Una empresa valenciana crea una mascareta que detecta si tens febre\nUna empresa de Muro d'Alcoi crea una mascareta que canvia de color quan tens febre\nTambé han dissenyat polseres amb el mateix teixit\nper Sonia Pla / Europa Press dimarts, 8 de setembre 2020 - 12:20h\nCanvien de color si tens calentura | Europa Press\nL'empresa d'estampació tèxtil Colorprint Fashion, amb seu en Muro d'Alcoi, en el Comtat (Alacant), ha creat i patentat un teixit capaç d'activar-se amb l'augment de la temperatura corporal. L'innovador teixit ha sigut homologat per al seu ús en mascaretes higièniques per l'Institut Tecnològic del Tèxtil (AITEX) certificant la seua durabilitat i la seua efectivitat enfront de la prevenció del Covid 19.\nSobre la base d'esta innovadora tecnologia, s'han creat diferents productes amb els que ajudar a frenar l'expansió del virus, com mascaretes, polseres i adhesius capaços de detectar de manera ràpida i senzilla una pujada de temperatura, ha informat la companyia en un comunicat.\nEl teixit, patentat per Colorprint Fashion, canvia a color blanc aproximadament a una temperatura de 37,5° i té una filtració bacteriana del 98%. Amb eixe teixit s'han confeccionat diferents productes pensant en aportar solucions com mascaretes tèrmiques reutilitzables, que permeten la seua rentada i desinfecció sense perdre ni afectar les propietats del tèxtil.\nHi ha polseres amb el mateix teixit\nA demés de la protecció de les mascaretes enfront del virus, compta amb l'avantatge d'alertar davant d'una pujada de temperatura corporal amb un simple canvi de color. Un mecanisme que pot resultar molt útil en ambients de treball, com en oficines i en mitjans de transport per a controlar l'expansió de la malaltia amb la mobilitat de les persones.\nAmb este mateix teixit s'han fabricat polseres. «Un còmode sistema que permet el monitoratge en temps real de la temperatura i que pot ser d'ús molt pràctic, per exemple, per als més xicotets, coincidint amb la tornada a les aules», han destacat. Entre altres formats, s'han dissenyat també adhesius que, en estar en contacte directe amb la pell, permeten la detecció de l'augment de temperatura en llocs públics o d'afluència de gent a simple vista.\nEn este cas, l'adhesiu pot ser pràctica per a garantir la salut pública, per exemple, en els centres sanitaris en controlar de manera ràpida i visual si els pacients que ingressen tenen temperatura.\nÚltima hora: 193 municipis valencians afectats amb coronavirus


El bloc d'Albi: Setmana de la Trifesta\nFeina rai per fotre un bot i posar-nos drets un cop refregavem ulls adormits. Cansament aglutinat del finde i galvana a flor de pell per aixecar-nos del llit més còmode del món. Ufff... dilluns i les 6:50h!!! Sort de la fresqueta matinera, on un sol intens guanyava terreny a un matí amb cert vent. Màxima de 30ºC i mínima de 20ºC. Tot un respir per calorades on l'aire va agafant força a mitja tarda. Al tard, curset de natació. Aquest cop, Trepa i jo, tot sols. La gent ha fet perla (motius de feina, mandra o por a la rasca a l'hora de sortir de l'aigua?). Exercicis de tècnica, mobilitat de peus i fins i tot ... avui hem provat d'anar d'esquena. Bueno, tot i no portar retrovisor, la cosa ha estat prou bé. Poc a poc anem empassant-nos menys aigua, tot un signe de lleugera millora. Cansament generalitzat i un fred de collons al sortir de la piscina.\nAvui Pau ha rebut el quadre CANYON per la futura bici. Feia temps que tenia mono de cicla nova i després de molts i molts mals de cap ... va triar aquesta opció. Una bona base per montar la nova màquina. Particularment molt bonic, semblançes diverses a l'SCOTT de Trepa i a un bon preu. També Pollo, ha invertit en un quadre. Aquest per un DITEC, una eina per complerta el seu Metodologium d'entrenaments de Bike. Foto del quadre Canyon de Pau, amb rodes Campagnolo Eurus i grup Record. Falta manillar i canviar potència ... el resultat impressionant!\nPublicat per Albi a 21:19\ni Q-rings diria jo a ull !!!!\n20 de juliol de 2009, a les 22:09\nBona vista Joan. Provarem aixo dels Q's.\n20 de juliol de 2009, a les 22:15\nt'haurien d'anar b per estos genolls tan cascats !\n20 de juliol de 2009, a les 22:38\nAra ja començen a estar bastant be els genolls, donarem gracies a Josep Mª, per omplirme les cames de "banderilles"!\n20 de juliol de 2009, a les 22:47\nCullons quines maquines que es compre la penya, molt be aixi m'agrada ara a fer vondat i a curar estos genolls i despres a tornar a fotre guerra per estos termes Pau .\nColibri avui he fet campana la jornada laboral s'ha allargat una mica i no he pogut venir , dema espero poder venir.\n20 de juliol de 2009, a les 23:16\nPodriem fotre un sortideta a modo de cicloturista amb dinar inclos..\n21 de juliol de 2009, a les 9:19\nCom que "modo cicloturista", aveure si perdrem el ritme de cop!això no pot ser, i per dinar un gel i marchando!!hawaii esta aquí!!\n21 de juliol de 2009, a les 14:54\nPollo, tranquil que Ñoño amb el bocatta de Truita amb xoriço que s'ha fotut avui ... pot pujar el Mont Ventoux a ritme de Contador. I es que no el pots deixar sol... o menys a les meves mans!\n21 de juliol de 2009, a les 17:36\nôstic Pau quina màquina! Ara toque disfrutar-la amb km!!!!\n22 de juliol de 2009, a les 0:25


El Procés, a un pas de l'abisme La República\nEl Procés, a un pas de l’abisme\nAvui ha aparegut, com un bolet, un misteriós annex a l’acord del 27 de setembre, que s’havia mantingut en secret. L’ha tret El Periódico, la qual cosa fa pensar que […]\nEl Dietari del Procés 30/06/2015\nAvui ha aparegut, com un bolet, un misteriós annex a l’acord del 27 de setembre, que s’havia mantingut en secret. L’ha tret El Periódico, la qual cosa fa pensar que podria ser una filtració interessada d’algun partit (en defensa pròpia?) que potser s’ha vist atacat en els darrers dies. Fins ben entrat el migdia que TV3 li ha donat el certificat d’autenticitat, pocs s’havien atrevit a esmentar-lo. I no hi ha per menys. L’esmentat annex especifica amb claredat que les entitats es mantindrien al marge de les lluites electoralistes i, només en el supòsit d’entrar en el joc, ho farien repartint-se en totes les llistes independentistes que hi haguessin en aquell moment (ara mateix, 3).\nAvui per fi hem sentit algú de la CUP parlar sobre el tema. Quim Arrufat s’ha pronunciat a TV3 i ha dirigit unes quantes crítiques al president. Bàsicament li ha retret que tregui aquest debat sobre la llista unitària una altra vegada, entorpint així el procés que ja estava encarat de les plebiscitàries amb l’objectiu principal de negociar els punts d’acord per presentar-se i la unitat d’acció a partir del 28S. D’alguna manera, també ha reclamat que es deixi de fer pressió amb la llista unitària, i s’ha llegit entre línies un cert suport al partit d’Oriol Junqueras, que és el qui pateix la pressió.\nL’altre dia, en Guifré es preguntava si ERC baixaria del burro si guanya el ‘Sí’ a la consulta de l’ANC. Baixarà de l’altre burro CDC en cas de 'No'? Sembla que contra més pressió es fa, menys ganes té ERC de fer cap llista unitària. I menys si en molts casos es demana amb ganes de colar-los l’etiqueta de ‘traïdors’ per no voler la unitat abans de perdre les eleccions, i així tenir ja un culpable. Si intentem mirar-nos-ho tot amb vista d’ocell, ens hauríem de preguntar: De veritat el procés depèn només de la possibilitat que ERC vagi a la llista transversal? I, veient el canvi de paradigma d’ençà el Nadal, ERC s’hauria de replantejar l’estratègia? Veiem, a grans trets, alguns elements clau que tenim sobre la taula i, sobretot, el que ha fet punxar cada partit:\nCDC: l’obsessió feta dogma de la llista única. Por?\n–Mas trenca el primer pacte per fer un referèndum sí o sí a risc d’un Estat enfurismat, però el substitueix per una consulta participativa descafeïnada el 9N, que aplega 2,3 milions de persones. Això descol·loca a tothom excepte la CUP.\n-El president fa una proposta de llista unitària en una conferència brillant i exposant un pla per fer la independència en 18 mesos il·lusionador. ERC el rebutja, i Mas comet l’error de perdre l’oportunitat per convocar eleccions, unes eleccions amb la victòria en aquell moment assegurada, malgrat no tenir full de ruta.\n-Durant el vodevil de Nadal, el president s’acull a la proposta de la societat civil d’anar amb llistes separades, però exigeix aglutinar només ell la societat civil. Posa unes condicions a ERC que els republicans accepten, però a CiU no en tenen prou. La pressió contra ERC a tots nivells ja és excessiva i Junqueras es tanca en banda. Finalment, l’acord in extremis del 27S salva la papereta dels líders i les entitats.\n-A Molins de Rei, Mas torna a reobrir un debat que ja havia quedat tancat i superat (excepte en l’òrbita de tertulians convergents que han intentat mantenir la flama encesa). Tot sembla una ocurrència del president, perquè CDC no havia estat informada prèviament, i els caps de la societat civil només havien estat previnguts per telèfon hores abans. Això desemboca en una situació caòtica en el sí de les entitats, i torna a desencadenar el frontisme independentista a tres mesos d’aquestes eleccions. Què pretén el president? No ho veu clar? Té por?\n-CDC no ha acabat d’abandonar mai aquella rèmora pujolista d’intentar confondre Catalunya amb CiU. Aquesta espècie de messianisme, i de buscar una èpica o heroïcitat que no havia caracteritzat a aquest partit d’ordre, entorpeix l’entesa amb d’altres forces, i crea reticències diverses.\nERC: mala digestió d’una possible estratègia errònia?\n-ERC, com CDC, mantenen una pugna paral·lela a la lluita per la independència: la lluita per l’hegemonia del país, i aquesta idea condiciona tota entesa a ERC.\n-ERC pretén aglutinar tot un sector de l’esquerra avui independentista, però que no votaria una llista amb Mas al capdavant: socialistes desencantats, i socialistes escindits principalment. Fa un any, això donava 39 escons al partit de Junqueras, però avui les enquestes la situen entre els 20 i els 27. L’aparició de Podemos es menja l’àmbit de creixement d’ERC, com a Barcelona. Molts socialistes desencantats comencen a sentir-se seduïts per la força espanyolista. Aquesta estratègia de maximitzar vots mitjançant l’espai centre-esquerra sembla a priori òptim, però les darreres enquestes indiquen una baixada i un estancament d’ERC, i reclamen un revulsiu per revifar el procés. De fet, fent un cop d’ull al que fan els altres, els unionistes anti independència (PP-C’s-PSC) aniran per separat, però els unionistes populistes aniran junts, i les enquestes els atorguen 3-4 diputats com a premi a la suma. Uns diputats que no ens sobren. Ells, a més, han sabut vendre’s millor.\n-A Barcelona, BComú aconsegueix carregar-se la primera volta de les plebiscitàries, i converteix les eleccions en un duel Colau-Trias, que s’endú la primera. ERC decideix intentar neutralitzar el populisme votant la investidura de Colau, però al Parlament, Podemos és lliure i no depèn de cap força que la pugui arrossegar cap a posicions independentistes. Iglesias no retornarà el gest. Espanya s’hi juga massa i el Cavall de Troia és a casa nostra esperant la posta de sol.\n–CDC es carrega UDC. Aquest era un dels arguments principals dels republicans per no pactar una llista unitària. Ara podria fer-ho.\n-El problema més greu per a una possible entesa, són els sectors anomenats ‘tripartidistes’, els sectors que dintre d’Esquerra (un partit construït des de sempre en base a moltes sensibilitats dins l’esquerra), militen en el rebuig a Mas, i ja es van carregar el partit en el congrés de 2008. Acostumen a ser càrrecs intermedis que exerceixen la seva influència. Aquesta és la cara obscura d’ERC, una cara que s’hauria d’haver tapat almenys fins la independència, des del 19 de desembre de 2012. Alguns periodistes han afirmat que Junqueras havia acceptat una primera proposta de llista unitària amb Germà Bel al capdavant, però que aquests sectors esquerranosos se la van carregar.\nSi Junqueras aspirava fa un any a ser president -totalment legítim-, ja se'n pot anar oblidant perquè ERC podria arribar a caure a la quarta posició al Parlament. El president republicà ha de pensar si pren una decisió històrica i la més generosa de totes les que s'han proposat durant el procés, o se la juga a potser quedar quart i sumar per separat o no sumar. És per això que la pressió vers ERC és màxima. El problema, és que no hi ha cap ciència que digui que una opció és millor que l’altra i és per aquesta raó que reobrir un debat que havia quedat resolt, és, al meu entendre, una manca de responsabilitat per part del president. Segurament Mas no va calcular l’efecte que podia tenir la seva proposta, i no recorda què va passar al Nadal. Menys convencerà a ERC si en aquest cas, no respecta el misteriós annex (per què ANC i Òmnium ens l’han amagat?).\nSuma ERC més del que té concorrent per separat? De moment sembla que no gaire. Resta? Sembla que tampoc. La CUP, en canvi, sumaria 8-9 escons de més. Junqueras segueix creient que també, i és respectable, perquè les enquestes fallen i no hi ha cap teoria científica sobre tipologies de llistes. Només opinions per a tots els gustos.\nEn qualsevol cas, totes les postures siguin les d’un 50% de l’independentisme, o les de l’altre 50%, són absolutament respectables, i és injust que uns criminalitzin als altres de no pensar com ells, i viceversa. Amb el foc obert, l’olla bullint, twitter cremant i l’independentisme dividit, el Procés, sense que ens n'adonem, camina cap a l'abisme, mentre ens perdem altre cop en el frontisme exagerat. Els socis de l’ANC tindran aquest divendres i dissabte la difícil missió de respondre al president, i després, com va passar a UDC, la direcció tindrà el difícil encàrrec d’interpretar-la.


L'Ebre Notícies Dimecres 1 de Juny del 2020 ~ EbreDigital.cat\nRedacció Canal Terres de l'Ebre2020-07-17T05:31:04+02:001 de juliol de 2020|L'Ebre Notícies| Terres de l'Ebre|\nEls danys que els flamencs ocasionen als camps d’arròs del delta de l’Ebre enguany han augmentat segons que han reconegut fonts dels agents rurals, encarregats de fer el peritatge. Aquestes aus protegides solen xafar els brots de les plantes en confondre els arrossars amb llacunes. Pel que sembla l’afectació en els camps sembrats en sec és menor. Justament enguany el Departament de Territori ha canviat les compensacions per les afectacions que aquestes aus ocasionen als arrossars, atenent d’aquesta manera una de les reivindicacions històriques dels pagesos.\nEfectivament a partir d’enguany es pagarà per la collita afectada i no el planter de les zones dels camps afectats. Així no caldrà re-plantar com es feia fins ara. Aquestes compensacions es donen als pagesos des del 1992 i l’any passat van passar dels 93.000 euros. Pel moment, segons dades dels Agents Rurals ja s’han comptabilitzat un total de 55 denúncies de pagesos, un augment que podria ser degut al major nombre d’aus i també al retard de 15 dies que ha patit la campanya d’enguany.\nI si això fora poc el caragol mançana també està tenint una greu afectació als arrossars ja que sembla que per efecte del temporal Glòria ha augmentat la seva presència als camps del delta de l’Ebre i serà necessari un segon tractament amb saponina\nLes afectacions que la fauna ocasiona als camps d’arròs i la convivència de l’activitat humana i les diferents espècies del delta de l’Ebre, centraran bona part de la nostra atenció informativa en aquest primer dia de juliol. De la resta de temes destacats en fem un primer tast en el sumari de titulars\nEl ple de l’Ajuntament de Deltebre aprovarà avui de manera provisional el nou Pla d’Ordenació Urbana del municipi. L’alcalde, Lluís Soler, ha volgut resaltar totes les aportacions que ha fet la ciutadania en les seves alegacions que han estat acceptades en més d’un 80%\nLa Ribera d’Ebre vol evitar una nova massificació de parcs eòlics i fotovoltaics a la comarca. El Consell Comarcal reclama tenir més veu a l’hora de decidir on i com es poden instal·lar aquests equipaments. Només al terme de Tivissa hi ha peticions per instal·lar 116 aerogeneradors.\nPorts de la Generalitat posa en servei les cinc estacions de recàrrega per a vehicles elèctrics dels ports de l’Ametlla de Mar, l’Ampolla, Deltebre, La Ràpita i les Cases d’Alcanar. L’acte simbòlic s’ha efectuat avui al port de La Ràpita\nFinalitzen la tercera fase de la restauració del Retaule de Santa Anna, de la catedral de Tortosa. Aquesta joia del barroc català, de grans dimensions, podrà visitar-se de nou a partir de dimecres de la setmana que ve.


El mirador: de novembre 2007\nUs recomano el darrer llibre que he llegit. “El naixement d’una nova consciència”, de l’eminent arqueòleg Eudald Carbonell. És un text per reflexionar que, tal i com diu la contraportada, “explica una visió revolucionària sobre la condició humana en la qual la selecció tècnica s’ha anat imposant com a mecanisme d’evolució del comportament humà. Però és necessari un pensament social crític que ens conduirà cap a una espècie més humana”. Dit d’altra manera, l’Eudald qüestiona (en aquest i en altres llibres que ha publicat) que l’homo sapiens hagi assolit plenament la seva condició d’humà i que no ho farà fins que compleixi certs requisits. Crec que té raó i per mostra un botó:\nImagineu-vos una administració pública amb treballadors (funcionaris, laborals...), quadres de comandament (directius i gerència) i l’estructura política de torn.\nImagineu-vos que en aquesta santa casa només mana un per molt que els que hi ha per sobre d’aquest personatge es pensin que són ells els que tallen el bacallà.\nImagineu-vos que el personatge en qüestió decideix portar a terme canvis que afecten l’estructura en base a criteris poc clars, eliminant llocs de treball, promocionant a qui no molesta, donant prebendes als seus amics i a aquells que, d’una o altra manera, li alimenten l'ego. Això si, tot plegat vestit com a necessitats organitzatives, que aquest terme ho justifica tot.\nImagineu-vos que totes aquestes mesures es porten a terme amb el beneplàcit (per acció o omissió) d’aquells que han estat escollits per defensar els drets dels treballadors, aquells que se suposa que han de vetllar no només per la legalitat de les accions que afecten als treballadors (que per això ja hi ha advocats) sinó fonamentalment per la justícia (que no té perquè concordar amb el dret) i la defensa dels interessos del proletariat. I si les lleis no són justes caldrà tocar a la porta d'aquells que tenen en les seves mans canviar-les (diguis classe política) i argumentar el per què que el com ja el saben.\nImagineu-vos que aquests representants solen presentar poca batalla a l’ínclit personatge (ben inflat pel poder que, de nou per acció o omissió, l'hi han atribuït els que haurien de manar) doncs aquest, estrateg de pa sucat amb oli, els convenç en base a mesures poc lloables (a tu et pago més per fer no se ben bé què, a tu i a tu us trec la plaça perquè tingueu feina fixa, a tu et promociono la família...).\nImagineu-vos que aquesta mesura és just la punta de l’iceberg, que a continuació li tocarà el rebre a qui sigui (al que no em cau bé, al que es calb, a la de la minifaldilla, al que no pensa com jo, al de més enllà perquè em cal col·locar, amb plaça o externalizant, al meu amic de l’ànima).\nImagineu-vos, que amb el temps s’acaba aplicant aquella màxima, convenientment adaptada, que algú ja va escriure fa anys de “primer se’n van endur els que no pensaven com ell i jo no vaig fer res, després els que li queien malament i jo no vaig fer res, després va ser l’hora dels que molestaven i jo no vaig fer res i, finalment, se me’n van endur a mi. Ja no quedava ningú més dels meus companys”.\nAmb aquest exemple, si fos real que potser ho és, hom se n’adona que la solidaritat i la consciència crítica d’espècie són elements que encara no estan al nostre abast. Si continuem pel camí de l’egoisme, del defensar els interessos particulars (allò que només m'àfecta a mi) sense veure que la defensa comuna dels interessos col·lectius és fonamental per avançar (cal trencar amb allò que deia en Franco del "haga como yo, no se meta en política"), no acabarem assolint mai aquesta humanitat que tant necessitem.\nPublicado por Sergi Bonamusa i Turon a 1:30 p. m. 2 comentaris:\nEls aniversaris solen tenir la utilitat de commemorar algun esdeveniment més o menys important i solen implicar una certa transacció (a mi em toca convidar a sopar i tu em fas el regal de torn). L’homenatjat, sigui persona física o fet concret, no sempre rep allò que espera (si és que espera alguna cosa). És més, a vegades el present acaba arraconat o simplement passa a engruixir el “museu dels horrors” que tots tenim en algun espai mig amagat. D’altres, com hauria de ser, ocupen un espai rellevant en la memòria i se’ls exposa en lloc preeminent.\nAquesta entradeta no va amb segones. No té cap importància que el meu aniversari (un any més al sarró) sigui a la cantonada. Però si que en tenen les imatges que mig món ha pogut contemplar de la tragèdia naval a l’estret de Kerch, amb tres mariners morts, vint desapareguts i quatre vaixells enfonsats (tres mercants i un petroler que ja ha abocat 1.200 tones de cru al mar). Renoi quin regal just quan es compleixen cinc anys del Prestige! De nou veiem aus marines amarades de petroli, de nou el xapapote acostant-se a les platges, de nou una tragèdia ecològica de gran magnitud (i just quan en altres llocs debaten sobre el canvi climàtic i els efectes de l’activitat humana sobre aquest planeta cada dia més castigat).\nL’episodi del Prestige fou un fet lamentable i, segons força indicis, pèssimament gestionat, que va provocar un allau de mobilitzacions arreu del país. Alguns moguts per una corrent de solidaritat vers un medi malmès per l’efecte dels “hilillos de plastilina” com oficialment va denominar en Rajoy al xapapote, d’altres per ajudar a gent que tenia tots els números per perdre el seu modus vivendi (qui no coneix algú que en aquelles hores dramàtiques va deixar casa, estudis o feina per desplaçar-se a Galícia i embrutar-se les mans), més moguts per l’autoritarisme de la majoria absoluta d’un PP amb la seva cara més fosca i per la seva voluntat d’amagar uns fets que en l’era d’internet difícilment ho eren (la mateixa estratègia que la seguida amb els atemptats a Madrid de l’11-M).\nSegurament caldria un estudi sociològic amb tots els ets i uts per esbrinar els motius d’una mobilització tant massiva (en quantitat i qualitat). No sé, amb certesa, tot i albirar-ne alguna, quines foren les causes que van promoure que tanta gent abandonés la seva rutina quotidiana per implicar-se en la gestió del desastre (la sensibilitat vers el medi ambient, el ja n’hi ha prou d’enganys...), però el que si sé, tampoc cal patir d’amnèsia, és que quan el clam de “nunca mais” (encara conservo la camiseta amb l’eslògan que els meus pares em van portar de Galícia) ressonava a moltes consciències, les urnes varen mantenir moltes alcaldies a favor del PP. Què havia passat? Molt senzill. L’Aznar i els seus van aplicar el millor remei a la malaltia: abocar-hi tants euros com xapapote. I ja se sap que els diners compren moltes consciències.\nI hores d’ara, quan la justícia (ràpida ella) encara s’ha de pronunciar, què queda d’aquell efecte mobilitzador que va desplaçar centenars de catalans a les costes gallegues? Poca coseta. De fet, als catalans potser ens caldrà un altre Prestige per moure el cul i aixecar-nos de la cadira. Això si, el fet s’haurà de produir ben lluny d'aquesta terra que si no aquí no es mou ni Déu. I, ja posats, podríem encarregar un altre estudi sociològic a veure si les seves conclusions ens donen pistes del perquè quan hi ha una tragèdia a fora tots pugem al carro però quan en tenim alguna a casa nostra (diguis merder amb les infrastructures ferroviàries) aquí no es mou ningú.\nPublicado por Sergi Bonamusa i Turon a 1:31 p. m. Cap comentari:\nPublicado por Sergi Bonamusa i Turon a 7:12 p. m. Cap comentari:\nL’Alfonso Guerra, a més de passar a la història per ser la mà “esquerra” de Felipe González, tant als governs del PSOE als anys 80 com al propi partit, segurament també ho farà pel seu inconfusible humor andalús. A ell li devem més d’una perla en innombrables discursos o declaracions públiques. “La justicia es un cachondeo” va deixar anar en un dels seus moments d’inspiració. Més d’un es va estirar els cabells a l’escoltar-lo, d’altres encara riuen, però cal reconèixer que en determinades circumstàncies la frase ha fet fortuna i l’autor ha tingut més raó que un sant. Només cal donar un cop d’ull als darrers esdeveniments que més tinta han fet suar. En alguns casos segurament l’adjectiu “cachondeo” s’està quedant curt, en d’altres simplement sobra.\nDos casos (per no fer-me pesat): la sentència del judici dels atemptats de l’11-M a Madrid, i la paranoia del tribunal Superior del País Basc. Si bé el primer cas és un exemple clar que la justícia funciona, l’altre camina en sentit invers. En tres anys i mig s’han detingut els autors materials de la masacre (els que no es van immolar a Leganés), se’ls ha jutjat i s’ha dictat sentència. S’ha deixat ben clar que foren integrants d’una cèl·lula islamista qui perpetraren l’atemptat i s’ha posat de manifest que la teoria conspirativa que feia partícip de la matança a la banda terrorista ETA era i és una farsa. Les víctimes i els seus familiars han obtingut justícia, tot i que perquè aquesta sigui plena fa falta que aquells que van mentir impunement per intentar guanyar unes eleccions generals fos com fos demanin disculpes i pleguin d’una vegada per totes. I no penso només en alguns destacats dirigents del PP que encara continuen intoxicant a l’opinió pública (diguis Acebes o Rajoy) sinó també a determinats periodistes i directors de tots aquells mitjans de comunicació que es van prestar a actuar com a braç armat d’aquests formació política intoxicant dia si i dia també.\nEn l’altre costat de la balança tenim l’espectacle que està donant el Tribunal Superior de Justícia del País Basc amb la seva voluntat de d’asseure al banc dels acusats al lehendakari Ibarretxe i al líder socialista Patxi López per haver-se reunit amb membres de la ilegalitzada Batasuna durant la treva declarada per ETA. Diuen que hi ha base legal i com que el meu coneixement sobre lleis és el que és, no entraré a discutir aquest aspecte que, per altra banda, sembla que tampoc és tant clar (això ja ho diu gent que en sap). De veritat, en una democràcia consolidada com la nostra, es pot pretenir enviar a la presó a algú per parlar amb algú altre? Però si la política precisament es basa en el diàleg! Això de prohibir les reunions sona més a legislació del franquisme que no pas a l’actual i, si us plau, si en el corpus legislatiu d’aquest país encara queden rèmores del passat, que aquells que tenen l’oportunitat de fer noves lleis o canviar les vigents no perdin ni un segon i actuïn ara mateix.\nAllò de la separació de poders que ens explicaven a l’escola cada vegada sembla més un acudit que una realitat necessària. Però si en aquest darrer cas sembla com si alguna mà negra estigués interessada en engarjolar el màxim representant de la sobirania basca (escollit democràticament, tampoc ho oblidem) justificant-se amb un terrible crim comès contra la humanitat (parlar per intentar resoldre un conflicte que fa dècades que dura i que cap govern ni cap instància judicial ha aconseguit solventar!). Però, és clar que, veient l’espectacle de la renovació (ara si, ara no) del Consell General del Poder Judicial (si aquests són els que manen,imagineu-vos la resta) un no pot més que concloure que “la justicia és un "cachondeo” i de ca l'ample.\nPublicado por Sergi Bonamusa i Turon a 6:47 p. m. Cap comentari:


AniraM.: d’octubre 2013\nAlba Oliveras: "Em van dir que parlar català a la Llagosta és ser /pijo/"\nLi hem fet una entrevista a l'Alba Oliveras, la nostra professora de llengua catalana, i ens ha explicat una mica de tot, com per exemple les seves experiències a un altre institut.\n-Quant de temps portes treballant com a professora de català?\nBuf! uns tres mil anys (riu). Fa molts, molts anys perquè recordo que quan vaig acabar el que seria l’equivalent al que feu vosaltres ara, ESO, i el batxillerat, jo aquell any ja vaig començar a fer classes en una acadèmia, aquell estiu. Com si ara diguéssim, acabem el segon de batxillerat, doncs aquell estiu em van contractar a una acadèmia per fer classe, imagina si fa anys que estic rodant i aprenent també dels alumnes.\n-Quant de temps portes a l'Ins Marina?\nDoncs jo crec que fa ben bé... uns 11 o 12 anys, potser.\n-Explica’ns per què vas decidir ser professora de català.\nMm... a veure, suposo que quan estava acabant els estudis tenia clar que una cosa que m’agradava molt es deia Literatura, i una altra cosa que també m’havia sentit molt a gust eren las classes de Filosofia. Vaig tenir una persona... un professor que ens va fer estimar molt l’assignatura de Filosofia i la vaig trobar molt interessant. Llavors vaig haver com de triar, no? Dir, i ara què faig? Filosofia o Literatura? La que suposadament tenia més clar, també m'agradava molt el teatre però el veia com molt poètic, molt insegur. Llavors vaig optar penso jo perquè... mira, per això, per la lectura suposo, m’ha agradat sempre molt llegir per tant la literatura era allà on em sentia més a gust. I una cosa ha portat a l’altra. Jo quan vaig començar a fer classes així de repàs en aquesta acadèmia que us deia, tampoc ho tenia molt, molt clar, si acabaria al final sent profe, no? Però és una cosa que vas veient que et va agradant, que no fas del tot malament, llavors dius, doncs mira, aquí estem...\n- Estàs contenta dels teus alumnes?\nSí, en general sí, perquè tot i que també tens els teus mals de cap, les teves coses, el conjunt sortosament és positiu, sobretot quan pots veure l'evolució dels alumnes. El començament és més difícil, que potser estàs fent una substitució uns dies a algun lloc, no pots veure si aquests alumnes al cap d’un temps han anat a millor. Però quan comences a estabilitzar-te una miqueta i vas veient la gent a un lloc i a l’altre, també ho trobo maco, veus que aneu creixent com a persones i aneu també d’alguna manera avançant, i això ens dóna una certa satisfacció.\n-Abans de treballar a l'Ins Marina, vas treballar a algun altre institut?\nSí, sí sí... vaig fer substitucions i un interinatge i després em sembla que ja, com aquell que diu, vaig anar a unes oposicions que van anar bé.\n- Explica la teva experiència a l’altre institut.\nJo recordo quan vaig arribar aquí a La Llagosta, perquè els altres llocs on jo havia estat treballant eren de la meva mateixa zona d'origen on havia jo nascuda. Va sorprendre molt La Llagosta perquè pràcticament no sentia parlar català, i a més a més els alumnes portaven una base terrible en català, s’expressaven francament malament, però fins i tot a nivell de professorat, hi havia molta mancança no se sentia català com ara. Molta gent d’aquí m’explicava que era que... era una zona molt industrial, amb molta gent vinguda de fora. Jo pensava que potser pels alumnes i el perfil de las famílies sí, però els professors... no tots vénen de lluny. I algú m’havia dit que hi ha una mica el concepte que parlar català a La Llagosta és ser pijo, i això està mal vist. Jo no ho vaig entendre. Llavors de mica en mica vaig anar veient en certa manera això, que hi havia aquesta imatge, per la qual parlar català semblava com si fossis d'un altre ambient. Però jo crec que amb els anys això s’ha anat llimant, sincerament. El que passa és que sou una comunitat bastant tancada.\n-Què és el que més t’agrada d’aquest institut?\nJo crec que, en termes generals, la bona gent que hi treballa. A nivell de companys, per exemple, hi ha molt bona relació amb tothom. És un lloc agradable perquè jo al departament sempre estic molt bé. La gent és agradable, és una cosa bona saber que tens uns bons companys, per discutir les coses i per poder treballar, està bé.\n-A part del català, fas alguna assignatura més?\nAra faig teatre com a optativa i estic aquí, a l’aula de acollida, que no deixa de ser llengua.\n- T’agradaria fer-ne alguna més?\nMmm... no ho sé, o sigui, per continuar estant així en un institut, clar, hauria de fer alguns altres estudis, perquè si vols una altra especialitat, t’has de poder acreditar en aquests altres estudis. Jo estic a gust amb això, ara, si em diguessis “si no fessis classe faries una altra cosa?”, llavors és diferent, si fos el cas segurament diria que sí.\nAixò és tot. Ens ha agradat fer-li l'entrevista a l'Alba. Hem hagut d'escriure molt però ha valgut la pena, perquè ens ha explicat una mica de tot.\nIlham el Ghalabzouri i Vane Ferreira\nEnquesta als alumnes de 4t d'eso sobre l'alimentació\nHem fet una enquesta als nois i noies de 4t sobre l' alimentació. Hem triat aquest tema perquè ens semblava interessant, ja que hi ha gent que no menja massa, i d'altres que mengen molt. L'enquesta la vam fer a 50 alumnes, 20 nois i 30 noies , per veure si els resultats variaven al ser noi o noia.\nMenges alguna cosa abans de venir a l’institut?\nEn la primera pregunta veiem que els nois mengen alguna cosa abans de venir a l’institut més que les noies.\n2. Què menges a l’hora del pati?\nEn la segona pregunta observem que la majoria tant de nois com de noies porten un entrepà per l’hora del pati. També és curiós veure que cap noia menja pastes ni coses de xocolata.\n3. Quan surts de l’institut tens gana?\nEn aquesta pregunta les noies tenen més gana a l’hora de sortir de l’institut que els nois.\n4. Quants cops menges al dia?\nEls nois i les noies mengen normalment 3-4 cops al dia, però d'altres, que són menys persones, 5-6 cops.\n5. A part del que menges a casa, quants diners portes al carrer per comprar-te llaminadures, pastes o altres coses per menjar?\nEn l’última pregunta les noies superen als nois en no portar gens de diners al carrer, i els nois més que les noies en portar entre 1 o 2 euros.\nEn conclusió, el que més ens ha cridat l'atenció és que tant les noies com els nois no porten res quan surten al carrer.\nCLÀSSIC Reial Madrid vs FC Barcelona (26-10-13)\nVIP 700 APROX.\nCategoria 1 plus 650 APROX.\nCategoria 1 550 APROX.\nCategoria 2 500 APROX.\nCategoria 3 plus 450 APROX.\nCategoria 3 400 APROX.\nCategoria 4 360 APROX.\nVIP GOLD 1600 APROX.\nAlineacions dels dos equips que proposem i ens agradarien que sortissin:\nBarcelona: Víctor Valdés, Alves, Piqué, Bartra, Montoya, Busquets, Xavi, Iniesta, Neymar, Cesc, Messi.\nReial Madrid: Diego, Marcelo, Ramos, Pepe, Carvajal, Khedira, Modric, CR7, Bale, Isco, Benzema\nDi Maria Isco Cristiano\nAncelotti, i el Tata Martino preparen el clàssic per al 26-11-13, EL PARTIT DE L'ANY. Al clàssic sempre hi ha emocions, i sofriments per defensar els colors de cada equip, sempre hi ha picabaralles entre les dues aficions.\nBONA SORT I BON PARTIT!\nTaller de revista- David Bernal i Óscar Palazón\nFOTOS EXCURSIÓ 1r d'ESO\nEl passat dijous 10 d'octubre, els alumnes de 1r d'ESO van fer una excursió per conèixer-se i començar el curs amb bones sensacions. Els alumnes Ainhoa Amor, Helen Castro i David Serrano i el professor Lluís Peña ens han fet arribar aquestes fotos que esperem que us serveixin de record. Aquí les teniu:\nEnquesta sobre el temps lliure a l'alumnat de 3r d'ESO\nVam decidir fer una enquesta als nens de 3r d'ESO sobre el seu temps lliure. Aquests són els resultats:\n1.Quantes hores diàries dediques a l’estudi?\nSembla que el temps que el alumnes de l’institut dediquen a l'estudi és molt variat.\n2.Quina assignatura t’agrada més?\n-La majoria dels alumnes voten per educació física, encara que les matemàtiques tenen un lleuger avantatge.\n3.T’agrada l’horari de l’institut?\n- A la majoria dels alumnes no els agrada l’horari de l’institut. Molts ens van dir que voldrien entrar a l’institut a les nou.\n4- T’esforces per igual en totes les assignatures?\n-La majoria dels alumnes s’esforça per igual en totes les assignatures.\n5- T’agradaria tornar a primària?\n-Als alumnes els agrada més la primària que la secundària perquè es treballava menys i fèiem menys hores.\nManel Vílchez Gris, Oscar Martin Pineda\nSortida al Canal Olímpic de 2n d'ESO: "Va ser divertit però molt cansat"\nDimecres dia 9 d'octubre, tots els alumnes de 2n d'ESO vam anar al Canal Olímpic de Castelldefels.\nVam sortir a les 8 en dos autocars. Ens acompanyaven l'Alícia Muniente, el Juan Horrillo, el Carlos Segura, el Josep M. Lacambra i el Joan Pérez.\nFeia bon dia però una mica de fred. Quan vam arribar vam esmorzar i després ens vam posar els banyadors i les armilles salvavides. Ens van donar uns rems i, de dos en dos, vam pujar als càiacs. Va ser divertit però molt cansat. Tres companys van caure a l'aigua, però no ens van espantar, van riure molt.\nMés tard vam pujar a unes canoes però eren més difícils de controlar. Les vam portar durant 250 metres. Al canal també hi havia ànecs, que s'espantaven quan ens veien. Després vam canviar-nos de roba i vam tornar a menjar. Havíem portat dos esmorzars perquè vam estar allà molta estona i havíem fet molt exercici.\nFinalment vam passejar una estona i alguns alumnes van llogar uns cotxes a pedals. Després cap als autocars i vam tornar a casa.\nUn alumne de 2n d'ESO D\nSi teniu més fotos de la sortida envieu-nos-les a aniram.revista@gmail.com i les publicarem.\nA continuació us mostraré unes il·lusions òptiques que us sorprendran.\nEn aquesta imatge sembla que les barres estiguin inclinades i en realitat estan rectes, tenen la mateixa mida!!\nMira aquesta imatge i fixa't en les fletxes vermelles, les rodones es mouen!!\nEn la imatge següent, segons com mires veus una cara però segons com veus dues persones: una tocant la flauta i l'altra asseguda.\nA primera vista, veus dues cares. Si mires bé la imatge veus un gerro.\nMira fixament el punt vermell, desapareix el contorn verd !!\nEspero que us hagi agradat. Gràcies !! Fet per: Óscar Palazón Resa\n''Cadascú te les seves obligacions, igual que jo''\nAvui farem una entrevista a la conserge de l'INS\nMarina, la Natàlia, ja que és una persona molt agradable, i es preocupa que tot l'institut funcioni dia a dia.\n-Bon dia Natàlia, avui et farem una entrevista per a la revista AniraM\n-Quants anys portes en aquest institut i per què de conserge?\n+Pues...Porto aproximadament 4 cursos i, de conserge... estava de... auxiliar administrativa i vaig decidir que ser conserge era millor per als meus fills per l'horari.\n-Però tu volies ser conserge o t'hauria agradat ser professora d'alguna assignatura?\n+No... De fet jo de conserge mai havia fet el que passa és que em vaig presentar a les oposicions, vaig aprovar i... aquí estic.\n-Et molesta que el nens arribin tard, com a les 8:10 o les 8:15?\n+No em molesta, però jo crec que cadascú té les seves obligacions, igual que jo. Arribo aviat per obrir-vos a vosaltres i vosaltres heu d'aribar aviat per quan estigui el professor no... no molestar.\n-No t'avorreixes a la sala del conserge des de las 8 fins a las 14:30? O hi estàs més temps?\n+No, no m'avorreixo. No em deixeu avorrir-me [riu]\n-I què fas quan ets allà, dins la sala del conserge.\n+Ui! de tot, de tot una mica, fotocòpies, quan us feu mal estic per vosaltres, la porta... Tot una mica.\n-Sempre et veiem molt animada quan la gent et demana coses, i això que, a primera vista, el teu treball sembla avorrit.\n+Doncs mira no sembla avorrit sempre que t'agradi, a mi m'agraden els nens , doncs cap feina és avorrida sempre que t'agradi.\n-Quina és la cosa que t'ha passat més important en la teva feina?\n+Moltes, moltes alegries, veure com els nens passen de curs, que es fan grans, treuen les coses, això és molt satisfactori.\n-I la pitjor cosa que t'ha sorgit a l'INS Marina?\n+Res, dolent res. Res així que pugui dir... alló ha estat molt dolent.\n-L'última qüestió per acabar... Dels teus anys que has estat a l'institut, de totes les persones que has parlat i nens que has vist, amb quin record et quedes?\n+Hi ha molts nens que em recordo d'ells, de fet ja estan fora i encara em vénen a veure, vull dir tinc molts records de molts nens que els ha costat una mica i els he ajudat i... entre tots han sortit endavant.\n-Gràcies per donar-nos aquests minuts i per deixar-nos conèixer-te millor, gràcies.\n+A vosaltres carinyo.\nfeta per David Bernal i Óscar Palazón. TALLER DE REVISTA.\nEls alumnes i el tabac\nA continuació us presentem unes breus entrevistes que hem fet a alguns i algunes alumnes de l’institut, alguns que fumen i d’altres que no fumen. Veureu els diferents pensaments que té sobre el tabac una persona fumadora i una altra que no ho és.\nHem triat aquest tema perquè hem vist que hi ha persones de la nostra edat que fumen, i volíem saber què pensaven fer al futur, si ho volien deixar o no,o quina quantitat fumaven, i també ens semblava interessant saber l'opinió que tenen sobre el tabac els que no fumen.\n-Quant fumes al dia?\n+5 cigarrets més o menys.\n-Quant fa que fumes?\n+Des de primer\n-Per què vas començar a fumar?\n+Em van obligar (riu), per una amiga.\n-Ho penses deixar en un futur?\n+Mai, però mai!\nQuant fumes al dia?\nQuant fa que fumes?\nPer què vas començar a fumar?\n-Perquè ho vaig provar, i em vaig enganxar\nQuan ho penses deixar, si ho deixes?\n-Quan em surtin canes (riu)\nEntrevista a Mireia\n15 cigarretes o així\nFa 1 any y mig\nPerquè ho vaig provar i em va agradar i vaig començar a fumar ja...\nHo penses deixar?\nDe moment no...\nHo has provat? T’agrada?\nSí, ho vaig provar però no em va agradar gens\nQuè penses de la gent que fuma?\nQue es malgasten molts diners\nEt molesta el fum del tabac?\nEt veus en un futur fumant?\nJo crec que no, però mai saps què podra ser en un futur, jo de moment no.\nSí, ho vaig provar, però no m’agrada gens.\nMmm...Em dóna igual,no penso res dolent, ells sabran el que fan .\nQui ho sap això...\n-Ho has provat? T’agrada?\nSí, però no em va agradar\n-Que penses de la gent que fuma?\nRes, que en realitat gasten molts diners\nSí, molt. Perquè sóc asmàtica.\nA veure, jo crec que no, perquè faig moltíssim esport i això no em vindria gens be, però això no se sap mai\n10 o 15 cigarretes.\nPer un amic, que em va donar per provar-lo i em va agradar\n-Ho penses deixar?\nNo, perquè em tranquil·litza\nNo, no ho he provat\nDoncs res, ells sabran què fan\nEt veus fumant en un futur?\nNo, perquè vaig a futbol\nDesprés d'aquestes entrevistes hem arribat a la conclusió que la gent que fuma no té el pensament de deixar-ho, i que entre la gent que no fuma, la majoria ho han provat i no els ha agradat gens. A més és molt car fumar, i la gent que fuma més del compte es gasta moltíssims diners. A part dels diners també és molt perjudicial per a la salut, tot i que aquesta qüestió de la salut no ens l'han comentada els alumnes.\nAna Villarreal i Laura Bernal\nEstrenes de pel·lícules - Octubre 2013, per Chema Fernández\nA continuació us mostraré un conjunt de pel·lícules que s'estrenen a partir de l'1 d'Octubre. Intentaré cada mes posar-vos un llistat de les pel·lícules que s'estrenaran al mes següent. (Escolliré les més interessants des del meu punt de vista). Gràcies.\nGravity (4 d'octubre 2013)\nRyan Stone (Sandra Bullock) és una enginyera mèdica en la seva primera missió espacial, al comandament del veterà astronauta Matt Kowalski (George Clooney). No obstant això, en una missió aparentment rutinària, la llançadora es destrueix, deixant Stone i Kowalski totalment sols i incomunicats amb la resta, girant en la foscor. L'única manera possible de tornar a casa és endinsar-se en l'espai infinit i aterridor.\nEstats Units, Regne Unit\nDrama, Ciència Ficció, Thriller, 3D\nEl mayordomo (4 d'octubre 2013)\nLa pel·lícula comença el 1926 i segueix un jove Cecil, que intenta d'escapar de la tirania d'un Sud d'Estats Units durament segregat, a la recerca d'una vida millor, i acaba aconseguint un treball com a majordom a la Casa Blanca. Allà, Cecil esdevé testimoni directe de la història i del funcionament intern del Despatx Oval, mentre es desenvolupa el moviment pels drets civils.\n2h i 12 min\nLos muertos del hambre (4 d'octubre 2013)\nParòdia de la pel·lícula Los juegos del hambre protagonitzada per Maiara Walsh en el paper de Kantmiss Evershot (en referència al personatge de Katniss Everdeen interpretat originalment per Jennifer Lawrence).\nLos muertos del hambre també farà referències a altres èxits cinematogràfics del 2012 com Los Vengadores, Los Mercenarios, Sherlock Holmes 2, Avatar, o Harry Potter y las Reliquias de la muerte (Part 2).\nZipi y Zape y el club de la canica (4 d'octubre 2013)\nZipi i Zape són castigats a passar l'estiu a l'escola Esperança, un centre re-educacional dirigit amb mà de ferro i pegat a l'ull pel temible Falconetti. Aviat descobreixen que és un lloc on jugar està prohibit. Allà fundaran el Club de la bala, la resistència infantil que desafia l'autoritat dels adults. Amb intel·ligència, valentia i indestructible fe en l'amistat descobriran un misteriós secret que s'oculta a l'escola i viuran l'aventura més emocionant de les seves vides.\n1h i 28 min\nTurbo (18 d'octubre 2013)\nTurbo, dels realitzadors de Madagascar, Kung Fu Panda i Els Croods: Una aventura de comèdia, gira al voltant d'un cargol (Turbo) que va aconseguir el seu somni d'una forma molt peculiar: la hipervelocitat. Turbo al llarg de la pel·lícula coneix uns altres cargols que volen ser cargols de curses i es fan amics. Podrà Turbo guanyar la cursa de les 500 milles d'Indianàpolis? Ho sabràs el 18 d'octubre.\nAnimació, Aventura, Comèdia, Familiar, 3D\n1h i 36 min\nDoraemon i Nobita Holmes al misteriós museu del futur (31 d'octubre 2013)\nUn bon dia, un misteriós lladre anomenat Deluxe es cola pel forat dimensional i li pren el cascavell a Doraemon mentre dorm. Per localitzar el cascavell perdut, Doraemon li dóna a Nobita un vestit de detectiu "sherlock" (amb gorra, bastó, lupa), amd el qual reuneix les pistes que els porten a ell i als seus amics al Museu del futur, al segle XXII. Allà, la tropa coneix les històries del director del museu, els professors Hartmann i Peppler, i el nét del primer, Kurt Hartmann, un aspirant a inventor que no crea més que desastres. Són grans homes amb grans secrets... I una amenaça sobre ells.\nThor 2: el mundo oscuro (31 d'octubre 2013)\nThor 2: el món fosc, de Marvel és la continuació a la gran pantalla de les aventures de Thor (2011). el Poderós Venjador, en la seva lluita per salvar la Terra i els Nous Regnes d'un fosc enemic que és anterior al mateix univers. Després de "Thor" i Els Venjadors, Thor lluita per restablir l'ordre en tot el cosmos... però una antiga raça liderada pel venjatiu Malekith pretén tornar a sumir l'univers en la foscor. Thor s'enfronta a un enemic al qual ni tan sols Odín i Asgard poden fer front, i a embarcar-se en el seu viatge més perillós i personal. En aquest viatge es reunirà amb Jane Foster i haurà sacrificar-ho tot per salvar el món.\nAventura, Fantasia, Acció, Drama, Cómic, 3D, Saga\nAlba Oliveras: "Em van dir que parlar català a la ...\nEnquesta sobre el temps lliure a l'alumnat de 3r d...\nSortida al Canal Olímpic de 2n d'ESO: "Va ser dive...\nEstrenes de pel·lícules - Octubre 2013, per Chema ...\nLA CANTANT ROMANESA, INNA\nCARICATURES DE FAMOSES\nCurs nou, dibuixos nous


L'exposició al públic de les modificacions del Pla General de Dénia obri una altra bretxa entre govern i oposició\nLa responsabilitat patrimonial i la manca de transparència es converteixen en retrets\nEl Pla General Estructural segueix sent una arma llancívola entre uns i altres grups polítics, tal com ho va ser l'ús del valencià en un dels plens més recents. En el ple celebrat dijous es va aprovar exposar al públic de les modificacions del Pla General Estructural -de la versió preliminar de 2017-, no sense abans donar lloc a un intercanvi d'acusacions entre l'oposició i el govern. Encara que també hi va haver lloances per part del regidor de Podem Julio Palacios qui va exalçar el "gran treball, ben fet i fins i tot didàctic, del redactor del pla, José María Chofre, i dels tècnics".\nUna de les principals modificacions que va presentar la regidora de Territori, Maria Josep Ripoll, a principi de mes va ser l'eliminació del sòl urbanitzable previst en el Bosc de Diana, atès que l'informe d'inundabilitat de la Conselleria assenyalava que en aquesta àrea no es pot construir. Segons va explicar Ripoll, "la nostra proposta ha estat fer un gran parc i tenir una gran zona verda, que s'ampliarà fins a les 14 hectàrees".\nEl portaveu de Ciutadans, Sergio Benito, considera que amb aquesta proposta "l'equip de govern segueix fent passos cap a enrere. Fan un treball en va perquè cap tècnic de la Conselleria vol signar els seus documents, perquè la responsabilitat patrimonial segueix quedant sense estar clara i hi ha moltes, moltíssimes contradiccions dins d'aquest Pla General que no presenta ni un mapa i sí pàgines i pàgines, i més pàgines d'informació que no queda clara".\nCompromís vol continuar impulsant a Dénia “la política del somriure, la que busca el consens i millora la qualitat de vida de les persones”\nSapristi i Baleària, premi GoliAds per la seua campanya Mar de por medio\nDebat de Multisecma: Els partits reclamen consens per decidir el futur de Dénia


Actualitzada 22/02/2021 a les 17:43\nL'Ajuntament de Reus destinarà enguany uns 4,5 MEUR de recursos propis al pla de reactivació econòmica, una xifra molt similar a la del 2020. Diversos regidors de l'equip de govern s'han reunit aquest dilluns amb diferents agents econòmics i socials de la ciutat per consensuar el pla de reactivació econòmica, que aquest 2021 se centrarà en «fomentar l'ocupació, l'impuls de l'emprenedora i els ajuts als col·lectius que més ho necessitin», ha detallat l'alcalde Carles Pellicer. Paral·lelament, el govern municipal ha xifrat l'execució del pressupost de l'any passat a superar la crisi de la covid-19 en prop d'un 85%, mentre que segons han apuntat en roda de premsa es van iniciar el 100% de les accions previstes en el pla engegat el passat maig.\nEn la trobada d'aquest dilluns batejada per l'Ajuntament com a «cimera per a la reactivació econòmica» hi ha participat representants de la Cambra de Comerç de Reus, de l'Associació d'Empresaris i Propietaris dels Polígons Industrials de Reus, de la CEPTA, Clúster TIC, comerciants, Universitat Rovira i Virgili, CCOO i UGT, entre altres. Pellicer ha expressat el «compromís en polítiques de suport i estímul» per superar la crisi i ha assegurat que enguany volen «donar continuïtat a un seguit d'accions» iniciades l'any passat, a més d'impulsar-ne de noves.\nLa vicealcaldessa de Reus, Noemí Llauradó, ha assegurat que el foment de l'ocupació serà un dels àmbits «més imprescindibles a potenciar». «Volem fixar un full de ruta que permeti generar llocs de treball, més estables i de qualitat», ha assenyalat. Entre aquestes mesures hi ha la creació de noves cooperatives, ha avançat. L'objectiu és «evitar que persones que es trobin en ERTO no acabin a l'atur».\nComenta el contingut : L'Ajuntament de Reus destinarà enguany uns 4,5 MEUR a reactivar l'economia


Agenda 2021, tornarem a les places i carrers? | GegantCat\nFoto: Daniel Porta\nJa està aquí el desitjat 2021! Avui nosaltres dediquem la nostra entrada del blog per donar la benvinguda al nou any!\nBé és cert que el 2020 ha estat un any complicat, difícil i molt diferent per a tots i totes. El 2020 ens ha pres moltes coses, fins i tot, ens ha deixat sense poder gaudir de la nostra estimada cultura popular catalana, en especial la del Món Geganter.\nTot i que en comptades ocasions s'han pogut veure figures festives, complint amb les restriccions, abillades amb mascaretes confeccionades expressament per tal de conscienciar a la població i respectant la distància prudencial, no hem pogut gaudir de prop de la dansa de les faldilles dels gegants. En general, ha estat un any de reflexió i de molt de temps lliure, com podeu comprovar amb la tornada d'aquest portal web al desembre de 2020! Desitgem i esperem amb moltes ganes que totes les colles geganteres pugueu recuperar la vostra activitat habitual que any rere any teniu, visitant pobles i ciutats del país, omplint-ho tot de festa al vostre pas.\nSi es compleix el nostre desig i podem tornar a les places i carrers, us haurem de demanar una coseta més! Us encomanem que, a part de seguir col·laborant amb l'enviament de fitxes de gegants dels Països Catalans (com ja esteu fent i us agraïm enormement!), ens agradaria que ens feu arribar també tota mena de notícies i esdeveniments relacionats amb el Món Geganter, estarem encantats de donar-li veu a la teva colla gegantera, festivitat o població.\nRetrobament gegant, exposició i balls de gegants a Castellbisbal\nLa Colla Gegantera de Castellbisbal organitza una Trobada de gegants diferent. Amb el nom RETROBAMENT GEGANT, es tracta d'una exposició de gegants d'arreu dels Països Catalans que podreu visitar del 14 al 30 de gener. Per finalitzar l'exposició, el 31 de gener a les 11:30 hores, tindrà lloc una Mostra de balls dels gegants participants en l'exposició. Aquest acte es realitzarà al Pati de l'escola Mare de Déu de Montserrat. És de caràcter gratuït però amb aforament limitat, per tal de poder respectar les mesures de seguretat. Per assistir a l'acte de la Mostra de balls ho podeu fer presencialment el dia de l'acte o electrònicament a partir del 25 de gener aquí.\nDijous i divendres de 17.00 a 20.00 hores\nDissabtes de 10.00 a 13.00 i de 17.00 a 20.00 hores\nDiumenge 24, de 10.00 a 13.00 hores\nCiutat Gegantera de Catalunya 2021\nUna cita ineludible per tothom que tingui estima pel Món geganter és la Ciutat Gegantera de Catalunya, una festa anual on el poble o ciutat organitzador de la festa acull un gran nombre de gegants del país tot ballant per places i carrers. Sant Boi, amb la seva Colla del barri de Casablanca de la ciutat del Baix Llobregat, no va poder celebrar aquest darrer any la seva fita gegantera, sent seu d'aquest esdeveniment pel 2020, per tant, es va decidir traslladar la seva Ciutat Gegantera per l'any 2022.\nTortosa, ciutat amb gran tradició gegantera, es prepara per celebrar tant la Capital de la cultura Catalana 2021 com la XXXIII Ciutat Gegantera de Catalunya els dies 17,18 i 19 de setembre de l'any present. Esperem amb moltíssimes ganes que aquesta festivitat pugui ser celebrada sense cap mena d'impediment, nosaltres segur que no ens la perdem!\nUs volem desitjar un feliç i festejable any 2021, que puguem ballar i gaudir tot el que aquest any passat ens vam haver de reservar. I recorda, si t'assabentes d'alguna trobada o esdeveniment, et pots posar en contacte amb nosaltres per aquí o a qualsevol de les nostres xarxes socials, per tal de poder cobrir la notícia.


L’oli d’oliva no té fruita, verdura, fibra ni proteïnes; té molta energia i part dels greixos són saturats: cap factor positiu i dos de negatius. Per tant, li surt una C, pitjor que una beguda de cola light. Els elaboradors d’oli voldrien millorar-ho: les propietats nutricionals positives de l’oli d’oliva estan fora de qualsevol dubte, però Nutriscore no té en compte vitamines, additius ni minerals.\nCom es podria millorar? Es podria posar alguna excepció al càlcul, per exemple regalant-li uns quants punts positius. També podrien treure del Nutriscore els aliments no formulats, és a dir, constituïts per un sol ingredient. Una tercera opció seria que Espanya abandonés el sistema Nutriscore. Les pressions d’elaboradors i nutricionistes sobre l’administració seran determinants.\nEl problema està mal plantejat perquè es vol que un únic valor numèric doni un criteri de millor o pitjor qualitat d’un aliment. És com el coeficient d’intel·ligència, en què un sol número classificava les persones... fins que va venir la teoria de les intel·ligències múltiples. La simplicitat de Nutriscore, les aplicacions Yuka i similars, no ajuden perquè culpabilitzen els aliments i no eduquen el consumidor.


Si recentment heu començat un bloc fent servir WordPress, aleshores es convertí en un gran mal de cap Millors complements de WordPress. Com que WordPress conté gairebé 48.000 plugins i és difícil trobar quin és perfecte per al vostre lloc. Per això, hem recollit alguns complements de WordPress més útils i habituals que són essencials per a tots els propietaris de llocs web.\nLa instal·lació de massa plugins crea notables tensions a la base de dades, fet que augmenta el temps de càrrega del vostre lloc. Així, per mantenir el vostre lloc totalment optimitzat, elimineu plugins innecessaris i sovint netegeu la base de dades de WordPress. En aquest article, enumerem 20 Millors complements de WordPress que són essencials per a tots els professionals de Blogger.\n[clickToTweet tweet = “” 20 millors complements de WordPress per a bloggers professionals “” quote = “” 20 millors complements de WordPress per a bloggers professionals “” theme = “style3 ″]\n1 20 millors complements de WordPress (escollits per experts)\n1.3 # 3 Creador de pàgines per SiteOrigin\n1.4 Jetpack # 4\n1.5 # 5 de la memòria cau total W3\n1.6 # 6 Comprobador d’enllaços trencats\n1.7 # 7 Tauler de control de Google Analytics per a WP\n1.12 # 12 Taula de preus de Supsystic\n1.13 # 13 BJ Càrrega pereçosa\n1.14 # 14 Redirecció\n1.16 # 16 Còpia de seguretat\n1.18 Lliscant # 18 de Soliloquy\n1.20 # 20 Autenticació de dos factors claus\n20 millors complements de WordPress (escollits per experts)\nYoast és el millor Plugin de SEO per a WordPress. Si recentment heu iniciat un bloc, aquest complement us ajuda a classificar el lloc en motors de cerca. Després d’activar, heu de configurar aquest complement.\nAquest complement us permet generar mapa del lloc XML, obligatori per enviar el mapa del lloc del vostre bloc a Google Search Console. També podeu canviar l’estructura del lloc des de la configuració del complement.\nA més, la seva visualització prèvia de fragments us ajuda a millorar els vostres continguts SEO amable Per exemple, us mostrarà que el títol de la vostra publicació és massa llarg o massa curt, si la vostra meta descripció té sentit en el context d’un resultat de cerca i que Paraula clau d’enfocament que voleu classificar als motors de cerca. Així doncs, aquest complement de WordPress és digne per al vostre lloc i molt recomanable.\nSi reviseu la vostra secció de comentaris a WordPress, veureu que hi ha molts comentaris que s’han d’aprovar. Potser esteu molt contents perquè esteu rebent comentaris al vostre lloc. Però en realitat, el 99% dels comentaris són spam. Estan intentant obtenir enllaços enllaços del vostre lloc. Així doncs, aquí arriba Plugin Akismet prevenir Comentaris d’SAM per al lloc de WordPress.\nDesprés d’instal·lar Akismet, heu d’iniciar sessió amb el vostre compte de WordPress.com que cal activar. Aleshores cal configurar-lo. Aquí teniu un tutorial Com configurar el complement Akismet.\nAra podeu veure que els comentaris estan marcats com CORREU BROSSA. Akismet comprova els vostres comentaris contra el servei web d’Akismet per veure si semblen o no spam i us permet revisar el correu brossa. Ho podeu notar a la pantalla de “Comentaris” del vostre blog.\n# 3 Creador de pàgines per SiteOrigin\nPage Builder de SiteOrigin és el connector de creadors de pàgines més popular de WordPress. Permet crear pàgines de destinació impressionants i no necessiteu habilitats de codificació per a això. Aquest complement inclou un paquet de paquets que proporciona més opcions.\nAquest complement funciona en publicacions, pàgines i també és compatible amb l’edició en directe. Aquesta eina us permet veure el vostre contingut i editar widgets en temps real. A més, funciona amb ginys de WordPress estàndard i us ofereix opcions de widget addicionals que sempre trobareu al widget que necessiteu.\nJetpack # 4\nJetpack és un dels Els millors complements de WordPress. Quan instal·leu WordPress per primera vegada, veureu que ja hi ha dos connectors instal·lats. Jetpack és un d’ells i té més d’1 milió d’instal·lacions actives.\nÉs l’únic complement que inclou diverses funcions. La majoria dels usuaris el diuen “Tot en Un” complement perquè us proporciona:\nEstadístiques del lloc i analítiques\npot ressaltar publicacions relacionades\npot protegir el vostre lloc contra un atac de força bruta\npot supervisar el temps d’aturada i el temps de funcionament\nSubscripcions de correu electrònic\nDes de l’opció de compartició automàtica, podeu enllaçar el vostre lloc a Facebook, Twitter, Google+, Linkedin, etc. de manera que quan publiqueu una publicació, comparteixi automàticament la publicació del vostre blog amb aquests llocs socials..\nTot i que la majoria de les funcions i serveis de Jetpack són gratuïtes, també proporciona funcions de pagament. Les funcions pagades inclouen serveis avançats de seguretat i còpia de seguretat, allotjament de vídeo, monetització del lloc, eines de SEO avançades, etc..\n# 5 de la memòria cau total W3\nLa memòria cau W3 Total inclou moltes funcions, de manera que és difícil fer una configuració adequada. Llegiu aquest tutorial sobre Com configurar la memòria cau total W3.\n# 6 Comprobador d’enllaços trencats\nPlugin del verificador d’enllaços trencats escanejar el vostre lloc web per trobar enllaços trencats. Per exemple, la publicació del vostre bloc conté enllaços i imatges externes. De manera que de vegades aquestes imatges es corrompen i els enllaços no són vàlids, aquest complement us destacarà els enllaços trencats i el seu origen.\nSupervisa els enllaços de les teves publicacions, pàgines, comentaris, blogroll i camps personalitzats i detecta enllaços que no funcionen, imatges que falten i redireccions. A continuació, us avisa a través del Tauler de control o per correu electrònic.\nCom a enllaços trencats o desapareguts malament SEO, de manera que mitjançant aquest complement podreu reescriure l’URL que falta i evitar que els motors de cerca segueixin enllaços trencats.\n# 7 Tauler de control de Google Analytics per a WP\nTauler de control de Google Analytics per a complement de WP et permet fer un seguiment del trànsit del teu lloc fàcilment. Després d’instal·lar aquest complement, obtindreu totes les dades de trànsit al tauler de control de WordPress. Amb aquest complement, podeu supervisar el nombre de visitants en temps real, fonts de trànsit, GEO ubicacions, derivacions, visualitzacions de pàgines, Percentatge de rebot etc.\nAquest complement és totalment gratuït i funciona igual que qualsevol altra eina de pagament. A més del tauler de control, podeu consultar les sessions, els usuaris, la taxa de rebot, la cerca orgànica, la pàgina / sessió i totes les dades de trànsit dels últims 30 dies, fins i tot fins a 3 anys. Així, podeu consultar el trànsit del vostre lloc des dels darrers 3 anys amb un sol clic.\nEl seu tauler de control completament opcional i es pot integrar fàcilment amb el codi de Google Analytics. Així, podeu supervisar les estadístiques del lloc sense obrir cap pestanya al navegador.\nVoleu fer de bonic Formulari de contacte? A continuació, Ninja Forms és una bona opció per a vosaltres. És totalment gratuït i podeu crear un nombre il·limitat de formularis. Podeu crear formularis en pocs minuts amb el seu creador de formulari arrossegable i solt.\nAquest formulari ve amb complements populars, disponibles en la versió Pro del connector. També podeu importar / exportar el formulari des de la configuració del complement i podeu veure l’enviament total del formulari. Podeu utilitzar dreceres o posar directament formularis a les vostres publicacions / pàgines per mostrar els vostres formularis de contacte. Per utilitzar reCAPTCHA, necessiteu obtenir la clau del lloc i la secreta Google reCAPTCHA.\nbbpress és un fòrum que fa plugin de WordPress. bbpress és un complement molt senzill i lleuger que funciona en qualsevol allotjament compartit. Aquest complement també inclou temes i complements propis com WordPress.\nPodeu crear qualsevol tipus de fòrum mitjançant bbpress. Per exemple, podeu crear un fòrum com WordPress.org. Però si voleu un fòrum per a una comunitat més gran, llavors phpBB, myBB serà bo. Comproveu com integreu el fòrum a WordPress.\nSecuri és un dels complements de seguretat més potents per a WordPress. Evita que el vostre lloc tingui atacs de força bruta, atacs DDoS. Securi us manté el lloc 24 × 7 segur mitjançant el seu potent escàner de programari maliciós i Security Hardening.\nEl servei Securi és gratuït per a tots els usuaris de WordPress. Les seves set principals característiques de seguretat són el registre de l’auditoria de l’activitat de la seguretat, el seguiment de la integritat de fitxers, el rastreig de programari maliciós remot, el seguiment de la llista negra, la durada de la seguretat efectiva, les accions de seguretat post-hack, les notificacions de seguretat..\nLa Guerra Social és la millors complements de compartició social de WordPress. Social Warfare et permet compartir el contingut de la teva pàgina / publicar-los als llocs de xarxes socials de manera millor que obtinguin més accions i impulsin més trànsit.\nÉs molt llamp ràpid i molt personalitzable complement de compartició social que es carrega ràpidament al vostre lloc. Podeu afegir un botó de compartir social a la pàgina, la publicació i el costat esquerre que atrau els visitants a compartir-los.\nAquesta versió gratuïta del complement inclou funcions limitades, però la versió de pagament us oferirà opcions avançades de compartició.\nObteniu la versió gratuïta Obteniu la versió pagada\n# 12 Taula de preus de Supsystic\nLa taula de preus de Supsystic us permet crear taules de preus sensibles o taula de comparació a WordPress Ofereix un generador de taules arrossegar i deixar anar que us ajuda a crear qualsevol tipus de taula de preus sense cap tipus de molèsties.\nPodeu utilitzar un tipus diferent de plantilla de taula i crear taules, columnes i files de preus il·limitades. Hi ha diversos botons, text, estils CSS disponibles per a qualsevol llista de preus i es poden integrar a la taula de preus mitjançant codis curts.\n# 13 BJ Càrrega pereçosa\nBJ Lazy Load és un dels millors plugins de WordPress per a la càrrega perezil. Carrega totes les imatges del vostre lloc quan es fa visible a la finestra del navegador quan el visitant es desplaça per la pàgina. D’aquesta manera, podeu estalviar l’ample de banda del servidor i millorar la velocitat de càrrega del vostre lloc.\nAquest complement funciona amb qualsevol tipus de lloc. Podeu aplicar-lo al contingut de les vostres pàgines, imatges, miniatures de la publicació, gravats, etc. En cas que aquest complement no funcioni correctament, podeu utilitzar un altre complement de càrrega pereç..\n# 14 Redirecció\nRedirecció és el millor plugin per gestionar 301 redireccions. De vegades, quan actualitzeu qualsevol URL, probablement tindreu un error de pàgina que no s’ha trobat. Així, en aquest cas, podeu redirigir fàcilment tots els 404 al 301, això vol dir redirigir l’URL antic a un nou URL.\nEn el cas que tingueu massa 404 errors, podeu “arreglar-los immediatament la pàgina d’error 404 que no es troba”.\nSi voleu importar o moure les vostres publicacions a les pàgines d’un nou lloc de WordPress, podeu fer-ho mitjançant l’aplicació Plugin de importador de WordPress. Permet importar publicacions, pàgines, comentaris, camps personalitzats, categories, etiquetes i molt més des d’un fitxer d’exportació de WordPress.\n# 16 Còpia de seguretat\nCòpia de seguretat gestiona el vostre Còpia de seguretat de WordPress. Podeu crear una còpia de seguretat completa o una còpia de seguretat de base de dades única i restaurar-les de nou.\nBackupBuddy també ofereix programes de còpia de seguretat, destinacions remotes, migració de llocs, etc. Amb Backupbuddy, podeu fer còpies de seguretat o restaurar qualsevol fitxer individual en temps real. A més, podeu emmagatzemar els vostres fitxers de seguretat en qualsevol emmagatzematge en línia com Google Drive, Dropbox, etc.\nEscombrat del WP Neteja la seva Base de dades de WordPress mitjançant l’eliminació de taules de bases de dades innecessàries, revisions, comentaris suprimits, comentaris no aprovats, comentaris de correu brossa i molt més. Amb això, també podeu optimitzar la base de dades de WordPress que us ajuda a carregar el vostre lloc més ràpidament.\nVegeu, Com optimitzar la base de dades de WordPress mitjançant WP Sweep.\nLliscant # 18 de Soliloquy\nSi esteu buscant el document Millor complement lliscant de WordPress, llavors Soliloquy és la millor opció per a vosaltres. Amb l’arrossegament & Creador de control lliscant responsive, podeu crear un control lliscant bonic amb només uns clics.\nEl control lliscant de Soliloquy és 100% sensible i és mòbil. Podeu personalitzar el control lliscant de Soliloquy fàcilment amb les seves plantilles integrades o crear-ne el vostre. També funciona molt bé en els llocs de WooCommerce i podeu crear lliscants bonics de producte per a la vostra botiga.\nMailmunch és el millor gratuït Plugin de WordPress per obtenir més subscriptors de correu electrònic. Amb els bonics formularis d’inclusió, podeu afegir-lo fàcilment al vostre widget de la barra lateral. Es pot integrar amb els serveis de màrqueting de correu electrònic de MailChimp, Constant Contact, AWeber, Monitor de campanya.\nProporcionen quatre tipus diferents de forma d’inclusió, és a dir, emergència emergent, incrustada, barra superior, quadre de desplaçament i barra lateral. El formulari MailMunch inclou bonics temes personalitzables que fan que els vostres formularis siguin més sorprenents. Des del tauler de control, podeu executar la prova A / B i veure analítiques i estadístiques de subscripció per correu electrònic durant tot el temps.\n# 20 Autenticació de dos factors claus\nL’autenticació de dos factors de Clef proporciona sense contrasenya, autenticació de dos factors altament segur i agradable d’utilitzar. És molt útil si no recordeu la vostra contrasenya del lloc, fins i tot si canvieu la contrasenya amb freqüència.\nAixí, utilitzant aquest complement, podeu iniciar la sessió al vostre lloc amb l’ajuda del telèfon. Només cal descarregar l’aplicació de telèfon des de Play Store o Apple Store. A continuació, podeu iniciar la sessió al vostre lloc mitjançant una barra d’exploració.\nLa seva aplicació mòbil Clef proporciona una autenticació de dos factors sense contrasenya molt segura i agradable d’utilitzar. No necessiteu instal·lar cap programari de tercers, només utilitzeu el telèfon intel·ligent per permetre-vos iniciar la sessió Inici de sessió / inici únic característica, podeu tancar la sessió des de tots els vostres llocs amb un clic en qualsevol moment i podeu programar un temps per tancar-vos la sessió automàticament quan hàgiu acabat de treballar.\nEn aquest tutorial, hem creat una llista de 20 Millors complements de WordPress que ha de tenir al vostre lloc. És habitual que els nous usuaris de WordPress tinguin menys idea sobre quin complement han d’utilitzar o no ho haurien de fer. D’aquesta manera, els fitxers innecessaris del complement s’emmagatzemen a la base de dades i fan que el vostre lloc sigui una mica més lent. Per això, varem suggerir 20 millors complements de WordPress\nÉs per això que n’hem suggerit 20 Millors complements de WordPress que són útils per al vostre lloc. Si instal·leu massa plugins al vostre lloc, el lloc cobra molta càrrega alhora i això fa que es carregui una pàgina lent. Així que sempre haureu d’intentar mantenir un mínim de complements, que serà bo per al vostre lloc.\nEspero que aquesta llista de “Millors complements de WordPress” us ajudi a trobar el vostre complement més necessari. Si teniu alguna pregunta sobre algun complement de WordPress, informeu-nos-en mitjançant un comentari. També estem disponibles a Facebook, Twitter, Google+.\n7 Millor tema premium de WordPress per als bloggers\nCom afegir CloudFlare CDN al vostre lloc de WordPress GRATIS


benvinguda / NOTÍCIES / Head llança la seva col·lecció de sabates 2022!\nNOTÍCIESServei de notíciesHeadmarquès\nLa firma austríaca presenta oficialment la seva nova col·lecció de sabates per a aquest any 2022, amb la gamma Revolt Pro i la gamma Sprint Pro al programa.\nResponent a l'eslògan "ELEVA TU JUEGO DESDE LOS PIES” (que es pot traduir com “Millora el teu joc des dels teus peus”), aquesta col·lecció es col·loca sota el signe del rendiment.\nEls materials d'alta qualitat als quals HEAD familiars per a nosaltres es combinen amb un disseny modern i una qualitat superior en aquesta col·lecció que inclou els nous REVOLT PRO 4.0 i SPRINT PRO 3.5.\nLa REVOLT PRO 4.0 és una sabata molt amortida per a jugadors que busquen estabilitat i comoditat, i la SPRINT PRO 3.5 està orientada a la velocitat. La sèrie inclou tecnologies i materials avançats que ofereixen nivells revolucionaris de comoditat, estabilitat, durabilitat i adherència. Sigui quin sigui el teu estil de joc, ja siguis home, dona o júnior, trobaràs calçat que et permetrà rendir al màxim.\nEl REVOLT PRO 4.0 es basa en l'èxit del REVOLT PRO 3.5 i obté un nou aspecte per al 2022. Amb la seva combinació òptima d'amortiment, comoditat i estabilitat, és la protecció perfecta per a partits més llargs. El disseny molt esperat incorpora tecnologia HEAD T-KORE 360° a la sola i part superior, proporcionant potència, major estabilitat, resistència a l'abrasió i suport a la torsió.\nEl REVOLT PRO 4.0 està disponible en versió masculina i femenina, i els joves i ambiciosos també poden gaudir del REVOLT PRO 4.0 JUNIOR, una versió semblant al model adult, que ofereix una excel·lent durabilitat.\nDissenyat per a jugadors que busquen més velocitat a la pista, la sabata més lleugera HEAD ha estat redissenyat per oferir un major nivell de rendiment i confort amb un pes reduït. Aquestes sabates estan fetes amb un teixit de malla de nou disseny, corretges Delta per suportar la zona mitjana del peu, un nou material per a la llengua i un sistema de refrigeració que afavoreix la transpiració. Aquest nou model ofereix una sensació més adherent i una mobilitat millorada. Per tal de cobrir les necessitats dels més joves, la SPRINT PRO 3.5 JUNIOR també estarà disponible més endavant.\nLa col·lecció de sabates HEAD Padel per al 2022 ja està disponible a les botigues i al lloc web de la marca.


ENLLAÇATS NO ACATEM: de juny 2013 Google+ Google+\nSi aquest no és el meu país, Perquè l'ataquen com si ho fos?\nCom la terra cremada. Només els falta sembrar-la de sal per intentar l'extermini d'una llengua i d'un poble, doncs per acabar amb una llengua han d'acabar amb els seus i les seves parlants.\nMitjançant jutges fanàtics, polítics corruptes, i borratxos disfressats de falsos lingüistes o del que convingui, la classe dirigent espanyola avança com l'exèrcit alemany sobre Polònia, o com Mladic sobre Srtebrenica i ataca planificada i sistemàticament tots els territoris dels Països Catalans.\nEL QUE JO EM PREGUNTO, ÉS PERQUÈ NO RESPONEM COM A PAÏSOS CATALANS!\nVilaweb, 19 de juny del 2013\nEl 2 de març del 1999 el Senat espanyol em va convidar a participar en una comissió sobre l'impacte d'internet, que havia estat proposada pel Partit Popular. Hi vaig parlar (ací en teniu la transcripció íntegra) i, com poden imaginar, a part de parlar de temes d'internet també vaig defensar la llengua. Això em va valer, un cop acabada la sessió, una polèmica amb un ancià senador blaver que em va acusar d'imperialista. Quan li vaig respondre dient que jo era de Bétera i que no sabia de què caram em parlava, l'aleshores jove senador Esteban González Pons, per sorpresa meua, em va felicitar i va afirmar que estava fart de les ximpleries del blaverisme.\nPer això quan Gonzàlez Pons mateix va començar a fer el blaver en declaracions públiques ho vaig comentar amb una amiga comuna que tenia molta relació amb ell des d'una considerable distància ideològica. Em va dir que ella havia sentit moltes vegades com Pons deia "ara vaig a fer el blaver una estona", abans de dir unes quantes barbaritats en declaracions públiques a una ràdio o un diari, barbaritats que ell sabia, òbviament, que no eren certes.\nL'anècdota ve a tomb de la bajanada de proposició que ahir les Corts Valencianes van acceptar debatre i que afirma, entre altres animalades, que el valencià, el català que parlem a València, és en realitat la llengua ibèrica. Això no s'aguanta per enlloc. No hi ha ni un sol lingüista del planeta, ni de la història, que puga admetre ni remotament una idea semblant. Però el que és perillós i tenebrós, és que la presenta Jorge Bellver, que va i resulta que és llicenciat en Geografia i Història, supose que per la Universitat de València.\nEntenguem-nos: el sentit comú hauria de ser un argument suficient per a saber que això que el valencià és ibèric és una proposició simplement absurda. Només cal mirar un text dels ibers per a entendre que això no pot ser mai de la vida valencià. Però és molt pitjor encara que siga un llicenciat en història qui s'atrevisca a dir-ho i defensar-ho. No sé si Bellver va estudiar a la Universitat de València, però si ho va fer precisament en prehistòria la universitat tenia, i supose que té encara, un nivell altíssim. I segur que en les classes a les quals va anar va aprendre de sobres que això que ara defensa per escrit no pot ni remotament acostar-se a la realitat.\nI, aleshores, per què ho fa? Doncs pel mateix que Gonzàlez Pons, o tants altres "fan de blavers" sense ser-ho. Ho fan perquè la veritat no els importa. Ni la raó. Ni el mètode —científic o qualsevol altre. Només els interessa manipular la població per a mantenir-se en el poder. I si per a fer-ho han de dir una cosa que és una solemne barbaritat, doncs la diuen i en pau. Embrutant la política i la societat, menyspreant la cultura i la ciència... i també fent el ridícul més espantós. A canvi, només se m'acut que siga per això, del seu sou, del seu escó, de la seua carrera política.\n2. Hi ha qui pensa que aquest tipus de manifestacions anticientífiques estan justificades perquè són contra el català, en definitiva, i això sembla que siga com un tema menor, més discutible que no altres. No ens enganyem: l'extrema dreta cada vegada pressiona en més fronts i amb més temes contra la ciència perquè la ciència és la barricada de la raó. He dit extrema dreta, sí.\nJoaquim Montclús: “Cal denunciar a nivell internacional la situació del català a La Franja”\nTornaveu núm. 81, 1 de juny del 2013\nHistoriador, escriptor, periodista, crític d’art... Ha escrit a tots els mitjans de comunicació catalans en col·laboracions regulars. Ha publicat més de vint-i-cinc llibres, d’història, biografies, traduccions, art, literatura... De tot una mica dins, però sempre dins l’àmbit de les humanitats. Li hem demanat de parlar-hi principalment per tractar el tema de la Franja de Ponent.\nSou un bon coneixedor de la Franja de Ponent.\nLa Franja són una sèrie de comarques que en el seu moment de la història van formar part del Principat i per una sèrie de motius a poc a poc van ser separades, no només des del punt de vista civil sinó també de l’eclesiàstic. El Matarranya, el Baix Cinca, la Llitera i la Ribagorça són les comarques que estan a l’Aragó i que les coneixem com a Franja de Ponent.\nEn aquests darrers anys ha continuat aquest procés d’annexió.\nL’any 1995, mitjançant un edicte de Roma s’incorporen a la diòcesi de Barbastre-Montsó vuitanta tres parròquies que fins aleshores pertanyien a la diòcesi de Lleida. El 1998 s’hi van incorporar les tretze restants. Aquest és l’inici, per exemple, del conflicte amb les obres d’art religioses que es troben al museu de Lleida. És un tema, però, que està blindat per un acord del Parlament català.\nQuin creieu que és el sentiment dels habitants de la Franja respecte del català?\nEl sentiment canvia molt al llarg de la història. En els moments clau de la història, la gent s’ha declarat catalana, però. Estem parlant d’un volum d’habitants al voltant d’uns cinquanta mil però amb un gran territori. Aquí cal afegir-hi els que no hi estan censats i els que hi vénen de cap de setmana.\nEn aquestes darreres setmanes estem assistint a una problemàtica lingüística al voler imposar l’Aragó la denominació de “LAPAO” a la llengua que es parla a La Franja en comptes de català.\nAixò és clarament una ordre de Madrid. De fet, aquesta actitud s’ha donat i es dóna actualment també arreu dels Països Catalans (ho veiem a les Balears i al País Valencià). Volen reduir a la mínima expressió tot el que tingui a veure amb el català. A La Franja tothom sap que es parla català, i “ells” també ho saben!\nQuin tipus de reacció ha generat?\nCal distingir entre la gent gran que manifesta que “per aquí no hi passo”, que parlen català i ho continuaran fent, i la gent que poc a poc ha anat tenint consciència. El que passa és que aquest afer pot tenir repercussions negatives pel que fa a l’ensenyament.\nEn l’àmbit municipal hi ha hagut reaccions, també.\nSí. Per exemple l’alcalde del Campell, té tot el suport del consistori per tal d’iniciar les accions legals que calgui per defensar el català a la Franja, fins i tot per arribar a les institucions europees. En els propers dies hi haurà institucions de més municipis que aprovaran la moció en defensa del català a la Franja. Passa, però, que la pressió del Partit Popular és molt forta sobre els responsables municipals. Cal tenir en compte que arran de les darreres eleccions municipals, el PP va escombrar a la majoria de municipis de la Franja. Nogensmenys també s’ha de dir que els socialistes quan governaven van fer ben poca cosa en el tema lingüístic. Penseu que a l’Aragó el castellà hi té el pes més gran.\nQuina creieu que és la sortida a aquest atzucac?\nLa sortida és internacionalitzar el problema, portar-lo conjuntament amb Catalunya a les institucions europees i dir que el govern espanyol no compleix cap pacte dels que signa -ja que tenen signats una sèrie de pactes internacional sobre les llengües que no apliquen a la realitat de La Franja, per exemple. Penseu que a La Franja es parla català des de fa vuit-cents anys.\nCom veieu el futur de la llengua?\nDepèn del que passi a Catalunya. Si Catalunya aconsegueix anar endavant, la Franja també hi anirà perquè molta gent s’hi sumarà. Actualment comença a passar que partits de disciplina catalanista comencen a treure regidors. Això no havia passat mai.\nQuina és la situació de la cultura catalana a La Franja?\nHi ha poblacions que fan fins i tot més activitats que algunes d’aquí i tenen més èxit. Benavarri, Fraga i Calaceit... són poblacions força dinàmiques en aquest sentit.\nPer altra banda, crec que hi ha una gran quantitat de catalans de tenen casa a la Franja de Ponent i aquesta gent s’hauria de comprometre en el seu futur. No pot ser que hi hagi una pila de càrrecs polítics provinents de la Franja i que s’ho mirin de lluny. No pot ser que un senyor em digui que és independentista i no es recordi de La Franja.\nQuè ens podeu dir sobre l’experiència dels Casals Jaume 1er?\nVan fer la seva funció en el seu moment i la seva herència l’ha agafada Convergència Democràtica de la Franja. Tanmateix, s’ha de dir que les coses no les hem de magnificar, ni eren tan importants abans ni ara ho són tan poc, perquè al cap i a la fi, la gent existeix, i si no és als casals doncs s’articula mitjançant altres entitats i iniciatives.\nQue creieu que podem fer des de l’ENS?\nParticipar del que està passant allà. No pot ser que Catalunya Ràdio, que tenia uns programes pensats per a tot l’àmbit dels Països Catalans els hagi tret. Ho dic per exemple pensant en el programa Sense fronteres, que era força escoltat per la gent de la Franja. Cal donar notícies constants de La Franja i d’aquesta manera aconseguir que estigui present de manera quotidiana en el context català. L’Associació del Matarranya, el Centre d’Estudis del Baix Cinca… són bon exemples de la realitat associativa de la Franja i bons interlocutors.\nPublicat al Blog AL NORD DEL SAHARA\nEl passat dissabte juntament amb els i les companyes de l’Associació Diversitat LGTBI Alacant vaig participar en el rodatge d’un lipdub al Barri de la Santa Creu de la ciutat. Un lipdub és segons la Wikipedia un vídeo que combina sincronització labial i doblatge d’audio per a fer un vídeo de música sense talls i suportat en quatre pilar fonamentals: l’humor, espontaneitat, versemblança i participació. Podeu veure alguns exemples ací oací. Es tractava de visualitzar diferents col·lectius i associacions del sud del País Valencià que treballen o donen suport a la tasca per la promoció de la cultura i la llengua valenciana en aquestes comarques.\nCançó del LipDub. “El Diluvi”, Bandera Clara.\nAquesta iniciativa sorgeix curiosament en un moment d’important convulsió en les polítiques de normalització lingüística que s’han dut a terme en els darrers trenta anys en totes les comunitats autònomes on el valencià/català és oficial o el seu ús administratiu es troba regulat dins alguna norma. La crisi especialment està servint d’excusa per a quasi tot i la llengua no n’és una exepció.\nEl Parlament d’Aragó amb els vots del Partit Popular i el Partit Aragonés aprovava en maig la seua nova Llei de Llengües que venia a sustituir l’anterior impulsada sota una arc ideològic diferent per socialistes i Chunta Aragonesista, ja nascuda amb importants mancances però que tot i així suposava un pas molt important per a la pervivència dels idiomes propis d’eixa regió diferents del castellà: l’aragonés i el català/valencià.\nA diferència del que ocorre al País Valencià o a Navarra on també hi han zones on predomina l’idioma propi i on no, però en canvi aquest sí gaudeix d’oficilitat segons els seus respectius Estatuts (en el cas valencià a totes les comarques, en el navarrés enaquelles bascparlants), Aragó no va oficilitzar a la seua Llei Orgànica, malgrat reconéixer les llengues i modalitat lingüístiques com “les manifestacions més destacades del Patrimoni històric i cultural aragonés”, cap de l’elles (llevat del castellà que ho és de facto constitucionalment) supeditant al desenvolupament d’una Llei la seua regulació.\nAmb els companys de Diversitat LGTBI moments abans de començar el rodatge del lipdub\nS’estima que el català/valencià té vora cinquanta mil parlants a Aragóconcentrats a la Franja limítrof amb Catalunya i l’aragonés al voltant de la meitat arreplegats a la província d’Osca. Amb la comparativa feta per la Plataforma per la Llenguarespecte a 1) L’anterior Llei. 2) La nova. 3) La seua proposta de minims i 4) La comparativa amb l’estatus de l’occità-aranés en la Vall d’Aran, observem com la feble legislació que almenys garantia que l’ús del català es seguira amb criteris que garantiren la unitat de la llengua i el bilingüisme obligatori en part de les accions de l’Administració Pública desaparéixen per a donar pas a la constitució d’un nou ens anomenat “Acadèmia Aragonesa de la Llengua” que ve a omplir el lloc deixat per l’anterior “Acadèmia Aragonesa del Català”. Un nou organisme, ara que el Govern espanyol parla tant de suprimir duplicitats que té com a únic objecte el de crear un conflicte lingüístic, allà on mai no el va haver.\nI és que la dreta aragonesa sembla tindre com a referent la valenciana. Dècades de secessionisme lingüístic promogut des de la política i no mai des del món científic, ni literari, ni cultural, van tindre amb l’Acadèmia Valenciana de la Llengua el seu punt i final almenys des d’eixa vessant lèxica i ortogràfica. Però en les hores més baixes del Partit Popular des que governen la Generalitat i de la mà d’un President que ni tan sòls sap parlar en valencià, el seu Grup Parlamentari majoratirari en Les Corts ha presentat una iniciativa per tal d’instar a la Real Acadèmia Espanyola de la Llengua a modificar la seua entrada de valencià per tal d’esborrar qualsevol rastre que la identifique amb el català de Catalunya. El que fins el moment ja era només una qüestió de noms, dir-li valencià o català, però sabent que totes dues afeccions es referien a un mateix idioma parlat en dos territoris diferents i diferenciats ha acabat amb una rocambolesca argumentació en la Proposició No de Llei del PPCV que parla del valencià com una llengua preromànica, com el basc, però en aquesta ocasió heretada dels ibers.\nBarri de Santa Creu en una de les pauses del la gravació.\nPerò aquesta entrada l’havia encetada des d’una visió positiva. Eixe lipdub per tal de mostrar a través d’Internet que al sud hi ha qui baralla pel valencià. Com a formiguetes, algunes vegades organitzats i altres de manera individual hi ha qui dedica bona part del seu temps a eixa guerra entre societat civil i Govern, com David contra Goliat, a fer el possible per a que els drets lingüístics siguen respectats per l’Administració. Al rodatge va acudir molts col·lectius i gent compromesa, menció especial vull fer al Tempir i els seus esforços per pal·liar eixa onada castellanitzadora que la nova corporació municipal està duent a terme a Elx de manera obsesiva, fins al punt de practicar una inversió brutal en temps de crisi per a canviar contenidors de la brossa en bon estat només perquè estaven retolats en valencià per un altres que ho estigueren en castellà, intolerància en estat pur. Per suposat a Escola Valenciana i la seua campanya constant de promoció de les línies en llengua pròpia i de les dificultats que hi posa laConselleria d’Educació per a que tots i totes les xiquetes matriculades puguen estudiar en la llengua elegida al contrari del mantra habitual de que l’únic problema amb els idiomes oficials a Espanya està a Catalunya amb els nens i nenes que volen estudiar en espanyol. També per suposat enrecordar la gent que fa teatre en valencià, que practica la pilota valenciana, als que han recuperar les danses alacantines i als qui han tret del calaix quantitat de tradicions i celebracions oblidades i les han tornat a posar en funcionament.\nL’any 2011, des el perfil de Facebook “Sí al valencià” vaig promoure centenars de queixes per vulneració de la Llei d’Ús per part de diferents Administracions públiques tal i com reflexa l’Informe del Síndic de Greuges del País Valencià, eixe any l’àrea “ús del valencià” fou la que més denuncies va enregistrar només per darrere de les no classificades, gràcies a la involucració dels i les seguidores. Tot i així l’Informe citat no considerà que existisca un conflicte lingüístic ni una clara negligència i passivitat per part dels governs municipals i autonòmic en allò referent al compliment de la legislació en matèria de cooficialitat lingüística, és a dir, el propi Síndic va desmentir les seues dades. Amb tot, està vist que a dia de hui només des de la societat civil es pot forçar un canvi en la política lingüística a tots els territoris de parla valenciana i evitar, a més, que des de l’Estat hi hagen ingerències en els sistemes educatius d’immersió. Vindran temps millors, però la crisi i el desmuntatge del Sistema del Benestar i les prioritats socials del moment no poden ser excusa per a deixar de banda el nostre principal tret identitari, la nostra llengua.\nbalutxo | IDENTITAT I LLENGUA | dijous, 20 de juny de 2013 | 12:16h\nLa cosa va – com solem dir a Mallorca – de bon de veres i a les totes! Malgrat la intensa creuada dels colonitzadors, els sermons dels missioners de la derrota i els cants apocalíptics dels unionistes (i que cadascú s'ho agafi com millor li plagui), el nostre poble és viu! Aquest diumenge és la revetlla de Sant Joan i, mai com fins ara, no s'havien vist tantes i tant bones iniciatives per commemorar una festa que, al marge de les institucions, ha quallat i es consolida. Fa molts i molts d'anys que la societat civil ha convertit el solstici d'estiu en la festa popular d'agermanament nacional. La cosa no ve d'ara, però avui és una bella avinentesa que convida a fruir-ne i a enllepolir-nos-hi.\nAGERMANATS, ENFILATS I IL·LUMINATS!\n(ENLLAÇATS PER UNA DIADA NACIONAL)\nLa darreria del mes de novembre de 1905, més de tres-cents oficials de l'exèrcit espanyol assaltaren i destruïren les instal·lacions del setmanari Cu-cut! I la redacció de La Veu de Catalunya. L'endemesa va ser reblada per la Justícia espanyola (intel·ligència militar?, cercle quadrat?) que, a més de tancar les dues publicacions, va enllestir la Llei de Jurisdiccions, un xec en blanc a l'exèrcit per limitar i prohibir l'ús de la senyera i de qualsevol símbol o manifestació nacional. Com sol passar davant dels abusos dels colonitzadors, la ciutadania va reaccionar.\nUn coronel de l'exèrcit, Francesc Macià, condemnà l'actuació dels militars i, des d'aquell dia, lluità incansablement a favor de la independència. El mes de juny posterior a l'actuació salvatge dels militars, aprofitant l'avial tradició catalana dels focs de Sant Joan, des de Capellades es va fer una crida que convidava pujar als cims i encendre focs d'agermanament. La iniciativa va expandir-se i hi ha notícia de focs a diverses muntanyes (el Castell de la Pobla de Claramunt, Sant Jeroni a la serra de Montserrat, Mont Cabrer, Pedra Castell...). L'octubre d'aquell 1906 se celebrà el I Congrés Internacional de la Llengua Catalana, amb el conegut discurs inaugural d'Antoni Maria Alcover que reclamà “donar, a tots els homes de les terres on es parla el nostre idioma, l'honorable dictat de catalans, i que per a tothom siguin tinguts com a tals”.\nEl sentiment de germanor agafava força contra els intents d'anorrear-nos la llengua, la cultura i la identitat nacional. L'èxit relatiu de l'encesa de focs als cims la nit del 23 de juny de 1906, animà la gent a repetir l'experiència. L'any 1907 els punts il·luminats es multiplicaren, amb la rellevant incorporació de la Catalunya Nord, des del cim de Puig Barbet, a tocar la pica del Canigó, i de Mallorca.\nEls dies 23 i 24 de juny de l'any 1907, l'associació Manyoc Regionalista, per iniciativa de l'advocat i escriptor costumista Joan Rosselló de Son Forteza, va organitzar dalt del cim del Castell d'Alaró, en el cor de l'illa, una encesa de fogueres (les fogateres) per enllaçar Mallorca amb Montserrat i el Canigó. Aquella Flama de la Llengua enfilada a les muntanyes catalanes, il·luminà una de les nits més curtes de l'any per enllaçar-nos. Simbòlicament ni que fos, establia el pont d'unitat nacional. Joan Alcover, en el poema L'Espurna, glossà l'acte:\ndient el pacte espiritual que ens lliga. (...)\nSobre l'immens entrunyellat de serres\nla nit batega de clarors purpúries;\ni dels devots d'aquesta escolania\nn'hi ha que miren en silenci, pàl·lids\nd'una emoció fondíssima, la fosca\na on la filla de la mar s'amaga. (...)\nMallorca veu el Montserrat\ni si de nit no se colombra,\nulls de claror donem a l'ombra,\nposem-hi focs de germandat.\nL'any següent, el juny de 1908, es varen encendre focs al Puig Major, el cim més alt de l'illa, i es repetí la convocatòria de l'any abans d'Alaró, ara amb més participació. (1) Des d'aleshores, les fogueres de germanor ee celebraren, amb alguna irregularitat i intermitència, tant al Castell d'Alaró com a altres cims de la resta de la nació catalana, amb el parèntesi forçat (a excepció del Canigó) del gairebé mig segle de dictadures de Primo de Rivera i deFranco. A Mallorca, i de nou al Castell d'Alaró, la iniciativa no es va recobrar fins només fa cinc anys. Feliçment, enguany s'ha expandit a altres punts de l'illa i, mai com fins ara, arreu de les terres catalanes. (2) Per aquest Sant Joan, a més de la d'Alaró, s'han convocat pujades al Puig de Sant Salvador de Felanitx, al de Bonany a Petra, a la Talaia d'Alcúdia, a l'Ofre a Sóller... També es pujarà a la Talaia de Sant Josep a Eivissa i, pel que fa al continent, ja són més de cinquanta les convocatòries en curs que, sota l'eslòganSom Cims, conviden la gent a enfilar-se des del Canigó cap al sud, passant pel Pirineu, els Encantats, el Cogul, Núria, el Montseny, la Pedraforca, Montjuïc i tants d'altres cims fins al Benicadell a la Vall d'Albaida, la Serra de Callosa a la Vega del Segura, el Cavall Bernat entre la Ribera Alta i la Baixa, el Montcabrer o el Montgó a la Marina Alta. Una encesa per il·luminar la nit a tota la nació que ens recorda els darrers versos de Bartomeu Rosselló-Pòrcel:\nUna altra encomiable iniciativa, paral·lela però no excloent de la dels cims, aporta l'eslògan: Per Sant Joan, la flama del Canigó i un llaç al balcó. (3) Fa anys que la flama, procedent del Canigó, present a la tomba de Pompeu Fabraa Prada del Conflent i guardada al Castellet de Perpinyà, és passejada en els Correllengües arreu del territori. Aquesta acció ens convida a revalidar periòdicament la defensa de la nostra identitat catalana, a refermar-nos col·lectivament a salvar els mots i a agafar el relleu en la lluita per la llengua per tal de fer-ne llegat a les futures generacions.\nEls focs mantenen l'ànima encesa i l'esperit ardent. Hem de mantenir el caliu de les il·lusions col·lectives. No hem de refredar la caminada cap a les nostres fites, cada vegada més properes. Enllaçats, enfilats, il·luminats i agermanats. Som i serem! Volem ser, perquè tenim dret a ser!\nHi ha un factor afegit tant o més important: els pobles es reconeixen amb els símbols. La nació catalana, però, pateix les conseqüències de l'esquarterament que ens han empeltat a la força. Això vol dir que ens volen separats i, si és possible, enfrontats. Cada territori un himne; cadascú la seva bandera; tants de bocins esquarterats, tantes de diades! Així, el gener, diada a Menorca, l'agost a Eivissa, el setembre al Principat, l'octubre a València, el desembre a Mallorca... Si ens volem refer de tanta de divisió imposada, si volem recobrar la nació en plenitud i sense restriccions, és important cercar i trobar punts d'encontre. El solstici d'estiu, festa a molts d'indrets del territori, ens brinda una excel·lent oportunitat. Mai com enguany havíem tingut un moment tan bo per aprofitar-la. Mai no s'havien vist tants de clams per a la mobilització. Els cims i el foc són una metàfora per enllaçar les persones i per il·luminar el territori. No li podem girar l'esquena a aquesta exemplar embranzida popular que convida a entrunyellar-nos. A finals de mes, dia 29 de juny, Concert per la Llibertat al Camp Nou. (4) Abans, però, aquest cap de setmana ja hem de treure els llaços. Els hem de fer més visibles que mai i a tot arreu. Que ens vegin! Que ens reconeguin! Que ens respectin!\nEnllacem-nos! Enfilem-nos! Il·luminem-nos! Agermanem-nos!\n(1) vg. arxiu Programa amb la convocatòria d'Alaró de 1908\n(2) vg. http://sompaisoscatalans.cat/index.php/som-cims/\n(3) vg. http://exllengua.blogspot.com/2013/06/per-sant-joan-enllacat-per-la-llengua.html\n(4) vg. www.concertperlallibertat.cat\nArxius: Programa - Cartell de la convocatòria de 1908 per pujar al Castell d'Alaró