aria Barbal:'La literatura catalana encara es considerada de segona'\nDimarts 02.09.2014 06:00\nMaria Barbal:'La literatura catalana encara es considerada de segona'\nL'escriptora publica 'En la pell de l'altre' una novel·la sobre la impostura, la mentida, el viure la vida dels altres\nMaria Barbal és una de les autores catalanes més internacionals. El seu èxit a Alemanya és manté. La seva obra, encapçalada per l'extraordinària 'Pedra de tartera' suscita interès i cada any torna a aquell país per retrobar-se amb uns lectors entregats i apassionats. S'interessen per com es viu la transmissió d'un trauma col·lectiu, el de la guerra i com afecta les relacions de pares i fills. Un tema que l'autora ha treballat a fons. Ara publica un nou llibre on la protagonista i els seus personatges també viuen amb el pes de la història. Cadascú a la seva manera, el gran tema però és la impostura. Inspirat amb el cas d'Enric Marco, Barbal capgira els personatges i els trasllada a Poble Nou. Amb la seva passió per entendre, per fer servir la literatura per comprendre, entra dins la pell de la protagonista, la Ramona, i retrata a un personatge que acaba convertint la seva vida en un simulacre d'altres vides.\n—L'interès per la vostra obra a Alemanya continua, a principis d'estiu hi vareu anar?\n—No sé si em parles d'un acte que es va fer a una llibreria de Marburg, una ciutat aprop de Frankfurt. Estava pleníssim, va venir molta gent: alumnes, lectores,... La veritat és que aquell dia em vaig emocionar. Allí es preparen molt bé aquestes coses. He tingut molta fortuna.\n—Voleu dir que la publicació de milers de llibres a Alemanys només és cosa de la fortuna?\n—Per l'esforç que jo i l'editorial haguéssim pogut fer hem rebut molt. Tot va venir amb la traducció de 'Pedra de Tartera'. Una periodista en va parlar en un reportatge de televisió i a partir d'aquí es va disparar. 'País intim' va sortir al cap d'un any de la publicació de 'Pedra de Tartera' i crec que això també va contribuir-hi...Després, també han traduït 'Càmfora' i 'Emma'. Crec que tinc una traductora molt bona, encara no sàpiga alemany ho noto, això és molt important.\n—Sí, hem treballat molt juntes. Em pregunta molt i enraonem molt. M'ho passo molt bé treballat amb ella. Ho vol entendre tot, fins al punt que vol anar veure coses que no ha vist mai, com per exemple una era. Hem tingut una relació molt continuada..\n—Els alemanys us pregunten per la independència?\n—Sempre m'han preguntat per aquest tema. Em vaig haver de fer un resum perquè vaig veure que malgrat conèixer Mallorca o la Costa Brava, com a turistes, tenen unes idees molt superficials. Les universitats i les persones lectores són un altre tema. El 2007 la pregunta típica era com és que vostè escriu en català i no amb espanyol que tindria molta més èxit.\n—Què els interessa?\n—A 'Pedra de tartera' els va interessar el paral·lelisme entre les vivències de la segona Guerra Mundial i el trauma que provocà. Els preocupa la transmissió d'aquest trauma. Es van connectar molt bé amb 'Pedra de tartera' i van poder continuar amb 'País íntim' on vaig rempendre aquesta temàtica. He vist que els interessen també les relacions paterno-filials, jo tinc tirada a subratllar-les en els arguments. Sovint són objecte de preguntes dels lectors. En aquesta última visita a Alemanya vaig poder veure que els estudiants estàvem molt documentats i tenien un coneixement molt gran de la nostra història.\n—Frankfurt va ser un punt d'inflexió per la internacionalització de la literatura catalana?\n—La presència catalana a Frankfurt va significar obrir una porta d'entrada de la literatura catalana a Europa. Es van fer moltes traduccions durant el 2007, el 2008 i el 2009 i crec que no hi haurà una tornada enrere, malgrat la cris. A partir d'aquell moment hem esdevingut uns autors com uns altres, com un autor noruec. La literatura catalana ja no és un interrogant.\n—Ara, en canvi quan estem a tocar de la independència, la literatura catalana es torna a barrejar amb la castellana quan es presenta al món. Us hi heu trobat?\n—Jo no m'hi he trobat perquè desprès de Frankfurt ja no he estat cridada en activitats d'aquesta mena, però si que he vist que quan s'ha fet una trobada tant hi han anat autors que escriuen castellà com en català, tots barrejats. A Frankfurt hi va haver una clara diferenciació, no es volia treure a ningú, sinó altrament es volia posar les coses al seu lloc. Va ser desagradable aquell rebuig. No es pretenia rebaixar a ningú, ni treure ningú del seu lloc, ni res. Si escrius en català ets un autor català. Estic gairebé convençuda que ara s'ha tornat enrere.\n—No és coherent perquè el vostre cas i d'altres confirmen que Frankfurt va ser una història d'èxit\n—Per sort, va anar molt bé. És una experiència què et fa sentir una autora com una altra. Tens un sentiment d'haver estat com en un apartat i , en canvi, quan surts et consideren com un autor normal i això fa que et sentis d'un país normal. Això et fa sentir bé.\n—Voleu dir que aquí encara ara us sentiu una autora resistent?\n—Una mica sí, aquí em sento una autora catalana i això encara vol dir que molta gent amb la que em relaciono no em llegirà i no s'interessarà mai pel que escric. Sembla que la literatura catalana encara es considerada de segona. Tot i que racionalment no s'acceptaria aquesta afirmació, la realitat és així. Costa molt traduir al castellà i que s'interessin. A mi m'han traduït moltes obres, però no hi ha una relació normal. El castellà és com un mercat inexistent.\n—Això no ho vareu notar fins que vareu ser llegida a Alemanya?\n—Sí, després de l' èxit a Alemanya, van traduir 'Pedra de tartera' al castellà. La novel·la es va dir 'Cantos rodados' i portava una cinta que deia' D'aquest llibre se n'han venut 100.000 copies a Alemanya'. La frase ho diu tot.\n—Parlem de 'En la pell de l'altre', és cert que us inspireu en el cas d'Enric Marco?\n—Més que inspirar-me, el cas de l'Enric Marco va ser l'impuls creador. Quan va passar aquest fet jo tenia relació amb una persona del Memorial Mauthausen i em va dir que estava indignat per tot el que havia passat i sobretot perquè hi havia socis que ho sabien i per compassió no ho volien esmentar. I clar, això em va impressionar molt. Aquest és l'impuls que em va fer començar a pensar amb aquest tema com un possible argument per a una novel·la. Després me'n vaig separar immediatament i vaig crear un personatge femení. Curiosament després he descobert que hi ha una sèrie de dones que han actuat d'aquesta manera. Em vaig documentar i vaig veure que hi ha molta gent que té aquest comportament. Hi ha el cas d'Alícia Estevez de les Torres Bessones,o el cas de Rigoberta Menchú que també va falsejar algunes parts de la seva vida.\n—Aquestes persones per què s'inventen una vida que no és la seva?\n—Sovint són persones faltades de l'amor que és necessari en els primers anys de vida i es queden buides. Una buidor que necessiten omplir amb d'altres personalitats, amb les coses positives dels altres.\n—Això justificaria la impostura?\n—Justificar seria molt exagerat. A mi m'interessa entendre el que passa i ho faig a través de l'escriptura. Què li passa? Com és que es comporta així? Quines són les circumstàncies. Vaig al darrera del personatge, l'observo, en prenc notes. A vegades és un personatge que t'indigna i a vegades t'admira.\n—En aquest cas us admira?\n—M'impressiona la seva energia que la dedica a fer un treball positiu. La seva vida fonamentalment és això.\n—És una malaltia?\n—La psicòloga em va explicar que el personatge havia de tenir reaccions obsessives. S'ha de sortir amb la seva... estem parlant d'un comportament patolgic, que pot tenir graus diferents.\n—Mentir sistemàticament no li crea contradiccions a la Ramona?\n—El personatge no ho viu tal com ho veiem des de fora. El personatge s'enganya a si mateix i llavors tan tranquil·lament va explicant una cosa i mica en mica la va fent més llarga,... Llavors es deixa anar i si ha de convèncer un auditori ho fa per a ella no té cap importància.\n—A la vostre novel.la es capta molt bé el poder de convicció de la protagonista, l'emoció que provoca. Cal que les coses siguin veritat per convèncer?\n—És un dels temes que planteja la novel·la i no el resolt. Els lectors o jo mateixa com a escriptora ens podríem preguntar que pensem i probablement no ens posariem d'acord. Uns dirien que si fa el bé no passa res, altres que sobre una mentida o una trampa no hi pot haver res de bo.\n—I vos que hi dieu?\n—De fet, no em vull definir perquè la seva circunstància és particular. Jo no sóc ningú per dir que aquesta persona s'ha d'avergonyir, jo no ho he de dir.\n—No sé si hi heu pensat que aquest llibre surt en un moment en el que tot el país viu un cas d'impostura, el de Pujol. Tot el país se sent enganyat\n— La impostura de la Ramona no em sembla assimilable a la del ex-president Pujol però si que hi ha un tema de falsedat. Ha representat una cosa i no era així. Quan vaig escriure el llibre res d'això d'en Pujol havia passat en canvi en el moment de publicar-se és veritat que encara que sigui molt diferent, pot induir a pensar i reflexionar sobre la impostura.\n—La impostura és més fàcil en una societat massificada?\n—Probablement és més possible, però a vegades t'estranyes que amb tants mitjans aquestes persones no siguin desemmascarades. Estem en un moment on hi ha moltíssima informació, però l'excés fa que en realitat ens asambentem d'una o dues coses bé i tota la resta passa per una boirina que ens afecta els sentits, però no ens informa.\n—Per què Poble Nou?\n—És un barri que m'anava molt bé perquè té un rerafons amb una presència molt important de l'anarquisme, un barri en que en un moment determinat acull gent de fora i que ha tingut una evolució en els anys que passa la novel·la. La presència del mar...\n—Sovint heu estat considerada una autora rural però si repassem la vostre obra trobarem Barcelona molt ben retratada\n—Ets la primera que gosa dir això, a vegades sembla que Barcelona només és uns determinants barris. Sí crec que aquesta ciutat és molt present en la meva obra, en aquesta, a Emma, a Carrer Bolivar.\n—Per què feu sortir a la periodista Politowskaya?\n—És una dona que es juga la vida per denunciar uns fets. Se la juga, sap que se la juga i al final la maten. La primera vegada que va venir a Barcelona, va ser en un acte organitzat pel PEN i hi havia poquissima gent. Aquesta dona que t'impressiona molt la seva expressió. El paper del periodista a la novel·la té molt de valor, és el que finalment destapa la falsedat. En certa manera la Politowskaya representa el contrast amb la Ramona Marquès, la protagonista que vol ser admirada perquè ha fet coses, en canvi la periodista no busca el reconeixement. Són els dos extrems.\n—Dels nous escriptors catalans que en penseu?\n—Hi ha un planter molt bo, la Marta Rojals n'és un bon exemple. Em continua sorprenent aquesta vitalitat perquè continuem frenats i com deia abans ens costa superar el nostre redol lingüístic. Els escriptors en aquest país estem vius i la qualitat dels nous escriptors ho evidencia.\n—Esteu contenta de la vostra trajectòria?\n—Sóc una persona que no havia previst escriure i va ser la història de 'Pedra de tartera' la que em va posar en aquesta situació. He anat fent el que m'ha agradat, he tingut una gran llibertat, he triat els meus temes i els arguments. En perspectiva penso que algunes coses me les podria haver estalviat, potser he escrit una mica massa però tot plegat ha estat molt reconfortant, positiu i agradable. Em faria una autocrítica i és que sóc molt poc racional.\n—No ho sembleu\n—No ho semblo però sóc molt espontània i si una idea m'agrada quedo allà enganxada, segueixo l'instint. Els anys han passat i ara penses que no tens tant de temps.\n—Us queden coses que voldrieu escriure?\n—Tinc moltes idees disperses...Ara m'he adonat que feia sis anys que no havia publicat. Ja ho veurem...


Atresmedia confia que el ‘rosco’ no tornarà a judici - PressReader\nAtresmedia confia que el ‘rosco’ no tornarà a judici\nUn jutge haurà de decidir els pròxims dies si prospera la demanda interposada per una societat holandesa\n2020-11-25 - FRANCESC PUIG\nLa propietat dels drets del rosco del concurs Pasapalabra torna a estar en un jutjat. Els pròxims dies un jutge haurà de decidir si porta a judici la demanda interposada per la societat holandesa MC&F contra Atresmedia i ITV per la popular prova de Pasapalabra, perquè es reconeguin els seus drets de propietat intel·lectual sobre la prova.\nFonts d’Atresmedia van assenyalar que confien plenament que no prosperarà aquesta demanda després que ahir tingués lloc al jutjat mercantil 8 de Barcelona una vista d’audiència prèvia en què la part demandant i la demandada van exposar les seves posicions abans que el magistrat decideixi si el litigi arriba finalment a judici.\nLa societat holandesa MC&F Broadcasting Production and Distribution va presentar al jutjat mercantil una demanda perquè es reconeguin els seus drets de propietat intel·lectual sobre el rosco, la prova en què els concursants han d’encertar una paraula començada per cada lletra de l’abecedari a partir de les definicions.\nA l’octubre el jutge va resoldre en una interlocutòria que el programa Pasapalabra d’Antena 3 pogués continuar emetent l’última prova del programa fins que es resolgui el fons de la demanda, i va rebutjar aturarne l’emissió com havia demanat la societat holandesa.\nEl popular concurs ja havia estat objecte d’un altre litigi judicial que es va tancar l’octubre del 2019, després de nou anys als tribunals, quan el Suprem va obligar Telecinco a cancel·lar el concurs un cop que va perdre el litigi que mantenia amb la productora britànica ITV pels drets d’emissió. Després d’aquella resolució, Atresmedia va aconseguir el concurs, que des del maig d’aquest any emet a la seva graella presentat per Roberto Leal.\nLa sentència del Suprem que l’any passat va dirimir el litigi pels drets de Pasapalabra no va determinar si la prova del rosco és susceptible de ser protegida per la propietat intel·lectual com a format autònom, un tema que ara s’ha convertit en l’objecte principal de la demanda presentada per MC&F.\nEn la vista prèvia d’ahir la defensa d’Atresmedia va argumentar que aquest procés judicial no ha de continuar, ja que el litigi ja el va resoldre el Suprem, que va sentenciar que la cadena britànica ITV era la propietària dels drets del concurs. A més, la defensa va manifestar les sospites que els motius pels quals la societat holandesa no va participar en el procediment judicial anterior va ser per una “estratègia pactada” amb Mediaset com a pretext per presentar una segona demanda, la que ara el magistrat dirimeix si porta a judici.\nEn canvi, la defensa de la societat holandesa va al·legar que aquesta segona demanda ha d’anar a judici perquè les seves “peticions, les pretensions i les causes són diferents” de les plantejades a la primera, ja que aquella no incloïa el rosco en el procés judicial ni se’n feia menció.\n‘Pasapalabra’ ja va ser objecte d’un altre litigi judicial que va obligar Telecinco a cancel·lar el concurs el 2019\nATRESMEDIA Roberto Leal presenta actualment el concurs a Antena 3


BCN debat sobre el futur tramvia sense cable de la Diagonal | Barcelona al Dia\n« El CAC demana la retirada de la campanya ‘Visc(a) Barcelona-Fent Barcelona’\nMés sensesostre »\nBCN debat sobre el futur tramvia sense cable de la Diagonal\nUna jornada mostra els quatre models que pugnen per circular a l’Eixample\nLes empreses perfeccionen la reutilització d’energia de la frenada, com en la F-1\nSi per alguna cosa es caracteritza el projecte municipal de reforma de l’avinguda Diagonal per fer un passeig, font d’intens debat des que l’alcalde va anunciar la iniciativa el 2008, és per estar obert a múltiples suggeriments. De la mateixa manera que els barcelonins podran votar entre dues propostes diferents, la Generalitat i l’ajuntament escolliran, com a mínim, entre quatre models de tramvia sense catenària.\nMalgrat que el pla està encara en la fase prèvia, una jornada organitzada avui per Railgrup, una associació catalana d’empreses de la indústria ferroviària, permetrà conèixer millor el futur tren que circularà per l’Eixample, unint el Trambaix i el Trambesòs. Les quatre ofertes, que seran explicades a la seu de la Conselleria d’Obres Públiques pels seus respectius promotors, coincideixen a optar per l’eliminació del tradicional cable elevat de subministrament d’energia elèctrica.\nMENYS IMPACTE VISUAL\nEncara no hi ha pronunciament oficial sobre si aquesta serà la tecnologia escollida finalment, ni tampoc sobre si s’utilitzarà en tot el tram que s’ha de renovar o només en una part. Tot i així, la notable reducció de l’impacte visual que comporta aquesta opció li fa guanyar molts punts. I més en una zona que compta amb una important massa d’arbres, que per poder ser preservats –condició demanada per veïns i entitats ecologistes– els tècnics municipals s’han vist obligats a encarregar fins i tot un estudi sobre aquesta qüestió.\nAquest sistema és també el més avançat del mercat –i ja se sap com li agrada a Barcelona ser referent en innovació– i, segons els fabricants només encarirà un 3% el cost de la instal.lació del tramvia pel tram central de la Diagonal, valorat inicialment en 100 milions d’euros. Els quatre fabricants presents en la jornada, Bombardier, Alstom, CAF i Siemens, coincideixen també a ser líders mundials del sector, i a impulsar la millora de la seguretat –de combois i vianants– i l’estalvi energètic i la sostenibilitat.\nA partir d’aquests elements comuns, cada proposta té les seves característiques tècniques pròpies. El cas de Bombardier, responsable del model ànec de l’AVE, és especialment significatiu a l’haver desenvolupat una nova tecnologia, batejada com a Primove, de transferència elèctrica per inducció. L’energia circula per un tercer carril subterrani que transcorre entre les vies i que creua un camp magnètic al voltant dels vagons, que els propulsa.\nRESISTÈNCIA AL CLIMA\nSegons Luis Ramos, director de comunicació de la multinacional, amb seu central a Berlín, “al soterrar-se el subministrament, la inducció és la tecnologia que garanteix menys fallades en el servei, més resistència a qualsevol tipus de clima advers i més seguretat per als vianants que passin per sobre”. El Primove inclou un sistema d’emmagatzematge de l’energia obtinguda durant la frenada, el Mitrac, que estalvia fins a un 30% d’electricitat. Aquesta tècnica, similar en concepte a la que s’ha instal.lat aquest any com a novetat als cotxes de la fórmula 1, la utilitzen també els altres tres models, encara que amb variants.\nA CAF aporten un acumulador de càrrega ràpida (ACR) basat en ultracondensadors integrats a la xarxa informàtica del tren. Aquesta opció garanteix un temps de càrrega de només 20 segons, comparables amb els de cada parada del servei, i una autonomia de fins a 1.200 metres segons les condicions del traçat.\nA Siemens, la nova generació de tramvies es diu Avenio i destaca per oferir un disseny renovat que permet fins a dues portes dobles a cada costat d’un cotxe. Aquests compten amb el seu propi sistema de rodament i també reutilitzen l’energia de la frenada mitjançant ultracondensadors.\nA Alstom, d’aquesta última tecnologia en diuen volant d’inèrcia. Aquesta multinacional va ser la primera a donar a conèixer a les autoritats barcelonines el seu model de tramvia sense catenària, ja que prova amb èxit aquest sistema a diferents ciutats franceses, entre elles Bordeus, des de fa uns anys.\nThis entry was posted on\tMarç 26, 2009 a 9:55 pm\tand is filed under Serveis, Trànsit.\n2 Respostes to “BCN debat sobre el futur tramvia sense cable de la Diagonal”\nMarç 28, 2009 a 1:37 pm\nSense dubte el sistema sense catenària APS d’ALSTOM és el de més solvència contrastada, donat que té més de 2 milions de quilòmetres de servei des de fa anys.\nA més, ALSTOM és una empresa amb seu a Catalunya i si a la Diagonal s’instal·lés aquest sistema, els nous trams serien fabricats a Sta. Perpètua i els antics reformats també a casa nostra. Cal tenir-ho en compte!\nAbril 13, 2009 a 7:19 am\nEstic d’acord amb en Francesc; Alstom ja ha demostrat a Bordeus que el seu sistema és una realitat… i a part de la construcció dels nous tramvies a la planta que té a Santa Perpètua de la Mogoda, cal recordar que Alstom parteix amb ventatge.\nÉs accionista de l’explotadora del Trambaix i Trambesòs, pel que els tramvies que ja circulen per les sis línies de l’àrea metropolitana els ha fabricat la casa francesa.\nSi el que es vol és un servei eficaç i eficient, els tramvies haurien de fer tota la Diagonal sense que els viatgers hagin de fer transbordament entre concessionàries ni a Glòries ni a Francesc Macià.\nSi Alstom acaba guanyant, seria molt més fàcil adaptar els 37 tramvies actuals a la nova tecnologia.


El CAC reclama a Netflix més produccions en català - El triangle\nImatge promocional de la plataforma Netflix\nEl Consell de l’Audiovisual de Catalunya (CAC) ha elaborat un informe en el qual recrimina a la plataforma de continguts audiovisuals Netflix que ofereixi una quantitat molt baixa de produccions europees i catalanes. Segons l’informe del CAC, i depenent de la fórmula utilitzada per calcular-ho, el catàleg de pel·lícules i sèries europees oscil·la entre el 17,3% i el 22,2% de la seva oferta total. A més, considera “quasi nul·la” la presència en aquest catàleg d’obres en llengua catalana.\nEls autors de l’informe situen la proporció de pel·lícules i sèries en versió original, doblades o subtitulades en català en un 0,5% del seu conjunt. L’estudi està basat en les obres que oferia Netflix en l’àmbit territorial català el passat 10 de febrer, que estava format per 2.295 pel·lícules i 1.217 sèries.\nEl Ple del CAC està format per quatre membres, tres dels quals van donar per bo aquest informe. El conseller Daniel Sirera, però, va formular un vot particular en el qual considera que “resulta sorprenent que el consell utilitzi recursos públics per analitzar una plataforma com Netflix que, ni està gestionada per la Generalitat, ni emet en règim de concessió o habilitació concedida per ella, ni tampoc realitza emissions específiques per Catalunya”.\nSirera, que va ser elegit membre del CAC a proposta del Partit Popular, lamenta que aquest ens faci aquest tipus d’informes mentre es nega reiteradament a elaborar-ne sobre la pluralitat ideològica dels tertulians que intervenen als programes de TV3 i Catalunya Ràdio. Fa uns dies, el CAC va difondre un informe sobre la pluralitat dels mitjans públics de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA) en el que entenia que la pluralitat no era l’equilibri entre les diferents ideologies dels col·laboradors i entrevistats pels seus mitjans de comunicació sinó la quantitat d’entitats que hi apareixen.\nL’acord del CAC criticant la poca presència d’obres en català a Netflix arriba poc després que la plataforma Disney Plus anunciés que incorporarà el català en el seu catàleg de pel·lícules i sèries. De tota manera, aquesta plataforma, que va arribar a Espanya el passat 24 de març, no ha fixat encara cap calendari per concretar aquest anunci.\nPrevEl dircom d’Interior reclama tuits en català a l’arquebisbe de Barcelona


Llibertat i Dignitat La República\nFalta poc per l'onze de setembre. Manca una mica més pel 9 N. Però tot arriba o això diuen. Aquest 11 S hem de participar en la ve baixa. És […]\nFrancesc Bonastre i Santolària 12/08/2014\nFalta poc per l'onze de setembre. Manca una mica més pel 9 N. Però tot arriba o això diuen.\nAquest 11 S hem de participar en la ve baixa. És la via cap a la victòria i, així serà si no fallem, encara que em temo que altres no han posat massa interès perquè això sigui un èxit. Han estat egoistes, i em sembla que van errats en creure que unes eleccions plebiscitàries, si no es fa el nou de novembre, els hi donaran la victòria i així aconseguir el govern i un estat propi.\nSi no omplin i desbordem la ve baixa; si no participem com a mínim en aquesta expressió de la nostra voluntat per aconseguir la nació catalana. És probable que el nostre govern posi l'excusa de que ells ho han intentat, que han volgut diàleg. Que han fet la Llei de consultes, però que no poden desobeir la Llei espanyola i que faran eleccions plebiscitàries, etc. I així, anem perdem el temps i la il·lusió d'aconseguir la llibertat de Catalunya.\nObeir o no la Llei espanyola? Personalment, si aquesta no deixa expressar-se als ciutadans de Catalunya pel que volen, o no els deixa decidir. Crec que no s'ha d'obeir perquè és un acte de tirania fer callar la voluntat d'un poble.\nEls ciutadans de Catalunya tenen un Parlament, un govern i, em sembla que han expressat el seu desig de votar la independència o l'autodeterminació. Per què no ho poden fer? Per la Llei espanyola? Sembla bastant absurd que un poble amb una història i una llengua es subordini a una Llei estrangera i a una suposada sobirania nacional espanyola.\nSi un poble fa això, és que no té cap tipus de dignitat o no és un poble i, Catalunya és més que una comunitat autònoma o una regió d'Espanya. Catalunya podria ser molt, però igual Catalunya no ha tingut sort per les circumstàncies històriques, o no ha sabut trobat els dirigents adequats per portar-la cap el desenvolupament nacional integral.\nA veure si som dignes de Catalunya i aconseguim que la ve baixa sigui un èxit per forçar el nostre govern a desobeir la Llei espanyola. Per Catalunya! Per la llibertat i la dignitat!


Sant Martí de Tous ja és Vila Florida - #vilesflorides\nLa comarca de l’Anoia ja compta amb dos municipis adherits a Viles Florides. A més a més de Carme, Sant Martí de Tous també s’ha sumat al moviment que promou la Confederació d’Horticultura Ornamental de Catalunya (CHOC) i que distingeix els municipis que treballen per la transformació dels seus espais públics a través de l’enjardinament i la millora dels espais verds. Actualment ja són 151 els municipis de Catalunya i Andorra que formen part d’aquest moviment.\nAmb motiu de l’adhesió a Viles Florides, l’alcalde, David Alquézar, explica que “la renovació de la trama urbana realitzada els últims anys ha permès incorporar el paisatgisme com a eix vertebrador de la qualitat de vida al municipi, potenciant les activitats culturals i esportives a partir d’aquests espais renovats, el verd urbà i l’entorn natural”. L’alcalde afegeix que aquesta visió transversal “ha permès actuar de manera integral al municipi generant espais públics amb zones verdes i jocs infantils de qualitat”.


La banca mai perd | BonDia Diari digital d'Andorra.\nDv., 14/02/2020 - 01:15\nJo ja ho tinc clar. No vull rebre més cartes del banc on em diu que carrega una comissió de correspondència física 2,00 + 0,19 IGI total 2,19 €.\nAquesta és la sorpresa que ens hem trobat molts clients en obrir la temuda correspondència bancària.\nN’hi ha que van avisar, amb un llibre molt ben enquadernat... Haurem d’agrair que fos gratuït.\nAltres ja fa dies que avisen –o no– i les cobren.\nPerò en el cas d’aquesta última carta jo, com molts altres, no n’hem estat informats. Entenc que si ens queixem ens diran allò de “surt al nostre web”. Com si no tinguéssim res més a fer que consultar el web d’un banc contínuament a veure què ens regalen!\nL’excusa serà –argument no pot ser–, “segons acord de l’ABA es pot fer” o que com a client hem de donar-nos per assabentats. Ja sé que la trucada no és obligada per informar, però si estàs al descobert no hi posen draps a la boca per trucar-te a reclamar que cobreixis el compte sense dilació ni excusa. Mentre, en una altra “freqüència radiofònica” et tracten reverencialment quan et volen vendre assegurances perquè ets un client “excepcional”, “fidel”, i tots els mots ensabonats que ens puguem imaginar.\nHem de felicitar els que tenen la sort de tenir un paquet de calés. Segurament tindran la sort que a ells els facin una trucada i els donin tota mena d’explicacions.\nCom jo, dissortadament, molts no tindrem aquesta sort.\nNi tan sols trucaré a la meva oficina per demanar perquè la resposta ja la conec, ja em dono per comissionada aquest mes. Faré un correu respectuós, això sí, demanant que no enviïn més correspondència.\nEl que sí que tinc clar és que l’autoritat financera pública reguladora de la banca andorrana no fa gaires campanyes de control amb relació a aquests temes. I si les fa segur que són ben minses, i cada dia està més clar que no s’unifiquen criteris. Cada banc fa la seva. És com als Estats Units d’Amèrica, a Las Vegas, “la banca sempre guanya”.\nEstem en una època de canvis. Quan el certificat digital sigui una realitat n’hi ha que diuen –i s’ho creuen, sembla– que el servei serà millor.\nPerò a data d’avui el que sí és patent és que cada dia més comissions i menys serveis.\nS’ha passat de donar més hores d’atenció al públic –quan no tancaven al migdia– a reduir-les.\nEt cobren per tenir els teus diners. També pagues si no els mous, si no “domicilies”, si els treus. Pagues per mantenir el compte, per tancar-lo, per fer un xec. Això sí, depèn de qui siguis, pagues més, o menys, o res!\nCompte! No siguem tan negatius! No és tot dolent: regalen calendaris, bolígrafs, blocs, llibrets, caramels i fins i tot paraigües!\nLes noves tecnologies estan a l’ordre del dia i són pràctiques, ràpides i fan que tinguem accés inclús des dels telèfons, ja està bé! Però caldria també pensar en la gent que no acaba de ser gaire amiga de tanta modernitat, la gent gran que ja viu al mig de la fractura digital.\nCada dia més comissions, menys oficines, menys caixers, menys persones que et mirin a la cara per respondre a preguntes dels usuaris. Però més comissions.\nEsperem que no tinguem també menys llocs de treball!\nLa comissió bancària d’aquest mes em sembla xavalla si la comparo amb els 150 milions d’euros que ens costarà el ball de bastons de l’FMI. Sembla que en aquest país lliguem els gossos amb llonganisses, quan la realitat és ben diferent.


El temps a València ➤➤ previsió méteo pel dia 17 de gener\nFred intens a l'espera d'un potent temporal de llevant\nL'oratge es mantindrà estable fins al dissabte. A partir de diumenge el descens de les temperatures serà brusc i arribarà un fort temporal de mar amb vent, pluja i neu\ndijous, 16 de gener 2020 - 16:35h\n- Últim dia de bon oratge\n- Cap de setmana d'espera tensa\n- Es confirma un 'llevant fort i fred'\nPrevisió de símbols per a este divendres | Aemet\nEls mapes seguixen confirmant un potent i radical canvi d'oratge a partir de diumenge amb nevades, pluges abundants i grans ventades acompanyades d'un temporal de mar molt dur. A pesar de tot, este cap de setmana encara tindrem un temps tranquil en comparació amb el que ens espera la setmana que ve. El que sí que notarem més directament seran els primers canvis en forma d'un descens significatiu de les temperatures i un augment de la nuvolositat.\nÚltim dia de bon oratge\nEste divendres encara serà una jornada estable amb sol en general i només algunes bandes de núvols prims que taparan un poc el cel. Com a xicoteta novetat, entrarà vent de ponent moderat a partir de mig matí i això farà que les temperatures màximes arriben en tot el litoral a valors que se situaran al voltant dels 20ºC. De cara a últimes hores de la jornada calmarà i això farà que la nit torne a ser més freda, tant en l'interior com en la costa. No es descarten algunes gelades tímides en les muntanyes més altes del territori valencià.\nCap de setmana d'espera tensa\nEl cap de setmana vindrà caracteritzat clarament pel descens de les temperatures i els cels més ennuvolats. Este dissabte serà un dia sense grans novetats, arribaran núvols compactes i esperem un cel tapat durant bona part de la jornada amb màximes molt més curtes, però encara sense precipitacions i, fins i tot, de cara a la vesprada, podria tornar a fer sol, per a tornar a tapar-se en les últimes hores del dia.\nDiumenge serà un dia més complicat, amb cels ben ennuvolats i les primeres precipitacions ja podrien començar a aparéixer tant en Castelló com en el sud de València, especialment en la Marina Baixa i la Safor. En les altres zones encara aguantarà un dia ennuvolat i amb poques pluges, però unes temperatures que seguiran baixant i seran 10ºC inferiors al migdia respecte a les que puguem tindre este divendres.\nEs confirma un 'llevant fort i fred'\nEls mapes seguixen insistint en un temporal molt dur entre dilluns i dimecres en tots els factors: aigua, mar, pluja i, en este cas, també nevades. A falta d'anar precisant al llarg de les següents jornades quina serà la zona que rebrà més pluja i en quines cotes serà neu, ja podem assegurar que el temporal de vent i mala mar serà de primera divisió.\nRespecte a les pluges encara no està clar si el màxim es traslladarà cap a Catalunya o ens afectarà més directament a nosaltres, però en qualsevol cas acabarà plovent amb ganes. D'altra banda, la cota de neu serà l'altre factor que ens farà estar atents a les pròximes actualitzacions dels mapes de l'oratge. Per ara pareix que serà molt difícil vore neu per baix dels 400 metres en el territori valencià, probable entre els 400 i 600 metres i pràcticament, amb tota probabilitat, serà neu per damunt dels 800 metres.\nAlerta també amb les acumulacions que es poden registrar tant de neu com de pluja, es podrien superar els 100 l/m² o el metre de neu per damunt de 1.000 metres, especialment cap al sud-est del Sistema Ibèric. La situació s'ha de seguir detalladament i a mesura que avancen els dies podrem anar afinant més el pronòstic.\nAlerta temporal: possible neu a cotes baixes, fred i pluja en els pròxims dies\n"Dijous tranquil a l'espera d'un canvi radical la setmana que ve" "Alerta temporal: possible neu a cotes baixes, fred i pluja en els pròxims dies"


Anti - cotxinilles 50 ml - GardenNova\nAnti - cotxinilles 50 ml\nAnti - cotxinilles\nANTI - COTXINILLES ROTION -50 és un insecticida organofosforat a base de fenitrotion , que actua per contacte i ingestió sobre un gran nombre d'insectes que ataquen les plantes , però de forma específica contra les cotxinilles . Posseeix una bona persistència i acció en profunditat .\nFenitrotion , 50%\nANTI - COTXINILLES s'empra eficaçment per al control de tot tipus de cotxinilles en arbres , arbustos i plantes ornamentals així com en fruiters , vinya i cítrics .\nAplicar en polvorització foliar normal al 0,10-0,15 %, és a dir de 1.0 a 1.5 ml per litre d'aigua (en una motxilla de 12-14 litres , 20 ml de producte ) per al control de cotxinilles i erugues .\nToxicologia : Xn - NOCIU . Nociu per inhalació , ingestió i contacte amb la pell . Mantenir fora de l'abast dels nens . Mantenir lluny d'aliments , begudes i pinsos . No respirar els vapors ni els fums . En cas de contacte amb la pell, rentar immediatament amb aigua abundant .\nEn cas d'accident o malestar , acudeixi immediatament al metge\n( mostrant-li si és possible l'etiqueta ) .\nEcotoxicologia : N -Perillós per al medi ambient. Molt Tòxic per als organismes aquàtics , pot provocar a llarg termini efectes negatius en el medi ambient aquàtic . No contaminar l'aigua amb el producte ni amb el seu envàs .


Sant Pere dels Vilars de Maçanet de Cabrenys *** - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nEsglésia del poblat dels Vilars format bàsicament per masies disseminades. La seva presència als documents és certament molt antiga i ja a la meitat del segle X es cita com “Sancto Petri de Vilare”.\nÉs un edifici molt interessant, d’una única nau de planta trapezial amb elements que podem qualificar de preromànics, com l’absis molt diferenciat de la resta del temple i descentrat respecte a la nau, que conserva un arc triomfal molt destacat.\nA l’interior es conserva una pica baptismal de pedra molt austera i rústica, sense peu i cap tipus de decoració, de molt difícil datació\nA ponent hi ha la porta d’entrada refeta modernament, damunt la qual s’hi va construir un campanar de paret o d’espadanya amb dues obertures, al qual s’hi accedeix des de l’exterior pel propi teulat. Al lateral d’un dels murs s’ha va pintar un rellotge de sol que indica les hores –amb xifres romanes- des de les 9 del matí fins a les 4 de la tarda. El lema està pintat a la base del quadrant: “Jo sense sol i tu sense fe, no som res”.\nCom arribar a Sant Pere dels Vilars de Maçanet de Cabrenys *** ?


Lolita Flores abandona aterrida el plató de 'El Hormiguero'\nPer una de les proves del programa, van treure urnes amb varietats de mantis religioses\ndimarts, 18 d’abril 2017 - 19:06h\nLolita Flores fuig del plató després de veure la prova | Antena 3\nLolita Flores va assistir aquest dilluns al programa 'El Hormiguero' per a parlar de la seva obra de teatre 'Prefiero que seamos amigos' i de l'actual situació laboral per la qual passa la cantant, després d'haver estat jurat en 'Tu Cara Me Suena'. Segons 'Diario Sur', tot i que l'entrevista amb Pablo Motos semblava fàcil de portar, les següents seccions del programa no van ser gaire agradables per a Lolita. Just en el moment en el qual treien a plató diverses urnes que contenien varietats de mantis religioses, la cantant va marxar aterrida per les intencions del programa. «No obris l'urna, no obris l'urna» deia amagada entre el públic.\nEncara que Pablo Motos li va insistir i repetir que no li anava a passar res, Lolita finalment va marxar del plató, obligant al presentador a anar darrere d'ella. A sobre, a Motos no se li va ocórrer una altra cosa que començar a bromejar, dient a la cantant que portava una mantis religiosa a la mà. Tot i així, en veure que la convidada no tornava de cap manera, li va acabar confessant que tot es tractava d'una broma, però era més que evident que Lolita no s'acabava de fiar.


El VPC s'agrada contra el Sainte Foy amb un marcador d'escàndol (69-10) | Andorra Difusió\nEl VPC s'agrada contra el Sainte Foy amb un marcador d'escàndol (69-10)\nEsports 10 de desembre, 2017\nEl VPC Andorra ha sumat la tercera victòria de la temporada en el partit que tancava la primera volta aquesta tarda a l'estadi, contra el Sainte Foy de Peyrolières. Ho ha fet amb un marcador contundent, 69 a 10.\nFeia temps que l'afició del VPC no celebrava tants punts a l´estadi. Avui l'equip de Jonathan Garcia i David Kirikaixvili volia guanyar i agradar. Els primers minuts han començat força animats, amb un assaig matiner per a cada equip. El segon dels andorrans ha arribat en aquesta combinació de Ramaz Jinashvili i el jove Tomi Moreno, que supera tres rivals i és placat abans d'arribar a la línia, però s´aixeca i acaba plantant l´oval dins la zona d'assaig.\nLa velocitat dels tres quarts del VPC ha trencat una i altra vegada la defensa del Sainte Foy. Nico González, autor de tres assajos, feia el 26 a 5 abans del descans en una jugada per la banda dreta després d'una bona recuperació de Canturri.\nLa segona part ha estat un recital d'un VPC que no ha abaixat mai els braços. El Sainte Foy ha començat anotant la seva segona marca, però no han passat ni tres minuts abans que els andorrans tornessin a trobar la línia d'assaig, en aquesta cursa de Roger Fité. Tres marques més, de Jinashvili, Raya i Nico han ampliat l'avantatge fins al 48 a 10. Un altre dels joves isards de la darrera fornada, Josep Correas, ha fet el novè. Taurinyà i novament Nico, després d'una cursa que ha arrencat en camp propi, han tancat un marcador d'escàndol, 69 a 10.\nAmb el partit acabat, alguns integrants del Sainte Foy han anat cap a la banqueta del VPC i s'ha produït una batussa que afortunadament no ha anat a més. Això sí, avui no hi ha hagut tercer temps.


Suspesa la infermera de Stephen Hawking per desatendre'l\nVa deixar de treballar dos anys abans de la seva mort\nSuspesa la infermera de Stephen Hawking per desatendre el científic\nPatricia Dowdy, que va cuidar l'astrofísic durant 15 anys, havia rebut múltiples denúncies en relació amb les seves cures\nLondres - Dimarts, 12/03/2019 - 15:13\nEns deixa el geni dels forats negres, Stephen Hawking.\nPatricia Dowdy, que va ser infermera del físic britànic Stephen Hawking, va ser suspesa aquest dimarts de l’exercici del seu ofici per no atendre correctament el científic, va anunciar el Consell d’Infermeria i Obstetrícia del Regne Unit (NMC, per les seves sigles en anglès).\nL’organisme, que regula aquestes professions al país, va informar, després d’una investigació independent, que Dowdy no va proporcionar "els estàndards de qualitat i professionalitat esperats i que mereixia el professor Hawking".\nLa infermera, que va cuidar l’astrofísic durant 15 anys, havia rebut múltiples denúncies en relació amb les seves cures a Hawking, que des del 1964 patia Esclerosi Lateral Amiotròfica (ELA), una malaltia neurodegenerativa que el va deixar immòbil i l’obligava a comunicar-se a través d’un sintetitzador de veu.\nSegons la NMC, aquestes acusacions incloïen falta d’ètica financera, deshonestedat, no proporcionar al pacient les cures adequades, falta de qualificació i absència de cooperació amb el mateix organisme regulador.\nLa infermera, de 61 anys, va deixar de treballar per al científic dos anys abans de la seva mort, moment en què es va iniciar la investigació sobre la seva suposada conducta inapropiada.\nUna de les ments més brillants de la ciència\nUn portaveu de la família de Hawking va assenyalar aquest dimarts en un comunicat que tenen "confiança plena" en la investigació del NMC i que "confien" que arribaran a una conclusió "independent" basada en "els fets".\nStephen Hawking (Oxford, 1942), una de les ments més brillants de la ciència del segle XX i principis del segle XXI, va morir el 14 de març del 2018 a Cambridge als 76 anys.\nA més de les seves investigacions sobre l’expansió de l’Univers i els forats negres, el britànic va adquirir fama pels seus llibres de divulgació científica, entre ells el supervendes ‘Breu història del temps’, i el 2014 una pel·lícula, 'The theory of everything' (‘La teoria del todo’), va narrar la seva vida.\nQuan es compleix gairebé un any de la seva mort, la fàbrica de moneda del Regne Unit, Royal Mint, ha emès avui una sèrie de monedes de 50 centaus que commemoren el seu pioner treball sobre els forats negres.\nEl físic britànic Stephen Hawking mor als 76 anys\nHawking: les seves teories sobre el cosmos extrem


Monteverdi entre dos estats | Diego Civilotti\nLes Vespro della beata Vergine (1610) de Claudio Monteverdi són un dels cims de la música occidental que, a 450 anys del naixement del seu autor, mantenen la seva genuïna modernitat, frescor i expressivitat. Des de l’equilibri entre la brillantor virtuosística i l’austeritat introspectiva, Le Concert des Nations i La Capella Reial de Catalunya sota la direcció de Jordi Savall van inaugurar la temporada de música antiga de l’Auditori.\nCal reconèixer però, que tot i aquest magnífic tret de sortida, tenim aquí encara molts deutes amb el seu llegat, que ni aquest aniversari ha servit per saldar. Entre la dimensió profana i sagrada, entre el Renaixement i el Barroc… l’obra de Monteverdi té aquest caràcter fronterer que embolcallada del seu profund sentit dramàtic, la fan intensament captivadora. Amb una filiació sonora propera a l’Orfeo estrenada tres anys abans de la publicació d’aquestes Vespres, el repte interpretatiu és mantenir un peu a cada món per assolir una unitat dramàtica que toca el cor d’aquesta música sacra, concebuda a la cort dels Gonzaga a Màntua. Ja ho sabem, la música està sempre condemnada a viure i respirar entre el soroll; el de les seves circumstàncies o el de les alienes. Enmig del soroll polític però davant un auditori molt atent, els músics van oferir una lectura vibrant i fluida des de l’impactant Responsorium, en la qual la direcció va otorgar gran rellevància als solistes. En aquest apartat, a excepció d’una irregular emissió de la soprano Maria Cristina Kiehr a la primera part, de difícil conciliació amb el timbre de la soprano Monica Piccinini, cal destacar l’alt nivell ofert pels solistes, entre els qui podem subratllar els tenors Cyril Auvity –de riquesa tímbrica i emissió homogènia– i Lluís Vilamajó –amb un fraseig administrat amb intel·ligència i sensibilitat. Malgrat els condicionaments acústics que presenta la sala, l’apartat vocal va ser molt ben defensat per La Capella Reial de Catalunya, una institució que suma ja 30 anys amb una trajectòria lligada al geni cremonès i a aquesta partitura. Va ser sobre sobre el so càlid i estable del cor que es va poder edificar un discurs ben articulat i contrastat, afavorit per una solvència i fiabilitat especialment pel que fa a sopranos i a uns tenors molt consistents, entre els quals va sobresortir com a solista Víctor Sordo, dotat d’un instrument cabalós i precís amb el qual va superar amb soprenent facilitat totes les exigències.\nTambé bon sabor van deixar Le Concert des Nations, un conjunt de provada qualitat i versatilitat, que tant pel que fa a cordes –brillantor vehement als violins de Manfredo Kraemer i Guadalupe del Moral– com vents –estabilitat i empastament en trombons i cornetti–, van oferir plasticitat i bon ajust. En el mateix sentit, esplèndid acompliment del baix continu afavorit per la magnífica articulació del clavicèmbal de Luca Guglielmi i la clarividència de Michael Bheringer des de l’orgue, així com per l’exquisita sonoritat de l’arpista Andrew Lawrence-King.\nUn so equilibrat, tot assolint una atmosfera de recolliment dolorosament mística va culminar al vers 11 (“Gloria Patri, et Filio…”) del Magnificat que tanca aquestes intemporals Vespres, abans de tornar a l’esplendor sensitiu amb tot el dispositiu vocal i instrumental esclatant en un Amen reconciliador a l´últim vers, on el director igualadí va arrodonir una concepció detallista i visualment impactant de l’obra, sense excés en ornaments, però sí en la meticulosa disposició de solistes i cor que obligava a un constant desplaçament per l’escenari. Després de reivindicar la lliçó de diàleg, escolta, llibertat i solidaritat de la música, la propina per un públic entregat va ser la coneguda Da pacem Domine d’Arvo Pärt, un encàrrec del mateix Savall arran dels atemptats terroristes a Madrid l’any 2004. Ha estat, doncs, un bon inici malgrat el context, de la temporada 2017/18 de música antiga que continuarà el proper mes de novembre amb la visita de la mezzosoprano Vivica Genaux i Les Musiciens du Louvre oferint un programa centrat en Porpora i Händel, i que es retrobarà amb Savall el proper mes de març amb tot una Passió segons Sant Marc.\nUn exercici recomanable pels qui estaven massa ocupats: encara tenim un dies –gairebé un mes– per recuperar el concert i escoltar-lo des de la pàgina web de Catalunya Música, que el va emetre en directe des de la Sala 1 de l’Auditori.


CultNEWS101: l’organització que lluita contra les sectes\nCultNEWS101 és una iniciativa nord-americana per a sensibilitzar les persones sobre el perill de les sectes i oferir suport a víctimes i familiars\nEl nord-americà Patrick Ryan va formar part d’un grup de culte hinduista i va veure com la seva germana participava d’un grup cristià de risc. Va ajudar la germana a sortir del grup i va co-fundar CultNEWS101, que està vinculada a la International Cultic Studies Association (ICSA), a l’associació canadenca Info-Secte/Info-Cult, i a l’organització britànica Inform.\nSectes, cultes i grups: un denominador comú\nPer referir-se a grups de risc, cultes o sectes els experts parlen d’adoctrinament, d’abús emocional, econòmic i sexual. Les organitzacions internacionals mencionades s’ocupen d’oferir suport a exmembres de sectes o cultes, a mitjans, a estudiants, i a famílies.\nParlem amb Patrick Ryan, que va començar a recollir informació en paper sobre sectes i cultes i l’han digitalitzat per arribar a un públic més ampli.\nSegons Patrick Ryan, el denominador comú d’aquests grups de risc o sectes és “la voluntat de control de l’altre amb objectius concrets que són aliens a la persona membre i que s’aconsegueixen mitjançant l’explotació de vulnerabilitats”.\nPatrick Ryan explica que CultNEWS101 treballa des de la perspectiva d’antics membres de sectes, des de la perspectiva dels familiars, la de dins de les pròpies sectes i la d’experts en sociologia, psicologia i disciplines afins.\nL’objectiu final és oferir eines per a prevenir adhesions que afecten la vida dels seguidors d’aquests grups de risc. Ryan afegeix que els grups de risc no sempre són grans, sinó que també hi ha casos de col·lectius reduïts que provoquen els mateixos danys personals.\nTipologies de sectes o grups de risc\nPreguntat pels grups subjectes d’estudi amb més incidència als Estats Units Ryan es refereix a grups d’odi i d’extrema dreta dita alternativa, que, en alguns casos, estan vinculats a la religió. En aquest sentit, Ryan es refereix també a grups amb motivacions purament ideològiques de cultes polítics, des dels grups d’espectre catòlic fins als de gamma evangelista, que són grups o congregacions concretes dins del cristianisme.\nEn la línia de l’espiritualitat, Patrick Ryan meciona grups coneguts de gran embargadura com la Cienciologia, el Tvind Movement, Transcendental Meditation i altres moviments de base asiàtica i pràctiques orientals. Dins de l’àmbit de l’orientalitat, les pràctiques de medicina alternativa, mindfulness i autoconeixement en grup també poden ser un factor de risc.\nPel que fa les tendències a l’autoconeixement Ryan menciona NXIVM, una extensa organització nord-americana que es presenta com a grup de creixement personal, d’autoajuda i de formació. En l’actualitat, molts líders d’NXIVM són a la presó per casos de tràfic sexual, treball forçat i altres delictes, alguns econòmics. “Molta gent, però, hi segueix creient”, ens explica Patrick Ryan.\nLa lluita lenta contra les sectes o grups de risc\nEl passat mes de juliol CultsNWES101 va participar de la conferència anual de la International Cultic Studies Association (ICSA), a la qual van assistir unes 300 persones. En el marc de la conferència, Part Ryan va organitzar un tour amb autobús que va visitar llocs significats per la presència de sectes a l’estat de Filadèlfia, als EUA.\nEls participants al tour eren, en la seva majoria, exmembres de sectes o persones nascudes al si de grups d’alt risc. “Vam intentar veure com són aquests llocs i com és l’experiència de formar-ne part. Alguns d’aquests grups ja no existeixen”, afegeix Ryan.\nTot i que el moviment anti-sectes ha tingut poc èxit demostrable en la dissolució de grups, sí que és exitós pel que fa la reducció de danys: amb l’ajuda d’organitzacions com CultNEWS101 membres i antics membres poden refer la seva vida.\nMatisos importants perduts en l’edició de l’article\nSubmitted by Josep V. Marín (no verificat) on Dc, 14/11/2018 - 21:25\nMatisos importants perduts en l’edició de l’article. L’article original no editat es pot consultar aquí:\nNous resultats del Baròmetre sobre la religiositat i la gestió de la seva diversitat


Can Capó – Patrimoni Existencial\nPublicat el 4 Juliol 2012 by Francesc Roma Casanovas\nEs tracta d’una magnifica masia de dos pisos situada sobre un cingle que domina el tram superior del torrent de Mas Blanc o de les Hortes (41º 44’ 518 – 002º 12’ 814 – 722).\nLa casa està orientada al sud-est, enmig d’una àmplia zona solella. Un petit pont de pedra seca, amb volta de mig punt molt poc treballada, permet accedir a una font. L’aigua raja d’enmig d’unes pedres i es recull en un gran cocó abans de marxar cap al torrent. Al costat mateix hi ha una gran bassa que s’omplia amb l’aigua de la font.\nLa masia està a escassos metres del cingle, de l’extrem del qual està separada per un seguit de corts i corrals. Tot plegat fa l’efecte d’un espai tancat a l’exterior, tot i que la porta del barri no es conserva. Val la pena ressaltar la cuina menjador de la masia, situada a la planta baixa i força equipada. Conserva encara el forn i els fogons. També unes rajoles blanques a la paret. Tot plegat sembla indicar un abandonament força recent.\nEstava coberta per una teulada a dues aigües perpendicular a l’eix de la façana principal.\nPont de can Capó\nEtiquetat Fonts, Masies\nEntrada prèvia La Ciutat de Cartagena\nEntrada següent Casanova del Castell


Acte de nomenament d'interins del cos de gestió i auxili. Administració de justícia de Catalunya\nActe de nomenament d'interins ...\nActe de nomenament d'interins del cos de gestió i auxili\nEl proper dijous 1 de març se celebrarà l'acte de nomenament de personal interí al servei de l'Administració de justícia dels cossos de gestió processal i administrativa i d'auxili judicial (borsa d'interins 2015).\nL'acte tindrà lloc a la sala d'actes del Departament (Pau Claris, 81, soterrani):\nde 10 a 11 h per als candidats del cos d'auxili judicial,\ni d'11.30 a 14.30 h per als candidats del cos de gestió processal i administrativa.\nLes persones seleccionades hauran de prendre possessió en els respectius centres de treball el 7 de març.\nProperament, es publicarà la informació relativa a l'acte de nomenament del cos de tramitació processal i administrativa.


Com va anar el taller Barcelona en 90 fotogrames de Marcelo Caballero! - AFC : Agrupació Fotogràfica de Catalunya\nPublished On: 7 de juny de 2021|Categories: Sortides Fotogràfiques|\nBarcelona en 90 fotogrames\nL’última setmana de maig del 2021 un grup de socis hem tingut la sort de gaudir d’un taller amb Marcelo Caballero .\nHan estat tres dies intensos:\n• El primer dia la teoria de la composició en la fotografia al carrer.\nEns va ensenyar noves formes de l’enquadrament, amb demostracions de fotògrafs referents de la història de la fotografia . Obrint un ventall de propostes per narrar visualment la nostra percepció d’un tema antropològic potent.\n• El segon dia la pràctica al carrer.\nDes de les 15h fins a les 19h vam recórrer els carrers del barri Gòtic i el Born. Ens marcava pautes d’espais, profunditat i composició. Cadascun de nosaltres amb la individualitat de com moure’ns. Ens va animar a trencar les regles que teníem establertes i sortir del nostre espai de confort.\n• El tercer dia la presentació de les nostres fotografies.\nAmb comentaris molt instructius i amb ganes de disparar més . Amb un altre punt de vista molt interessant per a tots i satisfactori. Esperem continuar amb noves experiències formatives de composició i les seves pràctiques en un pròxim taller que es convocarà per setembre o octubre.\nEl taller Barcelona en 90 fotogrames s’ha de destacar la proposta de Marcelo que va ser molt interessant; disparar pensant que a les nostres mans teníem una analogica i que cada tret era únic, per tant abans de disparar s’ha de pensar molt bé l’enquadrament , les llums, el personatge, l’espai.\nNo podíem veure les fotografies fins que en Marcelo ens les va mostrar a la videoconferència del diumenge analitzan-les a tots els participants.\ngènere com un romanticisme i al mateix temps una impaciència a poder veure-les .\nVocal de comunicació de l`Agrupació Fotogràfica de Catalunya\nActivitats – AFC : Agrupació Fotogràfica de Catalunya\nfoto: Rosa Franco


Casal de Prosperitat – 9Barris pel barri\nCasal de Prosperitat\n16 noviembre, 2014 24 noviembre, 2014 (11) Novembre, Casal de Joves de Prosperitat, Casal de Prosperitat, Centres associatius 2 comentarios\nSant Xibeco, el sant més popular del districte, ha omplert els carrers d’alegria. Del 14 a 16 de novembre, el barri de la Prosperitat només va resar al sant de la Xibeca. “L’obertura de la capella” al Casal de Joves de la Prosperitat va iniciar una festivitat carregada d’alcohol i alegria. El Casal de la Prosperitat i el Casal de Joves de la Prosperitat cedeixen els espais per desenvolupar les activitats organitzades per una comissió de voluntaris. Durant tot el cap de setmana s’han celebrat diversos actes lúdics on la música i la cervesa va ser el gran atractiu per tots aquells que es van animar a gaudir de la festa popular. Una gran traca va donar per tancat un cap de setmana ple de bons moments.\n“Sant Xibeco neix fa 13 anys com una gran blasfèmia”, assegura uns dels participants a l’acte. Per què la Xibeca i no una altra beguda alcohòlica o un altre objecte? “La Xibeca és l’alcohol més barat”, així es resumeix tot el que representa des d’un punt de vista sociològic aquesta festa. Un barri humil, treballador, però sobretot alegre, volia passar-ho bé. D’aquestes premisses neix la veneració a una cervesa popular, que omple d’alegria els carrers i fa oblidar els problemes quotidians, i des de fa poc buida les butxaques amb multes de civisme.\n13 anys fa que uns joves van decidir emular les processions catòliques, però es van oblidar la virtut i la pulcritud. Cercatasques, anar de bar a bar al ritme de la música, i concerts són les propostes que cada any San Xibeco venera. Una versió pagana que també té els seus evangelis: “San Xibeco que estás en los bares, santificado sea tu nombre, hágase tu voluntad,y déjanos tu ebriedad…”\nCom es demostra dia darrere dia, setmana darrere setmana, les classes populars, tot i ser les més afectades per qualsevol situació econòmica desfavorable, segueixen sent dignes i amb un esperit festiu indestructible.


El festival Barcino torna a escena amb menys companyies però més funcions | L'Independent de Gràcia\nEl festival Barcino torna a escena amb menys companyies però més funcions\n19/06/2016 28/06/2016 Cultura\nEl festival Barcino que organitza l’Almeria Teatre des del 2007 torna -després de l’aturada forçosa de l’any passat- amb el mateix esperit de ser l’off off del Grec però amb l’objectiu d’incrementar el públic. Per això enguany estrenen programació vertical, amb la qual es pot veure un espectacle el mateix dia de la setmana durant tot el mes que dura el festival, del 28 de juny al 28 de juliol, donant temps a que funcioni el boca-orella. “Són tres companyies però hi ha més funcions i allarguem més setmanes el festival, creiem que així s’omplirà la sala”, subratlla Víctor Álvaro.\nDesprés de la suspensió del Festiu l’any passat per motius econòmics, que incorporava a la seva programació el festival de teatre Barcino, els seus impulsors el recuperen i tornen a apostar per companyies “fora del circuit comercial però amb molta qualitat”. Així, l’Off off del Grec es presenta enguany amb una novetat pel que fa a la programació, anomenada vertical, i que ja funciona en d’altres ciutats; del total dels quatre espectacles que s’oferiran, tres es programaran un cop por setmana durant el mes del festival, més l’espectacle inaugural. Tots ells s’exhibiran a les 21 h a un preu de 20 euros. “Creiem que és la millor manera d’assegurar-ne l’entrada, ja que no tenim l’infraestructura ni els recursos per grans campanyes”, explica el director de l’Almeria Teatre, Víctor Álvaro, “i donem temps a que corri la veu”.\nA més de l’increment de públic, la direcció del festival insisteix en el seu contingut, amb propostes “arriscades i de qualitat” que després tenen recorregut en d’altres circuits. “Hem tingut espectacles o companyies que després han actuat en teatres més grans”, afegeix Álvaro. L’espectacle inaugural, Corazón idiota -un concert còmic a càrrec de Malena Vieytes, està programat el 28 de juny a las nou de la nit.\nEls bars de Virreina, Revolució i Vila s’associen per defensar les terrasses\nEl Banc Expropiat i 50 entitats plurals impulsen un manifest contra l’especulació