Es presenten les actuacions per millorar la salut de la població de l’Alt Penedès i Garraf pels propers quatre anys - Notícies - CSAP\n31 de gener de 2019 - Per: Gencat\nEs presenten les actuacions per millorar la salut de la població de l’Alt Penedès i Garraf pels propers quatre anys\nEl Pla estratègic sanitari prioritza les actuacions que han de permetre adaptar els serveis a les necessitats de la població. Durant la Jornada de participació s'han debatut les propostes d'intervenció del Pla amb les entitats ciutadanes, els professionals de la salut i els ajuntaments de l'Alt Penedès i Garraf.\nS'ha celebrat en el municipi de Canyelles la 2a Jornada de presentació del Pla estratègic sanitari (PeS) de l'Alt Penedès i Garraf, com a full de ruta que recull les principals actuacions a realitzar en els pròxims 4 anys per a millorar la salut de la població d'aquesta zona.\nAquesta jornada és la continuació d'un procés participatiu iniciat el juny de 2018 en què es van recollir les necessitats i prioritats de més d'un centenar de persones i que han permès elaborar una proposta de Pla estratègic sanitari, estructurat en 5 eixos, que inclouen 32 objectius estratègics i un total de 119 accions.\nEn aquesta segona jornada, els participants han pogut debatre les propostes d'intervenció les quals destaquen actuacions per millorar els estils de vida saludables de les persones i accions per millorar l'accessibilitat dels serveis de salut.\nEn aquest sentit, es potencia el treball en xarxa dels serveis sanitaris i socials del territori per donar resposta a les necessitats de la població i garantir l'accessibilitat i equitat territorial en la prestació de serveis.\nEl gerent de l'Àmbit Metropolità Sud de la Regió Sanitària Barcelona, Joan Puigdollers, acompanyat de l'alcaldessa de Canyelles, Rosa Huguet, han destacat la necessitat d'elaborar polítiques de salut i implantar-les amb la col·laboració dels Ajuntaments i la ciutadania, donant continuïtat als espais de participació, que permetin incorporar el coneixement dels agents socials del territori i millorar els canals d'interlocució.\nEl territori del sector sanitari Alt Penedès i Garraf té una població total de 249.789 persones, que representa el 3,3% de la població total a Catalunya. El territori és en 27 municipis a l'Alt Penedès i 7 al Garraf.\nDisposa d'un total de 12 Centres d'Atenció Primària, 32 consultoris locals, atenció hospitalària que es presta mitjançant 3 centres, 2 centres sociosanitaris, 2 centres d'atenció a la Salut mental ambulatòria per a adults i 2 per a joves.\nLink Notícia Gencat\nÚltima modificació: 11/02/2019


Ella seguia amb la mirada clavada a la porta, les seves mans premien amb força la bossa recolzada a la falda. Asseguda a la banqueta, esperava que sortís la seva companya; ja feia mitja hora que havia entrat.\nEl seu cervell no volia pensar i reproduïa una vegada i una altra el final de l’exercici de terra. La seqüència a la diagonal començava amb tres passes. Una, dues, tres…, després una carrera curta i, per acabar, els dos salts mortals amb tres rotacions cadascun. Els aplaudiments eren ensordidors, el triple doble havia embogit el públic.\nLa seva companya no la va mirar quan va sortir, duia les galtes enrojolades i un petit blau delator al coll. Va desaparèixer a correcuita pel passadís mentre es col·locava bé la samarreta rebregada i s’ajustava a la cintura els pantalons del xandall.\nQuan ella va entrar, ell li mostrà la llitera dels massatges al fons de la gran sala i li digué a cau d’orella: «Ets la millor». Ella va deixar la bossa damunt la taula, l’obrí i posà la mà a dins. Ell estava d’esquena i no la va veure venir. Una, dues, tres passes…, després una carrera curta i, per acabar, les dues ganivetades mortals.\nJa no cal que ens enviïs una nova autorització, amb la primera ja en tenim prou.\nMolt bo! Original i ocurrent i, com sempre ben escrit!


Quatre candidatures al procés participatiu de la Sindicatura de Greuges - Created by pep valenzuela - In category: Destacats, Política / Societat - Tagged with: 4 candidates, procés participatiu, Sindicatura de Greuges de Terrassa - malarrassa - El periòdic independent i gratuït de Terrassa\nYou are here: Home / Destacats / Política / Societat / Quatre candidatures al procés participatiu de la Sindicatura de Greuges\nQuatre candidatures es presenten al procés participatiu de la Sindicatura municipal de greuges\nLa comissió ciutadana es reunirà dilluns per validar les candidatures i acordar el calendari de les següents fases.\nEl termini de presentació de candidatures a síndic/a municipal de greuges de Terrassa es va tancar ahir dimarts amb quatre candidatures presentades. Les persones que han presentat la seva candidatura són, per ordre de presentació, les següents:\nRoger Peiró i Carbonell\nEl proper dilluns, 20 de novembre, està prevista la reunió de la Comissió ciutadana de seguiment del procés, que ha de validar les candidatures, comprovant que compleixin els requisits demanats. La comissió aprovarà també el calendari a seguir a partir d’ara: en primer lloc la fase de coneixement de les candidatures, que inclourà diferents accions per a donar a conèixer a la ciutadania les candidatures, com ara actes públics i difusió en xarxes socials i mitjans de comunicació. Aquesta fase donarà continuïtat a les accions impulsades fins ara per a donar a conèixer el procés i la sindicatura, com ara l’acte divulgatiu que va tenir lloc el passat 27 d’octubre a la Masia Freixa. Les persones interessades que no van poder assistir-hi poden veure el vídeo de l’acte:\nUn cop finalitzada aquesta fase, tindrà lloc la jornada de recollida de suports, prevista pel 14 de desembre.\nLa Junta de Govern aprova les accions proposades al procés de participació al PAM que tindran finançament municipal\n[Jordi Estapé] Un síndic per servir als terrassencs


Torres confia que l'heliport tirarà endavant malgrat les queixes veïnals - FÒRUM.ad\nTorres confia que l’heliport tirarà endavant malgrat les queixes veïnals\nOn: 17/04/17 18:05\nEl cònsol major d’Encamp, Jordi Torres, s’ha mostrat confiat aquest dilluns al matí pel que fa a la ubicació de l’heliport a la parròquia encampadana, malgrat el moviment veïnal iniciat a Engolasters en contra d’aquest indret. Torres ha ratificat que “la postura continua sent la mateixa i ja estem iniciant tots els processos”, tot i això, també ha explicat que “crec que a Escaldes calia la mateixa explicació que van fer a Encamp perquè també són afectats i ara estan en aquest procés”. D’altra banda, el cònsol també ha confirmat que hi ha una persona interessada a comprar els locals dels lots de la Solana i per aquest motiu, s’hauria anul·lat el concurs públic.\nLa construcció de l’heliport en territori encampadà continua en marxa, així ho ha confirmat aquest dilluns al matí durant l’Aplec de Sant Romà de les Bons, el cònsol major d’Encamp, Jordi Torres, i és que segons el cònsol la voluntat del Comú mai ha variat “nosaltres ja vam dir que érem favorables a aquest projecte i ja hem iniciat tots els processos per fer-ho”. Tot i això, Torres també ha recalcat que “encara falten alguns informes i en cas que hi hagi algun perill ens hi oposarem, però fins ara tots els informes són positius”.\nPel que fa al moviment contrari a l’heliport iniciat pels veïns d’Engolasters, el cònsol ha remarcat que “l’heliport ha d’anar a algun lloc perquè és bo pel país i sembla que el terreny que s’ha presentat és el millor per fer-ho”. Malgrat que també s’ha mostrat comprensiu amb la necessitat d’informació, per part d’Escaldes “crec que a Escaldes calia la mateixa explicació que van fer a Encamp perquè també són afectats i ara estan en aquest procés”. Cal recordar que la ubicació triada pel Ministeri són els terrenys al costat de FEDA a la parròquia d’Encamp i per aquest motiu, el tràfic dels vols té una afectació directa a Escaldes-Engordany.\nEn aquest sentit, Torres també ha manifestat que “un cop hi hagi l’exposat final es farà a les dues parròquies” i ha indicat que “ara que havien trobat un emplaçament que més o menys satisfeia tothom entenem que seria bo que aquest projecte es fes realitat”.\nL’anul·lació del concurs de la Solana motivada per afavorir la compra per separat dels locals\nAra fa uns dies, el Comú d’Encamp anunciava l’anul·lació del concurs públic referent a la subhasta de pisos i locals de la Solana, un concurs dividit en diversos lots que incloïen un lot de pisos i un altre de locals comercials. En aquest sentit, el lot que comprèn els locals comercials sembla que ha generat interès en un comprador, malgrat que el preu no ha facilitat la seva compra segons ha indicat Torres. Per aquest motiu, el Comú està estudiant dividir el lot dels locals i vendre’ls per separat, per tal de facilitar aquest traspàs.\nTot i això, el cònsol també ha detallat que “hi ha un particular que ens ha comunicat que està interessat a adquirir els locals per separat i per això ens plantejarem formular novament la proposta si veiem que aquest interès tira endavant”. La rebaixa d’un 20% del preu inicial serà un altre dels elements favorables en aquest aspecte, atès que “un dels principals problemes a l’hora de vendre és el preu, però gent interessada hi ha”, tal com ha assenyalat el cònsol, que també ha reconegut que el preu era “elevat i per sobre de mercat”.\nLa setmana passada el Butlletí Oficial del Principat d’Andorra recollia la concessió administrativa per la redacció del projecte, construcció, explotació i manteniment del Centre Residencial en Altura Medicoesportiu d’Andorra (CRAMEA). Aquest projecte ha generat un nou punt de tensió entre el Comú d’Encamp i SAETDE, pels terrenys en els quals es vol dur a terme el Centre.\nEl cònsol major ha indicat que “SAETDE considera que els terrenys estan inclosos en la concessió i des del Comú creiem que no, ara cal posar-se d’acord i mirar d’una vegada per totes que quedi definit”. Torres també ha afegit que “esperem i desitgem que comencem a veure com avança el projecte del CRAMEA i que sigui una realitat”.\nPrevious Post: Les estacions d’esquí acomiaden la temporada amb la majoria de les pistes obertes\nNext Post: Mobilitat registra l’entrada de 14.500 vehicles diaris aquesta Setmana Santa


L’impuls del turisme a través de la valorització del territori i estratègies de visibilització a les xarxes socials, les propostes dels tallers que organitza la Diputació i la Cambra de Comerç al Bages amb la col·laboració de Bages Turisme\nAmb l’objectiu de facilitar a les empreses i a les entitats gestores del territori diverses tècniques i eines d’optimització, i contribuir així a millorar el sector turístic del Bages, l’Àrea de Turisme del Consell Comarcal conjuntament amb la Diputació de Barcelona i la Cambra de Barcelona organitzen diversos tallers gratuïts de turisme. En concret són tres tallers, que combinen sessions presencials i online i també visites a empreses. El primer i el segon taller consten d’una sessió presencial de 4h, i el tercer taller de dues sessions presencials.\nAquestes formacions s’adrecen a professionals del sector i, més específicament, a tècnics d’atenció al client, i serveixen per adquirir tècniques per a la millora de la competitivitat d’organitzacions públiques i privades i de les destinacions turístiques. Són una eina de suport per a conèixer diversos aspectes pràctics que incideixen en la gestió del negoci turístic, com ara el màrqueting i la reputació online, la sostenibilitat, la gestió de clients, etc.\nEl primer taller serà el 19 de juny a l’Hostal Soler de Sant Joan de Vilatorrada, on els i les participants rebran formació pràctica per aprendre a reconèixer la diversitat dels recursos naturals i culturals del Bages i veure’n la potencialitat per crear productes relacionats amb el turisme i l’hostaleria. Amb el nom “Del paisatge a la creació d’un turisme autèntic” el director de l’empresa Naturalwalks, Evarist March, mostrarà com posar en valor l’entorn i crear propostes turístiques originals.\nEl segon taller serà el 22 de juliol a la Seu de Manresa i facilitarà informació als agents turístics pel compliment de la Llei Orgànica de Protecció de Dades Personals LOPD 15/1999 perquè ells mateixos puguin dur a terme la seva implantació i manteniment de la seva bases de dades de clients. La nova normativa exigeix a les empreses tenir un control més estricte de les dades personals i mantenir els clients informats sobre els seus drets i l’ús que es farà de la seva informació. Per parlar de tot plegat es comptarà amb l’advocat expert Daniel Panyella.\nEl darrer taller serà els dies 30 de setembre i 7 d’octubre al Mas Sant Joan de Sant Joan de Vilatorrada, on s’analitzarà la comunicació a través d’internet i com teixir estratègies de fidelització dels clients i el reconeixement de les marques a través de les xarxes socials. “Fes-te visible a les xarxes socials, o no” serà impartit per Txell Costa, periodista especialitzada en estratègies de comunicació a les xarxes socials i coach empresarial.\nLes empreses i institucions interessades es poden inscriure de franc als tallers en aquest enllaç.\nEl conseller de l’Àrea de Turisme del Consell Comarcal del Bages, Josep Canals, ha explicat que «el turisme està immers en un procés de canvi constant, accentuat amb un creixement de la competència i en la incorporació de noves tecnologies. Duem a terme aquests tallers a la comarca per facilitar a les entitats gestores del territori oportunitats per dissenyar i implantar noves metodologies i eines de venda dels productes i destinacions turístiques».


Els secrets d’«El boom de la publicitat» | Museu del Disseny de Barcelona\nEls secrets d’«El boom de la publicitat»\nEl passat 13 de desembre es va inaugurar al Museu del Disseny la nova exposició temporal «El boom de la publicitat. Reclams de llauna, cartró i rajola. 1890-1950», que fa un recorregut, des de finals del segle XIX fins a mitjan segle XX, per la publicitat comercial gràfica dedicada especialment a la difusió de productes d’ús quotidià.\nL’exposició, que es podrà veure fins al 31 de març del 2019, presenta més de 250 peces en suports com la llauna, el cartró i la rajola ceràmica que provenen en la seva gran majoria de la Col·lecció Mateu Llinàs i Audet.\nEl dia de la presentació vam poder parlar amb Mateu Llinàs, professional i empresari de la comunicació, que ens va explicar més detalls sobre l’origen de la seva col·lecció, formada per més de 1.200 peces (vegeu vídeo en aquesta notícia). A més, el mateix dia també vam poder conversar amb la comissària de l’exposició i directora del Museu del Disseny, Pilar Vélez, que ens va oferir les claus per les quals no us podeu perdre aquesta exposició (vegeu el segon vídeo d’aquesta notícia).


2012 1102. Navarro ja és conegut però poc valorat - Gironès per la independència\n2012 1102. Navarro ja és conegut però poc valorat\nEl líder del PSC obté un 5,4 entre els votants socialistes, molt per sota dels altres candidats\nEl candidat del PSC, Pere Navarro, és conegut per dos terços dels enquestats, una xifra ja raonable. Tot i això, no connecta ni amb els votants socialistes ni encara menys amb els dels altres partits.\nBARCELONA. | Actualitzada el 02/11/2012 00:04\nUn dels principals problemes de Pere Navarro quan va ser escollit primer secretari del PSC era la baixa notorietat que tenia entre l'electorat. Havia sortit poc de Terrassa, la ciutat de la qual encara és alcalde, i com a aspirant a plantar cara a Artur Mas per a la presidència de la Generalitat això era un problema. No ha passat ni un any des que es va situar al capdavant del PSC i, malgrat l'avançament electoral, sembla que aquest factor es va difuminant. Ja el coneixen un 67,1% dels catalans, segons l'enquesta de Gaps per a l'ARA, uns nivells similars als dels altres caps de llista de l'oposició, però ara el problema és que rep una valoració baixa, fins i tot entre els que el 2010 van confiar en els socialistes: amb un 3,6 és, just després d'Alícia Sánchez-Camacho (PP) i Albert Rivera (C's), el candidat amb una nota mitjana més baixa, i amb un 5,4 és, de llarg, el que és menys valorat pels seus votants -la resta de caps de llista (excepte Rivera) obtenen notes en aquest àmbit entre el 6,7 i el 7,3.\nLes comparacions són odioses, però haurà de millorar molt la imatge de Navarro si es vol consolidar com a cap de l'oposició davant d'un Mas que, tot i les dificultats del Govern i les retallades efectuades, conserva una alta valoració. Entre el 99% de la població que el coneix, obté un 5,3 de mitjana, tan sols una dècima per sota del 5,4 del candidat d'ERC, Oriol Junqueras, el més ben valorat -tot i que amb una notorietat força inferior-. Així, dos terços dels enquestats aproven el president i un 37,5% li atorguen una nota entre el 7 i el 10, unes xifres molt per sobre de qualsevol altre cap de llista. A més del 6,9 que li posen els seus votants, els d'ERC també el tenen en consideració i li donen un 6,7, però els que més l'admiren són els electors de SI, que el puntuen amb un 7,5, per sobre fins i tot que el seu candidat, Alfons López Tena. Els votants de la resta de partits el suspenen i són especialment durs els del PP, que, tot i haver-li facilitat l'aprovació de dos pressupostos, es limiten a atorgar-li un 2,5.\nUna 'lideresa' molt coneguda\nPrecisament aquests pactes que sovint els populars han tancat amb CiU, acompanyats degudament de comunes escenes de postal, així com les nombroses visites als ministeris del govern de Mariano Rajoy han situat Camacho com la segona candidata amb més notorietat: la coneixen un 89,5% dels enquestats. Tanmateix, això no es tradueix en el seu cas en una valoració alta, ja que rep un 2,5 de mitjana. De fet, els votants de cinc dels set partits la puntuen per sota d'això, però, a diferència de Navarro, Camacho encanta als seus, que la puntuen amb un 6,8. Els electors de C's gairebé l'aproven, amb un 4,9.\nJust per darrere en notorietat se situa el candidat d'ICV-EUiA, Joan Herrera, que ha actuat com el veritable cap d'una oposició dura al Govern malgrat liderar la quarta força del Parlament. Això li fa valer una bona consideració dels seus votants, que el puntuen amb un 6,7, però també dels altres antics integrants del tripartit, ja que els electors d'ERC li posen un 5,9, i els del PSC, un 5,4. Els de SI també l'aproven, amb un 5,3, i estan a les portes de fer-ho fins i tot els de CiU -el puntuen amb un 4,8-, amb qui Herrera ha pactat en la majoria d'iniciatives de caràcter nacional, com la resolució sobre el pacte fiscal.\nNo és gens menyspreable tampoc la notorietat que ha assolit Junqueras. Amb un sol any de president d'ERC, el coneixen un 67,6% dels catalans, una mica per sobre que Navarro, a qui aspira a disputar-li la posició de cap de l'oposició. Després d'anys de lluites internes en els republicans, Junqueras ha estat capaç d'unir el partit i de generar una valoració inèdita entre els seus. No en va els votants d'ERC són els que -després que els de SI- valoren més el seu candidat i li atorguen un 7,2.\nA més, però, Junqueras va reconèixer des del primer moment que, com ja havia fet al Parlament Europeu, intentaria entendre's amb CiU i ICV, especialment en matèria nacional. El debat sobre el pacte fiscal i el dret a decidir l'hi ha permès fer i, per això, s'ha guanyat valoracions altes dels votants d'aquests partits: els nacionalistes el puntuen amb un 5,9, i els d'ICV, amb un 5,3, cosa que explica que sigui el candidat amb una nota mitjana més alta. Fins i tot l'electorat de SI li atorga un 6,9, una nota que, juntament amb el 7,5 que posen a Mas, ajuda a entendre les fugues de vot que poden deixar aquest cop els solidaris fora del Parlament.\nDesconeixement de López Tena\nTambé és un problema per a SI que, tot i els discursos abrandats que el seu candidat, Alfons López Tena, ha protagonitzat dins i fora de la cambra catalana, només el coneguin un 38,9% dels catalans. I, a banda dels seus, que l'adoren, només l'aproven els votants d'ERC, amb un 5,7. A Rivera també l'aproven sols els seus votants i els del PP -amb un 5,7-, però en canvi ell té una notorietat molt més elevada: del 72,8%.


(Crònica 08/08/2016) Aquesta setmana recollim 7 entrades noves al llistat dels tres millors castells i pilar de cada agrupació. Vella.jpg”>Vella-214×300.jpg” alt=”3de10fmCollaVella” width=”214″ height=”300″ srcset=”https://festafesta.net/wp-content/uploads/2016/08/3de10fmCollaVella-214×300.jpg 214w, https://festafesta.net/wp-content/uploads/2016/08/3de10fmCollaVella.jpg 643w” sizes=”(max-width: 214px) 100vw, 214px” />La Colla Vella es va situar dimecres líder del Baròmetre al completar per primer cop el 3de10(fm) i sumar el primer pilar de 8(fm) …\nTrobada de Grups Amateurs de Teatre a Llorenç del Penedès Amb el lema El teatre dóna joc a la vida, la població de Llorenç del Penedès acollirà els dies 28 i 29 de setembre la 29a. edició d’aquesta Trobada que organitza anyalment la Federació de Grups Amateurs de Teatre de Catalunya. Un cap de setmana …\nAquesta setmana que hem deixat enrere no ha suposat cap canvi a la part alta del Baròmetre 2019. El 15 d’agost i el cap de setmana ens va obsequiar amb quatre estrenes de colles modestes. Per dalt es mantenen les mateixes colles per aquest ordre: Colla Vella, Castellers de Vilafranca, Minyons de Terrassa i Jove …\nEl podi de la temporada és de gamma extra. El cap de setmana ha deixat 16 novetats al Baròmetre i amb l’ingrés dels Castellers de Santa Coloma el llistat arriba a les 92 colles indexades. La Jove de Tarragona (3) ha estrenat la gamma extra amb el 9de8, el primer vist en aquest 2019, i …\nEl Baròmetre ha registrat 17 novetats durant el cap de setmana. Han entrat els primers gamma extra dels Minyons i s’han incorporat dues colles noves al llistat amb els seus primers castells de 6. Els Minyons de Terrassa ocupen el primer lloc del Baròmetre amb l’estrena del 2de9fm i del pde8fm. El segon lloc ara …\nLa DEVOCIOTECA, nova secció del FES TA FESTA D’aquí a dues setmanes i amb periodicitat mensual, el FES TA FESTA estrena secció. Una secció que ens parlarà de Sants, d’exvots, de reliquiaris, de retaulons i de molts altres elements religiosos que tant tenen a veure amb la cultura popular i que a vegades, un malaltís …\nEL LLIBRE DE LA MEL AL FES TA FESTA Aquesta és la novetat bibliogràfica que us proposem per aquest mes de maig, el nou llibre de Fra Valentí Serra de Manresa que ha dedicat a l’apicultura popular i a les plantes mel·líferes: EL LLIBRE DE LA MEL. Per què cal preservar les abelles? Com es …


Per Oriol Puig Taulé a\t 28 maig, 2020 0 comentaris\nLa Universitat de Barcelona ha publicat el tercer volum dels dietaris de Ricard Salvat. Aquests «quaderns de maduresa», com els defineix l’editor i autor del pròleg Jordi Auseller, comprenen un període de només tres anys (del 1973 al 1975), però són també 535 pàgines que retraten, de forma crua i directa, un estat d’ànim general.\nAls inicis dels anys setanta, Catalunya es troba al límit de les seves forces: mentre la joventut europea i mundial celebra la vida i reivindica noves formes de pensar, estimar i viure, aquí ens dediquem, principalment, a anhelar la mort del dictador, en una espera llarga, absurda i exasperant. Franco va morir al llit, com és ben sabut, i l’esllanguiment dels darrers anys de la dictadura és ben palpable, també, en els dietaris de Salvat.\nA nivell personal, el director tortosí entra en la trentena durant aquest període, i tot i la seva joventut ja ha pogut veure com un projecte tan ambiciós com el de l’Escola d’Art Dramàtic Adrià Gual s’ha anat esbravant, com la situació del teatre català no té perspectives de millora i com el món universitari no sembla una alternativa gaire engrescadora. L’aspror característica de la prosa salvatiana, que descriu (quasi) tot allò que fa i veu sense gaire literatura, encaixa com un guant amb aquest moment històric de traspàs. Tothom espera un canvi, però aquest canvi no s’acaba de produir mai, i els desenganys que pateix Salvat són múltiples i variats: de tipus polític, professional i personal. Fins i tot amb aquell que havia estat el seu gran amic i aliat, el poeta Salvador Espriu.\nTot i això, aquest tercer volum conté, com els seus dos predecessors (dedicats als períodes 1962-1968 i 1969-1972, respectivament), una col·lecció infinita de perles: testimonis únics d’un temps i d’un país una mica «mort de fàstic», si em permeteu l’expressió. El llibre s’inicia amb la tornada de Salvat d’un viatge als Estats Units (Nova York, Los Angeles, San Francisco) i finalitza amb els plans d’un viatge a Roma, ciutat on supervisa la producció italiana de l’obra de Rafael Alberti Noche de guerra en el Museo del Prado. Els comentaris que Salvat fa de la seva feina, però també dels espectacles i les pel·lícules que veu, dels llibres que llegeix o de la gent amb qui es troba, són al mateix temps un autoretrat, en petites dosis, de la seva pròpia figura: «Ja veus, Paco, a la vida t’has de quedar sempre en el mateix lloc. Ja canvien les coses i la gent, un ha de mirar de ser sempre el mateix». Les desil·lusions, com dèiem, són constants i de diversa índole.\nHi trobem molts noms propis de l’escena teatral catalana, espanyola i universal, però que ningú vagi a la recerca de sang.\nEls dietaris de Salvat són un document valuosíssim per capbussar-se en uns anys tan convulsos com l’inici de la dècada dels setanta. El director ens regala aquesta crònica i, alhora, troba temps per donar classes a la Universitat de Barcelona, escriure articles per a Primer Acto o Tele/Exprés, veure com el projecte de l’EADAG és bandejat pel Foment de les Arts Decoratives (expulsats de la mítica cúpula del Coliseum), escriure la seva segona tesi doctoral (amb una mica de truc, tot s’ha de dir) o ser testimoni de com la reposició de Ronda de mort a Sinera que es representa al Teatre Grec, el juliol de 1975, acaba resultant un inesperat èxit de crítica i públic.\nSalvat publica, el 1974 i a l’Editorial Península, un llibre indispensable per entendre aquella època: El teatro de los años setenta. Diccionario de urgencia. Els seus dietaris personals no deixen de ser, també, una mena de “crònica d’urgència” dels fets que succeeixen al país en qüestió de tres anys. El 20 desembre de 1973, sense anar més lluny: Salvat relata les imatges que mostra la televisió sobre l’assassinat de Carrero Blanco: «Han ensenyat, sense comentaris, un reportatge del lloc de l’explosió. La impressió que feia és que havia explotat una gran bomba, hi havia un sot molt profund ple d’aigua, i l’estat dels cotxes i de les cases del voltant era impressionant. (…) És molt curiós que la TV no es pronunciï, que no es parli, com sempre, dels habituals grups esquerrans o terroristes». El millor de tot, pel que fa a document sociològic, és quan a la descripció més aviat freda de Salvat s’hi esmuny la vida quotidiana: «He dit a la Núria que anés a comprar tot el que pogués al mercat. Així ho ha fet. Jo he sortit per emplenar el dipòsit de la gasolina del cotxe. El panorama no pot ser més sinistre, es miri des d’on es miri». No cal afegir res més: omplir el rebost i el dipòsit, pel que pugui passar, diu més que mil paraules.\nEl director teatral Ricard Salvat, l’any 1971 © Colita / MAE. Institut del Teatre\nLa crònica que fa Salvat de la llarga agonia i mort del dictador, amb un to entre la ironia i la desesperació, és digna d’emmarcar. La tensa espera de les setmanes anteriors: «Els partes s’han anat succeint i deien que hi havia millora dintre de la gravetat. (…) El bisbe de Saragossa, aquesta nit, ha portat al Pardo el mantell de la Mare de Déu del Pilar. Quines coses més increïbles, tan absolutament medievals, ens toca viure!». Mentre tot el país (o, com a mínim, la meitat), espera la fi de Franco, es fa pública la mort d’un personatge situat als antípodes del dictador: Pier Paolo Pasolini és assassinat el 2 de novembre de 1975. «Ha tingut una mort horrible, digna de les seves novel·les. Ha mort a prop d’Ostia, en un lloc que conec força bé. (…) L’assassí sembla ser un noi de divuit anys, al qual la policia ha trobat dintre el cotxe del mateix Pasolini, cotxe amb el qual va assassinar el gran poeta, novel·lista i director cinematogràfic. No sé, és tot plegat molt trist i molt poc convincent. Em temo que serà un crim polític».\nLa història fa el seu curs, no hi ha manera que el dictador es mori i, mentrestant, el 7 novembre de 1975, s’inaugura l’Escola d’Estudis Artístics de L’Hospitalet. Aquesta serà, en esperit, la continuació de l’Escola d’Art Dramàtic Adrià Gual i, com Salvat va declarar alguns anys després, «l’assoliment final del model de la Bauhaus». És l’11 de novembre, i el dictador encara resisteix: «En Franco diu que pesa trenta-dos quilos. No sé si pot ser veritat. Es veu que Juan Carlos renuncia a favor del seu pare, que entra a la Junta Democràtica. La superdreta està que vola i hi ha perill de guerra civil. Han cremat, ahir, el Romea (l’Español també s’ha cremat), i hi ha la possibilitat que cremin tres altres teatres més a Madrid. L’ambient està molt tens». Dia 19 de novembre: «A Franco l’han hibernat a 33 °C i 34 °C, segons les hores. Una mica més i el congelaran. Han acudit a la hibernació perquè era l’única manera de deturar l’hemorràgia. Havent-lo operat per tercera vegada el divendres passat, suposo que era impossible de tornar-lo a operar. És un final quasi dantesc. Demoníac i dantesc alhora».\nTrobo que ara no fa il·lusió de fer res en l’actual circumstància del país, res, absolutament res.\nFinalment, arriba el dia: 20 de novembre de 1975. «Per fi, per fi, per fi, a les 4:20 h ha mort Franco. (…) Per fi la nit s’ha acabat. Aquesta nit de trenta-sis hores, aquesta nit infinita. (…) Vindrà, realment, el dia? És trist, terrible, que s’hagi acabat per consumició natural, per destrucció lògica i normal. Com deia Le Nouvel Observateur, el màxim exploit [acte heroic]de Franco ha estat el fet de morir al llit». Salvat escriu una altra entrada al diari, el mateix dia, a les dotze de la nit: «La gent fa vida normal. Els espectacles han estat suspesos fins a les tres de la tarda del diumenge, les escoles una setmana, un dia de dol nacional declarat inhàbil per tots conceptes i un mes de dol als llocs oficials». La vida, la feina, el teatre… tot seguirà el seu curs.\nL’exemple de la mort de Franco és un entre tants, però segurament el més rellevant, del gran valor documental que posseeix el tercer volum dels dietaris de Salvat. A part de ser una crònica imprescindible de la situació cultural dels anys setanta, aquest és el retrat d’un temps i d’un país que estava cansat, molt cansat. A les seves pàgines hi trobem molts noms propis de l’escena teatral catalana, espanyola i universal, però que ningú vagi a la recerca de sang. Que ja ens coneixem. El safareig queda fora d’aquest volum, i si hi ha una sensació que predomina durant tot el llibre, aquesta és la desesperança. Salvat escriu una frase, el setembre de 1975, que reflecteix de manera terrible el seu estat d’ànim: «Trobo que ara no fa il·lusió de fer res en l’actual circumstància del país, res, absolutament res».\nEsperarem el quart volum dels dietaris amb candeletes, per veure com Salvat explica l’adveniment de la transició i la democràcia a Espanya. Segur que serà per sucar-hi pa.\nanys setanta dietaris Ricard Salvat\nArticle anteriorLa Rambla és teatre\nArticle següent Mor l’actor i director Quim Lecina, un dels fundadors del Teatre Lliure\nCrític i cronista d'Arts Escèniques


L’enquesta troba els seguidors número 1 de fitness del 2016 - Aptitud\nI seran les principals tendències de fitness del 2016 ...\nComenceu a preparar les vostres resolucions de l'Any Nou: L'American College of Sports Medicine (ACSM) ha anunciat la seva previsió anual de tendència en forma física i, per primera vegada, els professionals de l'exercici asseguren que la tecnologia portable serà la tendència número 1 de la fitness el 2016. (Can & apos ; No dic que estem exactament commocionats per la notícia, considerem fins a quin punt Forma el personal els encanta els seus seguidors de fitness!)\nEls resultats de l’enquesta, publicats avui a la revista Diari de salut i fitness de ACSM & apos;, revelen que la tecnologia portable va superar activitats com l’entrenament del pes corporal (número u el 2015) i HIIT (número 1 el 2014) per reclamar el primer lloc.\n'Els dispositius tecnològics són fonamentals en la nostra vida diària i han canviat la manera de planificar i gestionar els nostres entrenaments', va dir l'autor de l'estudi Walter R. Thompson, doctor en doctorat. 'Els dispositius que es poden portar també ofereixen informació immediata que pot fer que el usuari sigui més conscient del seu nivell d'activitat i puguin motivar l'usuari a assolir els seus objectius de forma física'. (A més, hi ha cinc maneres excel·lents d'utilitzar el seguiment de forma física que probablement heu pensat i que no heu pensat.)\nquè fa la miniatura de profunditat en minecraft\nA més de l'afegit de tecnologia usable, les prediccions de l'ACSM (ara en el desè any) són prou idèntiques a la llista del 2015, cosa que té sentit ja que tornen a fer el seguiment de les tendències que esperen seguir un temps. Tot i això, dos títols addicionals apareixen als 20 primers: flexibilitat i rodets de mobilitat, així com aplicacions d’exercicis per a telèfons intel·ligents. (Aquestes són dues tendències que tornem a fer definitivament a bord amb Consulteu els 5 punts calents que es desprèn abans de cada entrenament.)\nL’enquesta la va completar més de 2.800 professionals de la salut i la fitness a tot el món que van rebre 40 tendències potencials com a opcions. Aquí hi ha tota la llista de les 10 principals tendències de fitness per al 2016.\n1. Tecnologia portable . Probablement no necessiteu una enquesta per dir-vos que els seguidors de fitness, rellotges intel·ligents, monitors de freqüència cardíaca i dispositius de seguiment GPS de marques com Jawbone, Fitbit, Apple Watch, Garmin i molt més, continuaran sent enormes el 2016. Ara Tot i això, és més que comptar passos. Obteniu més informació sobre com la nova tecnologia que es pot dur pot substituir el vostre vell rastrejador FItness i fes un cop d'ull a aquestes peces de roba d'entrenament que doblen amb la tecnologia que es pot portar.\n2. Entrenament amb pes corporal .No és un secret que els fanàtics de l'entrenament amb pes pesat, l'ús d'equips mínims el converteix en un entrenament per a qualsevol lloc fàcilment assequible i assequible. I és que no només es limita a impulsar-se i donar a conèixer els exercicis de pes corporal amb aquest entrenament: Circuit Training Goes Old School per a una cremada total del cos.\n3. Entrenament d’intervals d’alta intensitat (HIIT) . HIIT descriu qualsevol entrenament que alterna entre ràfegues intenses d’activitat i períodes fixos d’activitat menys intensa o fins i tot de repòs complet, i normalment es pot realitzar un entrenament total de 30 minuts o menys, un dels seus molts beneficis. (Proveu aquest entrenament HIIT que es tonifica en 30 segons.)\n4. Entrenament de força . Segur, construireu múscul, però també torneu més greix corporal, creureu més calories i protegeu la salut òssia i la massa muscular, de manera que l’entrenament de força és un component necessari per cap programa d’entrenament. (Aquests exercicis de formació de força són L’entrenament perfecte del cos total per a parelles.)\n5. Professionals de l’educació física i amb experiència. Aquest any, hem vist l'ascens de la celebritat de la formació personal de entrenadors, destacant la importància de les certificacions i credencials nacionals de fitness més que mai.\n6. Entrenament personal. Tant si voleu aprendre les cordes com si arribeu a un nou objectiu de forma física, els entrenadors personals segueixen sent una forma intel·ligent de treure el màxim partit del vostre gimnàs. (Esbrineu el mite número 1 sobre ser un entrenador personal.)\n7. Condició funcional. A partir de la idea que els exercicis que fem haurien de imitar i donar suport a les activitats de la vida diària, com ara inclinar-se, agafar coses, pujar escales i tirar o empènyer les portes obertes, aquesta tendència & apos; té molt sentit. (Aquests 7 exercicis de forma funcional poden ajudar-vos a començar.)\n8. Programes de fitness per adults majors. Els estudis demostren que a partir dels 40 anys, comencem a perdre massa muscular i força, per la qual cosa els programes de fitness que mantenen els adults grans i sans en actiu són crucials. Estem encantats de veure que els professionals de la salut i la fitness continuaran centrant-se en la creació de programes d’entrenament adequats a l’edat i segurs el 2016.\n9. Exercici i pèrdua de pes. Pot ser que això no sembli una tendència per dir, però, a més de fer exercici, la nutrició continua sent un component clau dels programes de pèrdua de pes. (Què és millor per a la pèrdua de pes: dieta o exercici?)\n10. Ioga. Amb les noves iteracions com el ioga gras i el ioga salat que apareix al minut, el ioga és més popular que mai. Tot i que aquest any ha caigut alguns punts en la llista d'anys, no és d'estranyar que l'activitat, que inclou Power Yoga, Yogalates, Bikram, Ashtanga, Vinyasa, Kripalu, Anurara, Kundalini, Sivananda i altres, no sigui estranya. les 10 principals tendències del 2016. (Proveu aquestes 14 propostes per renovar la vostra rutina Vinyasa!)\ncom ser més obert sexualment amb el meu marit\nqui és el noi titella de tauró\nPodria Destiny 2 recuperar armes clàssiques com la mentida de Felwinter?\nEl cosplay Full Metal Alchemist dóna a Edward Elric un gir femení impactant\nEls grafits de S1mple es van tornar a afegir al remake de la memòria cau de CSGO\nCom completar els desafiaments de la setmana 6 de la temporada 5 de Fortnite\nLoL Pro DoubleLift espera que TSM no trobi l'èxit després de deixar-lo caure\nFaZe Rug revela per què ell i la seva nòvia Kaelyn es van separar després de cinc anys\nCom preparar-se per l’hora Spotlight Abra de Pokemon Go\nEls fans de Wonder Woman no estan contents amb aquests suposats canvis de vestuari a la Justice League


Palau 100 presenta René Jacobs amb La flauta màgica al Palau de la Música Catalana | Palau de la Música Catalana\nPalau 100 presenta René Jacobs amb La flauta màgica al Palau de la Música Catalana\nAquesta serà la primera de les participacions del reconegut director belga al Palau, en el projecte d'interpretació de les quatre òperes cabdals de Mozart en quatre temporades consecutives.\nEl divendres 23 de novembre, a les 20.30 h, el cicle de concerts Palau 100 presentarà al Palau de la Música Catalana l'òpera de Mozart La flauta màgica en versió de concert a càrrec del director belga René Jacobs. El Palau oferirà en primícia a l'Estat espanyol aquesta aproximació a una obra tan celebrada. La interpretació de La flauta màgica és l'inici d'un projecte artístic de llarg recorregut en què René Jacobs, durant quatre temporades consecutives, oferirà al Palau quatre òperes fonamentals de Mozart: La flauta màgica (2012-13), Le nozze di Figaro (2013-14), Così fan tutte (2014-15) i Don Giovanni (2015-16). A més de ser una mostra del discurs artístic propi del Palau de la Música Catalana, constitueix tot un esdeveniment cultural poder gaudir de la implicació personal d'una figura internacional tan rellevant com René Jacobs.\nLa versió que Jacobs oferirà a Barcelona de La flauta màgica, dirigint l'Akademie für Alte Musik Berlin, el RIAS Kammerchor i un repartiment de solvents cantants seleccionats pel director, és una versió historicista, lluminosa, plena de vitalitat i humor, i justificada per la documentació de l'època. Jacobs, en la seva aproximació a la partitura original, fa una restitució de l'obra en el seu context històric. El seu mètode consisteix a aplicar el seu talent i treball per situar l'obra tal com podia haver sonat en la seva estrena. D'una impecable dramatització i complementada amb tints d'humor (enriquits pels sorolls de l'acció i per les invencions musicals), aquesta recerca dóna un resultat en què triomfen la musicalitat i la vitalitat. És la relectura d'un conte infantil amb gran profunditat i amb espectacularitat musical.\nLes versions de Jacobs de la música de Mozart interpretades als grans centres de producció musical d'arreu han rebut els comentaris més elogiosos de la crítica internacional, com també els enregistraments exclusius pel segell Harmonia Mundi, que han estat distingits amb els màxims guardons.\nRene Jacobs (c)Philippe Matsas\nImatge JPG(2336 x 3504,3.64MB)\nImatge JPG(2220 x 1618,2.43MB)


Tarannà&BarcelonActua signen un nou acord!\nCom tots sabeu i des de fa temps, la BACempresa Tarannà Viatges, col·labora amb BarcelonActua de manera molt activa. Ara però i gràcies a la solidaritat del Ferran Martí, el seu director, fem plegats un pas més enllà pensant en tots els BACs que també tenen aquest esperit solidari i vulguin gaudir d'un viatge diferent i compromès.\nTarannà Viatges i BarcelonActua hem signat un acord per tal de que cada un dels viatges que els BACs contracteu a aquesta agència, el 50% de l'import total s'ingressi a la Fundació ajudant-nos un cop més en la sostenibilitat de BarcelonActua.\nDes d'aquí us convidem a què visiteu la web de Tarannà www.taranna.com, una BACempresa compromesa socialment, espcialitzada en viatges amb sentit, on el tracte humà i la qualitat del seu equip de professionals marquen la diferència.


Guanya el cartell de la Fundació\n‘Jo sóc com tu’ arrasa en les votacions la setmana de Dissantes\nDijous, 19 Setembre 2013 10:53\nDissabte el Parc Central acollirà les Dissantes de la Fundació El Maresme però la festa per aquesta entitat que treballa amb persones amb discapacitat comença amb el guanyador de la cinquena edició del Concurs del Cartell Alternatiu de Santes.\nEl Cartell Alternatiu de Les Santes 2013 és el ‘Jo sóc com tu’ de la Fundació El Maresme. El seu autor és José Manuel Bernal però el va recollir un representant de la Fundació que va agrair els suports i vots rebuts i va emmarcar aquesta victòria en el marc de les Dissantes. L’identitat del guanyador es va donar a conèixer en el marc d’un acte a El Públic que va presentar Mireia Biel. Al llarg del procés de votació s’havien acumulat 1.696 vots i 417 d’aquests van anar per un cartell en què es veu un Robafaves desvetllat, en ‘Santi’ –símbol de la Fundació El Maresme– vestit com el gegant i la llegenda ‘Festa Major de Mataró, del 25 al 29 de juliol de 2013’ escrit en llenguatge ‘braile’.\nDes de la Fundació El Maresme, el seu representant va explicar que “el missatge jo sóc com tu és el que estem reivindicant, que les persones amb discapacitat són una part més de la societat i de Les Santes, per això veiem en Robafaves ballant amb en Santi, com un més”. El premi per la Fundació és un iPad, gentilesa de Simómac i Grup Informàtica 360.\n2n Premi: Simplicitat\nEl segon premi se’l va endur Gemma Romagosa pel seu cartell ‘Simplicitat’. Romagosa, després de rebre un lot de productes d’Abacus va explicar en què s’havia inspirat: “la meva primera idea era fer una idea molt simple, que reconeguessis a primera vista i vaig pensar en col·locar els vestits dels gegants tal i com es posen en les fotografies oficials i a la vegada jugar amb les quatre barres de la senyera de Catalunya”, va dir.\nPremi del Jurat: Reines\nEl tercer premi va ser per Xevi Llimona que va protagonitzar l’anècdota de l’acte en arribar tard, tot i que a temps per recollir el val per dos menús degustació del Bocca Restaurant. Llimona va assegurar que el seu ‘Reines’ “és una carta divertida que juga amb Les Santes de dia i Les Santes de nit, amb la idea de 24 hores de Festa Major”\nVa tancar l’acte l’editora del Tot Mataró i Maresme Mari Carme Rodríguez que va agrair la participació en aquest certamen que arriba consolidat a la seva cinquena edició: “No és fàcil després de cinc anys seguir tenint idees, cada any ens sorprèn veure el joc de la gent fent el cartell, a partir d’ara encoratjo els mataronins a començar a pensar en el cartell de l’any que ve”. Rodríguez també va agrair l’ajuda dels col·laboradors del certamen: Simómac, Grup Informàtic 360, Abacus, Bocca Restaurant, Instagrafic i El Públic.


Club de lectura en francès: Le dernier ami de Tahar Ben Jelloun | Biblioteca Joan Triadú\n← La Biblioteca Joan Triadú de Vic informa: Tancat el dissabte 27 de març de 2021\nClub de lectura De casa al club: Allegro ma non troppo de Carlo M. Cipolla →\nA la trobada del mes de maig, els participants del Club de lectura en francès comentaran el llibre Le dernier ami de Tahar Ben Jelloun.\nAl Tànger dels anys 60, dos adolescents de mons llunyans inicien una amistat. Tots dos estan profundament marcats per la història convulsa del seu temps i la seva terra: l’un, reservat i de mirada benèvola, prové d’una família quasi aristocràtica de Fes emigrada a Tànger, i l’altre és tangerí de caràcter i du la ràbia al cos. En un camp disciplinari, on la repressió del règim s’exerceix de la manera més cruenta, els dos joves aprendran el valor de la seva integritat i passaran brutalment a l’edat adulta; perdran la candidesa de la seva joventut i tots els seus somnis. Amb L’últim amic Tahar Ben Jelloun ens relata, amb la cruesa justa i la tendresa necessària, el desplegament d’una amistat que batega a través de l’experiència de l’emigració, de la solitud, dels desencants de la maduresa, de la petitesa del quotidià, fins la darrera prova, la definitiva.\nTahar Ben Jelloun (Fes, Marroc; 1 de desembre de 1944- ) és escriptor i poeta, un dels més prestigiosos en llengua francesa tot i que la seva llengua materna és l’àrab. De petit va rebre l’educació en una escola bilingüe en francès i àrab i va estudiar Filosofia a la Universitat Muhammad V de Rabat. Amb 20 anys va passar 19 mesos es un camp de reeducació per haver participat en una manifestació patint tota mena de maltractes, tortures i vexacions. En ser alliberat va acabar els seus estudis i va exercir de professor de filosofia però l’any 1971 es va traslladar a viure a França on es va doctorar en Psicologia Social i va publicar el seu primer llibre de poemes Hommes sous linceul de silence que recollia els escrits fets durant el seu pas pel camp d’internament.\nL’any 1985 va obtenir el reconeixement internacional amb la publicació de la seva novel·la L’infant de sorra i la seva continuació, La nit sagrada, va obtenir el Premi Goncourt l’any 1987, convertint-se en el primer autor d’origen magrebí en guanyar-lo.\nÉs un dels escriptors més il·lustres i prolífics i un dels més traduïts de la literatura francesa, autor de novel·les, assaigs, llibres pedagògics per a infants, poesies i relats històrics.\nArran dels atemptats de l’11S va escriure El racisme explicat a la meva filla en veure que sovint es relacionava terrorisme i Islam. Es va traduir a 33 idiomes i va rebre el Premi Global Tolerance 1998 de l’ONU. És Doctor Honoris Causa de la Universitat de Lovaina (Bèlgica) i de la Universitat de Mont-Real (Canadà). També ha rebut la Legió d’Honor de França, la distinció més prestigiosa del país gal. Des de l’any 2008 és membre de l’Acadèmia Goncourt.\nLes seves obres tracten habitualment la discriminació racial, l’emigració i els conflictes identitaris i religiosos. També col·labora habitualment en diversos mitjans de comunicació de diferents països.\nLe dernier ami (2005) és la història de l’amistat durant 30 anys entre Alí i Mamed i que s’inspira en fets autobiogràfics que l’autor va viure de jove. L’any 2008 va publicar El càstig una obra on explica la seva experiència durant l’estada als camps disciplinaris del Marroc 60 anys després de la seva detenció.\nDimecres, 5 de maig de 2021 a les 18:45 h. a la Biblioteca Joan Triadú de Vic (pati exterior)\nAquesta entrada s'ha publicat en Activitats, Club de lectura en francès i etiquetada amb Club de lectura en francès, Le dernier ami, Tahar Ben Jelloun. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Puigdemont rep taxistes belgues i catalans a Waterloo\nBarcelona. Dijous, 24 de gener de 2019. 10:57\nActualitzat Dijous, 24 de gener de 2019. 16:34\nUn grup de taxistes belgues, juntament amb alguns vehicles de Barcelona, han visitat la Casa de la República, residència del president Puigdemont a Waterloo, precisament l’endemà que s’hagi acabat la vaga de taxistes. El president ha sortit al carrer i ha parlat amb ells davant diversos mitjans de comunicació, ha pujat a un taxi català per fer-hi una volta i posteriorment els ha convidat a passar dins de la Casa de la República.\nSegons imatges difoses per Élite Taxi, una caravana de vehicles s’ha dirigit cap a la residència del president a l’exili, complint així la promesa que es va fer fa uns dies de fer una “visita” a Puigdemont a Waterloo comptant amb la col·laboració de companys belgues.\nSegons ha explicat Élite Taxi, s'han desplaçat quatre taxistes catalans, que han fet el viatge de dos dies des de Barcelona amb la intenció de "portar el problema del taxi més enllà de les nostres fronteres" i amb l'objectiu de dialogar amb Carles Puigdemont, a qui li han explicat la problemàtica del sector i li han demanat que "ajudi el taxi".\nLa intenció de la comitiva era fer saber també a Puigdemont que la problemàtica del taxi és present a tot Europa.\nTreva dels taxistes\nAl mateix temps i des de Barcelona, el portaveu d’Élite Taxi i exlíder del comitè de vaga, Alberto Tito Álvarez, ha avisat que els taxistes donen una "treva", però que “si la Generalitat no compleix, tornarem als carrers”.\nEn una roda de premsa per valorar la decisió del sector d'acceptar la proposta del Govern per regular els serveis de VTC, Álvarez ha obert la porta a manifestar-se durant el Mobile World Congress; precisament una de les línies vermelles que va posar la Generalitat per negociar amb els taxistes.\nÁlvarez s’ha mostrat satisfet amb l’acord, que entre altres punts preveu un mínim de quinze minuts d'antelació per contractar serveis VTC. També s’ha mostrat escèptic pel que fa al compliment de la normativa per part d’Uber i Cabify.


Canvi en els requisits de les oposicions a Mossos d’Esquadra. – EL MEU ESPAI\nOPOSICIONS A MOSSOS D'ESQUADRA 2017\nPublicado en mayo 31, 2017 mayo 31, 2017 por root\nCanvi en els requisits de les oposicions a Mossos d’Esquadra.\nLa publicació en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC) dels pressupostos de la Generalitat, juntament amb l’aprovació de la Llei 5/2017, de 28 de març, ha portat la modificació dels requisits exigits pel que fa a les oposicions de Mossos d’Esquadra que donen accés al cos.\nAquesta modificació afecta als requisits d’accés a l’escala bàsica, passant de necessitar-se el Graduat en Educació Secundària a necessitar-se Batxillerat per poder accedir al cos mitjançant oposició.\nAmb l’aprovació de la Llei 5/2017 que va entrar en vigor el dia 31 de març del 2017, es modifiquen els requisits d’accés al cos en els següents punts:\nLímit edat: se suprimeix el límit de 35 anys per accedir al cos, passant a ser l’edat forçosa de jubilació.\nTitulació: per a l’accés al cos és necessària la titulació del grup C, subgrup C1, és a dir el batxillerat.\nAquest canvi va a afectar tant als nous opositors com a les persones que es troben preparant les oposicions. Una de les preguntes que poden tenir els opositors a Mosso d’Esquadra que no comptin amb el títol de batxiller és quines són les equivalències a aquest títol?\nLes equivalències de Batxiller més comuns són: tenir un grau mitjà acabat, tenir aprovat l’accés a la universitat per a majors de 25 anys o tenir aprovada la prova d’accés a grau superior.\nCategoríasContacte Etiquetasmodificacions, oposicions, requisits\nEntrada anterior:Anterior Els Mossos d’Esquadra preparen un canvi d’uniforme.\nSiguiente entradaSiguiente S’aprova i es fa pública la convocatòria d’accès a Mossos 2017.\nS’aprova i es fa pública la convocatòria d’accès a Mossos 2017.\nEls Mossos d’Esquadra preparen un canvi d’uniforme.\nImportant en relació a la convocatòria d’accès a Mossos d’Esquadra.\n500 noves places de Mossos d’Esquadra en l’any 2017.\nCURS D’OPOSICIONS A MOSSOS D’ESQUADRA – CURS COMPLET\nEls primers 50 alumnes:\n50% descompte 100€\nCURS D’OPOSICIONS A MOSSOS D’ESQUADRA – PRIMERA PROVA\nEls primers 50 alumnes: 50% descompte > 60€\nCURS D’OPOSICIONS A MOSSOS D’ESQUADRA – SEGONA, TERCERA I QUARTA PROVA


Què es juguen les empreses espanyoles si es produeix un Brexit sense acord? - Diari de Girona\nQuè es juguen les empreses espanyoles si es produeix un Brexit sense acord?\nEls seus interessos es podrien veure amenaçats per la possible frenada de l'economia britànica, la caiguda de la lliura i la imposició d'aranzels duaners que provocaria una sortida abrupta de la UE Les inversions espanyoles a territori britànic suposen el 16,8 per cent del negoci a l'estranger\nEl grup IAG ha suat per mantenir els drets de vol amb un Brexit dur.\nLa possible frenada de l'economia britànica, la caiguda de la lliura i la imposició d'aranzels duaners que produiria un Brexit sense acord amenacen els interessos de les empreses espanyoles al Regne Unit. El valor de les inversions espanyoles a territori britànic arriba als 77.000 milions d'euros, el 16,8% del negoci a l'estranger. El 2018, el Regne Unit va ser el segon Estat de la Unió Europea (UE) que més inversió bruta va rebre des d'Espanya, només per darrere dels Països Baixos. Si abandona el bloc comunitari el proper 31 d'octubre sense un acord, el Regne Unit es convertiria en un país tercer a tots els efectes de la nit al dia. Estaria fora del mercat únic, de la unió duanera, i les regulacions compartides fins ara quedarien en uns llimbs.\nEl Banc d'Anglaterra calcula que un Brexit abrupte retallaria al voltant d'un 5,5% el PIB britànic i dispararia la inflació fins més enllà del 5%. «Una contracció de l'economia britànica afectaria directament les empreses espanyoles que es dediquen al turisme, l'exportació agroalimentària i els serveis financers», va assenyalar Eduardo Barrachina, president de la Cambra de Comerç d'Espanya al Regne Unit.\nD'entre els sectors que es veurien més afectats per aquesta desacceleració, les firmes financeres són les que més avançades estan pel que fa a plans per mitigar els riscos, va destacar Barrachina, tot afegint que «les grans empreses -les cotitzades i les entitats financeres- poden invertir milions en plans de contingència i preparar-se per diverses hipòtesis i escenaris, quelcom que no poden fer les pimes espanyoles».\nLa divisa britànica ha perdut al voltant d'un 15% del seu valor respecte l'euro des de juny de 2016, quan els britànics van votar en referèndum abandonar la UE, i podria seguir caient si es produeix un Brexit dur. Aquesta depreciació té un impacte en les companyies espanyoles amb filials al Regne Unit, atès que es redueixen els guanys que poden repatriar en euros, i també pot obstaculitzar les importacions des de les illes britàniques.\nEl dia després d'un Brexit sense acord, els intercanvis comercials entre els dos costats del canal de la Mànega passarien a regir-se per les normes de l'Organització Mundial de Comerç (OMC). Es començarien a aplicar aranzels i inspeccions duaneres. La balança comercial entre els dos territoris afavoreix el mercat espanyol, de manera que Espanya quedaria especialment perjudicada en aquest escenari.\nAlgunes de les grans companyies espanyoles amb interessos al Regne Unit han fet canvis en la seva estratègia britànica des que es va iniciar el procés del Brexit. Ferrovial ha pres mesures per mantenir-se sota el paraigües de la legislació europea després de la ruptura. La companyia ha traslladat des d'Oxford a Amsterdam la seu de la seva estructura internacional, que comprèn les societats Ferrovial Agroman Internacional (construcció), Ferrovial Airports International (aeroports), Cintra Global (concessions) i Ferrovial Services Internacional (serveis).


Gener 2018 – Jesús Maria Tamarit\nP3, un dia al Tranvia\nP3 / Gener 2018\nEls nens i les nenes de P-3 hem tingut la sort d’anar d’excursió a les cotxeres del tram (St Joan Despí). Allà vam veure uns dibuixos del tram on explicava on dormia, què menjava, com el netejaven, com l’arreglava el mecànic i com la Gloria, la conductora anava d’un lloc a l’altre por\nP4 / Gener 2018\nAquest dilluns les classes de conills i esquirols hem anat a fer una volta pels carrers del voltant de la nostra escola, per iniciar el centre d´interès del carrer. Hem anat passejant i observant el que hem anat trobant: contenidors, papereres, fanals, semàfors, plaques amb els noms dels carrers,\nGener 2018 / General\nEl dia 30 de gener és el dia mundial de la Pau i la no-violència. A la nostra escola ho hem celebrat fent activitats a cada aula i per la tarda, tots junts al pati, hem escoltat els nens i nenes de P5 que ens han cantat una cançó de la pau i per acabar,hem […]\nP2 / Gener 2018\nArriba l’hivern i ens abriguem. Juguem amb cotó fluix, paper de seda blanc i rotllos de paper del WC. Després farem un pòster amb tot al que hem esquinçat.


La vella dama digna\n06 maig 2021 17:42\nGuillem Frontera | 10 novembre 1999\nFa pocs dies preníem nota del rebombori que s'ha armat a Barcelona i a Madrid arran de la constatació que hi ha uns xinesos que es dediquen amb una eficàcia sense fissures a escurar les màquines escurabutxaques. Ara ens arriba la fabulosa història de la senyora Chu Shiya, una dona xinesa de 101 anys, que s'està forrant jugant a la borsa de Xangai. Aquesta bona dona "recordi-ho el lector", amb 101 anys, ha participat en més història que els naturals d'altres països en dos o tres segles. El maoisme no va ser una aspirina política, va ser una expeditiva intervenció quirúrgica sense anestèsia. I encara dins el maoisme es varen donar uns alts i baixos que desconcertaven els més escèptics. Creguessis el que creguessis, t'arribava el teu santmartí. O no: hi ha una minoria de xinesos que han sabut navegar tant entre els taurons com entre les piranyes. Això passa a tot el món, és clar, però crec que a la Xina la qüestió és més digna de comentari, tant per la contundència dels canvis polítics com per la intensitat que assoleix tradicionalment, en aquell país, qualsevol situació social, familiar o individual. Diríem que tot hi és desmesurat si ens posàssim a nosaltres per mesura. Però, com que un servidor no ho gosaria fer mai, en conseqüència no podria titllar de desmesurada cap manifestació dels pecats capitals o de les virtuts teologals practicats o practicades pels xinesos. Deixem-ho així: sovint ens xoquen. Ja sé que, per arribar a aquesta generalitat tan insubstancial no era menester donar-hi cap volta, però també és vera que de vegades els intents d'aprofundir en una qualsevulla qüestió no fan més que tornar-te a la pell de les coses, a l'obvietat. La conquesta de l'obvietat és dolorosa i frustrant, però en segons quins casos deu ser un destí indefugible.\nJa ens allunyat massa del que ara un servidor volia comentar, i és l'extremada vitalitat d'una centenària senyora xinesa tot d'una que ha pogut posar un peu en el capitalisme. Deu ser la set endarrerida o no sé què, però l'agressivitat amb què es dediquen a les operacions especulatives, àdhuc a l'estafa, els ciutadans que surten del comunisme deu ser un dels espectacles més graciosament cruels que ens ofereix l'actual moment. Cubans a l'exili, xinesos com la senyora de referència, russos, romanesos, búlgars... apliquen una doctrina apresa no sabem on "i aquí sí que hauríem de defugir l'obvietat" que, independentment dels resultats, destaca per una certa brutalitat, per una golafreria antiestètica, per revelar l'existència d'uns instints depredadors no gens apaivagats pel reconeixement de cap límit. Però escandalitzar-nos davant aquests fets constituiria un exercici d'hipocresia: en realitat, només caminen com poden de cap on som nosaltres: ja arribaran a assolir "els que encara no ho han fet" el refinament, el maquiavel·lisme i la crueldat invisible del sistema. Tot arribarà, i no pot tardar massa.


Luis Rosadilla - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLuis Rosadilla (Montevideo, 21 de desembre de 1953) és un polític uruguaià pertanyent al Corrent d'Acció i Pensament-Llibertat, sector integrant del Front Ampli. Va ser ministre de Defensa de l'Uruguai entre l'1 de març del 2010 i el 18 de juliol del 2011.\n21 de desembre de 1953 (1953-12-21) (65 anys)\n1 de març de 2010 – 18 de juliol de 2011\n← Gonzalo Fernández\nEleuterio Fernández Huidobro →\n1.2 Actuació al MLN\n1.3 Sortida de la dictadura\nRosadilla va néixer a Montevideo, l'any 1953. Durant la seva infantesa va viure a Canelones, fins al 1964 quan va tornar al seu departament de naixença, més específicament al Cerrito de la Victoria.\nActuació al MLNModifica\nVa realitzar els seus estudis primaris i secundaris en institucions públiques de la zona. El 1966, amb 13 anys, va començar a treballar com a confiter a una pastisseria. Mentre realitzava els seus estudis secundaris es va unir al MLN, raó per la qual va perdre la seva llibertat el desembre de 1973 després del cop d'estat. El seu compromís amb el MLN, segons les seves pròpies declaracions, era total. Va ser alliberat finalment el 1982, després de nou anys de presó. En sortir de la presó, es va guanyar la vida netejant llençols i roba que la seva mare, empleada domèstica, li aconseguia.\nSortida de la dictaduraModifica\nAmb la democràcia, el 1985 va contribuir en la reorganització del MLN. Va actuar a la direcció del Moviment 26 de Març (Movimiento 26 de Marzo), després a la del MLN, direcció que va integrar durant el període 1991-1992; va estar a la direcció del Moviment de Participació Popular durant el mateix període fins al 1993. Simultàniament, va fundar la seva pròpia pastisseria, el 1992, a la qual va treballar fins al 1999 quan el senador Eleuterio Fernández Huidobro el va convocar per a ser el seu secretari al Parlament, càrrec que va ocupar fins al 2004.\nDurant les eleccions d'octubre del 2004, Rosadilla va ocupar el cinquè lloc a la llista del MPP de diputats per Montevideo. La votació d'aquest sector li va valer ocupar una banca a la Cambra de Representants entre 2005 i 2009, en la qual va integrar i va presidir la Comissió de Defensa. Va resultar reelegit per al càrrec durant les eleccions del 2009, aquest cop però pel Corrent d'Acció i Pensament-Llibertat.\nEl desembre del 2009, el president electe de l'Uruguai José Mujica el va nomenar ministre de Defensa, càrrec que va ocupar des de l'1 de març del 2010 fins al 18 de juliol del 2011, quan va ser succeït per Eleuterio Fernández Huidobro.\n↑ «Fernández Huidobro asumió como ministro de Defensa» (en castellà). El País (Uruguai), 26-07-2011. [Consulta: 27 juliol 2011].\n↑ 2,0 2,1 De confitero y ex guerrillero a ministro de Defensa - elpais.com.uy (castellà)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Luis Rosadilla\nBiografia de Rosadilla - Espectador.com (castellà)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Luis_Rosadilla&oldid=21100374»\nLast edited on 10 maig 2019, at 06:44


Una desena de joves d’ESO, batxillerat i cicles formatius de l’IES Manacor varen presentar dia 28 de juliol el projecte que han dut a terme per tal d’intentar entrar en el món laboral. Llegir més\nApima informa: Els horaris de teatre són els mateixos del curs passat:– 1r i 2n d’ESO: els dilluns de 17.30h a 19h.– 3r i 4t d’ESO: els dimecres de 17.30h a 19h. – 1r i 2n batxillerat: els dijous de 17.30h a 19h. El...\nHoraris Teatre Escolar\nApima informa: Els horaris de teatre són els mateixos del curs passat:\n– 1r i 2n d’ESO: els dilluns de 17.30h a 19h.\n– 3r i 4t d’ESO: els dimecres de 17.30h a 19h.\n– 1r i 2n batxillerat: els dijous de 17.30h a 19h.\nEl començament de l’activitat serà dia 5 d’octubre.\nA causa del gran nombre d’alumnes inscrits al grup de 1r d’ESO s’han hagut de modificar els horaris, a continuació trobareu els llistats d’alumnes distribuïts per grups amb els corresponents horaris.\nA causa del gran nombre d’alumnes inscrits al grup de 1r d’ESO s’han hagut de modificar els horaris, a continuació trobareu els llistats d’alumnes distribuïts per grups amb els corresponents horaris. Llegir més\nL’Apima de l’IES Manacor ofereix als alumnes del centre classes d’anglès durant el mes de juliol segons el següent horari:\nClasses Anglès Juliol 2015\nL’Apima de l’IES Manacor ofereix als alumnes del centre classes d’anglès durant el mes de juliol segons el següent horari: Llegir més


Serafín Castellano afirma en Lo Rat Penat que l´AVL no fon frut d´un pacte en CiU - Círculo Cívico Valenciano · Circul Civic Valencià\n#AVLDerogacio AVL Lo Rat Penat Serafín Castellano\nSerafín Castellano afirma en Lo Rat Penat que l´AVL no fon frut d´un pacte en CiU\nHome » #AVLDerogacio » AVL » Lo Rat Penat » Serafín Castellano » Serafín Castellano afirma en Lo Rat Penat que l´AVL no fon frut d´un pacte en CiU\nLa conferència que ahir 11 de novembre oferí Serafín Castellano, conseller de governació i justícia i secretari general del PPCV en la seu de Lo Rat Penat, que portava per títul "La Comunitat Valenciana, un proyecte de futur" estigué plena de propostes i afirmacions plenes de grandilocuència i una bona dosis de demagògia.\nCastellano es despenjà, donat el lloc a on pronunciava la conferència, en un discurs recurrent a on les alusions a l´identitat i la seua defensa per part del PPCV, i els evidents atacs identitaris i alienació de l´esquerra fusteriana que fa les funcions d´oposició, es prodigaren.\nNo faltà la presència de la cort que arropara a Castellano i li fera els aplaudiments pertinents: el conseller Buch, el vice-síndic Maluenda, i alguns dels més actius membres de NNGG, junt a regidors de l´Ajuntament de Valéncia i amics de corda.\nL´auditori posà en problemes a Castellano en el moment en el que arribà la tanda de preguntes, especialment en el moment en el que un espectador afirmà que l´AVL fon el frut d´un pacte polític i axigí la seua derogació o, en el seu cas, la reforma total de l´ent per a posar-la verdaderament al servici de la llengua, la cultura i la societat valenciana.\nCastellano va cometre l´absurt erro de negar que l´AVL fora producte i condició imprescindible d´un pacte polític entre el seu partit, el PP, i CiU, en 1996, quan José María Aznar necessità del recolç de CiU per a facilitar la governabilitat de la seua primera llegislatura en la que el PP no obtingué una majoria suficient per a governar en solitari.\nLa reacció dels assistents, sabedors de les circunstàncies del "pacte de Reus", no podia ser un atra que la que fon: indignació, malestar, comentaris airats i aplaudiments per a aquells interlocutors de Castellano que li espetaven demostracions de que la seua afirmació era una autèntica falàcia.\nDavant estes desafortunades i polèmiques declaracions, la tanda de preguntes s´acurtà baix el pretext de la manca de temps.\nDes de CCV, convidem al PPCV una vegada més a abandonar la senda de la demagògia identitària i a actuar de forma contundent i sense complexos davant el problema sociocultural del catalanisme, aprovant una Llei de Defensa Identitària, renovant de peus a cap les estructures, dictàmens i funcions del CVC i l´AVL i fent una neteja educativa a tots els nivells, des de l´organigrama de la conselleria d´educació i cultura fins als llibres de text escolars.\nEtiquetas: #AVLDerogacio, AVL, Lo Rat Penat, Serafín Castellano\nDamunt mentirosos, q diguen la veritat i q comencen a desfer el pacte de Reus


restricció d'un sol valor, si bé pot anar acompanyat d'un càrrec de vicepresident, quan es vota un tàndem presidencial.\nobligatori + qualifs.generals + Nombre d'escons (P1342), Capacitat (P1083) de la cambra quan no es voten tots. mateixos comentaris que sufragi directe mateixos comentaris que sufragi proporcional. obligatori restricció d'un sol valor mateixos qualifs. descrits abans\nqualifs. de l'item del partit, o específics: Nom curt (P1813), Imatge del logotip (P154), Color (hexadecimal sRGB) (P465), Imatge del logotip (P154),\nobligatori, restricció d'un sol valor obligatori\nImatge del logotip (P154) de Candidat (P726) icona del partit polític que es mostra a les eleccions de tipus proporcional


Pacten 21 anys de presó per a l’home acusat d’abusar sexualment de quatre menors a Reus | Tots21 | Notícies de Tarragona, Reus, Tarragonés i Baix Camp\nPacten 21 anys de presó per a l’home acusat d’abusar sexualment de quatre menors a Reus\nL’home condemnat per abusos sexuals a menors, vist de perfil, assegut a la sala de vistes de l’Audiència de Tarragona. Foto: Roger Segura\nUn home de 44 anys ha acceptat aquest dimecres una pena de 21 anys de presó -dels quals només en complirà un màxim de 9- per haver pagat diners a quatre menors de Reus a canvi de pràctiques sexuals i haver-ne abusat en diverses ocasions, entre 2016 i 2019. El cas s’havia de jutjar aquest dimecres a l’Audiència de Tarragona, però les parts han arribat a un acord de conformitat que reconeix que l’home té acreditat un grau de discapacitat del 65% i que això va afectar les seves capacitats «de manera important». El condemnat era monitor d’esports al Consell Esportiu del Baix Camp i entrenador de futbol, però els fets estan deslligats d’aquest àmbit i s’emmarquen en un entorn familiar. Igualment, se l’ha inhabilitat per treballar amb menors.\nLa sentència ja és ferma i considera provades les acusacions que feien la fiscalia i les acusacions particulars contra J.A.G.H., de 44 anys. Així, segons la resolució, la primera víctima va començar a partir abusos quan tenia 10 anys. El 2016, quan la nena es trobava ingressada a l’hospital després de patir un accident, li va fer una visita en la seva condició d’entrenador de l’equip de futbol de l’escola Eduard Toda. Aprofitant que la mare va sortir breument de l’habitació, li va fer tocaments als pits i al maluc, intentant arribar a la zona vaginal sense aconseguir-ho per la negativa de la nena, que ho va explicar a la mare. A més, el 2018 la nena va iniciar una relació sentimental amb un parent de l’home, motiu pel qual coincidien habitualment al domicili d’ell. Quan la nena tenia 12 o 13 anys, també va proposar-li en diverses ocasions -en persona o a través de les xarxes socials- participar en comportaments sexuals a canvi de diners, a la qual cosa la menor no va accedir.\nEls fets corresponents a la segona víctima es remunten a l’estiu de 2017 quan la nena, tutelada per la DGAIA, tenia 11 anys. La menor solia acudir al domicili de l’acusat juntament amb una altra nena -la tercera víctima- i el nuvi d’aquesta, que alhora és parent llunyà de l’home. En una ocasió, mentre la menor dormia, l’home li va fer tocaments a la zona genital i durant el 2017 i 2019, de forma reiterada, la menor va accedir «voluntàriament» a proposicions de caràcter sexual per les quals ell li donava 20 o 50 euros. En una ocasió, tot i la negativa a fer-li una fel·lació a canvi de 50 euros, l’home la va obligar.\nPel que fa a la tercera víctima, entre 2016 i 2019 va proposar-li diverses vegades tocaments en braços, cames i zones genitals, estant la menor despullada, a canvi de 20 o 30 euros. En algunes ocasions, la nena masturbava l’acusat, ja fos al domicili d’ell, o a les instal·lacions esportives del col·legi Eduard Toda de Reus, a les quals el condemnat tenia accés en la seva condició d’entrenador de futbol del Club Esportiu Inter de Reus. En una ocasió, el 2018, va obligar-la a fer-li tocaments malgrat que ella no volia.\nFinalment, la quarta víctima vivia des de petita al domicili de l’acusat i en el moment dels fets treballava per a l’home cuidant la mare d’aquest. Durant els anys 2017 i 2018, quan ella tenia 15 anys, l’home li va proposar «insistentment» fer-li tocaments a canvi de 30 o 50 euros als quals la menor es negava. Finalment, però, va accedir-hi a mitjan 2018, quan ja tenia 16 anys. Van ser unes cinc o sis ocasions, en les quals la víctima feia massatges a l’acusat mentre ell li feia tocaments als pits a canvi de 50 o 70 euros.\nFamiliars de tres de menors van interposar denúncia a la comissaria dels Mossos de Reus al gener i la Generalitat -en representació de la menor tutelada- ho va fer el març de 2019. El 17 de gener de 2019 el jutjat d’instrucció va acordar presó provisional comunicada i sense fiança per a l’home.\nLa fiscalia demanava inicialment 43 anys de presó, però aquest dimecres ha segellat un pacte de conformitat amb la defensa, l’acusació particular -en representació d’una de les víctimes- i l’advocat de la Generalitat que ha evitat la celebració del judici aquest dimecres i dijous.\nFruit d’aquest acord, l’Audiència ha condemnat l’home a 21 anys de presó. En concret, per tres delictes continuats d’abusos sexuals a menor de 16 anys (amb una pena de 3 anys de presó cadascun), tres delictes continuats d’inducció a la prostitució de menor de 16 anys (3 anys més de privació de llibertat cadascun), un delicte continuat d’abusos sexuals a menor d’edat (1,5 anys de presó) i un delicte continuat de corrupció de menors (1,5 anys).\nEl tribunal ha aplicat l’atenuant qualificada d’alienació mental perquè, en el moment dels fets, l’home tenia acreditat un grau de discapacitat del 65%, amb crisis d’epilèpsia, convulsions generalitzades i retard mental. A més, havia estat escolaritzat en una escola d’educació especial. Tot plegat, conclou la sentència, afectava les seves capacitats volitives i intel·lectives «de manera important».\nL’home, però, només passarà un màxim de 9 anys entre reixes -ara ja en porta gairebé dos- per la regla del triple de la major, que preveu que un condemnat no pugui estar empresonat per més temps del triple de la condemna més elevada (que és de 3 anys). A més, la sentència també imposa a l’home 7 anys de llibertat vigilada, la prohibició de fer feines o professions -remunerades o no- que impliquin contacte amb menors durant 7 anys i que no pugui apropar-se a les víctimes a menys de 250 metres ni comunicar-se amb elles per cap mitjà durant aquest mateix període.\nDe la seva banda, el Consell Esportiu del Baix Camp (CEBC) ha manifestat en un comunicat que quan va tenir coneixement de la detenció del monitor, fa prop de dos anys, va procedir «de forma immediata» a la suspensió del contracte de treball a l’espera de la resolució judicial.\n«Aquesta decisió, malgrat que les acusacions es corresponen a fets relacionats amb l’àmbit familiar i en cap cas amb l’àmbit laboral, es va prendre de forma immediata i irrevocable a fi de garantir els drets dels nostres usuaris i treballadors», ha defensat el CEBC en la nota.\nL’entitat també ha apuntat que la contractació del monitor s’havia fet per donar compliment a la normativa que disposava que les empreses amb un volum important de treballadors han de contractar un determinat percentatge de persones amb discapacitat.\n06/10/2021 Els Mossos investiguen una agressió sexual a una dona a Reus


Quan el millor regal es retrobar a un ser estimat que ha desaparegut - Levante-EMV\nQuan el millor regal es retrobar a un ser estimat que ha desaparegut\nMés de 100.000 persones busquen a familiars als que han perdut la pista a guerres o catàstrofes\ndavid laguía valència 07.01.2019 | 04:15\nSanta Claus, amb la seua vestimenta roja i blanca, s'endinsa en una ciutat immersa en plena batalla. Avança entre els edificis que es cauen, les bales, els ferits, els soldats, els vehicles militars, el crits i la pols que provoca l'explosió de les bombes. El mític home de la barba blanca continua el seu pas per a donar a una xiqueta, que viu en mig de les presses de la guerra, un regal únic... i que no és res material. El que vol esta xiqueta no és un videojoc, ni una nina o una pilota... el que vol és tornar a vore a la seua família.\nEsta seqüència forma part de l'anunci que ha fet el Comité Internacional de la Creu Roja (CICR) per al Nadal per tal de conscienciar sobre els milers de persones que romanen en parador desconegut per culpa de la guerra, els desastres naturals o les migracions. I també del patiment pel que passen els seus sers estimats, que ni els poden vore ni tenen cap notícia d'ells.\nSíria, Birmània, Nigèria...\nSegons denuncia el Comité Internacional de la Creu Roja, esta entitat encara busca a més de 100.000 persones que estan desaparegudes a tot el món. Una xifra que és la més alta que ha registrat esta organització als últims 15 anys... i que en realitat només representa un percentatge del total, ja que el número de persones desaparegudes és encara major amb aquells que encara no apareixen a cap llista. Actualment, segons destaca l'entitat internacional, s'ha produït un notable increment del número de familiars que busquen a sers estimats a països com Síria, Birmània o Nigèria.\nEls responsables de Creu Roja Internacional, com és el cas de Florence Anselmo, cap adjunta de la divisió de l'Agència Central de Busca i Activitats de Protecció del CICR, a més, insisteixen que estes activitats destinades a trobar familiars que han sigut separats són tan importants per a la missió humanitària com les tasques que es fan per a proporcionar refugi, aliments o aigua. I és que, segons denuncien, l'impacte de la desaparició d'un familiar és una de les conseqüències humanitàries més perjudicials que pot sufrir una persona durant un conflicte bèl·lic o una catàstrofe natural.


Liberals pretén tancar “d’una vegada per totes” un conveni de col·laboració amb l’ONCE - Altaveu el diari digital d'Andorra\n13/03/2019 (20:00 CET)\nLiberals d’Andorra (L’A) pretén tancar “d’una vegada per sempre” un conveni de col·laboració que fa anys que es persegueix però que no acaba de reeixir amb l’Organització Nacional de Cecs Espanyols (ONCE). Alhora, la formació liderada per Jordi Gallardo considera imprescindible que l’Associació de persones amb diversitat funcional d’Andorra (AMIDA) participi en el disseny de les polítiques d’accessibilitat universal.\nLes candidates Judith Pallarés, cap de llista per La Massana, Laura Mas (quarta de la nacional) i Resma Punjabi (vuitena) s’han reunit aquest dimecres amb la presidenta d’AMIDA, Agustina Grandvallet, i altres representants de l’associació. Durant la trobada, Pallarés ha explicat la voluntat de L’A que “siguin les persones amb diversitat funcional les que dissenyin conjuntament amb els responsables polítics les accions i mesures que han de contribuir perquè puguin viure amb la normalitat més gran possible”. En aquest sentit, des d’AMIDA, s’ha remarcat la necessitat “d’invertir en formacions” que haurien de cursar tot el personal assistencial del SAAS, d’atenció hospitalària i altres professionals que en algun moment han d’acompanyar a persones amb diversitat funcional.\nUn altre aspecte que s’ha remarcat durant la reunió i que Liberals hi destinarà un especial interès és tancar “d’una vegada per totes” un conveni de col·laboració amb l’ONCE. “Aquest conveni entre Govern i ONCE fa molts anys que es demana i és una qüestió que cal resoldre” ha assegurat Judith Pallarés, ja que “permetria accedir als andorrans i residents a formacions i serveis que ofereix l’ONCE”. Per últim Pallarés va copsar en primera persona “la necessitat de seguir treballant per facilitar el màxim possible la vida diària de les persones amb diversitat funcional”. Per aquest motiu s’han de promoure i incentivar “accions, a les quals no donem importància, però que poden millorar ostensiblement la qualitat de vida d’aquestes persones” ha conclòs.


Espores - El Jardí que resisteix al fred\nLa seua situació a 70º de latitud nord assemblaria, en condicions normals, el clima de Tromso al d'Alaska. La vida vegetal, davant condicions de temperatura tan extremes, és mínima i per tant seria difícil pensar en l'existència d'un Jardí Botànic a l'aire lliure enmig d'aqueixes característiques meteorològiques. No obstant açò, el cas del Jardí de Tromso és completament diferent. Allí hi ha un Botànic al descobert i especialitzat en plantes resistents al fred, així, en els seus jardins i rocalles podem trobar la majoria de les plantes de l'Àrtic i moltes altres de les quals poblen els cims alpins de les muntanyes del món.\nQuè fa a Tromso tan especial? El seu clima. Fins a aquest racó del nord de Noruega arriba, gràcies al mar, una branca del corrent del Golf, que ascendeix per Europa arribant fins a les seues costes i portant fins al lloc aigües de l'Equador. Aquesta circulació càlida suavitza el clima d'aquesta zona, la qual cosa permet que en lloc dels gels constants i la esclarissada coberta de líquens i torbes que pobla la tundra àrtica, cresquen també arbres. Els que són autòctons de la zona són verns, servers, aurons, pins silvestres, avets i bedolls. Per descomptat el jardí és excepcional, viuen més de 5.000 espècies de tot el món.\nUn jardí utòpic\nSi analitzes la vida d'aquest jardí inaugurat l'any 1994, veurem que està ple de particularitats. Tenen política de portes obertes i els ciutadans accedeixen al jardí en qualsevol moment i poden proveir-se de les plantes. En aquesta zona del planeta regna l'anomenat sol de mitjanit, i en els mesos de maig a juliol l'astre rei no arriba mai a posar-se. No obstant açò, entre novembre i febrer regna la completa foscor. Açò fa que el Jardí Botànic estiga a ple rendiment únicament sis mesos a l'any. La resta, la neu ho inunda tot i les tasques de conservació i recerca es paren.\nLes plantes provenen de l'intercanvi de llavors amb altres jardins del món i la col·lecció del Jardí s'ordena per continents. Són destacables entre les seues col·leccions l'assortiment de rododèndrons (un planta silvestre que entapissa els boscos alpins i és similar a les casolanes azalees) un dels majors del món, amb més de 100 espècies diferents. També és abundant la col·lecció de servers, un arbre amant d'ambients frescos i humits, i del qual en Espanya tenim l'espècie Sorbus aucuparia, grimpat a les muntanyes més fredes. A Tromso el nombre d'espècies d'aquest arbre es multiplica considerablement, fins a vint són les espècies que creixen vingudes dels cinc continents.\nNo obstant açò la joia del jardí és la Ranuncus wilanderi, una espècie natural de les illes Svalbard, en l'Àrtic noruec. A tot el món, aquesta flor només existeix en un únic punt d'aqueixes illes i s'estima que en tot el planeta viuen els 51 exemplars que es troben en el jardí.\nRosella blava de l'Himàlaia\nPerò aquest no és l'únic exemplar d'interès especial en Tromso, la col·lecció de prímules és única en el món. S'en conreen 100 de les poc més de 400 espècies d'aquesta planta que existeixen a tot el món. Cinc d'elles són endèmiques de Noruega, 30 de zones d'Europa com Rússia i el Caucas, però també es troben a Amèrica del Nord i a Àsia, especialment en la zona de l'Himàlaia. El cultiu de prímules és molt important pels seus usos medicinals, ja que són riques en àcids grassos, la qual cosa proporciona energia, aïllen els nervis, col·laboren en el manteniment de la temperatura corporal, formen part d'estructures cel·lulars i són vitals per al metabolisme.\nEl jardí té funcions d'esbarjo i exposició, però també científiques. Treballa per a conservar i reproduir plantes escasses del món, i per a preservar material genètic en el cas que es perderen en el seu lloc d'origen.\nMés en aquesta categoria: « Batejar les plantes\tJoan Pellicer, pont entre natura i cultura »


Isabel Mallorca Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nIsabelPm 220-2, Pollensa, Pollença, Mallorca, Espanya - Veure al mapaIsabelVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Mallorca, no busqui més enllà de Isabel Hotel. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Isabel Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Mallorca. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos conserge, cafeteria, bugaderia, bar de la piscina, bar. Els clients poden triar d'entre 110 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com sauna, piscina exterior, piscina (infantil), pistes de tennis, jardí. Isabel Hotel és una elecció inteligents per a viatgers a Mallorca, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.