estil fresc i engrescador. A més, entremig de la narració de la vida de la protagonista també s’entreveuen pinzellades de la història d’Iran i de la manera de viure en aquella època. “El rojo de las flores”, tal i com es diu a la contraportada del llibre, és una història de pèrdua de la innocència a través d’una noia enamora\nAra que ja sóc vell i que la vida se m’està esgotant (sense dramatismes; la vida m’ha regalat moltes vetlles d’alegria i també alguna que altra de tristesa, però no em queixo, ja estic més que satisfet amb el que he viscut), i abans que la senyora de la daga se m’endugui a visitar el barquer, tinc ganes d’explicar el secret d’una coneguda empresa de vins i caves, per la qual he treballat pràcticament des de que tenia ús de la raó. Vaig néixer en una família que ja portava dues generacions fent de masovers d’una família dedicada a la fabricació de vins i caves. Permeteu-me, però, que no en digui el nom. Vaig treure el cap a la vida enmig de les vinyes. I ho dic perquè literalment va ser així: ma mare es a posar de part en plena verema! I com que ja era el benjamí d’una família de 7 germans i germanes, vaig sortir en un tres i no res. La meva infantesa va transcórrer entre vinyes, vins i caves. Vaig anar a escola, vaig aprendre de lletra i números, però a el que més m’apassio\nEn especial per la dona que em va donar la vida i que m'estimo amb bogeria! Per molts anys! Cançó de les dones Cante per tu, cosa fina, un canteret d’aigua clara, tendra com un julivert, per l’amor atarantada. I cante també per tu, per a la dona casada, que baixa a la botigueta i duu una grenya a la cara. Cante per totes les dones la cançó que més m’agrada. Cante per tu, mare meua i cante amb molta esperança. Amb un amor infinit, triant ben bé la paraula, i pegant-li foc després amb el llumí de la ràbia. Perquè les dones treballen i mantenen l’esperança, i per si algun dia ve tenen la taula parada. Elles no saben qui esperen, però esperen i això basta, i damunt la taula posen un plat i un got d’aigua clara. Vicent Andrés Estellés


En aquest context, el València CF és... - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans\nEn aquest context, el València CF és...\nObra:Espill d'insolències (p. 144 i 145)\nEn aquest context, el València CF és, sense cap gènere de dubtes, l'entitat civil més aglutinadora i diversa de què disposa el País Valencià. A Mestalla, hi va tothom: des del nou ric que en deu més que divisa ﬁns al llaurador d'espardenya d'espart, des del jutge conservador i el regidor corrupte fins a l'exprogre de l'angoixa vital. Per a bé o per a mal, el València, com el Barça, també és més que un club.\nLa prova més evident de la funció social del club en fou el paper -nefast per a la convivència pacífica entre valencians- que va jugar el club de Mestalla en l'època del president Ramos Costa. No n'hi ha dubte: el València CF va ser l'associació voluntària -cívica- més potent de l'anticatalanisme de la UCD de Suárez, Abril Martorell, Broseta i Attard. Mestalla, a partir del 1978, i durant molts anys, ha estat camp de croada blavera, aquelarre sublimatori de les frustracions indígenes i conjura permanent contra els esperits més o menys -més menys que més- catalanistes del país. [...]\nEn aquesta cursa simbòlica, el València CF, ﬁdel representant de la ciutat que li dona nom, ha maldat com un esperit perdut, a la recerca del seu lloc i del seu enemic natural. Les classes dirigents valencianes, víctimes d'un autoodi autodestructiu, han fet la temporada imposant-se al Barcelona, encarnació demoníaca de tots els mals dels valencians i projecció clínica dels objectius més secretament amagats. El triomf sobre el Barça funciona com un mecanisme compensatori, com un element superador de certs complexos d'inferioritat i també, no cal dir-ho, d'aquell narcisisme de la petita diferència de què parlava Sigmund Freud ja fa potser massa anys.


Victòria del Barça davant el Nàstic i protagonisme dels joves | betevé\nRey Manaj i Collado han estat els golejadors del partit\nCarles Alcoyent Corominas | dimecres, 21 de juliol del 2021, a les 22.10\nVictòria convincent del Barça per 4 a 0 davant un Nàstic que ha jugat tota la segona part amb un home menys. Ha estat un partit amb molta presència per als jugadors del filial, sobretot per a Rey Manaj, autor de tres gols. Els joves, tal com havia comentat Riqui Puig a la prèvia, han agafat el protagonisme.\nDomini del Barça, sense gols\nL’equip de Koeman ha sortit amb la intenció de dominar la possessió de la pilota. Els blaugrana han dominat en els minuts inicials. Dest ha tingut la primera ocasió amb un xut que el porter del Nàstic, Manu García, ha desviat amb encert.\nEl Barça dominava però sense clares ocasions de gol. Poc abans de la pausa d’hidratació, Sergi Roberto ha estat a punt de marcar en un dues ocasions. Primer amb una rematada amb la dreta que Manu García ha pogut rebutjar i després amb un cop de cap que ha tornat a fer lluir el porter del Nàstic.\nLa jugada clau de la primera part ha arribat 10 minuts abans del descans. Riqui Puig ha recuperat una pilota a la frontal i Quintanilla l’ha fet caure. L’àrbitre ha considerat que el jugador encarava porteria i ha expulsat el defensa del Nàstic. Amb un homes més, el Barça ha dominat encara més i Pjanic ha estat punt de marcar, al minut 38. I un minut abans del descans, una rematada de cap de Peque no ha estat gol gràcies a l’encert de Manu García.\nRiqui Puig ha estat titular en el partit contra el Nàstic. Foto: @FCBarcelona\nEls gols del Barça arriben després del descans\nA la segona part, el Barça, amb 11 canvis, ha continuat dominant el joc. El domini, finalment, s’ha convertit en gol. Al minut 60, Rey Manaj en una bona jugada personal ha engaltat un fort xut per fer l’1 a 0.\nDesprés del gol, el Barça ha continuat generant ocasions. I finalment ha arribat la golejada. El 2 a 0 l’ha fet Álex Collado amb un xut que ha desviat un defensa del Nàstic. Ha estat al minut 84. I tres minuts més tard, Rey Manaj ha fet el 3 a 0 després que el jugador albanès rematés amb el pit una pilota de Hiroki. El mateix Manaj ha tancat la golejada, amb un penal, que ha significat el 4 a 0 definitiu.


Portada > Noticies > Geologia del Tram 1: Pont de Peramola - Pallerols\nGeologia del Tram 1: Pont de Peramola - Pallerols\nOctavio Rico ens explica les seves observacions geològiques tot avançant pel Camí d'Andorra\nTram de Peramola a Pallerols\nGeologia Tram 1: Oliana-Peramola-Pallerols\nEl primer tram del Pas dels Pirineus, entre Oliana i Pallerols, passant per l'ermita de Castell·llebre i per Peramola, transcorre totalment per terrenys geològicament moderns, del Mesozoic i del Cenozoic, que és tant com dir les Eres Secundària i Terciària, que ens traslladen enrere en el temps fins a uns 180 milions d'anys, com a màxim. Veure Fig 1: Taula dels temps geològics.\nEl primer tram del recorregut, entre el pont de Peramola i el poble de Peramola, passant per l'ermita de Castell·llebre discorre sobre les margues d'Oliana i els seus voltants. Les margues són materials de composició argilosa i carbonatada, com correspon als ambients mixts o de transició, és a dir, a mitjans sedimentaris sotmesos a la influència tant del mar com del continent. I és que la conca d'Oliana, durant el Cenozoic, fa uns 40 milions d'anys, es trobava en la mateixa línia de costa d'un mar que omplia amb les seves aigües l'anomenada conca pirinenca (el que actualment són els Pirineus) i rebia continus aportacions de sediments dels relleus circumdants, entre els quals destacava l'anomenat massís de l'Ebre.\nParadoxalment, els relleus pirinencs que contemplem ara en aquells temps cenozoics eren una cosa ben diferent: una conca marina receptora d'una ingent quantitat de sediments. Molts d'aquests sediments provenien del massís de l'Ebre, que quaranta milions d'anys després ja no conserva ni rastre del que va ser. La línia de costa d'aquells ambients, tan difícils d'imaginar, es trobava precisament a Oliana. Veure Fig 2.\nLes margues que omplen la conca d'Oliana són les mateixes que es poden veure, per exemple, a les terres d'Igualada o de Vic. Són materials sedimentaris d'un característic color entre blau i gris, força rics en fauna fòssil (moluscs marins, semblants els actuals musclos i cargols), i molt similars als que, per exemple, podem veure actualment al delta de l'Ebre. Però de tot això fa ja uns 35-40 milions d'anys, i les coses per descomptat han canviat molt des de llavors.\nMés al nord d'Oliana, a mesura que ens anem enfilant per les empinades costes rocoses que van a l'ermita de Castell·llebre, l'avanç sobre el terreny és paradoxalment un retrocés en el temps geològic. De fet, en el curt recorregut que es fa entre el pont de Peramola i l'ermita de Castell·llebre, cal ajustar l'hora del rellotge geològic, ja que s'ha retrocedit ni més ni menys que uns 140 milions d'anys! Les roques calcàries que es poden veure al voltant de l'ermita són, en efecte, molt més antigues que les margues d'Oliana, que ara es poden contemplar molt bé des dels esplèndids miradors que ofereix aquest privilegiat enclavament mesozoic i romànic. Veure Fig 3.\nFig 1: Taula dels temps geològics\nFig 3: Les roques en què s'assenta l'ermita de Castell•llebre es van formar en el període Juràssic, és a dir hagut el Mesozoic o Era Secundària. Evidentment, formen la primera barrera rocosa del Prepirineu\nFig 5: Les calcàries juràssiques, als voltants de l'ermita de Castell•llebre es troben intensament brechificadas, com a conseqüència dels moviments tectònics que van donar lloc a l'aixecament de la serralada pirinenca\nFig 7: Roques sedimentàries del Cenozoic, al costat de l'escola de Pallerols. Sobre les argiles de color vermellós (part inferior de la foto), destaca el nivell superficial de conglomerats, molt característic de l'Oligocè en aquesta zona\nFig 2: La Conca d'Oliana connecta cap al nord amb les primeres serres calcàries (a l'esquerra i al fons de la imatge) del Prepirineu\nFig 4: Des de l'ermita de Castell•llebre, cap al nord, es poden contemplar molt bé les serres del Prepirineu, entre les quals destaca la del Aubenç (a l'esquerra de la foto). L'activitat erosivafluvial ha donat origen a profundes gorges i valls, com el que ha obert el Segre (a la imatge) a través d'aquestes serres\nFig 6: L'església de Pallerols, a la part posterior, s'assenta directament sobre estrats de gresos i conglomerats de l'Oligocè. Com es pot veure a la foto, aquests estrats es troben inclinats cap al sud\nContemporàniament amb aquests esdeveniments, només uns quilòmetres més cap al nord, a l'altura de Coll de Nargó, els gegantins dinosaures corrien i xipollejaven al seu aire en els ambients costaners que havia al voltant d'aquest mar pirinenc de què parlàvem abans. Afortunadament, ara ja només és possible trobar les petjades fòssils d'aquests enormes rèptils. Però, a jutjar pel rastre que van deixar, van haver de ser força nombrosos i variats en espècies. D'això ja en parlarem quan arribi el moment. Veure Fig 4.\nEntre les erosions rocoses que deixem a dreta i esquerra al llarg del camí que baixa de l'ermita, no és estrany trobar de tant en tant algunes restes fossilífers (petxines de diverses classes de mol.luscs). Però en general estan bastant triturats, degut a les intenses deformacions que van patir les roques juràssics en aquesta zona, a causa dels encavalcaments i processos de fracturació lligats a la formació dels Pirineus. Veure Fig 5.\nEntre Castell·llebre i Peramola es recorre de nou un tram en què reapareixen els materials terciaris de l'Eocè, d'entre uns 40 i 35 milions d'anys d'antiguitat. Entre ells, abunden els gresos, conglomerats, margues i roques argiloses. De manera que en uns pocs quilòmetres, entre l'ermita i el poble de Peramola, recuperem uns 5 milions d'anys. Al mes d'octubre, que és quan acostumem a fer aquest tram, és normal que alguns s'entretinguin una estona en el camí agafant figues, mores o unes ametlles, ja que és el temps de fruits madurs. A partir de Peramola, el rellotge geològic seguirà avançant amb normalitat fins al final de la caminada, a Pallerols.\nEn el tercer tram, entre la font del Cané i Pallerols, es camina una estona, al principi, sobre argiles, gresos i margues de l'Eocè superior (d'uns 35-40 milions d'anys d'antiguitat), per passar després a trobar-nos amb materials una mica més moderns, del període del Cenozoic (l'Oligocè), d'uns 30 milions d'anys d'antiguitat. Els conglomerats, gresos i argiles són de tons vermellosos característics, a causa del alt contingut en metalls, com el ferro i l'alumini. Aquestes roques es veuen aflorar àmpliament a Pallerols i els seus voltants, on formen sortints rocosos, entre petites muntanyes i colls. Veure figures 6 i 7.\nEn el camí que va a la nomenada Cabana de Sant Rafel, a mitja distància entre Cal Empordanès i la Cabana, tornem a fer un salt enrera en el temps. De nou ens trobem amb materials rocosos característics del Mesozoic, com són les calcàries del Juràssic i del Cretaci que es poden veure poc abans d'arribar a la bassa. Les panoràmiques de Pallerols i els seus voltants, des d'aquests llocs, són veritablement extraordinàries.\nEnllaç amb la Notícia de la Caminada corresponent\nPallerols de Rialb, 10 d'octubre de 2010


Així és el nou Golf 8, més digital i sostenible | NacióMotor\nAixí és el nou Golf 8, més digital i sostenible\nEl nou Golf serà el primer Volkswagen que intercanviarà informació de trànsit sobre embussos i accidents amb altres vehicles, situats fins a 800 metres\nNacióMotor | 27/06/2020 a les 13:52h\nArxivat a: Novetats Motor, Novetats Cotxes, Golf 8, Golf, Volkswagen\nNou Volkswagen Golf 8 | Volkswagen\nLa vuitena generació suposa una evolució evident però mantenint l'ADN del Golf, apostant per una forta evolució tecnològica i un impacte sostenible pel medi ambient.\nAixí, Golf fa un altre pas endavant a la seva història de més de quaranta-cinc anys i 35 milions d'automòbils venuts al llarg de set generacions, consolidant un estatus com a icona i part present de la història del cotxe.\nEl compacte de Volkswagen ha destacat, al llarg de la història, per ser una plataforma d'innovació i posant noves tecnologies a l'abast de tothom. Aquesta vuitena generació no vol ser una excepció i és que a part d'un disseny exterior que conserva l'essència del Golf ofereix un interior completament digitalitzat i sistemes d'última generació.\nLa revolució digital ha arribat al nou Golf 8, amb el Digital Cockpit de sèrie i una eSIM integrada. Foto: Volkswagen\nEls nous instruments i sistemes d'infoentreteniment es fusionen per crear un entorn completament digitalitzat que envolta al conductor. Han desaparegut els botons i polsadors per deixar lloc als panells de control amb comandaments i lliscadors tàctils.\nEl centre neuràlgic és la pantalla Digital Cockpit de 10,25 polzades equipada de sèrie i el sistema de navegació Discover Media de 10", de sèrie també però a partir de l'acabat "Life". Els dos estan connectats a través d'una unitat de control equipada amb una eSIM.\nEl nou Golf 8 permetrà que conductor i passatgers tinguin accés a una gran varietat de funcions sobre l'automòbil i al voltant d'aquest, així com solucions de mobilitat creades per connexions intel·ligents entre vehicles, dins de l'ecosistema "WE" de Volkswagen.\nTot això és gràcies a la nova tecnologia Car2X, equipada de sèrie; sent el primer Golf capaç d'intercanviar informació de trànsit amb altres vehicles situats fins a 800 metres. És un sistema harmonitzat dins la Unió Europea i independent del fabricant, pel qual funciona amb vehicles de totes les marques.\nNou Volkswagen Golf 8 Foto: Volkswagen\nA més, aquesta vuitena generació del Golf incorpora sistemes de seguretat i assistència d'última generació com el nou Travel Assist, que combina el control de creuer adaptatiu (ACC), el Lane Assist i el volant sensible al tacte per determinar si el conductor aparta les mans del volant; en cas afirmatiu i continuant sense reaccionar, el cotxe l'avisarà amb un toc de frè i si es segueix sense reaccionar, la funció Emergency Assist aturarà el cotxe a l'esquerra.\nA més d'aquest Travel Assist i la càmara posterior, disponibles a partir de l'acabat Style, el nou Golf també incorpora, opcionalment, el Side Assist i el Park Pilot; així com també un Climatronic de 3 zones, fars matricials LED IQ. Light i transmissió "Shift-by-wire".\nLes proporcions compactes amb un disseny esportiu i aerodinàmic segueixen sent els elements característics del Golf. Els nous fars LED destaquen el disseny frontal d'aquesta nova generació.\nEl pilar C dóna lloc a una part posterior més coupé i una part frontal més esportiva, remodelant a més, tota la carrosseria; ara és més baix, allargat i dinàmic. També és més aerodinàmic per contribuir a reduir la resistència a l'aire i millorar els consums amb Cx de 0,275.\nTot i els nous canvis el nou Golf 8 conserva una gran habitabilitat interior, amb un portaequipatge de 380 litres i ampliable a 1.237 plegant els seients posteriors.\nEls colors i els teixits frescos defineixen aquest aspecte més modern i innovador del nou compacte de Volkswagen, amb un interior més acollidor.\nEls seients Confort-Sport s'ofereixen de sèrie a partir de l'acabat Style tot i que amb la versió R-Line s'hi inclouen uns backets i un volant més esportiu.\nL'oferta de motors és la més sostenible de Volkswagen, oferint tres nous motors eTSI amb tecnologia mild hybrid de 80 kW (110 cv), 97 kW (130 cv), i 110 kW (150 cv), amb canvi DSG de 7 velocitats combinats amb un sistema de 48 volts i funció de recuperació d'energia a les frenades.\nTambé ofereix tres motors TSI convencionals 1.0 TSI de 80 kW (110 cv) i dos 1.5 TSI de 97 kW (130 cv) i 110 kW (150 cv) amb gestió activa dels cilindres (ACT) i canvi manual.\nHi ha, també, dues opcions híbrides endollables eHybrid; una 1.4 TSI de 150 kW (204 cv) i una 1.4 TSI GTE de 180 kW (245 cv) de gran rendiment. Les dues opcions amb canvi DSG i una bateria de 13 kWh, podent arribar a fer 56 km amb zero emissions.\nPel que fa als dièsel, aquest nou Golf 8 es pot escollir en un 2.0 TDI de 85 kW (115 cv) i 110 kW (150 cv), optimitzats per a una major eficiència i amb el nou sistema de SCR de doble injecció d'AdBlue, amb el que es redueixen les emissions de CO2 i les d'òxids de nitrat en fins a un 80%. El motor de 85 kW es pot escollir en canvi manual o DSG mentre que el de 110 kW equipa el DSG de sèrie.\nMés endavant s'hi sumaran tres motors TSI d'altes prestacions: un 2.0 TSI de 185 kW (245 cv) per al GTI i les versions GTI Clubsport i R, aquesta última amb més de 300 cv.\nEl preu del Golf 8 amb acabat Life i amb l'1.5 TSI de 130 cv és de 25.100€ amb campanyes i ajudes del govern incloses.\nNou BMW iX3, l'elèctric més avançat de BMW


Introducció. Institut Multidisciplinari per a l'Estudi del Medi\nEls problemes ambientals als quals s'enfronta la Comunitat Valenciana, i per extensió, gran part de la conca Mediterrània, poden comprometre el seu desenvolupament a curt termini. Els canvis en l'ús del sòl, incloent una pressió urbanística mai registrada, així com l'abandó de les zones de muntanya i saturació de les costaneres plantegen una situació inèdita en la història del nostre territori. A més, aquesta situació s'agreuja en produir-se en el marc de canvis climàtics que, si continuen, suposaran variacions gens esperançadores en la magnitud i distribució de temperatures i precipitacions. Desgraciadament, en el nostre territori es manifesten alguns dels majors problemes ambientals actuals, com la desertificació (en les seues múltiples variants), l'esgotament de recursos (fonamentalment territorials i hídrics), els incendis forestals o la contaminació.\nAquesta situació, i la seua elevada complexitat, requereix no solament el desenvolupament de coneixement, sinó l'establiment d'instruments que faciliten la comunicació bidireccional entre científics i la societat. A més, resulta a hores d'ara evident que aquest tipus de problemes no pot ser abordat aïlladament per especialistes en una o una altra matèria amb garanties d'èxit, sinó que requereix una aproximació holística i transdisciplinar que permeta tenir en compte les diferents escales en les quals s'emmarca qualsevol dels problemes esmentats. D'altra banda, els estudis ambientals no han de circumscriure's al terreny del diagnòstic i l'avaluació, sinó que han d'aprofundir en el desenvolupament de noves tecnologies, instruments i procediments que permeten pal·liar les conseqüències d'aquests problemes, i corregir, si escau, disfuncions dels sistemes naturals i de l'ús que la nostra societat fa d'ells. És clar que els problemes han de ser abordats des de diferents disciplines d'una manera coordinada. Per a açò no n'hi ha prou amb desenvolupar una investigació de qualitat a escala de grup d'investigació, sinó que és necessari que es generen sinergies entre experts, i aquestes han de ser facilitades per estructures superiors com la dels Instituts Universitaris d'Investigació. Finalment, en una societat de la informació cada vegada més complexa és necessari estimular la disseminació dels resultats d'investigació i generar feedbacks que permeten reajustar el procés de generació de coneixement a la realitat canviant.\nÉs per tot açò que, sobre la base de recursos humans dels quals es disposa, i al coneixement acumulat sobre problemàtica ambiental de l'àmbit mediterrani en el qual s'emmarca la UA, s'ha creat l'Institut Multidisciplinari per a l'Estudi del Medi “Ramon Margalef” (IMEM).


Perquè ens preocupa la teva comoditat\nNo hi ha res millor que poder gaudir del benestar que aporta l’aigua calenta sanitària. Amb la nostra oferta en calderes i escalfadors veurà com el confort de la seva casa adopta un nou significat.\nLa seva instal·lació és ràpida i gairebé sense obres.\nLes calderes de condensació i/o escalfadors li permeten gaudir d’un subministrament continu d’aigua calenta sense interrupcions.\nTant si necessita una caldera o un calentador com si destija renovar l’instal·lació, des de Gilabert Miró li assessorem sobre quina es la solució que millor s’adapta a les seves necessitats.\nEstudiem el tipus de vivenda (pis, unifamiliar, casa aïllada…), la zona geogràfica, temperatura i aïllament de la vivenda. També l’ús que es necessiti donar, solament calefacció o també aigua calent per escollir la millor tipologia de caldera, el combustible a utilitzar, etc.\nInstal·lem diferents tipus de calderes:\nCalderes de gas: Les calderes de gas poden oferir solament calefacció i aigua calenta sanitaria. En aquest cas solament parlem de calderes mixtes.\nCalderes de Baix NOx: Aquest tipus de calderes són estanques però gràcies al seu sistema, els gasos que emet no són contaminants pel medi ambient, i per tant, es poden instal·lar en qualsevol tipus de vivenda.\nCalderes de condensació: Són calderes amb un alt rendiment, que aporten un gran estalvi en el consum de gas, arribant a un 30% comparat amb una caldera convencional.\nCalderes de Gasoil: Són una solució ideal per als usuaris que disposen d’aquest combustible, el gasoil i que per diversos motius no disposen d’altres combustibles.\nCalderes Elèctriques: Les calderes elèctriques són fàcils d’instal·lar. Són la solució ideal si la teva vivenda no té accés al subministre de la red de gas, o un altre tipus de restriccions. Es un tipus d’energia molt neta i segura, no emet gasos ni contaminació en el seu funcionament, tot i que el consum és una mica més elevat que les calderes de gas.\nCalderes de Biomassa: La biomassa son varis tipus de combustibles formats per materials d’origen vegetal i que s’utilitzen per generar energia, normalment amb combustió. Tipus de calderes de biomassa; Calderes de llenya, calderes de pellets, i altres combustibles. Disfruti del benestar i la comoditat del calor de la seva llar.\nGaudeix del benestar i la comoditat de la calor de la seva llar.\nTenim més de 30 anys d’experiencia en el sector i comptem amb excel·lents profesionals que realitzen instal·lacions de calderes de gas, calderes elèctriques o qualsevol altres tipus de caldera amb totes les garanties de qualitat a tota la provincia de Tarragona, treballant en localitats com Reus, Tarragona, Tortosa, Amposta, El Vendrell, Cambrils, Salou, etc.


VIU PER ACONSEGUIR ELS TEUS REPTES a ANDORRA - Jordi Canal-Soler\nVIU PER ACONSEGUIR ELS TEUS REPTES a ANDORRA\n16 de des. 2016, 23:29 publicada per Jordi Canal-Soler [ actualitzat el 16 de des. 2016, 23:29 ]\nEl passat dimarts dia 13 vaig presentar a ANDORRA la xerrada VIU PER ACONSEGUIR ELS TEUS REPTES.\nArribar al Pol Nord és una empresa complicada, però és un objectiu assolible. Com una expedició a un punt dels més remots i inaccessibles de la Terra ens pot ajudar a acomplir els nostres reptes? Això és el que vam veure a la xerrada motivacional que vaig impartir al Chapter d'ESADE d'Andorra.\nEl Chapter ESADE Alumni Andorra es complau a convidar-te a ''Viu per aconseguir els teus reptes'', una sessió motivacional a càrrec de Jordi Canal-Soler, escriptor i fotògraf especialitzat en viatges, autor del llibre Viaje al blanco.\nEn aquesta sessió motivacional, es donaran algunes claus per assolir qualsevol mena de repte que ens proposem, ja sigui un projecte personal o empresarial. Es relacionarà la gestió d'un repte amb la preparació d'una expedició al Pol Nord, de manera que al final s'obtindrà tota una llista de coses que cal tenir al cap. Canal-Soler proporcionarà la seva recepta indicant els passos que has de seguir perquè puguis assolir el teu objectiu, ja sigui el Pol Nord o qualsevol desafiament que et proposis.


Holiday home Vestervig 24 Vestervig Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Vestervig 24\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Vestervig, Holiday home Vestervig 24 és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Holiday home Vestervig 24 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, renta vaixelles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Vestervig, faci de Holiday home Vestervig 24 la vostra llar.