La Columna d'en Jordi Casals: 2013\nPublicat per Jordi Casals i Prat a 12:05 1 comentari:\nPublicat per Jordi Casals i Prat a 18:13 Cap comentari:\nUna escalada de tensió diplomàtica està enverinant les relacions hispano-britàniques fruit de la roca de Gibraltar. Una roca que és una de les principals pedres a la sabata del patriotisme espanyol més mesetari, d'aquest nacionalisme espanyol que s'esgargamella reclamant l'espanyolitat de Gibraltar mentre que s'irrita patrioterament quan el Marroc reclama la marroquinitat de Melilla, Ceuta i Canaries. Un nacionalisme carrincló, gairebé tant com algun look britànic de sandàlies i mitjons que ostenten els andalusos britànics de Gibraltar.\nPerò tot plegat fa un tuf de cortina de fum que no s'aguanta. Perquè la marcada de paquet militarista espanyola o es fa per delitris de grandesa (llegir Aznar i Perejil) o per enarborar banderes rojigualdas a manca de futbol i davant alguna incomoditat pels governants (llegir cas Bárcenas, comptant que la crisi econòmica és inamagable).\nI els brtànics no s'han estat d'entrar en aquest joc de xoc de sobiranies, a Cameron no li deu anar malament per guanyar punts a les enquestes i reforçar el sentiment nacional britànic. Potser fins i tot en els escocesos, que no tingueu cap dubte que no sentiran cap tipus d'empatia per la gesticulació espanyola.\nQue ningú pateixi, això és una febrada (intencionada) d'estiu (i post compareixença de Rajoy pel cas Bárcenas), hi haurà verborrea patriotera i algun submarí pel mig (britànic, que senfonsen... no com d'altres!).\nNo és la primera vegada que hi ha focs d'artici diplomàtics amb Gibraltar com a cortina de fum per tapar vergonyes, com també hi ha cortines de fum més bèsties que aquesta de Gibraltar. Només cal recordar les operacions militars de Clinton just quan estava fins al coll amb l'afer Lewinsky (bombardeig a l'Iraq, Sudan i a l'Afganistan, just en moments -no d'íntims, sinó públics- clau de l'afer).\n*Recupero el post sota el títol d'Estiu de sobiranistes que havia escrit fa anys, cada estiu. No me n'he pogut estar després de veure el sainet gibraltareny que el govern espanyol ha iniciat aquests darrers dies.Els anteriors de la sèrie són:\nPublicat per Jordi Casals i Prat a 15:06 Cap comentari:\nSi un dels referent intel·lectuals del republicanisme actual, Philip Petit, afirma que el republicanisme és el govern que no exerceix el seu poder a través de la dominació i Antonio Gramsci, pensador italià, assegurava que l'hegemonia no s'aconseguia sols a través del domini i la imposició sinó a través de la direcció i del consens, podem afirmar que l'Estat espanyol i la seva classe dirigent està a les antípodes del republicanisme polític de la llibertat entre iguals i que l'hegemonia política de l'Espanya autonòmica bastida damunt la transició espanyola, el bipartidisme i l'autonomisme català i basc, se li escola entre els dits la Catalunya que ja ha esdevingut sobirana.\nSí, ho heu entès bé, sobirana. Sinó què coi va ser la Declaració de Sobirania catalana que va fer el Parlament tot just encetada la legislatura actual amb el suport de CiU, ERC i ICV? Doncs això, fou una declaració política en ferm que legitimava democràticament (el Parlament és el representant elegit democràticament pel poble) el procés sobiranista per exercir el dret a decidir sobre la independència de Catalunya. Aquella declaració va ser de caire eminentment polític, però obria de factoun procés constituent que alterava l'ordre jurídic de la Constitució. Aquesta alteració la viuen en algun moment qualsevol procés polític que transformi l'ordre establert. Fou així durant la transició espanyola, fou així durant l'emancipació de les nacions de l'Europa oriental i dels moviments nacionals de descolonització. També fou així en la proclamació de la República. No és tant estrany el que fem els catalans.\nI ara, el Tribunal Constitucional espanyol admet a tràmit la demanda del Govern espanyol contra la declaració sobiranista i la suspèn. Ho pot fer? Jo crec que sí, perquè és una declaració al marge dels límits constitucionals i que d'ella emanarà tot el procés jurídic per fer la consulta o per emprendre les alternatives sobiranistes (des de les eleccions plebiscitàries fins a la declaració unilateral). Ara bé, si la voluntat de Madrid és aturar el procés català s'equivoquen de totes totes, ja que accions autoritàries com aquesta no fan res més que trinxar encara més el consens autonòmic que es va trencar ja per l'acció del Tribunal Constitucional a l'Estatut votat pel poble català. I el conflicte obert pel TC ja no té aturador, perquè si la sentència del tribunal garant de la fe constitucional espanyola és contrària a la declaració, la reacció serà de més intensitat independentista. Si afirma la no anticonstitucionalitat de la declaració serà una legitimació constitucional del procés sobiranista i voldrà dir reforçar el sobiranisme. I sí es queda quiet i no es pronuncia, la sensació serà d'obstruccionisme al Parlament català i a la democràcia catalana.\nAquestes mesures autoritàries, sumades a les iniciatives lingüicides de Wert i del govern aragonès i balear, a l'asfixia financera de Montoro, al corredor Mediterrani que passa per la Meseta, a l'anticatalanisme ranci de Monago (abans era Rodríguez Ibarra...) i a purgues universitàries per motius ideològiques (cas de la catedràtica de Georgetown, Clara Ponsatí, purgada pel ministre Margallo independentista), no fan res més que allunyar al català mitjà del consens autonòmic espanyol i cada cop som més els que estem disposats i anhelem dipositar un "sí" en una urna responent a la pregunta de si volem una Catalunya independent.\nL'Estat espanyol fa servir la Constitució de presó, no com un marc de convivència de forma lliure i justa. Això legitima el procés sobiranista català, fins i tot la seva unilateralitat si cal. Les constitucions no serveixen de murs en la història, el camí és nostre, ara cal fer-lo.\n(*Aquest article està escrit en LAPAO, per si no ho heu notat)\nPublicat per Jordi Casals i Prat a 15:08 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Constitució, Opinió Nacional, Regne d'Espanya, Republicanisme, Sobiranisme\nPublicat per Jordi Casals i Prat a 11:44 1 comentari:\nSer temut o estimat? Aquest és el dilema tòpic que se li atribueix a Maquiavel, un dels primers assessors polítics de la història, que va intentar marcar el millor camí pels prínceps i governadors italians de la Itàlia renaixentista. A dia d'avui podríem situar el dilema entre el governant que es recolza en l'autoritat rígida, pròxima a l'ordre autoritari, o el líder que busca l'empatia del poble elector, amb la temptació populista ben aprop.\nPerò si tenia una cosa clara Maquiavel, com qualsevol assessor polític, és que el lideratge d'un governant no es pot sustentar en ser odiat per la majoria. Sentit comú. Amb l'escenari actual d'un país amb un procés d'emancipació nacional iniciat i amb un diluvi en forma profunda crisi social, política i econòmica que li cau al damunt des de fa temps, la complexitat de la gestió de la realitat és enorme. La il·lusió que genera un nou horitzó pot quedar neutralitzada o, fins i tot, aniquilada pel temor i el patiment que provoca la profunda crisi.\nUn lideratge que permet un sofriment excessiu i insostenible pel poble, sobretot si és un sofriment que no es veu recompensat per un futur proper i tangible de millora (fer un pas enrere per fer-ne dos endavant, és un lideratge que genera odi. El president Mas, que va resituar el seu nord en la creació d'un estat independent català després de la massiva manifestació independentista de l'11 de Setembre, pot malbaratar la il·lusió majoritària d'un poble que creu que una Catalunya independent, a més de donar resposta a la voluntat dels catalans a governar-nos a sí mateixos, és una de les poques oportunitats de treure el cap de la bassa fangosa i putrefacte de la crisi que patim. Ho pot malbaratar si es queda encallat en retallar i retallar sense prestar atenció en avançar decididament en la consecució de l'estat propi català.\nSi la doctrina d'austeritat salvatge de Merkel devora els seus escolanets de la perifèria europea, què pensa Mas que passarà si el seu govern se centre en donar resposta a les mesures asfixiants de mesura que reclament retallades inassumibles pel país? Els catalans tenim una sort que d'altres no tenen: tenim l'oportunitat de crear un nou país. Que el president Mas no malbarati aquest somni convertint-se en un líder odiat pel seu poble.\nPublicat per Jordi Casals i Prat a 11:42 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Artur Mas, Opinió Nacional, Sobiranisme, Transició Nacional\nPublicat per Jordi Casals i Prat a 11:37 Cap comentari:\nPublicat per Jordi Casals i Prat a 11:31 Cap comentari:\nPublicat per Jordi Casals i Prat a 3:08 Cap comentari:\nQue estem en un procés polític que genera una esperança d'un futur amb un país nou i la possibilitat de crear una nova realitat, és un fet. Aire fresc amb què agafar forces per encarar la superació d'un present on l'asfixia social i nacional és un fet quotidià.\nAquest nou horitzó nacional, que seria desitjable que també fos social, no ens ha d'amagar que la lluita present és per fer el camí cap a l'horitzó. Hem d'arribar a fer la consulta, referèndum o el que calgui per decidir si som independents i construïr un nou país. I aquest camí no serà, no és, vaja! un camí fàcil, ni molt menys. No descobrirem res si assenyalem que tenim debilitats pròpies i uns rivals en front nostre que fan i faran mans i mànigues per fer-nos fracassar.\nLa brutícia que ha aflorat massivament les darreres setmanes, en bona part, mostra una realitat, però si l'aflorament ha estat massiu no és casual. Les clavegueres de l'Estat són profundes. No podem tapar les vergonyes il·legals amb la senyera, però no hem de deixar que utilitzin el ventalidor per escampar la merda, amb perdó, en general. Qui la fa la paga, però no siguem tant ingenus com a país per deixar-nos descabalcar del moment històric que tenim la oportunitat d'aprofitar. Una cosa és la justícia i una altra utilitzar la justícia com ariet contra els catalans i les nostres institucions.\nEls catalans fa segles que no tenim estat, un hàndicap a l'hora de demanar sentit d'estat i fermesa davant les ofensives que patirem, des del ventilador de la brutícia fins a tancar l'aixeta econòmica a la Generalitat. Però tenim un avantatge: la voluntat i la il·lusió de transformar un present gris i paupèrrim, d'arribar al nou horitzó que Espanya mai ens oferirà.\nHem d'arribar al dia de la proclamació de la llibertat, de la independència i construir un nou país. A aquell dia, potser hi arribarem esparracats i esgarrinxats, però hi hem d'arribar.\nPublicat per Jordi Casals i Prat a 11:24 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Opinió Nacional, Regne d'Espanya, Sobiranisme, Transició Nacional\nTenia un article redactat quan ahir, després de sortir de l'assemblea de l'Associació de Municipis per la Independència (AMI) a Vilanova i la Geltrú, em vaig assabentar del cop al món local que va infringir el govern espanyol en el darrer consell de ministres. Llegint els mitjans de comunicació, vaig veure que tots obrien i titulaven amb la limitació del nombre de regidors que poden rebre retribució. Els sous dels càrrecs públics són bona carnassa en aquests temps de descrèdit de la política. Però això és la cortina de fum que el govern del PP fa servir per desmantellar el món local.\nEl problema del món local no són els sous, la majoria de càrrecs electes tenen una retribució petita o nul·la, excepte en les grans ciutats les retribucions no són importants. A més, davant l'afirmació de l'inefable ministre Montoro que la retribució no ha de ser l'únic alicient per fer política, jo dic que ningú s'ha d'enriquir a través de la política, però que ningú s'ha d'apartar de la política per motius econòmics. A més, el que sí que és realment pudent és que no hi hagi incomptabilitats després de l'exercici de la política. Fem pagar als regidors dels pobles el què han provocat els expresidents i exministres que estan en consells d'administració de grans corporacions?\nBé, però tal com he dit, el titular sobre la limitació dels sous dels alcaldes i regidors és una cortina de fum. Ho és per tapar l'atac al món local, l'administració més propera al ciutadà i la que li genera més confiança. Catalunya som un país conformat des del municipalisme, amb una dinàmica pròpia, on es mancomunen servei a través dels consells comarcals, les mancomunitats o consorcis. Des del municipalisme s'han aportat respostes a realitats quotidianes i necessitats ciutadanes que cap altra administració hi ha donat resposta. I tot sense el finançament necessari. Des del món local s'han solucionat problemes reals, adaptats a les realitats més properes. Ara, Madrid vol que els ajuntaments dimiteixin de donar resposta als seus ciutadans i que des les diputacions o governs autònoms es faci. Proximitat?\nEspanya té un problema de viabilitat econòmica, el gran endeutament és de l'Estat, però Madrid ho fa pagar a les autonomies i als municipis. Catalunya és la Generalitat i el seu món local, ens volen desmantellar el país. Desmantellar-ho és aplicar el principi de Wert d'espanyolitzar Catalunya, ara a través de carregar-se les institucions catalanes. Un altre front obert.\nPublicat per Jordi Casals i Prat a 11:19 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: AMI, municipalisme, Opinió Nacional, Regne d'Espanya, Sobiranisme, Wert\nPublicat per Jordi Casals i Prat a 11:14 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 13 D, Corrupció, Opinió Nacional, Osona, Sobiranisme


Residence Services Calypso Calanques Plage Marsella França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHermes Park, 64 Avenue D'haifa, Districte 08, Marsella, França - Veure al mapa\nNotable 7,2 (643 comentaris)\nBarri Districte 08 07. La Corniche 07. La Corniche 01. Vieux Port - La Canebiére Saint-Marcel Les Accates 01. Vieux Port - La Canebiére Districte 03 01. Vieux Port - La Canebiére 01. Vieux Port - La Canebiére\nOferint allotjaments de qualitat al les platges districte de Marsella, Residence Services Calypso és una selecció popular tant per oci com per negoci. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a XoXo Beach, Unitat de Vivenda, Marseille Skatepark.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Residence Services Calypso asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nEntri en una de les 61 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com aire condicionat, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió, caixa forta a l'habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Residence Services Calypso és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Marsella.\nTots els tipus de viatgers (297) Parelles (90) Viatgers en solitari (62) Famílies amb infants petits (64) Famílies amb infants grans (37) Grups (43)\nApartament Estàndard 1 Habitació (3 Adults)


Testimonis de l'oblit # 2. Metges Sense Fronteres (Del 12.04.18 al 01.07.18). Palau Robert\nL'exposició 'Testimonis de l'oblit # 2” rescata quatre greus crisi desateses i als qui les pateixen\nL'exposició “Testimonis de l'oblit # 2” obre una finestra a quatre crisis humanes desateses del nostre temps -Territoris Palestins Ocupats, Níger, Etiòpia i Colòmbia-, narrades per Martín Caparrós, Santiago Roncagliolo, Laura Restrepo i Manuel Rivas, que van viatjar als llimbs de l'oblit acompanyats del fotògraf Juan Carlos Tomasi per conèixer els protagonistes d'aquestes històries oblidades.\nJuan Carlos Tomasi, fotògraf\nL'exposició, que es pot visitar fins al proper 30 de juny a la Sala 4 del Palau Robert, és un projecte de Metges Sense Fronteres i El País Semanal. El relat expositiu ens acosta el rostre humà del sofriment, la violència contínua i l'oblit mediàtic que pateixen quatre racons del planeta amb drames humans tràgicament silenciats. Aquests retrats de l'horror quotidià són un al·legat contra la indiferència, una aposta pel compromís amb els éssers humans que viuen sotmesos a la violència, la malaltia i l'exclusió extrema en els racons abandonats del món.\nLa mostra es compon de 40 fotografies, d'extractes dels quatre reportatges i d'un vídeo que narra tant les problemàtiques específiques d'aquestes crisis com els processos creatius de Caparrós, Roncagliolo, Restrepo i Rivas: els quatre narren des del terreny, en primera persona , amb un enfocament literari i periodístic alhora, i atorgant tot el protagonisme als qui pateixen aquestes crisis.\nDel 12 d'abril a l'1 de juliol, a la Sala 4\nLa mostra s'estructura en quatre apartats, cadascun d'ells centrat en un context:\nTerritoris Palestins Ocupats, amb Martín Caparrós: el Premi Planeta Llatinoamèrica, viatger incansable, va presenciar el conflicte latent a la ciutat cisjordana d'Hebron al juny de 2014, just abans de la recrudescència dels enfrontaments entre Gaza i Israel. En els Territoris, la normalitat és una violència sorda que provoca greus conseqüències psicològiques i socials en la població palestina.\nNíger, amb Santiago Roncagliolo: l'escriptor i dramaturg peruà es va desplaçar a un districte rural del sud del Níger al juliol de 2014, coincidint amb l'anomenat període d'escassetat, aquest tràgic lapse en el qual les famílies esgoten les reserves de les seves graners sense que la nova collita estigui encara disponible. És un moment crític en el qual la desnutrició infantil, fenomen lamentablement endèmic, s'intensifica.\nEtiòpia, amb Laura Restrepo: a l'octubre de 2014, l'escriptora i assagista colombiana va ser testimoni de l'escassa atenció mèdica disponible a la immensa majoria del país etíop. Aquesta crua realitat es tradueix en esgarrifoses estadístiques: cada 40 minuts mor una dona durant l'embaràs o el part.\nColòmbia, amb Manuel Rivas: El polifacètic corunyès es va traslladar al novembre de 2014 a la serralada del Cauca per documentar les conseqüències d'un llarg conflicte ple de extorsions, desaparicions i assassinats, comesos sobre una població rural traumatitzada i impotent davant de la dinàmica de la violència.\nLes quatre crisis van ser documentades pel fotoperiodista, reporter i realitzador audiovisual Juan Carlos Tomasi, que retrata els conflictes i desastres oblidats del món i a les persones que pateixen en silenci les conseqüències des de fa 20 anys.\nAquesta mostra és la segona part del projecte “Testimonis de l'oblit,” llançat per MSF en col·laboració amb El País Semanal i l'Institut Cervantes entre 2009 i 2010, i que també va donar lloc a una exposició que des de 2011 s’ha presentat a diverses ciutats.\nMetges Sense Fronteres és una organització medicohumanitària internacional que assisteix poblacions en situació precària i a víctimes de catàstrofes d'origen natural o humà i de conflictes armats, sense cap discriminació per raça, gènere, religió o ideologia política. La seva presència independent i imparcial en les crisis li permet donar una assistència immediata a les persones més necessitades. L'acció mèdica és la prioritat de MSF, però l'organització també recorre al testimoniatge com a mitjà per provocar canvis en favor de les poblacions a les quals assisteix.\nCOL·LOQUI. 11 d'abril, 19 h\n'L'èxode rohingya: del silenci als titulars'\nEL 2017, en el termini de tot just unes setmanes, centenars de milers de rohingyes van fugir de Myanmar al veí Bangladesh. Els mitjans de tot el món van informar llavors del desplaçament massiu d'una comunitat que, de fet, porta dècades patint la violència extrema i el desplaçament. Tornaran aquestes persones a caure en l'oblit?\nPer analitzar aquesta crisi humanitària, comptarem amb:\nIgor García Barber, Communications advisor\nBlanca Garcés, professora CIDOB UAB\nTAULA RODONA. 29 de maig\n'Emergències en l'angle mort'\nMilions de persones arreu del món viuen atrapades per la violència. En la majoria dels conflictes, els combatents segueixen perpetrant actes brutals contra els civils i fustigant als que intenten portar-los ajuda. Analitzarem aquestes tendències AMB la periodista Rosa María Calaf, que introduirà la xerrada i entrevistarà el president de MSF, David Noguera.


sempre patint: 2012\nSENSE DESPERDICI !\nsi teniu altaveus, pujeu el volum pq sinó no ho sentireu....\nPublicat per joan a 16:38 3 comentaris:\nskiar no hem skiat molt, però riure..........\npotser no ere el día ideal per fer el debut de la temporada, pero bueno...hem xalat !\ncolibrí fins i tot ha fet un nou amic que li volia "donar algo per la retaguardia" mentre tots dos practicaven la "cunya " ....\nper cert colibrí, no te pots queixar, t'he ficat una BSO de les que t'agraden ballar ! ;)\nPublicat per joan a 10:36 2 comentaris:\nFeia temps k no treia l'orbea a passejar, avui 2 h 30 vora el mar i com era previsible, arribo a ksta amb les potes contentes !\nAprofito i us fico un video fet amb la GoPro i l'orbea a l'estiu i espectacularment "tunejat" desprès per la gent d evadirte.com sincronitzant d manera increible imatge i música.\nPublicat per joan a 19:56 Cap comentari:\nHaurem d començar a canviar el xip i treure-li la pols al material ! Colibrí, començar a visualitzar les pistes que engunay ja no hi ha excuses.....La Go-pro t'espere com a "prota" de les filmacions .....\nPublicat per joan a 18:41 Cap comentari:\nNO DRAFTING ???\nLa foto es ni més ni menys k de KONA 2012 fa uns dies !!!! Si a la "meca" del triatló anem així.....mal anem ! ( per cert, la foto no es al sortir de la T1, es a la milla 35 .... )\nPer cert, aquí : TRIRIG , teniu espectaculars photos de màkines i makinots ......\nJo per la meva banda i tot no fer ponting he aconseguit encadenar 4days seguits rodant amb bici per un total aprox d 10 horetes....a estones amb sol, carretera i l'argon...a estones amb pluja, fang, camins i la colnago ! Ni se sap lo temps k feia k no encadenava 4 dies seguits ciclant. Tot es començar d nou ! ;)\nPublicat per joan a 19:54 1 comentari:\nmartyn ashton - MEGACRACK\nLa Pinarello Dogma d Cavendish & Wiggins a l'hora del pati i en mans d'un sonat.....\nAixò si, sense pedals automàtics k ja seria per matar-se !\nPublicat per joan a 19:45 1 comentari:\nrunners k correu dia si i dia també....\nja tardeu en col.laborar i comprar el DVD.\nla info , aquí : AFNE\ni aquí : TOWN OF RUNNERS\ni per comprar el DVD, aquí :\nJA TARDEU !\nRAIN & MUD & CX\nWK amb previsions meteo-apocalíptiques que no es cumpleixen del tot, això si , plou lo suficient per deixar lo terme divertit ...\nSento ploure dsd el llit....\nSento algú que me demane dsd baix....\nEs la COLNAGO que també ha sentit ploure i vol sortir JA del seu "letargo" estival !\nTe raó !\nUna posta a punt express desprès d tants mesos parada i " al lio " !\nPactem entre els dos 2 sessions breus però intenses ! Cumplim\nPluja, fang i diversió, el menda content i la colnago encara més !\nSempre va bé entrenar una mica la inestabilitat i l'equilibre amb rodes de 700 lliscant pel fang...\nPublicat per joan a 14:05 2 comentaris:\nTRIFESTA : PHOTOS\nPublicat per joan a 10:10 2 comentaris:\nTRIFESTA : REMADORS & CRACKS & TRIATLETES\nPublicat per joan a 16:35 3 comentaris:\nTRIFESTA : WAR\nUna altra seqüència espectacular, esta vegada de la lluita fraticida d trepa & colibrí barallant-se en mig de les algues per sortir el primer del riu ! Tot davant la més absoluta indiferència del pato !!!!!\nPublicat per joan a 20:12 3 comentaris:\nTRIFESTA : PITOI\nEste està fet d'una "pasta" especial.....d'estos ja no en fan avui en día !\nObservareu el detall :\nEs l'únic triatleta del món que desprès de deixar la bici a la T2 es fica una jaqueteta no sigo cosa que corrent li agarro fred !!!!\nAixò si, com sempre, al final sprintant a mort ! ÚNIC !\nPublicat per joan a 16:41 4 comentaris:\nTRIFESTA : BTT HIGHLIGHTS !\nPublicat per joan a 16:55 3 comentaris:\nTRI & FESTA\nEsència Trifesta contagiosa :\nUna bona seqüència de fotos per mostrar l'evolució dsd el TRI cap a la FESTA ....\n" TRI "\n" FESTA !!! "\nPublicat per joan a 16:23 5 comentaris:\nTRIFESTA : PORNOSTAR !!!\nNo ens estem de res, enguany a la Trifesta també teniem Dragqueen !!!\nPublicat per joan a 14:01 7 comentaris:\nPer temes de logística enguany canviarem l'ordre de els proves, primer serà la TRIFESTA a les 16 H ( a les 15.30 tothom al puesto ) i encabat farem la Du-kids o sigui k no fessiu tard a dinar per no correr amb lo dinar a la gola !\nFormat i circuits habituals : 3800 natació + 180 km Btt + 42 km run ! ;))))\nPer tots los que dss matí no teniu faena, ESMORZAR DE MINISTRES a les 09.00 a La Presa , per arreglar lo món i acabar d'afinar la logística.\nTots los que no pugueu vindre a la Trifesta, us esperem al tardet al mas per desgustar la sardinada !\nPER ACOMIADAR L ' ESTIU DE LA MILLOR MANERA POSSIBLE !\nPublicat per joan a 20:31 1 comentari:\nIII MONTSERRAT - FLIX\nEsta es la meva contribució a la ja clàssica cita amb la jornada esportiva /lúdica /gastronòmica /religiosa de cada setembre :\nCom sempre, trieu la versió 1080 HD per veure-ho millor !\nPublicat per joan a 0:23 6 comentaris:\nCom sempre , trieu baix del video alguna verió HD per veure-ho millor....\nPublicat per joan a 18:26 Cap comentari:\nSuperant la ITV amb nota i tornant a rodar amb lo seu petar característic un grapat d'anys després......ara li toca passejar-se davant la mar !\nPublicat per joan a 21:38 2 comentaris:\nSi esteu pensant en una escapadeta per aquí baix per desconectar una mica...\ntant si sou d platja com de muntanya...\nevadirte.com es lo vostre portal ! l'agenda i el facebook bullen d'activitats ara a l'estiu , feu un cop d'ull !\nPublicat per joan a 20:03 1 comentari:\nTRIATLÓ VINARÒS 2012\nPublicat per joan a 20:09 Cap comentari:


Acupuntura – Karuna Do\nHistòria de l’Acupuntura\nTècniques Complementàries de l’Acupuntura\nL’acupuntura és una de les més reconegudes Teràpies Naturals que existeixen. Mitjançant la inserció d’agulles en determinats punts de l’organisme, l’acupuntura ajuda en la recuperació de problemes de salud de tot tipus, bé siguin d’origen traumátic, orgànic, energètic, emocional, etc… L’acupuntura idenifica el cos humà com un tot complert en que totes les esfères de l’èsser convergeixen, fet que facil·lita el tractament de dolències difícils d’atacar o fins i tot de detectar per la majoria de disciplines medicinals.\nEl centre Karuna Do, és la llar al nostre país del sistema KOSA. L’origen del modern sistema d’acupuntura K.O.S.A es remunta uns 400 anys enrere. La data exacta és desconeguda. El nostre sistema es fonamenta en els estudis realitzats per l’asceta conegut amb el pseudònim Saahm, del qual es diu que va passar tretze anys reclòs en una cova amb la finalitat de desenvolupar quatre fórmules acupunturals basades en les teories del Yin-Yang i dels Cinc Elements, amb les quals va poder tractar els seus pacients reparant les funcions internes dels òrgans, atacant d’aquesta manera l’arrel de les malalties i aconseguint ajudar a milers de persones que no havien pogut ser tractades amb anterioritat. Finalitzat aquest procés, Saahm va posar en pràctica les seves troballes amb gran èxit, guanyant gran fama i reconeixement en els temps de la Dinastia Coreana Chosun. Desafortunadament, en morir, l’asceta Saahm va ser enterrat amb tots els seus llibres i escrits, perdent-se així la puresa del seu coneixement, si bé una fracció d’aquest perdurar causa de l’existència d’altres grans acupuntors coreans que van aconseguir entendre part dels seus tractaments. No va ser fins la dècada de 1950 quan l’acupuntor coreà Lee Jae Won va aconseguir localitzar la tomba de l’asceta Saahm, va desenterrar els seus escrits i arrel d’aquests va crear l’única escola en què es desenvolupa i s’ensenya encara avui en dia el sistema complet de l’asceta Saahm. El mestre Lee va rebre el pseudònim SohGok. Aquesta escola ha estat continuada pel seu alumne més destacat, Kim Hyung gwan, el qual ha rebut el pseudònim SaahOk, i el qual per distingir aquesta escola de la resta de les que imparteixen Mètodes d’acupuntura basats en parts incompletes d’aquest sistema, ha afegit la paraula “ortodoxa” a la seva descripció, motiu pel qual, avui dia coneixem l’antic sistema de l’asceta Saahm amb la moderna denominació Acupuntura Coreana Ortodoxa de Saahm, o el seu acrònim K.O.S.A.\nEls orígens de l’Acupuntura a Àsia no estan del tot aclarits. En tot cas, l’Acupuntura s’ha desenvolupat en un període superior a 3.000 anys. Les agulles més antigues que s’han recuperat, son fetes de pedra i espina de peix i foren trobades a Corea a l’Agost del 1923. És sabut que aquestes agulles Eren exportades a Xina degut a que la seva qualitat era superior. A l’any 672, la Dinastia Shilla de Corea va exportar 400 agulles a Xina (Dinastia Tang). A l’any 692, la Dinastia Shilla de Corea va fundar un col·legi mèdic i dos dels seus metges promovien doctors titulats després de rebre un ensenyament mèdic: El Clàssic de les preguntes Senzilles, El Clàssic d’Acupuntura, El Clàssic del Pols, el Clàssic de les Dificultats i El Clàssic de la Llum. Escrits de l’antic professor Wooyul Jung extrets de la seva contribució a les Notícies de Medicina Oriental de Minjok: En algun moment entre els anys 918 i 1392 segons el calendari de la Dinastia Coreana, un metge d’aquest país va viatjar a Xina i allà va practicar acupuntura. Va dividir un cabell de la llargària d’una polzada (2,54 CM) en deu peces, després va inserir una agulla a l’interior d’una d’elles i va mostrar als assistents que el cabell era buit per dintre. Extret de la pàgina web d’Acupuncture Alliance News: Al 1903, Corea va donar a Xina (Dinastia Song) el llibre, Acupuntura Coreana i Moxibustió. A la Xina, passat un temps, va aparèixer El Clàssic de Medicina Interna del gran Emperador groc, el qual constava de dues parts, Preguntes Senzilles, que presenta discussions formulades a parir de preguntes teòriques generals, i L’Eix Espiritual, que es centra més de prop en l’acupuntura i està basat en el llibre Acupuntura Coreana i Moxibustió.\nExtret de la pàgina web Chosun Daily News :\nAl 1285, un metge Coreà, Kyungsung Sul, de la Dinastia Coreana va ser invitat a anar a la Xina (Dinastia Yuan) i va ser honrat per l’emperador perquè va aconseguir tractar malalties inveterades que patien tant l’emperador com els seus fills. Tots aquests terapeutes de l’antiguitat pensaven que l’acupuntura funcionava a través de corrents energètiques de consistència etèria. Ningú havia demostrat que els canals i punts d’acupuntura realment existissin fins que Kim Bonghan, (1916 – 1966, Corea del Nord) va presentar la seva tesi El Canal Bonghan i l’Ou de Vida l’any 1961, en la qual explica la seva descoberta. Els canals d’acupuntura son una estructura física similar a un cable de fibra òptica però d’un diàmetre molt petit. A través d’ells hi circul·la un líquid que ell va anomenar “Fluid Primigeni”.\nEl que segueix és un resum de les seves investigacions i d’altres que han redescobert les teories del Dr. Kim.\nResums de l’article de David Milbradt, L.Ac. aparegut a la seva pàgina web:\nAl Novembre del 2007, un grup d’investigadors Coreans dirigits per Kwang Sub Soh (Doctor en Medicina) ha redescobert estructures anatòmiques filiformes microscòpiques que Corresponen a la disposició dels actuals canals d’acupuntura. Els canals d’acupuntura ja no son línies imaginàries sinó estructures anatòmiques específiques que, fins ara, no han estat reconegudes per les teories anatòmiques existents. Aquests canals han estat trobats dins dels vasos sanguinis i limfàtics i formen xarxes que es superposen als òrgans interns. Els descobriments de Kim Bonghan, s’han confirmat a través d’una sèrie d’estudis en rates, conills i porcs. Fotografies estèreomicroscòpiques i imatges microscòpiques de la transmissió d’electrons publicades en informes d’investigacions mostren unions d’estructures tubulars amb un diàmetre de 30 a 100 µm (els glòbuls vermells tenen un diàmetre de 6 a 8 µm).\nAparentment, aquestes estructures han restat ocultes fins ara perquè son pràcticament transparents i tan fines que resulten escassament visibles amb un microscopi quirúrgic de baixa magnitud. També resulten molt fàcils de confondre amb fibrina, que es coagula i enfosqueix aquestes estructures quan hi ha sagnat en teixits dissecats. Ara que han estat redescobertes, els investigadors estan tractant d’establir la seva composició i funció.\nLes estructures tubulars que formen els Canals Bonghan contenen un líquid format per una gran quantitat d’àcid hial·lurònic, una substància que esmorteeix i lubrica les articulacions, els ulls, la pell i fins i tot les vàlvules cardíaques. També s’ha pogut apreciar en fotografies petits grànuls d’ADN o microcèl·lules d’aproximadament 1 a 2 µm de diàmetre que contenen material cromossòmic altament reactiu a tinció de cèl·lules mare. Quan aquestes cèl·lules son diferenciades i induïdes a separar-se, creixen fins a transformar-se en cèl·lules de les tres capes germinals. Aquestes cèl·lules poden ser la font de cèl·lules mare adultes pluripotents del nostre organisme, amb potencial per transformar-se en qualsevol altra tipus de cèl·lula.\nEl pas de la incipient estructura filiforme a través de les vàlvules linfàtiques fa que els Canals Bonghan hagin estat descrits com Cables de Fibra Òptica a l’interior de l’organisme. Aquests canals poden ser capaços de transportar una enorme quantitat d’informació, més enllà de les limitades i unidireccionals senyals trameses pel sistema nerviós o la difosa informació transportada per les hormones dins del torrent sanguini. Un article del 2004 explica com els biofotons produïts pels teixits animals poden ser emesos per cèl·lules d’ADN per generar una llum coherent (com un làser) capaç de transportar una enorme quantitat d’informació a través dels Canals Bonghan. La idea que els canals d’acupuntura transmetin llum ha estat ratificada en investigacions russes publicades l’any 1991. Van descobrir que la capacitat de transmetre llum del cos humà es limita als recorregut d’aquests canals i l’entrada i sortida dels mateixos només és possible als punts d’acupuntura.\nAquests descobriments varen ser ratificats l’any 1992 al Diari de Medicina Tradicional Xinesa i l’any 2005 en un estudi aparegut al Diari de Medicines Alternatives i Complementàries, en el qual la Moxibustió i la Termografia d’Infrarojos van ser utilitzades com les tècniques traçadores per determinar el camí que segueixen els Canals Bonghan. Kim Bonghan creia que el sistema de transmissió d’informació a través dels canals era el responsable de la formació de l’embrió i el control del creixement en totes les zones de l’organisme. Per aquest motiu va dur a terme una sèrie d’investigacions sobre el desenvolupament embrionari del sistema de canals en diversos animals. Va descobrir que un embrió de pollastre comença a desenvolupar els Canals Bonghan a les 15 hores de la seva concepció.\nSembla que la comunicació a través dels Canals Bonghan dirigeix el desenvolupament de tots els òrgans interns i provoca el retorn d’informació crítica que crea els llaços que generen la simetria bilateral de l’organisme. L’embriologia té una idea clara només de les primeres fases de la fertilització i el desenvolupament. L’ou sense fertilitzar té un sostre i un fons, però no existeix distinció entre davant i darrere ni entre esquerra i dreta. Un acupuntor diria que la orientació dels Canals de la Concepció i de la Governació no ha estat del tot establerta. Sense aquest eix orientatiu primigeni, l’embrió no es pot desenvolupar. Un estímul ha d’arribar del món exterior i això és el que succeeix amb l’entrada de l’esperma dins de l’ou. A partir d’aquest moment, es defineix una pauta, un canal des del punt d’entrada de l’esperma fins al sostre i el fons de la cèl·lula. La primera vegada que l’Ou de Vida fertilitzat es divideix en dues noves cèl·lules, ho fa a través d’aquest canal acabat de formar. Aquestes investigacions segueixen el seu curs i estan abocant nova llum sobre els mecanismes d’acció de l’acupuntura.\nL’ús de punts d’acupuntura pot realitzarse mitjançant difrents tècniques. La més habitual és la inserció d’agulles, però altres eines poden ser utilitzades per obtenir resultats diferents. En alguns casos resulten de molta utilitat. Karuna Do complementa les seves sessions d’acupuntura quan resulta necessari fent servir algunes tècniques complementàries.\nL’aplicació de moxa, una substància feta de la planta Artemisa absinthium (Artemisa), la qual pot ser combustionada per tal d’absorbir les seves propietats a través de la pell. L’acció de la Moxa tonifica i escalfa l’àrea on s’aplica, la qual pot incloure punts d’acupuntura o bé simplement zones dolorides, estancades o lesionades. També permet reduir inflamacions de forma efectiva i permanent. Ja que l’aplicació de la moxa en superficie permet que la calor que genera la inflamació sigui extreta del cos. Finalment, estudis moderns han comprovat com l’aplicació de moxa en una zona concreta facilita que la sang que circula en aquesta zona rebi molt més oxigen, constituint així un factor de creixement. D’aquesta manera, la moxibustió permet tractar tot tipus de dolor i patologíes.\nLús més apreciat de la moxibustió en la tradició Taoista s’enmarca en l’anomenada Gran Medicina, es a dir, la medicina que s’utilitza per tractar malalties futures i allargar la vida.\nUn dels usos més coneguts de la moxa avui dia és el relitzat en embarassos en que el nadó es prepara per neixer de nalgues. Utilitzant moxa en punts d’acupuntura concrets s’aconsegueix que es recol·loqui i neixi de front. Aquest és un ús que ha estat referit per algunes llevadores que no disposaven de la formació adecuada i que fins i tot han proposat a les futures mares que s’autoapliquessin la moxa. Karuna Do vol advertir que l’ús de moxa, així com el de qualsevol material d’acupuntura ha de ser realitzat per un acupuntor qualificat.\nLa moxa pot aplicarse de diferents formes en dependència del que es requereixi d’ella:\nMoxibustió Directa: Aplicació de petits fragments de moxa (del tamany d’un gra d’arrós) encesos directament sobre l’organisme. Permet tractar punts d’acupuntura exercint un efecte més potent que el de l’agulla sobre aquest punt. També es pot aplicar en àrees inflamades o doloroses. Produeix una petita cremada com a efecte secundari. Si existeix risc de sèpsis a l’àrea tractada, la moxa pot colocarse sobre una base de sal.\nMoxibustió directa amb base: Una peça més gran de moxa s’aplica sobre una àrea concreta col·locant-la sobre una base feta tradicionalment d’all o de ginjebre, segons les propietats que es requereixi aplicar. Aquest sistema és molt efectiu en el tractament d’abscessos, verrugues, dipòsits de greix i problemes cutanis o subcutanis.\nAgulla Calenta: Utilització de fragments més grans de moxa aplicada junt amb una agulla d’acupuntura. La pell circundant al punt d’inserció de l’agulla absorbeix una important quantitat de moxa. L’efecte de l’artemisina arriba també a zones semi-profundes de l’organisme a través de l’agulla. Útil per tractar inflamacions internes, agluinacions de teixits i problemes infecciosos de caràcter parasitari com la cistitis.\nIto Thermie: Ús de moxa de forma indirecta però molt propera. Es realitza utilitzant un aplicació cil·líndric al qual s’inclou un cartuitx especial de moxa. Un cop encés el cartuitx, el cilindre s’aplica sobre la pell realitzant un massatge concret. Aquesta és una técnica suau que redueix alguns dolors, rebaixa inflamacions i aporta una sensació de benestar i relaxació molt agradable.\nMoxibustió Indirecta: Tècnica molt suau d’alpicació de calor fent us de moxa en forma de cigar enrotllat amb un paper o bé carbonitzat en forma de cigar. Redueix alguns dolor i ajuda a restaurar el fluxe de sang i qi amb una menor eficàcia que el els casos anteriors. El seu ús es limita a proporcionar benestar i relaxació. Karuna Do utilitza aquesta tècnica en poques ocasions ja que la seva capacitat és menor.\nDavant l’aparició d’alguns productes etiquetats com a moxa que han resultat contenir diversos tipus d’herves diferents a l’artemisa que no presenten cap benefici per la salud, Karuna Do vol fer palés que només utilitza moxa de fabricació coreana composta d’artemisa al 100%.


Amplia horaris la Biblioteca Martí Rosselló de Premià de Mar | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nAmplia horaris la Biblioteca Martí Rosselló de Premià de Mar\nA partir del proper dilluns, 15 de març, la Biblioteca Municipal Martí Rosselló i Lloveras amplia l’horari i obre de nou l’àrea infantil amb accés lliure a l’espai\n– Dilluns, dimarts, dijous i divendres de 15 a 20 h\n– Dimecres i dissabtes de 10 a 13.30 h\n– La sala infantil, per la seva part, tancarà a les 19.45 h.\nCal recordar que la Biblioteca Martí Rosselló i Lloveras va reobrir amb accés lliure a les sales, ús dels ordinadors, préstec sense cita prèvia i accés al fons documental el passat 23 de novembre. Ara, l’equipament fa un pas més en la normalització del seu funcionament amb l’ampliació de l’horari d’obertura al públic i facilitant l’accés lliure a la sala infantil.\nD’acord amb les mesures sanitàries i de seguretat actuals, s’ha habilitat l’entrada i la sortida a la sala infantil en circuits diferenciats i s’ha limitat l’aforament a 30 persones i 3 ordinadors de consulta d’Internet d’ús individual. No serà permès fer treballs en grup.\nSerà obligatori l’ús del gel hidroalcohòlic abans i després de consultar els llibres o de fer ús dels ordinadors. En tots els casos, cal que els infants vagin acompanyats d’un adult. L’ús de la mascareta és obligatori a partir dels 6 anys.


Com facilitar la transició dels infants de primària a secundària | Faros HSJBCN\nA mesura que els nens avancen en els diferents graus de l'escola, s'enfronten a diferents reptes. A més de que canvien les exigències acadèmiques i socials, els alumnes també experimenten canvis físics (apareixen els principals canvis propis de la pubertat) i emocionals.\nSi bé els nens contínuament estan en procés d'adaptar-se a nous reptes, els educadors i els especialistes en salut mental coincideixen que hi ha certs punts de transició crítics (com el salt de primària a secundària) que poden ser particularment estressants i requereixen suport i comprensió especial. Els pares i els educadors poden ajudar els nens a adaptar-se a les seves diferents experiències escolars de diverses formes.\nEls principals canvis que experimenten els nens en passar de primària a secundària\nHas de tenir en compte que els principals canvis que viuran són tant acadèmics com personals. Es detallen a continuació els principals canvis que solen experimentar:\nNou centre escolar: en el cas que allà on hagin cursat l'educació primària no puguin realitzar la secundària. Si es dóna el cas, també és probable que estigui en una ubicació diferent i potser més lluny de casa. Tant el nou centre com on es troba, el barri, el camí per arribar-hi, etc. representen importants canvis per al nen.\nNoves relacions socials: si canvien de centre veuran cares noves, nous companys, professors nous, etc. i experimentaran canvis en les seves relacions socials: nous temes, inquietuds, opinions, etc. per compartir amb els seus nous companys.\nCanvi d'estatus com a alumne: en l'últim curs de primària es podien sentir grans i superiors. En arribar al primer any de secundària poden sentir inferioritat.\nRendiment acadèmic: hi ha la possibilitat que experimenti un descens en el seu rendiment acadèmic i això es reflecteixi en les notes. L'exigència i la dificultat augmenten i és, en certa mesura, normal que les notes de secundària siguin menors que les de primària, sobretot al principi quan el nen s'està adaptant a les noves exigències.\nNova metodologia didàctica: en la qual tenen molt protagonisme les exposicions del professor, el llibre de text i aprenentatge memorístic. Es tracta d'activitats en què tot el grup fa el mateix i els professors poden estar una mica més distants. A més, es troben amb més matèries i més demanda d'hores dedicades a l'estudi.\nPossible disminució de l'interès pels estudis: i augment d'interès per activitats com l'esport, la música o les xarxes socials.\nCanvis en la relació amb els pares: comencen a veure els seus pares des d'una nova perspectiva. En aquest sentit, si la teva relació amb ells és forta i positiva des de petits, serà més fàcil mantenir els vostres llaços. Recorda que l'entorn i la situació familiar del moment influiran també en ells.\nTotes aquestes situacions que comporta la nova etapa poden crear-los certa confusió. Per això és recomanable controlar i vigilar com la porten.\n7 consells per ajudar els teus a adaptar-se a la nova etapa\nLes següents pautes poden guiar-te per ayduar i acompanyar els teus fills en aquesta fase de transició de la seva vida que, tot i que cada nen ho experimenta de diferent manera, és una etapa plena d'experiències i canvis en la seva vida.\nTingues contacte amb el seu tutor: és recomanable que parlis amb el seu tutor quan sigui necessari per concertar com s'adapta el nen a la nova situació i com evoluciona: si s'integra en el grup, la seva relació amb el professor, etc.\nAjuda'ls a crear un mètode d'estudi: perquè aprofitin bé les hores que tenen i entenguin el que estudien. Inculca'ls, en aquest sentit, les claus per estudiar de manera eficaç: assegura't que tenen continuïtat en les seves tasques, concentració, que estan atents a classe, que tinguin paciència si al principi hi ha alguna cosa que els costa i que dediquin temps i esforç a dominar les tècniques d'estudi.\nEstableix un horari diari d'estudi.\nAjuda'ls a crear i mantenir sempre el mateix lloc d'estudi: que sigui tranquil i silenciós, ben il·luminat, amb una temperatura de 17º a 20º, ben ventilat, organitzat, net i amb tots els elements que necessiten: una taula àmplia -perquè ho tinguin tot a mà i no s'aixequin constantment-, una cadira amb respatller que els permeti tenir l'esquena recta, prestatgeries i un suro per col·locar el seu horari. D'aquesta manera serà més fàcil que adquireixin l'hàbit d'estudi.\nInverteix temps amb ells i intenta que sigui de qualitat: pregunta'ls sobre l'escola i sobre els seus sentiments i escolta'ls, tingues en compte les seves preocupacions, pors i emocions.\nParla'ls de sexualitat: és important parlar obertament amb ells de temes com les relacions, els canvis en el cos o l'amor d'una manera oberta i en un ambient de confiança en el que sentin que poden preguntar qualsevol dubte.\nAprèn com detectar possibles signes d'assetjament escolar: és important conèixer senyals d'alerta per descartar que el teu fill sigui víctima de casos de bullying. Escolta'l, investiga, parla amb el centre escolar. Establir un canal de comunicació amb els teus fills és clau, que sigui fluid, sincer i bidireccional.\nAquests consells són una via a seguir per acompanyar els teus fills en el seu camí per aquesta etapa de la vida nova que se'ls presenta. És molt important doncs, que comptin sempre amb tu i que la vostra relació es mantingui forta perquè tinguin èxit acadèmic i personal.


Sortida al Museu de Matemàtiques de Catalunya | INS Frederic Mompou\nL’alumnat de 3r d’ESO va visitar el Museu de Matemàtiques de Catalunya (Cornellà) el passat 29 de novembre i 5 de desembre. Ja és el tercer any que realitzem aquesta sortida i sempre acabem descobrint coses noves i aprenent al mateix temps que juguem i ens divertim.\nEnguany, vam poder gaudir de la gimcana matemàtica i d’una visita dins del museu. En primer lloc, els nois i noies es van organitzar en petits grups per tal de resoldre enigmes matemàtiques, uns de més fàcils i d’altres de més difícils, de manera col·laborativa en un itinerari pel Parc de Can Mercader. En segon lloc, vam visitar l’exposició “Experiències matemàtiques” on, a través de la manipulació directa dels materials, l’alumnat va afrontar diferents reptes matemàtics relacionats amb el càlcul, la combinatòria, la gemometria i l’estadística.\nPer acabar, ens agradaria exposar algunes de les reflexions que els nois i les noies van fer després de visitar el museu. Aquí us en deixem una mostra:\n“L’excursió ha sigut molt xula, la part que més m’ha agradat ha estat quan hem entrat a les sales per resoldre incògnites”\n“A mi, personalment, em va encantar. Sobretot la primera i última part i també vaig aprendre moltes coses que ja he fet servir a casa.”\n“He après que les mates no són avorrides”\n“El que més m’ha agradat ha estat poder fer jocs de lògica amb els meus companys perquè ha sigut molt interessant”\nTant l’alumnat com el professorat acompanyant vam gaudir molt de la sortida!


La Fiscalia investigarà algunes agències de ventres de lloguer\nLa gestació subrogada és il·legal a Espanya i Delgado va afirmar que determinades agències que ofereixen aquests serveis al nostre país «es lucren mitjançant aquesta activitat il·legal que realitzen en tercers països»\nMadrid - Dimarts, 13/08/2019 - 17:35\nLa Fiscalia de l’Audiència Nacional investigarà l’activitat de determinades agències de gestació subrogada un cop que la ministra de Justícia en funcions, Dolores Delgado, va informar la Fiscalia General de possibles indicis de delicte en aquestes entitats.\nEl Ministeri Públic ha informat que ha remès la denúncia de Justícia en relació amb l’activitat de les agències de ventres de lloguer a la Fiscalia de l’Audiència Nacional perquè procedeixi a la investigació dels fets.\nEl Ministeri de Delgado ha explicat aquest dilluns que la gestació per ventres de lloguer és una pràctica prohibida per la legislació espanyola i va afirmar que determinades agències que ofereixen aquests serveis al nostre país “es lucren mitjançant aquesta activitat il·legal que realitzen en tercers països”.\nEs vulneren els drets\nEn la seva petició a la Fiscalia General, el Govern va tenir en compte la possibilitat que en aquests tercers països es vulnerin els drets de les dones gestants i que, en ocasions, es facin passar per fills a nens nascuts sense cap relació genètica amb les parelles.\nEn declaracions a Efe, la titular de Justícia, Dolores Delgado, va detallar que no s’està investigant ni a pares ni a menors, sinó només a algunes agències, i “no a totes”, tot i que no va dir quantes.\nA més de lucrar-se, va recalcar Delgado, podrien estar cometent delictes com el trànsit de menors, d’organització criminal, de blanqueig de capitals i, fins i tot, de falsedat de documentació.\n“És un tema molt, molt greu”, va emfatitzar la ministra, que va insistir que a Espanya la gestació subrogada està prohibida des del 2006 i va lamentar que hi hagi agències que estiguin “negociant amb el ventre de les dones” i estiguin “traficant amb menors”.\nTemes: Audiencia Nacional Fiscalia General de l'Estat Gestació subrogada


sabeu - De paraules per Context\nSi no sabeu què és l'amor, i si no sabeu què és una donzella de dinou anys, és inútil que m'escarrassi ponderant i ponderant, perquè allò de Paulina anava més enll\nSabeu dibuixar un nas de lleó? Doncs emproveu-lo a tots els lleons i veureu que els escau bé i en tots semblar\nBASSANIO Pel cel! si es la mateixa que jo he donat al doctor! PORCIA D'ell m'ha vingut. Perdoneume, Bassanio... Per aquesta anell he tingut la companyia del doctor en mon llit. NERISSA Perdoneume, també, gentil Gracià; aquell mal fresseta, sabeu, l'escrib


Adrián et curaràs. Un altre incendi a les xarxes - Psicologia en Càncer\nAdrián et curaràs\nInici » Blog » SOCIETAT » Adrián et curaràs\n“Adrián et curaràs” és el nom d’una campanya que es va llançar el 10 d’octubre a les xarxes socials en solidaritat amb un nen que té càncer. Aquest nen, l’Adrián, va manifestar que volia ser torero. Com a resposta, una activista antitaurina li va dir al noi que es moriria. I la xarxa es va omplir de missatges de solidaritat vers l’Adrián prometent-li que es curaria. Però… segur que és bona idea prometre-li a l’Adrián que es curarà?\nL’Adrián. Foto: El Mundo\nAdrián et curaràs: Què ha passat\nEl 8 d’octubre es va fer a València un festival taurí per recaptar fons en benefici de la Fundación Oncohematológica infantil. Entre els assistents hi havia l’Adrián, protagonista de la història, i pacient d’un sarcoma d’Ewing. El sarcoma d’Ewing és un tumor que afecta els ossos i els teixits tous, sobretot -però no exclusivament- de les extremitats.\nAl final d’aquest acte taurí l’Adrián va poder fer una volta a la plaça a les espatlles d’un dels toreros participants. El noi havia manifestat el seu desig de ser torero. D’aquest moment se’n va penjar un vídeo a la xarxa, que va provocar reaccions de tota mena.\nUna d’aquestes reaccions -veure imatge a la dreta- va ser la d’una activista antitaurina que va desitjar a l’Adrián que es morís, i li va dir que, efectivament, es moriria. Reacció desmesurada contra un nen que només manifesta un desig.\nCrec que podem deixar de banda la qüestió de si s’han de permetre, o no, els espectacles amb toros. Ens desviarien del tema central. El tema central, en aquest cas, és la resposta “Adrián et curaràs”: la reacció de solidaritat cap al nen i contra l’autora de les paraules del desig que es morís. Al seu perfil de Facebook li van deixar centenars de respostes amb insults, que van provocar que l’autora del missatge tanqués aquest perfil.\nPer contra-restar el missatge d'”Adrián et moriràs” es va crear a Twitter una campanya amb l’etiqueta #AdrianTeVasACurar. Hi van participar molts usuaris d’aquesta xarxa social, alguns tant influents com el presentador de televisió Iker Jiménez. Aquesta és la piulada que va fer:\n— ikerjimenez.com (@navedelmisterio) 10 d’octubre de 2016\nCom aquesta n’hi ha hagut moltes més, prometent a l’Adrián que es curaria.\nEstem en condicions de prometre a l’Adrián que es curarà?\nNo. La supervivència a 5 anys de les persones menors de 15 anys diagnosticades de Sarcoma d’Ewing és del 78%. Per tant la probabilitat de curar-se és molt alta, però no del 100%. Ja hem parlat en un article anterior del risc de prometre a una persona amb càncer que es curarà. Vagi per davant el meu desig total i absolut que l’Adrián es curi. Només faltaria.\nÉs normal que els nens amb càncer preguntin si es moriran. També ho fan els adults. Als menors se’ls expliquen quatre coses que sabem amb certesa: que no podem descartar que es mori, (però) que la majoria de nens amb la malaltia es curen, que es farà tot el possible perquè ell també es curi, i que passi el que passi no deixarà d’estar acompanyat en cap moment.\nAls nens el que els fa més por és separar-se dels pares. Fins i tot quan es plantegen la mort. És a dir, el que temen més no és el fet de morir, ni el dolor que puguin tenir. El que els fa més por és que la mort significarà que no tornaran a veure els seus pares. Per això saber que sempre estaran acompanyats els reconforta, almenys parcialment.\nEl desig de dir “Adrián et curaràs“, com de prometre a qualsevol nen que es curarà i que tot anirà bé és molt fort. També per als professionals. Costa molt dir-li a una persona que possiblement no es curi. Però a la llarga és més recomanable que no pas prometre-li que li treurem la malaltia i que després no sigui possible.\nLa campanya “Adrián et curaràs” ens torna a portar a les maneres d’afrontar el càncer. Ser positiu augmenta la probabilitat de curar-se? Tot i que alguns estudis han apuntat que sí, no hi ha cap resultat concloent. De tota manera hi ha persones que creuen que desitjar una cosa amb molta força provoca que acabi passant. I la cura del càncer no se n’escapa.\nÉs el que es coneix com la Llei de l’atracció. La llei de l’atracció diu que tot el que li passa a una persona és el resultat del seu pensament: si pensa en coses positives, li passaran aquestes coses positives, i si pensa en coses negatives li passaran aquestes coses negatives. Forma part de la literatura utòpica, però no es compleix a la vida real.\nI el fet que no es compleixi pot donar lloc a un sentiment de culpabilitat. La persona acaba pensant “Si no he aconseguit això que em proposava és que no ho desitjava amb prou força“. En una persona amb càncer, a l’extrem, la pot portar a culpabilitzar-se per no haver-se curat.\nPer tant ja no és només que basar-se en la Llei de l’Atracció impliqui allunyar-se de la realitat. També és que la culpabilitat és un sentiment molt negatiu i molt limitador, però que no serveix per res de bo. Ni tan sols per curar-se del càncer.\nLa campanya “Adrián et curaràs” no només destaca pel risc de prometre-li que es curarà. També destaca per plantejar el tractament del càncer com una batalla. Ja hem dit vàries vegades que aquesta és una opció molt personal: hi haurà qui no voldrà sentir parlar de “guerra” o de “lluita”. I no el podrem obligar a fer-ho només perquè el nostre desig de que es curi amb el poder de la ment és més fort que la seva voluntat de gestionar-ho a la seva manera.\nCompte amb el que es diu a les xarxes\nQuines conclusions podem treure de la polèmica amb la iniciativa “Adrián et curaràs“? La primera ja l’hem dit: que no li podem passar a l’Adrián el deure de curar-se només perquè en tenim moltes ganes. La segona, que anem amb compte amb el que diem a les xarxes.\nSe n’ha parlat molt. Les xarxes socials són molt útils si es fan servir adequadament. Però la sensació d’immediatesa i les ganes de desfogar-nos davant d’algun fet que ens indigna pot portar a deixar missatges dels quals després ens penedim. I encara que els esborrem, en queden proves. Fins i tot hi ha qui ha perdut oportunitats de trobar feina perquè, durant un procés de selecció, l’entrevistador ha “perseguit” virtualment el candidat i n’ha trobat missatges comprometedors.\nLa ràbia deixa en segon terme el raonament sobre l’adequació del que fem i el que diem. Quantes vegades, durant una reconciliació, ha sortit el famós “tots dos hem dit coses que no pensàvem“?. Afortunadament, té solució. Quan estiguem enfadats, com la noia que va desitjar la mort de l’Adrián i, tal vegada, algú més que en respondre es va acarnissar amb aquesta noia, esperem una estona abans d’escriure res a les xarxes socials. Reflexionem sobre la utilitat del missatge.\nEs pot manifestar la indignació amb contundència, sense faltar al respecte a ningú i de manera útil: que la denúncia d’allò que ens idigna serveixi per intentar canviar-ho, enlloc de servir només per quedar-nos tranquils.\nAdrián et curaràs? Espero que sí, i ben aviat!\nSi li ha agradat l’article, comenti’l i comparteixi’l!\nArticle anterior: Tinc càncer i no sé si dir-ho\nArticle següent: Com es veu el càncer al cine


Fernando Cabrera de gira per Europa per pirmer cop. El podrem veure al C.A.T. – :: TOT Gràcia | El TOT de la Vila de Gràcia ::\nEl proper 7 d’octubre, a les 22h, Fernando Cabrera presentarà el seu espectacle ‘Intro’ al Centre Artesà Tradicionàrius de Barcelona. El concert s’emmarca dins el Cicle Hamaques que organitza Casa Amèrica Catalunya i forma part de la gira ‘INTRO EUROPA 2016’ que recorrerà les ciutats de València, Barcelona, Vigo, La Coruña, Santander, Madrid, Estocolm i Ginebra.\nFernando Cabrera és una icona de la cultura i de la identitat del Río de la Plata amb una trajectòria de més de trenta anys, premis a festivals internacionals, una producció de més de deu discos propis i altres en qualitat de productor i d’arreglador. Gairebé contemporani d’exemplars musicalment únics i irrepetibles ―com Mateo o Darnauchans― Cabrera, pel que fa a la cançó urbana, ha forjat un estil i un univers personal que l’ubica al mateix lloc de les seves influències i que l’ha convertit en referent indiscutible de la nova generació de joves creadors de la música popular uruguaiana. Admirat i convocat insistentment per artistes com Joan Manuel Serrat, Jorge Drexler, Kevin Johansen, Paulinho Moska, Liliana Herrero, No te va a Gustar i molts altres.\nDesprés del multipremiat ‘Canciones Propias’ (Premi Iris i quatre premis Graffiti), el 2012 va presentar ‘INTRO’ el seu primer poemari, 65 poemes inèdits junt a un DVD que respon a una antiga demanda del seus fans: Fernando Cabrera filmat només amb la seva guitarra registrant algunes de les seves cançons imprescindibles.\nEl 2013 es va editar a Brasil el llibre ’Mudanza’ amb els seus textos. El 2014 es va estrenar el documental de ‘No te va gustar’ amb música original de la seva autoria i torna a guanyar el premi Graffiti com a millor àlbum amb «Viva la Patria». El 2015 edita el disc gravat en viu ‘Cabrera canta a Mateo y Darnauchans’, un show que, atenent la demanda del públic, va haver de tornar a presentar diverses vegades no només a Montevideo sinó també a Buenos Aires.


Guia sobre l’aplicació d’ingressos a les finalitats fundacionals\nMarch 22, 2021 La nostra opinió Autor: Ferran Julià Molí\nLes fundacions i les associacions d’utilitat pública són entitats jurídiques sense afany de lucre que, o bé tenen afectat el seu patrimoni i rendiments a la realització d’activitats d’interès general, o bé les seves activitats estan destinades a fomentar-lo.\nAmb l’objectiu d’impulsar i fomentar l’activitat que desenvolupen en benefici de l’interès general i tenint en compte l’absència d’afany de lucre, aquestes entitats disposen de determinats beneficis fiscals, alhora que gaudeixen d’un règim fiscal que fomenta l’activitat de mecenatge. Aquest marc fiscal més favorable comporta el compliment d’un seguit de requisits, entre els quals s’inclou destinar almenys el 70 % dels ingressos nets al compliment de les finalitats fundacionals i associatives. El compliment d’aquest requisit s’ha d’incloure en la memòria dels comptes anuals. (more…)\nReducció de les taxes per a associacions i fundacions\nEl Departament de Justícia de la Generalitat de Catalunya ha retallat a la meitat les taxes per serveis a associacions i fundacions, a partir de l’entrada en vigor de la Llei 5/2020, de 29 d’abril, de mesures fiscals, financeres administratives i del sector públic i de creació de l’impost sobre les instal·lacions que tenen incidència en el medi ambient. Es tracta d’una mesura que reverteix l’increment dels imports en el context de l’última crisi econòmica.\nAixí mateix, Justícia ha suprimit la taxa per inscriure la modificació de la junta directiva de les associacions i fundacions que fins ara comportava un cost de 21,85€ i que era imprescindible, entre d’altres, per accedir a qualsevol subvenció. També, ha suprimit la taxa d’extinció de les fundacions, que es situava entre les més elevades amb un cost de 163,80€ i que ara serà un tràmit gratuït.\nAquestes mesures, reverteixen l’increment progressiu dels imports durant l’última crisi econòmica, entre les que es destaca la baixada del cost de la taxa per a la revisió anual dels comptes de les fundacions que fa obligatòriament el Protectorat de Fundacions, per assegurar-ne tant la viabilitat econòmica com l’ús dels recursos per als objectius de l’entitat; la modificació d’estatuts i patronats; i l’emissió de certificats sobre dades registrals.\nTaxes per a associacions i fundacions aplicables a partir de l’1 de maig de 2020


Què fer / Agenda / Nits d'estiu / El Yiyo y el Tete\nEl Yiyo y el TeteNits d'estiu, Festivals\nUn dels escenaris del 16è San Miguel Mas i Mas Festival es la sala Tarantos. Durant tot el mes d'agost tindrem l'oportunitat de gaudir de dues de les promeses del flamenc actual. Es tracta dels germans Fernández Ribas, Miguel y Ricardo. Provinents d'una família gitana i amb només 18 i 19 anys ja han demostrat elegància en el taloneig i han compartit escenari amb les estrelles actuals dels flamenc, Miguel Poveda, Farruquito i d'altres.\nDesprés d'haver passat per escenaris de Nova York o París, fa parada a Barcelona una de les millors parelles joves del moment. A Tarantos i amb quatre sessions diàries hi trobarem un espectacle impactant i memorable.\nArtista convidat: Dan Ben Lior, guitarra\n19:30h, 20:30h, 21:30h i 22:30h


Arriba a les llibreries ‘On mor la mort’, el poemari pòstum de Francisco Brines - À Punt\nArriba a les llibreries ‘On mor la mort’, el poemari pòstum de Francisco Brines\nBrines va demanar que els poemes es publicaren quan ell ja no estiguera\nEl poeta Francisco Brines en la seua última aparició pública, quan va rebre el premi Cervantes a sa casa d'Oliva / À Punt NTC\n04 d'octubre 2021 - 16:39\nOn mor la mort, així es diu el poemari pòstum del poeta valencià Francisco Brines. Un llibre "llargament madurat i revisat" del Premi Cervantes 2020 que arriba a les llibreries replet de versos "intensos".\nSegons ha informat l'editorial Tusquets, On mor la mort compta amb versos que s'han anat depurant a través dels anys i que "semblen desafiar la mort des de la rotunda afirmació de la vida i la celebració pagana del món".\nEl lector trobarà en l’obra "l'esquinçament del comiat, el vertigen davant el no-res, la interrogació davant el destí", però des de Tusquets, matisen, també veuran el record "agraït del plaer, l'etern retorn a l'amor i al lluminós paradís d’Elca".\nConforme a la voluntat de l'autor, es tracta d'uns poemes que havien d'aparéixer quan ell ja no estiguera, per la qual cosa es converteixen en "imperibles, impossibles de llegir sense un sotrac". D'acord amb Àngels Gregori, poeta i presidenta de la Fundació Brines, el poemari és "el comiat final" d'un Brines que "tocant la paret de la mort" torna a través d'aquests escrits.\nFrancisco Brines, llicenciat en Dret, Filosofia i Lletres i Història, compta amb una obra poètica reconeguda amb els més importants guardons, com el Premi de la Crítica en la modalitat de poesia, el Premi Nacional de Poesia i el Premi Nacional de les Lletres Espanyoles, entre altres. En 2019 se'l va reconéixer amb l'Alta Distinció de la Generalitat.


Vi-FRANC. Ramon Francàs: La Festa del Vi a Gandesa, que es farà del 2 al 4 de novembre, no vol fer "cap pas enrere"\nLa Festa del Vi a Gandesa, que es farà del 2 al 4 de novembre, no vol fer "cap pas enrere"\nMés d’un 70% de la superfície de vinya acollida a la Denominació d’Origen Terra Alta (DOTA) correspon a alguna de les tres garnatxes (blanca, negra o peluda), el macabeu i el samsó. Aquesta és la idea original de la que parteix el cartell commemoratiu de la 25a Festa del Vi a Gandesa, on es reprodueix el número d’edicions amb baies d’aquests raïms. La 25a Festa del Vi se celebrarà del 2 al 4 de novembre i la seva organització afronta el repte de “no fer cap pas enrere a nivell de continguts i qualitat en les dues principals activitats que ofereix el certamen: la Mostra de Vins i la 3a Nit de les Garnatxes blanques”. També es destaca que, “ pesar de la previsible disminució de les ajudes públiques, l’aposta de l’organització no preveu una rebaixa del pressupost” En aquest sentit la Comissió Organitzadora ha destacat que “és de vital importància per a la Festa del Vi que tots els beneficiaris de la potent dinamització econòmica que genera, s’hi impliquin i s’hi sentin partícips”.\nL’actriu Belén Fabra (1977, Tortosa) s’ocuparà de conduir la presentació i l’acte de lliurament de guardons del Concurs de Vins amb DO “Terra Alta”, dos dels actes destacats de la jornada inaugural (divendres, 2 de novembre). Belén Fabra ha mostrat “una gran satisfacció” per la invitació i ha manifestat que “en aquestos moments d’incerteses lo autèntic és més imprescindible que mai, i poder presumir de productes com aquests vins és un orgull”. De fet, el cartell d’aquest any també remet a l’autenticitat, reproduint el nom de cada varietat tal i com s’anomena popularment a la Terra Alta. La Festa del Vi a Gandesa va iniciar el seu camí l’any 1987. La Comissió Organitzadora està formada per la Societat Unió Gandesana, l’Ajuntament de Gandesa, el Celler Cooperatiu de Gandesa, i el Consell Regulador DO “Terra Alta” com a col·laborador tècnic. Aquesta comissió treballa amb la finalitat d’aconseguir una oferta lúdica i cultural que posi l’accent en la qualitat i la singularitat dels vins DO “Terra Alta”, la riquesa i l’autenticitat de l’entorn, i el treball de la gent, especialment dels productors i elaboradors dels vins.\nPublicat per Ramon Francàs en 15:51


L'Ara.cat bat un nou rècord al febrer\nLa web registra 1.067.383 usuaris únics mensuals i és també la primera en visites i en pàgines vistes\nEl febrer ha donat un nou rècord a l'Ara.cat, que ha tornat a superar el milió de visites i es consolida com a líder de la premsa digital. També és el primer en visites (3.368.378) i en pàgines vistes (12,4 milions).\nARA BARCELONA. 18/03/2012 03:01\n260x366 MITJÀ MULTIPLATAFORMA L'ARA va néixer com a redacció integrada: els seus periodistes treballen indistintament per al paper i per a la web. / PERE TORDERA MITJÀ MULTIPLATAFORMA L'ARA va néixer com a redacció integrada: els seus periodistes treballen indistintament per al paper i per a la web. / PERE TORDERA\nL'ARA va tornar a superar el seu propi rècord d'audiència al mes de febrer i marca un nou màxim històric per a un diari online en català. Amb 1.067.383 usuaris únics durant el mes més curt de l'any, no només consolida la seva tendència al creixement sinó que amplia la distància respecte als seus competidors. Si el febrer del 2011 la diferència entre l'ARA i el seu principal rival era de 257.165 usuaris, un any després l'escletxa era ja de 420.177. Les dades estan certificades per l'Oficina de Justificació de la Difusió (OJD).\nEn concret, el segon del rànquing és el 3/24, amb 647.206 usuaris únics; seguit de Vilaweb (amb 537.613); la web d' El Punt/Avui (522.512), i Nació Digital (372.136). Només hi ha cinc altres portals de notícies en català que superin els 100.000 usuaris únics. Es tracta de Racó Català, la web del Diari de Gi rona , Directe.cat, la web del Regió 7 i la de Barcelona TV.\nAquest és el tercer mes que l'Ara.cat supera la barrera del milió d'usuaris únics. L'edició online ja va néixer líder el seu primer mes d'existència, tot superant els 527.000 usuaris únics. Començava aleshores una carrera ascendent que va marcar una fita el novembre del 2011, en convertir-se en el primer diari digital en català que trencava aquest llindar.\nPerò l'Ara.cat és també líder en els altres tres indicadors que es mouen en el sector. La web va registrar, al febrer, el seu rècord en nombre de visites, amb més de 3,3 milions, gairebé el doble que el mateix mes de l'any anterior. També va ser el diari en català amb més pàgines vistes, amb 12,4 milions, més del 50% més que el segon classificat.\nGran permanència a la web\nAixò es va traduir en una permanència a la pàgina molt elevada: 11 minuts i 33 segons de mitjana per cadascuna de les visites. Aquest és un dels indicadors més apreciats pels anunciants, ja que permet avaluar si els lectors el consulten de manera superficial o, per contra, s'estan una bona estona a la pàgina i creen, per tant, un vincle més fort amb la capçalera.\nUna altra manera de mesurar l'èxit de la pàgina és a partir del rànquing que elabora Alexa. En aquest cas, les visites dels que tenen instal·lada en el seu navegador la barra d'aquesta companyia serveixen per elaborar un rànquing que ordena totes les webs del món. Segons aquest barem, l'Ara.cat seria l'11.848 web més visitada d'internet. Com a referència, la web del Barça està situada a la posició 10.067. L'indicador Alexa permet saber també la dada de l'edició web en català d' El Periódico (que l'OJD no dóna separadament): ocupa la posició 40.641.\nEl diari marca també un perfil líder pel que fa a les xarxes socials. Amb més de 62.200 seguidors al compte principal de Twitter, triplica els del segon classificat, Vilaweb -amb 20.819-. A banda d'aquest canal principal, l'ARA té una vintena de perfils temàtics més, que sumen més de 73.000 followers .\nA Facebook el diari també marca la pauta, amb més de 53.000 seguidors que es declaren fans de la seva pàgina. En aquest cas, hi ha una desena més de pàgines associades -que van des de la comunitat Criatures al canal Méteo- que sumen uns altres 25.000 seguidors més.\nAquesta altíssima penetració a les xarxes socials es tradueix en un lideratge pel que fa a la influència, tal com mesura la companyia Klout, que atorga un indicatiu de l'1 al 100. En el cas de l'ARA, aquest índex és del 74, el més alt per a un mitjà online en català.


Mostrem la diversitat familiar valenciana en les xarxes | LambdaValencia\nLlancem enguany la campanya #familiesdiverses per a commemorar el Dia de les famílies amb una reflexió sobre què és una família i amb una mostra dels múltiples tipus de família que hi ha en la societat valenciana, tant dins com fora del propi col·lectiu. Per això, Lambda demana a les persones LGTB+ –i a tota persona que vulga sumar-se a la diversitat familiar– que mostren com són les seues unitats familiars sota l’etiqueta #familiesdiverses, «perquè la societat ha avançat molt i el model familiar convencional no reflecteix a les famílies actuals», explica Ana Muñoz, tècnica responsable de la campanya.\nDes de Lambda recordem que la igualtat real i fins i tot legal encara no ha arribat a totes les unitats familiars i posen alguns exemples de les reivindicacions LGTB+ relacionades amb la família encara pendents. Per exemple, les parelles de dones no poden filiar a la seua descendència d’igual manera que les parelles heterosexuals sinó que són obligades a casar-se.\nReclamem que les dones sense parella o amb parella dona puguen accedir en igualtat de condicions a les tècniques de reproducció assistida; que existisca la possibilitat de crionitzar o preservar gàmetes de les persones trans per a poder optar a tindre descendència; i garantir el dret a la gestació dels homes trans. També demanem agilitzar els processos d’acolliment i adopció, per a donar resposta a les necessitats d’afecte i suport familiar a la infància en situació de desemparament. En aquest sentit, Acaronar i Lambda organitzàrem una taula redona sobre la importància de la família per al desenvolupament de xiquets i xiquetes, així com adolescents.\nEncara hi ha molt de camí per recórrer perquè les persones trans en la seua infància i adolescència siguen protegides i no discriminades, així com per a evitar el rebuig a la descendència de parelles LGTB+ per falta d’educació en la diversitat. Animem que en l’àmbit docent s’aborden tots els tipus de famílies, la qual cosa no es veu reflectida en els llibres de text.\nI a canviar les tradicionals celebracions del Dia del pare o el Dia de la mare per la commemoració del Dia de les famílies, molt més inclusiva per a totes les famílies. «Celebrant el Dia de les famílies s’evita exclusió, discriminació i assetjament escolar, no sols a persones LGTB+ sinó a qualsevol que hui no encaixe en allò que s’ha vingut entenent com a família tradicional, un concepte ja caduc», explica Amparo Navarro, tècnica d’educació de Lambda. Més informació:


Les famílies formentereres, les que menys poden estalviar de Balears | RadioIlla Notícies Formentera\nInici Actualitat Les famílies formentereres, les que menys poden estalviar de Balears\nFormentera és el municipi balear amb la renda per càpita més baixa.\nLes famílies formentereres, les que menys poden estalviar de Balears\nEl Consell ha acollit aquest matí la presentació de la memòria del Consell Econòmic i Social (CES) sobre l’economia, el treball i la societat de les Illes Balears 2020.\nLa presidenta del Consell, Ana Juan, ha assenyalat que l’informe de 2020 “incideix en la grandíssima estacionalitat de la nostra economia així com la forta pressió humana sobre Formentera als mesos d’estiu, amb les dades percentuals més altes de les Illes”. A més, ha afegit que “són aspectes que ens han de fer reflexionar sobre el camí que hem recorregut i el futur que volem per a l’illa”.\nLa memòria d’enguany es caracteritza per l’impacte que ha provocat la covid a les Balears. Segons les dades més rellevants recollides a la memòria pel que fa al panorama econòmic, les Illes han estat la comunitat més afectada de l’Estat. El VAB (valor agregat brut) ha retrocedit un 20,7%, el turisme ha caigut un 81% i la despesa turística un 83,9%. A les Pitiüses, la caiguda ha estat del 24,6%, la més forta de tot l’arxipèlag, a causa de la dependència del turisme internacional.\nRenda bruta més baixa de Balears\nEn la memòria es destaca que Formentera té la renda bruta disponible per càpita més baixa de totes les illes, un 28% per sota de la mitjana espanyola i un 30% de la balear, al voltant d’11.275,5 €.\nLa renda familiar disponible bruta (RFDB) mesura els ingressos de què disposen els residents d’un territori per destinar-los al consum o a l’estalvi. Aquesta renda no sols depèn dels ingressos de les famílies directament vinculats a la retribució per la seva aportació a l’activitat productiva (remuneració d’assalariats i excedent brut d’explotació), sinó que també està influïda per l’activitat de l’administració pública mitjançant els impostos i les prestacions socials. Es calcula com a saldo del compte de renda de les famílies, és a dir, és la diferència entre el conjunt de recursos i usos. El caràcter que té és el de renda bruta, atès que no dedueix cap consum del capital fix.\nEl pes del sector serveis en el total del VAB a les Pitiüses és el més elevat de les illes, del 71,1%; el 83% de les empreses d’alta a la seguretat social a Formentera operen en el sector de serveis.\nLa caiguda del turisme a les Pitiüses ha estat molt semblant a la del conjunt de les Illes Balears: un 80,3%. Si es diferencia pel lloc d’origen, a les Pitiüses el turisme estranger va caure un 87,8% i el nacional un 50,1%.\nLa construcció, que el 2020 va retrocedir en el conjunt de les Balears, va augmentar a les Pitiüses: en un 0,8% les obres visades i en un 4,8% els habitatges visats.\nPel que fa al mercat de treball, les afiliacions a la seguretat social varen retrocedir a la nostra illa un 15,3%, el doble del conjunt de l’arxipèlag. Formentera té l’índex d’estacionalitat més elevat, del 123,3%.\nPel que fa a la població, Formentera té un 28,69% de població estrangera i un 64,53% ha nascut fora de Balears.\nCES, Consell Econòmic i Social (CES), La renda per càpita a Formentera és un 28% més baixa que a la resta de Balears, Les famílies formentereres les que menys poden estalviar de Balears, Presentació a Formentera de la Memòria del CES sobre l'economia, Presentació a Formentera de la Memòria del CES sobre l'economia i el treball i la societat de les Illes Balears 2020\nAndrea Romero, quarta la final absoluta dels 1.500 m del campionat d’Espanya\nInterceptats 4 migrants prop de Migjorn\nLa botadura d’una barca s’encareix per la falta de rampes i la prohibició d’usar grua


ABAST » Desenvolupament d’aplicacions amb tecnologia Oracle\nTecnologies utilitzades - Oracle\nLes línies de treball principals en què l’àrea de desenvolupament de solucions a mida d’ABAST treballa amb tecnologia Oracle són solucions SOA, portals i aplicacions de gestió.\nÉs una solució que està concebuda com una eina d’estandardització d’arquitectures. Està pensada perquè actuï com una capa intermèdia entre la capa de negoci on estan les aplicacions i la capa física on estan els serveis web o la base de dades.\nÉs un framework de desenvolupament en entorn J2EE que permet la creació d’aplicacions web d’una forma molt àgil i versàtil. Aquest framework de desenvolupament està basat en MVC i en estàndards J2EE com ara Struts o JSF.


Marta Bellvehí Illustration: 2015\nEm deixaré bigoti\n"Em deixaré bigoti" (Obeses) és la cançó il·lustrada d'aquest juliol per a Enderrock. Espero que us agradi! Recordeu que podeu aconseguir les postals i làmines de les cançons il·lustrades a través de la botiga on-line :)\nPublicat per Marta Bellvehí a 11:33 Cap comentari:\nPublicat per Marta Bellvehí a 21:09 Cap comentari:\nPublicat per Marta Bellvehí a 13:57 Cap comentari:\nFeia temps que tenia ganes de deixar el paper per un dia i provar de pintar sobre un mur. El repte és doble, ja que no només canvies de dimensions i has de pintar en un tamany molt més gran del que estàs acostumat, també has de pintar amb esprai (avís pels qui encara no ho hagueu provat mai: no és gens fàcil). Per sort a mi em va ajudar el meu amic Berny Cley, i al final va quedar un resultat prou decent. El disseny que vaig escollir està inspirat en la frase "I creix una flor al mur, vol ser futur, és present, és memòria" de la cançó Corbelles de Zoo. Ara només cal practicar, i començar a pensar en el següent :)\npd. El podeu veure al c/Bolívia, darrere la Torre Agbar, a Barcelona. Si us hi voleu acostar, no trigueu gaire, no sabem fins quan hi serà! #artefímer\nPublicat per Marta Bellvehí a 9:52 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Barcelona, Murs, Projectes\nSi voleu encarregar o demanar informació sobre una il·lustració, em podeu escriure al mbellvehi@gmail.com :)\nPublicat per Marta Bellvehí a 11:05 Cap comentari:


Enric I. Canela » Blog Archive » El Govern hauria de promoure el català en la ciència de Catalunya\nEl Govern hauria de promoure el català en la ciència de Catalunya\nFa uns dies Manuel Castellet va publicar a l’AVUi un article titulat “El català i la Ciència”.\nParla, com el seu títol suggereix, de l’ús del català en el món de la ciència a Catalunya. Gairebé al final diu: Crec que hauria de ser política del comissionat i de la conselleria que el català fos present en les webs i en les memòries d’activitats de tots els centres del CERCA, no d’uns quants ni de molts, sinó de tots. Hi ha 33 centres de recerca al CERCA. Ell ho practica.\nUna estirada d’orelles al Govern.\nUs recomano la lectura, un article curt, clar i ben argumentat, per fer país.\nClassificat com a Articles Enric I. Canela, Ciència, Llengua, Política, Recerca, Universitat | 4 Comentaris »\n4 respostes a “El Govern hauria de promoure el català en la ciència de Catalunya”\na 28 set. 2008 a les 12:21 JuanMa\nNo seria millor invertir per que els nostres investigadors tinguessin recursos que no pas que facin les memòries en català? o no seria millor que tots els investigadors sabessin anglès? La Ciència té una llengua. Primer fem bona ciència després ja la farem en català… fins fa poc hi havia centres de recerca que no tenien ni tan sols la plana web en anglès.\nA més de nosaltres depèn que els dirigents dels nostres centres de recerca siguin del país, per això cal recolzar iniciatives con la de l’IdEC del màster de Gestió de la Ciència.\na 28 set. 2008 a les 6:51 enriccanela\nNo és alternatiu. Naturalment que primer són els reucrsos. Dit això les memòries es fan, sempre. El que es discuteix és que esfacin en català i angles. Potser l’autor s’està referint a l’ús de l’espanyol.\nEls directors dels centres i els administratius, que fan texts, saben català. Crec que el tema no va per aquí.\nI si, cal recolzar iniciatives com les del IdEC.\na 29 set. 2008 a les 8:06 JuanMa\nUna altre cosa és el problema de no poder enviar una memòria al ministeri en anglès. Aquí res a dir. Fins que no vegin que el vehicle de la ciència és l’anglès no anirem bé.\nPerò no són pas els únics, aquí també tenim el mateix problema. Només cal veure que les bases de les beques d’estades posdoctorals a Catalunya estan en català i només en català… Com volen atreure talent d’aquesta forma?\na 29 set. 2008 a les 9:24 enriccanela\nEn això tens raó. Les convocatòries no es publiquen en anglès.\nAl Ministeri demanem els projectes en anglès per tal que puguin ser avaluats a priori.


Ideari | www.musics-son.cat\nFil•lòsofs, pedagogs i institucions de la historia de la humanitat ens orienten i acompanyen.\n... Des dels nostres primers anys, una educació insensata adorna el nostre esperit i corromp el nostre judici. Per tot arreu jo veig establiments immensos, on es puja amb moltes despeses el jovent, a fi d’ensenyar-li tot, tret dels seus deures. Els vostres infants ignoraran llur pròpia llengua, però en parlaran d’altres...\n... M’estimaria més, deia un savi, que el meu alumne hagués passat el temps jugant a pilota, si més no tindria el cos més trempat. Sé que cal tenir ocupada la mainada, i que l’oci li és el perill més a considerar. Què cal, doncs, que aprenguin els infants? Vet aquí una bona pregunta! Que aprenguin el que han de fer/ser quan siguin grans, i no el que han d’oblidar...\n... en realitat, tot aconsella de no empènyer res artificialment i de dedicar aquest període d’iniciacions, el més preciós de tots, a establir els fonaments més sòlids possibles...les activitats múltiples de manipulació i construcció, són necessàries per a assegurar la subestructura pràctica del conjunt de coneixements ulteriors...i a cada etapa el fenomen es repeteix...\n... La intel•ligència és una facultat pròpia de l’home, certament, però sovint se li atribueix una importància desmesurada en relació a altres facultats. Un desenvolupament massa cerebral amaga les possibilitats instintives i afectives...\n... Respectar la vida i estudiar les seves lleis per a col•laborar amb elles és l’actitud que hauria de tenir tot pedagog i especialment el professor de música. Per això, el resultat immediat tindrà menys importància que l’acció precisa, la que s’hi digui amb les lleis de l’evolució i que més d’hora o més tard, oferirà un resultat profund i permanent. ...\n... Si bé l’amor, l’admiració i la gratitud poden encoratjar l’esforç, la idealització extrema del mestre pot produir la creença que no s’ha de menester cap esforç. Podem considerar que uns sentiments tan forts d’amor i odi no són sinó un obstacle per a la tasca d’ensenyar i aprendre, però existeixen i no poden ser deixats de banda. Només podem intentar, amb la nostra actitud i el nostre comportament, encoratjar un concepte més realista de què és ser un adult que ajuda, a fi que l’estudiant pugui contrastar-lo amb les nocions extremes que té al cap...\nEn altres temps jo era poeta i a través de la meva ploma innombrables cançons van arribar a conquerir el cor dels homes; però ara, amb un coneixement assolit de poc temps ençà que fa molt que havia oblidat, he deixat de ser poeta i he après a ser cançó.\n... El dret a l’educació que formula tan explícitament (article 26), no és solament el dret a freqüentar escoles: és també, en tant que l’educació apunta al ple desplegament de la personalitat, el dret a trobar en aquestes escoles tot el que és necessari per a la construcció d’una raó actuant i d’una consciència moral viva...\nDeclaració Universal dels Drets de l’Home UNESCO\nEl centre com a somni de servei social i públic, ofereix la possibilitat d’uns ensenyaments de qualitat, entenent que gràcies a un tipus de treball, relació, entesa, dedicació, creença, honestedat,... la qualitat, entre altres, serà la conseqüència.\nDes de l’inici i durant tot el temps en el que s’estengui el vincle amb en el centre, la tasca es realitzarà amb i entre persones. Per a què això sigui possible és necessari conèixer i conèixer-se, escoltar i escoltar-se, confiar i confiar-se, adaptar i adaptar-se, recolzar i recolzar-se, discutir i discutir-se, discrepar i “discrepar-se”, mirar i mirar-se,...com a eines indispensables per compartir l’essència d’un jo (alumne, pares, família) en construcció i evolució constant dins un grup social compromés amb l’educació i especialment amb l’educació musical.\nVolem tenir com a referència en l’horitzó a totes aquelles persones amb les que hem tingut la sort i privilegi de compartir el treball conjunt durant molts i molts anys de la seva vida: infantesa, adolescència, juventut, maduresa, vellesa, a fi de poder sommiar que en algun moment, durant i/o després del temps comú, també nosaltres serem referents i així poder-nos moure entre iguals que aprenen els uns dels altres, mostrant, oferint i compartint. Tots, sense disticions.\nIvan Prades Ferré


Agència Tributària:Autodespatx en duanes\nAutodespatx en duanes\nQui poden ser autodespachantes en duana?\nQui són autodespachantes?\nLes persones físiques capacitades que formulin declaració en nom propi i per compte propi.\nLes persones jurídiques, tant públiques com privades, que presentin les seves declaració per si mateixes, utilitzant els mitjans electrònics admesos per l'Administració duanera i per qui ostenti la seva representació quan la presentació de declaració es realitzi en paper.\nSi es realitza la presentació a través del seu representant voluntari, l'apoderament només podrà ser atorgat a consellers o treballadors en virtut d'un contracte laboral per compte d'altri indefinit.En aquest últim cas, el treballador no podrà representar a aquests efectes a altres companyies diferents d'aquella que li ha atorgat el poder, quedant limitada la seva actuació, exclusivament, per compte de l'entitat que l'apodera.L'acceptació de la declaració duanera per la Duana estarà condicionada a l'acreditació que correspongui.\nA l'autodespatx, qui ha de presentar les garanties d'afermament del deute duaner i fiscal?\nQuan, per raó de la normativa d'aplicació, sigui exigible la constitució d'una garantia per tal de consolidar el pagament d'un deute duaner i fiscal, aquesta la presentarà, en la seva condició de deutor, la persona física o jurídica que efectua la declaració de duana en el seu propi nom i per compte propi.\nA petició del declarant, les autoritats duaneres permetran que es constitueixi una garantia global per cobrir diverses operacions que donin lloc o puguin donar lloc a un deute duaner i fiscal.\nSi la garantia es constitueix mitjançant aval o fiança, l'avalador o fiador s'haurà de comprometre expressament i per escrit a pagar solidàriament amb el declarant l'import garantit del deute duaner i fiscal el pagament del qual es faci exigible.El fiador haurà de tenir la condició d'entitat de crèdit, entitat d'assegurances o societat de garantia recíproca i estar establerta al territori de la Unió Europea.\nQuè han d'acreditar davant de la Duana els autodespachantes?\nLes persones físiques que formulin una declaració de duana en el seu propi nom i pel seu compte, hauran d'acreditar la seva identitat, quan així li ho sol·licitin els funcionaris davant de qui presenti la declaració, mitjançant l'exhibició del document nacional d'identitat o del passaport.\nEn cas de presentació de declaració per persones jurídiques a través del seu representant, l'acceptació de la declaració duanera estarà condicionada a l'acreditació per aquell de la representació.


25.05.2017 - 17:50\nLes retallades van deixar l’atenció primària amb 3.000 professionals menys, set minuts per visita i cap substitució. És per això que des del sector veuen amb bons ulls l’Estratègia nacional d’atenció primària i salut comunitària (ENAPISC), presentada aquesta setmana per Salut i que preveu dotar els centres d’atenció primària amb 5.000 metges, infermeres i treballadors socials més en els pròxims anys. Amb tot, alguns temen que quedi en un calaix com va passar amb l’anterior pla presentat per la llavors consellera Marina Geli. D’altres demanen celeritat davant la falta de concreció del pla, que calcula que el nou personal s’incorpori als CAP al llarg dels pròxims set anys.\nUn d’ells és Jaume Sellarès, metge de família i vicepresident del Col·legi de Metges de Barcelona (COMB). “Era un clam de molta gent que l’atenció primària es posés al dia, és evident que calen més recursos i que cal posar-la al centre del sistema”, expressa. Amb tot també demana que es faci “com més aviat millor” i que no quedi “diluït en la foscor pressupostària”. “Si són set anys que siguin set però comencem ja”, afegeix. Explica, en aquest sentit, que el Pla d’Innovació en Atenció Primària de la consellera Geli “també era molt ambiciós però després poques d’aquelles propostes es van dur a terme”.\nDes del Fòrum Català d’Atenció Primària (FoCAP) el metge de família Albert Planes descriu l’estratègia com “interessant” i apunta l’augment del nombre de professionals com una acció molt positiva que respon a una demanda “de fa temps”. Planes admet però que “té por” que l’estratègia del departament quedi en un calaix i també cita el pla de reforma de l’etapa Geli com a exemple. Segons ell, el pla presentat ara per Comín té aspectes positius però no té terminis segurs. “A partir del gener del 2018 no sabem què passarà amb aquest pla”, diu i assenyala la necessitat de “més concreció de compromís polític fins i tot a nivell parlamentari”.\nLa prescripció infermera, absent en el pla\nPer la seva banda, Glòria Jodar, Consellera del Consell de Col·legis d’infermeres i Infermers de Catalunya valora positivament l’increment de recursos previst tot i que alhora matisa que “és el que és just davant una pèrdua de pressupost molt evident en els últims anys”. Dels 5.000 professionals Salut calcula que la meitat seran infermeres. Sobre aquest punt Jodar recorda que és necessari ja que en comparació amb altres ràtios europees “estem molt malament”.\nUn punt molt aplaudit des d’aquesta professió és el fet que es reconeixerà l’especialitat d’infermera familiar comunitària -que fa set anys que existeix- com a única via per exercir als equips d’atenció primària. Per contra, critiquen que el pla no fa cap referència a la prescripció infermera. “S’ha parlat poc de les competències professionals que tenen les infermeres”, diu Jodar.\nEl mateix opina Alba Brugués, presidenta de l’Associació d’Infermeria Familiar i Comunitària de Catalunya (AIFiCC). “Des de l’AIFiCC pensem que és bo que es reconegui l’especialitat, com va passar en el seu moment amb la medicina de família però ha d’anar acompanyat de més places a les unitats docents”, diu. A més a més també coincideix amb Jodar en la prescripció infermera, una regulació que el col·lectiu fa temps que demana. Brugués apunta que les infermeres haurien de tenir més lideratge en els equips de primària i assegura que no es pot parlar d’autonomia dels professionals mentre no es reguli la prescripció.\nEl treball social, més present als CAP\nUna de les mesures destacables del pla és el compromís de dotar tots els centres d’atenció primària amb almenys un treballador o treballadora social. Marga Garcia, coordinadora de la Comissió de Salut i vicedegana del Col·legi de Treball Social de Catalunya (TSCAT), assegura que des d’aquest col·lectiu professional estan “il·lusionats” i recorda que només un de cada dos equips d’atenció primària compta amb aquest perfil professional en l’actualitat. D’altra banda celebra el fet que es reconegui en la categoria de professional sanitari el treballador social sanitari. “Això permetrà tenir accés a la informació clínica de forma regulada”, comenta.\nSegons el pla, a més, cada usuari tindrà un treballador social de referència, a més d’un metge, una infermera i un administratiu sanitari. A més, el treballador social del CAP podrà prescriure serveis d’ajuda a domicili, que ara es prescriuen des dels serveis socials municipals. Sobre aquest punt Garcia demana que es “defineixin bé les tasques i les línies per no generar duplicitats”.\nAccions que poden dur-se a terme de forma “ràpida”\nAlgunes de les accions que conté l’estratègia del departament poden començar a fer-se des de ja i depenen únicament de la voluntat política. Així ho defensa Jaume Sellarès, que cita com a exemple la gestió de les agendes per part dels professionals, l’aprimament de les estructures de l’ICS o que els professionals puguin triar els directius.\n“El pla serà creïble en la mesura que es fixin períodes i es vegin ja resultats immediats d’algunes accions”, afegeix Albert Planes. Com a exemple de mesures que poden aplicar-se ja cita també l’elecció dels directors per part dels professionals així com la formulació dels equips de capçalera o l’eliminació de les Unitats de Gestió d’Atenció Primària (UGAP).