Homenatge a Catalunya. Orwell. Capítol 4. Hi arriben més anglesos i tres milicianes. | EL CAVALLER DEL CIGNE ciutadà valencià de nació catalana //*//\n← Homenatge a Catalunya. G. Orwell. Capítol 3. El sistema de milícies.\nHomenatge a Catalunya. G. Orwell. Terra i Llibertat. Capítol 5. La Revolució. →\nPosted on 22 Desembre, 2015\tby rexval\nMilicianes combatent en una trinxera.\nFeia unes tres setmanes que estàvem al front, quan va arribar a Alcubierre un contingent de vint o trenta homes enviats des d’Anglaterra pel ILP [Partit Laborista Independent], i com es va decidir que els anglesos estiguéssim junts en aquest front, a William i a mi ens van portar on ells. La nostra nova posició estava situada a Monte Oscuro, diversos quilòmetres cap a l’oest i a la vista de Saragossa.\nNota: L’ILP era una excisió esquerrana del LP, Partit Laborista, de caràcter marxista. Tenia relacions amb el POUM. Podríem dir que era també comunista anti-estalinista. En aquest partit va militar George Orwell.\nMonte Oscuro, a prop de Saragossa.\nLa posició estava enfilada en una mena de cresta afilada de pedra calcària, amb coves cavades horitzontalment al cingle com nius d’orenetes. Aquelles es perllongaven increïblement a la roca, eren molt fosques i tan baixes que no es podia recórrer ni tan sols de genolls. En els pics situats a la nostra esquerra hi havia dues posicions del POUM, una de les quals constituïa un objecte de fascinació per a tots els homes de la línia de foc, ja que allà s’encarregaven de la cuina tres milicianes. Aquestes dones no eren precisament boniques, però es va considerar convenient aïllar dels homes d’altres companyies.\nCinc-cents metres a la nostra dreta, al revolt orientat cap Alcubierre, al lloc on el camí estava en poder dels feixistes, hi havia un lloc del PSUC. A la nit podíem veure les llums dels nostres camions d’abastament provinents d’Alcubierre i, al mateix temps, les dels feixistes que venien de Saragossa. A uns vint quilòmetres cap al sud-oest també Saragossa era visible: una prima filera de llums com ulls de bou d’un vaixell il·luminat. Les tropes del govern la contemplaven en la distància des de 1936, i seguien contemplant-les encara.\nNosaltres érem uns trenta (inclòs Ramon, un espanyol, cunyat de William), i a més una dotzena d’espanyols encarregats de les metralladores. A part d’una o dues excepcions inevitables -com és ben sabut, la guerra atrau molta gentussa- els anglesos constituïen un grup excepcionalment bo, tant físicament. com mentalment. Potser el millor de tots era Bob Smillie, nét del famós dirigent miner, i que més tard va trobar una mort tan perversa i absurda a València. Diu molt en favor del caràcter espanyol el fet que els anglesos i els espanyols sempre es portessin bé, tot i la dificultat idiomàtica. Vam descobrir que tots els espanyols coneixien dues expressions angleses: una era «OK, baby»; i l’altra, una paraula utilitzada per les prostitutes de Barcelona en el seu tracte amb els mariners anglesos i que em temo que els caixistes es negarien a imprimir.\nUn cop més, al front no passava res, exceptuant alguna bala esporàdica i, molt poques vegades, l’estrèpit d’un morter feixista que ens feia córrer fins a la trinxera més alta per veure contra què turó s’estavellaven els projectils. Aquí l’enemic estava una mica més a prop, potser a uns tres-cents o quatre-cents metres. La posició més propera quedava exactament davant de la nostra, amb un niu de metralladores. Els feixistes poques vegades molestaven amb trets de fusell, però enviaven en canvi nodrides ràfegues de metralladora contra qualsevol milicià que es deixés veure. Amb tot, van transcórrer més de deu dies fins que vam tenir la nostra primera baixa. Les tropes situades davant de nosaltres eren espanyoles però, segons els desertors, hi havia alguns oficials alemanys sense comandament. Temps enrere van estar també els moros -¡pobres diables, com deuen haver patit el fred! -, Ja que en la terra de ningú encara quedava el cadàver d’un moro que constituïa una de les curiositats del lloc.\nAproximadament a dos o tres quilòmetres a la nostra esquerra, la línia del front s’interrompia i començava una extensió de terreny, molt baixa i coberta d’espessa vegetació, que no pertanyia ni als feixistes ni a nosaltres. Tots dos bàndols solien realitzar-hi patrulles diürnes. Allò no estava malament com a entrenament per a boy scouts. Jo mai no vaig veure una patrulla feixista a una distància menor de diversos centenars de metres. Després de molt reptar era possible travessar en part les línies feixistes i fins i tot veure la granja on onejava la bandera monàrquica i que feia de caserna general. Ara i adés disparàvem les nostres armes i després ens posàvem a cobert abans que les metralladores ens poguessin localitzar. Espero que hàgim trencat almenys algunes finestres, però amb tals fusells i des de més de vuit-cents metres un no podia estar segur d’encertar-ni tan sols a una casa.\nEl temps gairebé sempre era fred i clar; de vegades brillava el sol al migdia, però sempre feia fred. Per tot arreu, sobre els vessants, es veien treure els brots verds del safrà o el lliri silvestre. La primavera s’aproximava, evidentment, encara que amb molta lentitud. Les nits eren més fredes que mai. Durant la matinada, quan tornàvem de la guàrdia, solíem reunir el que quedava del foc de la cuina i ens paràvem sobre les brases al vermell. Era dolent per a les botes, però molt bo per als peus.\nEns faltaven homes allà, la qual cosa significava guàrdies més prolongades i molta més fatiga. Jo començava a sentir la falta de son, que resulta inevitable fins i tot en la més tranquil·la de les guerres. A part de les guàrdies i les patrulles hi havia constants alarmes nocturnes. De qualsevol manera, no es pot dormir bé en un horrible forat cavat a la terra, amb els peus adolorits de fred. Durant els meus primers tres o quatre mesos al front no crec haver passat més d’una dotzena de dies sencers sense dormir; però també és cert que no vaig arribar a dormir una dotzena de nits sense interrupció. Vint o trenta hores de son per setmana representaven una quantitat bastant normal.\nEn els camins de difícil accés, armes i municions eren transportades amb mules.\nEls efectes d’aquest tipus de vida no eren tan dolents com podria esperar-se; un arribava a sentir-se bastant estúpid, i la tasca de pujar i baixar pels vessants es tornava cada dia més difícil, però ens sentíem relativament bé i estàvem constantment famolencs, tremendament famolencs. Qualsevol menjar ens semblava saborós, fins a les eternes mongetes que tots a Espanya acaben per odiar. L’aigua era molt escassa i ens arribava des de lluny a lloms de mules o de soferts burrets. Per algun motiu, els camperols d’Aragó tractaven bé a les mules, però molt malament als rucs. Si un ruc es negava a avançar era normal pegar-li un puntelló als testicles.\nSemblava no haver cap esperança d’una veritable lluita. Quan abandonem Monte Pocero, vaig comptar els meus cartutxos i així vaig comprovar que, en gairebé tres setmanes, només havia disparat tres vegades contra l’enemic. Es diu que fan falta mil bales per matar un home i, a aquest pas, transcorrerien vint anys abans que matés al meu primer feixista. En Monte Oscuro, les línies estaven més properes i es disparava amb més freqüència, però estic raonablement segur que mai li vaig encertar a ningú. De fet, en aquest front i durant aquest període de la guerra la veritable arma no era el fusell, sinó el megàfon. Impossibilitats de matar l’enemic, el cridàvem. Aquest mètode bèl·lic és tan extraordinari que requereix una explicació.\nEn tots els punts on les línies de foc es trobaven a una distància que permetés sentir-se, es produïen freqüents cridòries de trinxera a trinxera. Des de la nostra se sentia: «Feixistes, maricons!». Des de la trinxera feixista: «Viva España! Viva Franco!»; o bé, quan sabien que entre nosaltres hi havia alguns anglesos: «Largaos a vuestra casa, ingleses! Aquí no queremos extranjeros!». En el bàndol governamental, a les milícies partidistes, el mètode de fer propaganda a crits per soscavar la moral de l’enemic s’havia convertit ja en una veritable tècnica.\nCamió amb megafonia per a propaganda.\nEn totes les posicions adequades, alguns homes, en general els encarregats de les metralladores, rebien ordres de dedicar-se a cridar i eren proveïts de megàfons. Preferentment cridaven frases fetes, plenes d’intencions revolucionàries, per explicar als soldats feixistes que eren mers lacais del capitalisme internacional, que lluitaven contra la seva pròpia classe, etcètera, etcètera, i incitar-los a passar-se al nostre costat. Successius grups d’homes les repetien una i altra vegada, en algunes oportunitats durant tota la nit.\nNo hi havia cap dubte que el mètode feia efecte, i tots estaven d’acord en que el corrent de desertors del camp feixista es devia, en part, a la propaganda. Detenint-se a pensar-ho, és fàcil comprendre que l’eslògan «No lluitis contra la teva pròpia classe!», Ressonant cop i un altre en la foscor, deu haver produït una gran impressió en l’ànim del pobre sentinella que tremolava de fred en el seu lloc, potser allistat contra la seva voluntat i probablement membre d’un sindicat socialista o anarquista.\nPer descomptat, tal procediment no s’ajusta a la concepció anglesa de la guerra. Admeto que em vaig sentir sorprès, atònit i escandalitzat la primera vegada. ¡Procurar convertir l’enemic en lloc de matar-lo! Ara penso que, des de qualsevol punt de vista, es tractava d’una maniobra legítima. En la guerra corrent de trinxeres, quan no hi artilleria, resulta en extrem difícil provocar baixes a l’enemic sense perdre igual nombre d’homes. Si és possible immobilitzar certa quantitat de soldats portant-los a desertar, tant millor; després de tot, els desertors són molt més útils que els cadàvers, ja que poden proporcionar informació.\nPerò, al començament, tal procediment ens va descoratjar a tots; ens va fer sentir que els espanyols no es prenien aquesta guerra prou seriosament. El que estiguéssim envoltats. La nostra metralladora no va trigar a encasquetar-se, com passava sempre amb aquests cartutxos, i la baqueta s’havia perdut en la impenetrable foscor. Evidentment, no es podia fer res, excepte quedar-se quiet i esperar un tret. Els espanyols a càrrec de la metralladora no van voler posar-se a cobert i, de fet, es van exposar deliberadament, pel que em vaig veure obligat a fer el mateix. Intranscendent com va ser, l’experiència em va resultar molt interessant. Era la primera vegada que em trobava literalment sota el foc i, amb gran humiliació, vaig comprovar que em sentia completament espantat; he observat que sempre se sent el mateix sota el foc granejat, no es tem tant l’ésser ferit com no saber on es produirà la ferida. Un es pregunta tot el temps per on entrarà la bala, i això atorga al cos una molt desagradable sensibilitat.\nAl cap d’una o dues hores, el foc va ser atenuant i finalment va cessar. Teníem una sola baixa. Els feixistes havien portat un parell de metralladores a terra de ningú, però mantenint-se a una distància prudencial, sense fer cap intent per assaltar el nostre parapet. Certament, no estaven efectuant un atac, sinó tan sols desaprofitant cartutxos i fent molt soroll per celebrar la caiguda de Málaga. La importància central de l’episodi va radicar en què vaig aprendre a llegir en els diaris, amb actitud menys crèdula, les notícies de guerra. Un dia o dos més tard, els diaris i la ràdio van anunciar que un gran atac amb cavalleria i tancs (pujant per un vessant perpendicular) havia estat rebutjat pels heroics anglesos.\nQuan els feixistes ens van informar que Málaga havia caigut, ho prenem com una mentida, però l’endemà van arribar rumors més convincents i una mica més tard es va admetre la caiguda de forma oficial. A poc a poc vam anar coneixent tota la desgraciada història: la ciutat havia estat evacuada sense disparar un tret i la fúria dels italians no s’havia descarregat sobre les tropes, que ja no hi eren, sinó sobre la infortunada població civil, alguns dels membres van ser perseguits i metrallats durant uns dos-cents quilòmetres. Les notícies van produir calfreds al llarg del front, ja que qualsevol que hagués estat la veritat, tots els milicians creien que la pèrdua de Málaga es devia a una traïció. Era la primera vegada que sentia parlar de traïció o de divergències quant als objectius. Van començar a despertar-se en la meva ment vagues dubtes sobre aquesta guerra en la qual, fins llavors, la qüestió del bé i del mal m’havia semblat bellament simple.\nA mitjans de febrer vam abandonar Monte Oscuro. Vam ser enviats, juntament amb totes les tropes del POUM al setge d’Osca. Va ser un viatge de 90 km. amb camió amb un ambient gèlid. Les nostres trinxeres es trobaven a quatre km. d’Osca. Mesos abans, quan va caure Siétamo el comandant general de tres tropes governamentals va dir: “Demà prendrem cafè a Osca”. Va haver-hi combats durs i sanguinolents, però no va ser possible Osca. “Demà prendrem cafè a Osca” va convertir-se en una broma macabra entre la tropa. Si algun dia torne a Espanya aniré a prendre cafè a Osca.\nTerra i Llibertat. 3\nDurant les escenes següents, coneix les persones vingudes al Front, així com les condicions de vida de les trinxeres, on fins i tot les dones combaten: les milícies del POUM tenen un arsenal dels més arcaics, amb certes armes datant del segle XIX; i un s’enfronta més verbalment (cridant-se mútuament insults massa grollers per ser transcrits) que militarment (les bales que es llancen no tenen cap abast, si no és l’abast simbòlic).\nTerra i Llibertat.3\nAquesta entrada s'ha publicat en Literatura, Política, Uncategorized i etiquetada amb K. Loach, Orwell. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Badalona ajuts europa treball L'Hospitalet de Llobregat cultura educació cursos ofertes de treball pràctiques a l'estranger habitatge mobilitat europea formació ocupacional ocupació concurs Estudiar a l'estranger solidaritat feina Santa Coloma de Gramenet lloguer casal ofertes de treball a l'estranger universitat pràctiques estranger recerca participar art formació Treballar a l'estranger estiu premis Voluntariat a l'estranger estudiants beques tallers voluntariat emprenedoria Idiomes cooperació\nTemàtica activitat del calendari: estranger, feina\nTags: estranger, feina, informàtica\nTITULACIÓ: Llicenciat/ada en informàtica o experiència equivalent.\n- Dissenyar i desenvolupar un motor de renderitzat fresc i modern.\n- Implementar tècniques de renderitzat d'última generació en temps real i no real.\n- Col·laborar estretament amb altres enginyers, artistes i dissenyadors per a aconseguir el millor resultat.\n- Escriure un codi clar, fàcil de mantenir i robust.\nEtiquetes: estranger, feina, informàtica


Convivència amb la Covid 19 - Clinica Dental Blanc\nLes dades del coronavirus a Catalunya, amb augment de casos, d’hospitalitzats, de crítics i de la taxa de rebrot, han obligat a la Generalitat a prendre mesures per a frenar la corba, incidint en la reducció de la mobilitat i de la interacció social.\nEt resolem en aquest article alguns dubtes que tenen els nostres pacients en aquests moments.\nPuc visitar-me a Clínica Dental Blanc?\nSí, amb mascareta, que continua sent obligatòria portar-la durant el teu desplaçament abans d’arribar.\nT’hauràs de desinfectar les mans a l’entrada.\nUna vegada en la recepció de la clínica, fem presa de temperatura i us facilitem desinfectant de mans.\n1. Coincidiré amb més gent abans d’entrar a la consulta?\n– A la sala d’espera només hi haurà un pacient, així que estaràs sol/a a la sala.\n– Intentem separar bé les franges horàries d’atenció per a què no us hagueu d’esperar al carrer.\nPer això és molt important cenyir-se a l’hora de visita.\n2. És necessari l’equip de protecció dins de la consulta?\n– No serà necessària la màscara, ja que impediria la intervenció, però abans de començar, el dentista et farà glopejar un colutori amb una porció d’aigua oxigenada o iode, ja que la clorhexidina no mata el virus.\n– El dentista anirà protegit amb mascareta d’alta protecció a més de la quirúrgica. En ocasions, si així ho considera segons el tractament a dur a terme, també es col·locarà una pantalla facial per prevenir al màxim un possible contagi.\n– Abans de cada intervenció la sala es desinfecta entre cada pacient i el dentista es canvia la bata.\n– A més, al box hi està instal·lat un purificador d’aire per tal d’evitar que les partícules en suspensió puguin afectar ni al pacient, ni a l’equip clínic.\n3. Puc confiar en l’equip que m’atén durant la consulta? I en la Clínica?\n– Tots els membres de la clínica respecten les mesures de seguretat (com ja hem indicat en l’anterior qüestió), com a màscares, ulleres protectores, guants, etc., per a assegurar una aproximació al pacient sense possibilitat de contagi.\n– Es realitza diàriament una neteja eficaç per mantenir les instal·lacions totalment desinfectades entre cada visita.\n4. Pot anar acompanyat?\n– Si , però només en cas de menors i persones dependents. Tot i així, la persona acompanyant haurà d’esperar al carrer sempre que es pugui, a excepció d’infants molt petits o persones molt dependents.\n5. Puc anar a la Clínica ben protegit/ida si tinc el COVID 19?\n– No, hauràs d’esperar a passar el COVID 19, tal com obliga la llei, fins a tenir l’alta per part dels equips mèdics.\n– T’ajornarem la cita sense problema, i en el cas d’ajuda, sempre podrem fer un seguiment telefònic per a recomanar accions en el cas d’estar enmig d’un llarg tractament, com pot ser un implant, o tenir dolor per càries o qualsevol altre motiu.\nDes de la Clínica Dental Blanc de Pineda Mar, el teu dentista a Pineda de Mar, us desitgem molta força durant aquest període d’incertesa i de ben segur que amb l’ajuda de tots, tirarem endavant.\nUs recordem que la primera visita és gratuïta, vine i assessora’t, estaràs en mans de bons professionals.\nAquesta entrada va ser publicada a Blanquejament làser, Blanquejament no invasiu, Brackets fixes, Càries, Carilles, Endodòncia, Estètica Dental Pineda de Mar, Fèrula de descàrrega, Higiene dental, Implant fix, Implantologia Dental a Pineda de Mar, Odontologia a Pineda de Mar, Odontologia infantil, Ortodòncia a Pineda de Mar, Ortodòncia infantil, Ortopantomografia, Periodòncia, Pròtesi fixa, Pròtesi removible, Reconstrucció dental, Transparents – Invisalign i etiquetada Dentista Pineda de Mar, Odontòleg Pineda de Mar, Odontólogos Pineda de Mar, odontopediatra Pineda de Mar.


L'ESTACIÓ JOVE BUSCA GRUPS DE MÚSICA\nDes de l'equipament juvenil es busquen grups de música per realitzar un concert. També es pretén rellançar el buc d'assaig que té una capacitat per a grups de fins a 7 components.\nEls tècnics de l'Estació Jove estan confeccionant una llista de grups musicals de tots els estils, on algun dels membres sigui de Montmeló. La finalitat d'aquesta llista és realitzar pròximament un concert amb la participació del nombre més gran possible de formacions locals.\nL'àmbit musical juvenil és un dels aspectes que més es desitja potenciar des del centre, on en l'actualitat es desenvolupen "Batalles de Galls" de manera periòdica. Es tracta d'una activitat on dos contrincants improvisen versos rapejats sobre d'una base rítmica de hip-hop. Aquesta divertida activitat rep el nóm de Tiki Battle Hop's.\nL'estació Jove compta també amb un buc d'assaig totalment equipat i amb una capacitat per a 7 persones. Pel que fa a horaris, el buc estarà obert de dilluns a diumenge amb una àmplia disposició horària tant al matí com a la tarda.\nTots els joves interessats a saber la disponibilitat horària i dels preus d'aquest servei, poden dirigir-se al mateix centre de l'Estació, o bé informar-se per correu electrònic i per telèfon.\nBateria • Ampli de baix • Ampli de guitarra • Taula de so • Dos altaveus\nHORARIS (en funció de la disponibilitat existent)\nDe dilluns a divendres: Matí de 10.00 a 12.00 h. Tarda de 16.00 a 22.30 h\nDissabte i diumenge: Matí de 10.00 a 15.00 h. Tarda de 16.00 a 22.30 h\n2 i 3 integrants • 20 €/mes\n4 i 5 integrants • 40 €/mes\n6 a 7 integrants • 50 €/mes\nData de modificació: 29/09/2016 15:24:02


Espot anuncia un programa per a les persones amb sordceguesa | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEspot va destacar la importància d’aquest acte, que serveix per donar eines i recursos als professionals per fer l’acompanyament a les persones amb aquesta discapacitat. D’altra banda, d’acord amb el principi d’atenció integral a les persones, va insistir que les persones que tenen sordceguesa també mereixen programes específics, i va indicar que, per això, s’ha començat a treballar ja amb l’Associació Catalana pro Persones amb Sordceguesa (Apsocecat) per poder implementar un programa amb accions concretes per a persones amb aquesta discapacitat.\nEn l’acte, també hi va participar el president de l’Apsocecat i de la Federació Espanyola de Sordceguesa (Fesoce), Ricard López, que va remarcar que l’associació vol posar especial atenció en l’atenció que es dona a la discapacitat, ja que sense ajuda específica les persones amb sordceguesa queden aïllades. López va presentar una guia d’orientació i mobilitat per a persones amb sordceguesa que va lliurar al ministeri per ajudar cuidadors i familiars.\nA Andorra recentment s’han detectat dos casos de persones que pateixen sordceguesa.


Llamazares assumeix el fracàs i anuncia que es retira com a coordinador general d'IU\nEl candidat d'Esquerra Unida a la presidència del govern, Gaspar Llamazares, ha assumit personalment el "fracàs" de la formació a les eleccions generals i ha anunciat que no es presentarà a la pròxima assemblea federal com a coordinador general. Llamazares ha atribuït el mal resultat electoral a la "injustícia" del sistema electoral i al "tsunami bipartidista" del PP i el PSOE. Esquerra Unida ha perdut el seu grup parlamentari i passa de 5 a 2 diputats.\n09/03/2008 - 23.10 Actualitzat 10/03/2008 - 01.33\nEl candidat d'Esquerra Unida ha concretat que convocarà l'assemblea federal per elegir nou coordinador abans de l'estiu. Segons Llamazares, "la pròxima assemblea ha de ser la de la revitalització política i personal d'IU. Col·laboraré amb el futur coordinador o coordinadora i li donaré suport".\nAmb gairebé el 100% del vot escrutat, IU obté, en coalició amb ICV, un total de 2 diputats, davant dels 5 que va aconseguir el 2004. Aquests dos diputats corresponen a un per a Madrid i un altra per Barcelona. Gaspar Llamazares i Joan Herrera seran, doncs, els representants de la coalició al Congrés dels Diputats durant la legislatura vinent.\nEn una compareixença davant els mitjans de comunicació, Llamazares ha reconegut que el resultat obtingut per la formació "és un mal resultat", i ha remarcat que ho deia sense pal·liatius i assumint "tota la responsabilitat". Segons el coordinador general d'IU, "la militància, que és el millor d'Esquerra Unida" tindrà la paraula en la renovació de la formació.\nLlamazares ha entonat el "mea culpa" assegurant que el resultat obtingut és "insatisfactori" i que significa un "fracàs polític", especialment perquè no han aconseguit l'objectiu que s'havien proposat i que era "evitar la bipolarització i contribuir a un canvi d'esquerres".\nEl fins ara coordinador d'IU ha denunciat una vegada més "la injustícia del sistema electoral" i ha assegurat que el resultat de la seva formació és conseqüència d'una polarització que suposa un "cop per a la diversitat i la pluralitat". Llamazares ha dit que, malgrat tot i com a demòcrata, accepta el resultat i s'ha mostrat disposat ha defensar el seu programa electoral allà on els toqui ser al Congrés dels Diputats.\nLlamazares tira la tovallola


Trasteros Reus | FAQ - Preguntes\nAv Sant Bernat Calbó, 1\nsemi soterrani Reus (TGN)\n977 56 21 50\nFAQ - Preguntes\nFAQ - Preguntes freqüents sobre Trasteros Reus\nDigue'ns quin tipus de traster necessites\nA continuació donem resposta a algunes de les preguntes més comuns que fan els nostres clients sobre el servei de lloguer de trasters a Reus. No dubtis a consultar-nos qualsevol altre dubte o suggeriment que poguessis tenir.\nS'AJUSTARÀ EL TRASTER A LES MEVES NECESSITATS?\nDisposem d'espais de diferents dimensions que permeten que els nostres clients només paguin pel que necessiten.\nPUC ANAR A QUALSEVOL MOMENT A PER LES MEVES PERTINENCES?\nEstem a la teva disposició les 24 hores del dia, els 365 dies a l'any.\nLA ZONA ÉS DE FÀCIL APARCAMENT?\nNo et preocupis per la ubicació del teu vehicle, disposem de pàrquing privat per a clients en les pròpies instal·lacions, on podràs carregar/descarregar la càrrega fàcilment.\nA més disposem de carros i transpalets que et facilitaran el trasllat de la càrrega.\nQUÈ NECESSITO PER LLOGAR UN TRASTER?\nPer llogar un dels trasters només et demanarem les teves dades personals i una petita fiança com a garantia, el compte bancari per a la domiciliació del rebut.\nQUINES DESPESES INCORRO LLOGANT UN TRASTER?\nNomés la teva quota de lloguer, totes les despeses estan inclosos en el preu. NO hi ha pagaments extres ni sorpreses desagradables a l'hora de realitzar els pagaments o en abandonar el traster.\nQUÈ PUC GUARDAR?\nLa normativa no permet emmagatzemar cap tipus d'ésser viu, articles peribles, o material il·legal, ni articles inflamables, explosius ni combustibles en els trasters o magatzems.\nTENIU MATERIAL DE EMPACAR A LA VENDA?\nSí. A l'oficina venem una gran varietat d'articles per empacar i guardar, incloent tot tipus de caixes de diferents mides, cintes d'embalatge, prestatgeries, ...\nPUC TREBALLAR O PASSAR UNA NIT AL MEU TRASTER DE LLOGUER?\nNo es pot habitar en ell. Tindràs temps il·limitat per a realitzar les gestions necessàries, però no podem deixar-te dormir ni treballar dins del teu espai en renda, ja que la normativa vigent és clara en aquest sentit.\nTenim una sala de reunions que podràs reservar per treballar, exposar o mantenir una reunió.\nQUÈ PASSARIA SI HI HA CAP MENA D'INCIDÈNCIA AL MEU TRASTER?\nDisposem d'una assegurança individual limitat inclòs en el preu i que cobreix aquells objectes guardats al traster.\nA més comptem amb sistemes de seguretat i detectors contra incendis perquè els teus pertinences estiguin fora de perill davant qualsevol problema.\nPUC AMPLIAR LA ASSEGURAÇA?\nÉs clar que sí, hauràs de signar un document d'ampliació de cobertura d'assegurança per l'import que tu vulguis; demana'ns més informació i buscarem la millor cobertura a les teves necessitats.\nDE QUINS ELEMENTS DE SEGURETAT DISPOSA LES INSTAL·LACIONS?\nEl centre disposa de diferents tipus de seguretat. Tenim càmeres de videovigilància amb enregistrament connectades a una xarxa especialitzada; alarma d'accés a la instal·lació, i alarma individual a cada traster.\nQUI POT ACCEDIR AL MEU TRASTER?\nNomés tu, i a qui autoritzis.\nPUC CANVIAR DE TRASTER SEGONS ELS MEUS NECESSITATS?\nPer descomptat. El nostre personal t'ajudarà a adaptar les nostres instal·lacions en funció de les teves necessitats.\nT'han quedat més dubtes o vols més informació?\nPots contactar amb nosaltres o bé demanar pressupost sense cap tipus de compromís.\ntaules de surf...\nsemi soterrani, Reus (TGN)\nDescobreix el concepte del Self Storage: lloguer de trasters i mini magatzems per a particulars, autònoms i empreses.\nA Trasteros Reus podràs per fi guardar amb total seguretat tot allò que tu vulguis, de la manera més fàcil i còmoda que ens distingeix de la resta.\nEls nostres trasters\nTrasters per particulars\nTrasters per autònomos\nTrasters per empreses\n"la clau per guanyar espai a casa,\nla clau per ampliar el teu negoci"\nLloguer de trasters a Reus\nLloguer de trasters a Salou\nLloguer de trasters a Cambrils\nLloguer de trasters a Tarragona\nTrasteros Reus -


2013 0529. Dret contra democràcia? - Gironès per la independència\n2013 0529. Dret contra democràcia?\nDret contra democràcia?\nLlegeixo a La Vanguardia del 20 de maig una crònica sobre una entrevista a Artur Mas publicada al llibre de Jordi Cabré Ara\nque no ens escolta ningú. El periodista destaca determinades afirmacions de Mas i una d’elles em crida l’atenció: “Primer, la democràcia, després, l’Estat de dret: no al revés. Les lleis s’han de poder adaptar a l’evolució democràtica de la societat. Segons com s’entengui, l’Estat de dret pot arribar a ser un adversari de la democràcia”.\nAixò és així? Ha de prevaler la democràcia sobre l’Estat de dret? Pot ser l’Estat de dret un adversari de la democràcia?\nNo només crec que una reflexió sobre aquestes qüestions té interès teòric sinó també pràctic: des de fa uns anys estan en el fons del debat català, abans sobre la legitimitat de la sentència del Tribunal Constitucional sobre l’Estatut, ara sobre l’anomenat dret a decidir. Aquesta resposta de Mas coincideix amb la de molts polítics i comentaristes catalans que tenen una idea populista de democràcia: situen el poble per sobre de la llei i apel·len a ell directament, per sobre dels seus representants. Una cosa molt perillosa que recorda experiències tràgiques. Però anem al gra: analitzem les paraules de Mas.\nEn primer lloc, que les lleis s’han d’adaptar a l’evolució de la societat és una cosa més que òbvia: els parlaments no fan res més que modificar-les. Aquí no hi ha cap problema. El problema és en les altres dues frases: primera, prelació de la democràcia sobre l’Estat de dret, no al revés, i, segona, la possibilitat que l’Estat de dret pugui ser un adversari de la democràcia. Separadament, totes dues podrien ser conformes a la idea liberal de democràcia, en connectar-les, apareixen certs dubtes; formulats en l’actual context històric català, aquests dubtes es dissipen i queda clar que es distorsiona el concepte d’Estat democràtic de dret.\nEn efecte, en una democràcia constitucional com la nostra el principi democràtic és inseparable del principi d’Estat de dret, és a dir, no hi ha Estat de dret sense democràcia. La clau de volta per comprendre-ho és en la superioritat jeràrquica de la Constitució sobre la resta de l’ordenament jurídic. Això implica que ni el procediment d’elaboració ni el contingut de cap de les lleis –així com també dels reglaments, actes administratius i sentències– pot ser contrari al que prescriu la Constitució.\nPer assegurar aquesta superioritat constitucional sobre les altres normes, tots els poders públics –inclòs el poder judicial– estan sotmesos al que disposa la Constitució i com a garantia última s’estableix un òrgan jurisdiccional específic que, en el nostre cas, és el Tribunal Constitucional. Només el Regne Unit, Holanda i Islàndia no disposen d’un òrgan amb tals característiques, encara que els tribunals europeus exerceixen en part aquesta comesa.\nFins ara hem tractat d’un aspecte fonamental de l’Estat de dret: la jerarquia entre normes, amb la Constitució com a norma jurídica que encapçala tota l’ordenació. Passem a examinar ara com un Estat d’aquestes característiques és democràtic. Punt de partida fonamental: la divisió entre dos grans tipus de poders, el constituent i els constituïts.\nEn efecte, el poble –és a dir, la suma de tots els ciutadans– és el titular del poder constituent i exerceix aquest poder aprovant una constitució. Per tant, la superioritat de la Constitució sobre les altres normes deriva del fet que el poder constituent és superior als poders constituïts, tant el legislatiu com l’executiu i el judicial. Així doncs, la peça clau de tot el sistema democràtic és el poble, que, com a poder constituent elabora, aprova o reforma una constitució, la qual contamina de legitimitat democràtica els poders constituïts i la resta de normes.\nNaturalment, la Constitució ha de regular determinats aspectes bàsics: drets fonamentals, òrgans constitucionals i procediments de producció de normes. Des d’un punt de vista democràtic, és indispensable que el contingut d’aquesta Constitució garanteixi la igualtat de drets, les eleccions lliures, el pluralisme polític (drets de reunió i associació) i la llibertat d’expressió que permeti l’existència d’una opinió pública lliure. Una Constitució com a norma superior de l’ordenació i amb aquest contingut és la garantia d’un Estat democràtic de dret.\nNo es tracta, per tant, com diu Artur Mas, que primer és la democràcia i després l’Estat de dret i no al revés, sinó que els dos elements són inseparables una vegada la Constitució ha estat aprovada. Tampoc no hi ha la possibilitat d’entendre que l’Estat de dret pot arribar a ser un adversari de la democràcia: tots dos estan estretament entrellaçats i indissolublement units. De tal manera que, en un sistema així configurat, si la democràcia és contrària al dret no és democràcia, sinó vulneració de la democràcia, perquè la democràcia només es pot exercir a través del dret i, per tant, no pot ser contrària al dret.


Comença el trasllat de presos al nou centre penitenciari de Tarragona\nEl nou centre penitenciari de TGN, ubicat a Mas d’Enric, al Catllar, acollirà el dimarts 24 de novembre els primers 200 interns, procedents de l’antiga presó de Tarragona, que quedarà operativa únicament com a centre obert destinat als interns en tercer grau penitenciari.\nEstà previst que el trasllat s’inicïi a partir de les vuit del matí mitjançant un dispositiu organitzat conjuntament amb els Mossos d’Esquadra, en concret amb la unitat policial penitenciària. Cadascun dels vehicles policials transportarà una dotzena d’interns. El dispositiu finalitzarà a primera hora de la tarda, segons les previsions. Prèviament s’han traslladat els expedients i les pertinences dels interns en una operació que es va iniciar dilluns passat.\nCoincidint amb l’entrada en funcionament del Centre, el Departament de Territori i Sostenibilitat posarà en marxa un nou servei de bus per connectar-lo amb Tarragona. El nou servei consta de tres expedicions d’anada i tornada de dilluns a dijous, mentre que els divendres, dissabtes i diumenges s’incrementa substancialment l’oferta per atendre les necessitats dels visitants d’aquest equipament.\nEn concret, els divendres hi haurà un total de cinc expedicions d’anada i de tornada, mentre que els dissabtes i diumenges s’incrementarà fins a vuit anades i set tornades. Els horaris d’aquestes expedicions estan coordinats amb els horaris i torns de visites del Centre Penitenciari.\nD’altra banda, a fi d’arribar al màxim nombre d’usuaris i de facilitar l’accés al servei, els autobusos que cobriran la línia connectaran tant amb l’estació de tren com amb l’estació d’autobusos de Tarragona, principals pols de mobilitat de la ciutat.\nAixí mateix, el servei efectuarà dues parades ja existents a la concessió: a l’avinguda Catalunya i al barri de Sant Pere i Sant Pau de Tarragona; d’aquesta manera s’amplia l’àmbit territorial des del qual es pot accedir al Centre Penitenciari sense necessitat d’altres desplaçaments interiors. El servei, operat per la concessionària La Hispano de Fuente-En Segures, formarà part del sistema tarifari integrat de l’ATM del Camp de Tarragona i hi seran vàlids tots els títols d’una zona.\nEl sistema de sanejament que depurarà les aigües residuals del municipi del Catllar i del Centre Penitenciari Mas d’Enric, està previst que es comenci a construir a principis de l’any 2016 i que el termini de les obres sigui aproximadament de 12 mesos.\nS'invertiran més de set milions d'euros en els treballs, que consistiran en la construcció de dues depuradores i d'una xarxa de col.lectors que s'encarregaran de recollir les aigües residuals generades a la urbanització Mas Vilet, la zona sud-oest del Catllar i el Centre Penitenciari.\nMentre l'esmentat sistema de sanejament no estigui construït i en servei, el Centre Penitenciari Mas d’Enric sanejarà les aigües residuals mitjançant una depuradora pròpia, finançada per la Generalitat de Catalunya.


Olot es converteix en una ciutat pionera en l’ús del cotxe elèctric - Ràdio Olot\namb Ràdio Olot 1:02\nOlot es converteix en una ciutat pionera en l’ús del cotxe elèctric\nLa capital de la Garrotxa ha inaugurat el primer servei de vehicles elèctrics per compartir a les comarques gironines. És la cinquena ciutat catalana que disposa d’aquest servei a càrrec de la cooperativa Som Mobilitat i que permet llogar un cotxe elèctric per hores. Segons l’entitat, la majoria dels desplaçaments dels garrotxins són entre municipis i això pot afavorir la implementació.\nFotografia dels impulsors de la iniciativa amb el vehicle de ja circula per la Garrotxa (Pau Masó)\nPer 5 euros qualsevol olotí podrà llogar a partir d’avui mateix un cotxe elèctric per utilitzar-lo durant una hora. A través d’una aplicació mòbil es pot fer la reserva i passar-lo a buscar en el punt de recollida situat al Parc Nou d’Olot. És la iniciativa pionera que ha posat en marxa la cooperativa Som Mobilitat a la capital a la Garrotxa i a les comarques gironines.\nActualment, la cooperativa Som Mobilitat disposa d’un vehicle a la Garrotxa que ja s’està fent servir per una quinzena d’usuaris. Tot just fa tres mesos que va néixer el grup impulsor de la iniciativa a la comarca. Sergi Batlle, membre de la cooperativa, explica com funciona el servei de vehicle compartit: “Tenim una aplicació mòbil des d’on tu reserves el cotxe. Vas al garatge a buscar-lo, l’utilitzes durant l’estona que has encarregat, el tornes i te n’oblides. El preu és de 50 euros al dia o de cinc euros a l’hora. El cotxe ja porta incorporat l’assegurança, el seu manteniment, neteja i càrrega de bateries”.\nUn 75% dels conductors garrotxins es mouen entre municipis\nSegons Batlle, després de provar el servei en altres ciutats com Rubí, Mataró, el Bruc o Amposta, han decidit introduir-lo a la Garrotxa. A la comarca, un 75% dels trajectes que s’hi fan són per anar d’un municipi a un altre. L’ús del cotxe elèctric compartit està creixent a Catalunya, però hi ha indrets de l’estat espanyol com Madrid que ja està totalment consolidat. La Garrotxa és la primera comarca gironina que s’ha afegit a la iniciativa. Està previst que aviat les bicicletes i les motos també s’incloguin a la flota de vehicles elèctrics per compartir a la comarca.\nOne Response to “Olot es converteix en una ciutat pionera en l’ús del cotxe elèctric”\nUna iniciativa excel·lent.


Trencanous - Trabajos de investigación - 2846 Palabras\nPágina principal Ensayos Trencanous\nPáginas: 12 (2846 palabras) Publicado: 1 de noviembre de 2011\n1. Recerca sobre l’objecte\n1.1 Descripció i funcionalitat de l’objecte 1\n1.2 Definició dels paràmetres geomètrics clau 2\n1.3 Valoració de les sol·licitacions màximes previsibles 2\n1.4 Cerca dels materials emprats habitualment 5\n1.5 Elecció del material. Densitat, paràmetres elàstics iresistents 5\n1.6 Criteri de fallida elàstica i coeficient de seguretat 6\n2. Model d’elements finits\n2.1 Límits del model i condicions de contorn 7\n2.2 Singularitats numèriques i conseqüències 7\n2.3 Justificació del tipus d’element finit escollit i característiques de la malla 8\n2.4 Resolució del problema elàstic, fiabilitat de la malla i procés de refinat 9\n2.5 Raonarsobre la petitesa del camp de desplaçaments 10\n3. Anàlisi de resultats\n3.1 Camp de desplaçaments i deformabilitat de la peça\t11\n3.2 Descripció qualitativa de la distribució de tensions i direccions principals\t11\n3.3 Detecció dels punts crítics i refinament dels resultats 12\n3.4 Valoració de les màximes tensions equivalents i el coeficient de seguretat\t12\n3.5 Determinació dela variació de la màxima càrrega admissible en funció\ndels paràmetres de disseny\t13\n4. Optimització del disseny i conclusions\n4.1 Optimització del disseny i explicació del procés d’optimització 14\n4.2 Grau d’optimització en base a l’estalvi de material 16\n4.3 Conclusions 17\n1. RECERCA SOBRE L’OBJECTE ________________________________________\n1. Descripciói funcionalitat de l’objecte\nEl trencanous és un estri d’ús domèstic present en moltes cases. Actualment existeixen molts tipus de trencanous, l’elecció entre un o altre dependrà de diversos factors: estètica, preu, dimensions, eficàcia...\nPodem diferenciar-los per la manera com s’utilitzen.\nFig.1 – Trencanous de diferents tipus\nEl tipus de trencanous escollit per a l’estudi és eltrencanous de palanca de segon gènere. Està format per dos braços units per un dels seus extrems en una articulació cilíndrica. Té una cavitat estriada on es col·loca la nou o fruit sec similar llavors, fent força a l’altre extrem, volem que es trenqui la closca dura i es pugui obtenir el fruit sec carnós.\nAixí doncs, la funció bàsica d’aquest element és aconseguir trencar les nous amb molta menysforça de la que seria necessària sense aquest mecanisme.\nNo obstant existeixen al mercat moltes formes de braços, totes elles aptes, s’ha considerat una forma prismàtica del perfil per tal de simplificar els càlculs i facilitar el tractament amb ANSYS.\n2. Definició dels paràmetres geomètrics clau\nEls paràmetres geomètrics que s’han escollit per al primer disseny de trencanous realitzatcorresponen a la simplificació d’un model de trencanous real. Presenta les següents dimensions (expressades en mm):\nFig.2 – Paràmetres geomètrics en [mm]\n3. Valoració de les sol·licitacions màximes previsibles\nPer tal de mesurar la força que cal fer amb la mà per trencar la nou, s’ha col·locat el trencanous damunt d’una balança i s’ha mesurat la força que marca la balança en el momenten què la nou es trenca. La balança mesurava 30 Kg, és a dir, aproximadament 300 N.\nAquesta, per tant, és la força de la nou. Mitjançant els càlculs del següent apartat (on es trobarà la relació entre la força de la nou i la força de la mà), es calcularà quant val la força de la mà.\nMalgrat això, s’ha de tenir en compte la possibilitat que aquesta força màxima es pugui superar, per tant, esdefinirà un coeficient de seguretat (a l’apartat 1.6) que cobreixi aquesta possibilitat.\nAixí doncs, se suposa la següent distribució de forces:\nFig.3 – Esquematització de les forces aplicades\nCom que es tracta de forces superficials, per poder-ho introduir al programa ANSYS s’ha fet la següent simplificació:\nFig.4 – Esquematització del sistema de forces\nESCENES I NARRACIO CONTE TRENCANOUS\n...ESCENES I NARRACIÓ CONTE TRENCANOUS Era la nit de Nadal en un petit i fred poble de les muntanyes. La Clara i en Fritz, els fills de l’alcalde, miraven entusiasmats el preciós arbre de Nadal del saló, que havien guarnit al costat de la mare i el pare durant tota la tarda. Mentrestant, el senyor alcalde i la senyora alcaldessa rebien els seus convidats per al sopar de Nadal. 1.- La Clara i el Fritz estan mirant l’arbre de Nadal. El pare i la mare saluden els convidats. La Clara...


The Daily Avalanche: Corcó a Cork (1)\nDonal O Caoimh és l'autor de l'escultura.\nVam començar les vacances irlandeses a Cork per pura disponibilitat de passatges aeris. I no, no vam volar amb Ryanair, la més controvertida invenció que Éire ha ofert al món en èpoques recents, sinó amb la molt més institucional Aer Lingus (que inevitablement em provoca la temptació de fer acudits idiotes on hi figuri amb descarada genitalitat la paraula “cunnilingus”). Aterrar a l’aeroport de Cork és de fet similar a fer-ho en plena província illenca: un afer reposat i gairebé familiar, equiparable al pseudo-tarmac de Maó a l’hivern, per citar una experiència recordada.\nLa ciutat de Cork es troba al (suposat) sud assolellat de l’illa i, mentre esperem l’autobús que ens durà al centre, observem amb incredulitat un cel enganyosament blau cel. Davant nostre s’alça l’estàtua d’un home amb una mena de stick d’hoquei a la mà, tot ell pura imatge de virilitat esportiva. Malgrat la meva aversió per l’exercici físic competitiu, m’acosto a llegir de qui es tracta. Christy Ring (1920-1979), fill il·lustre del comtat de Cork i eximi jugador de “hurling”. La seva prematura mort, causada per un atac de cor, desencadenà un dol popular amb més de 60.000 persones assistint al seu funeral.\nSí, potser per un explicable impuls de distanciar-se de la seva gran illa veïna, Irlanda és capaç de presumir d’una cultura autòctona força particular que, entre molts altres aspectes, compta amb una llengua pròpia (més informació en el futur) i un gavadal de pràctiques esportives aberrants que només els bascos han sabut superar (pel costat menys subtil). Un dels seus esports nacionals millor considerats és aquest que es diu “hurling” i sembla ser una mena d’hoquei que es juga amb culleres de fusta neolítiques. Per descomptat no em molestaré a desentranyar les regles del joc, encara que sospito que la J. K. Rowling en va extreure més d’un detall per inspirar el “quidditch” que es practica a Hogwarts. Aquí, però, sense escombres voladores.\nL’autobús cap al centre ens passeja pels alegres edificis del Servei al Client d’Amazon. A les parades hi veig pujar algun empleat d’aire contrit i decent. A Europa aquests serveis es troben aquí a Cork, i també a Berlín, Edimburg i Cagliari (Sardenya). Les meves esperances sobre les potencialitats de Cork creixen a cada segon que passa.\nUnknown 6 d’agost de 2014, a les 10:47\nUn país en la descripció del qual és difícil no fer servir tòpics (s'ho han guanyat a pols). Et seguiré atentament, avui sense whisky, que és massa d'hora.\nBen tornat, Allau!\nAllau 6 d’agost de 2014, a les 21:29\nGràcies, Enric, em sembla que els faré servir tots, els tòpics.\nAnònim 6 d’agost de 2014, a les 12:54\nentenc que s'ha acabat la pausa, o això no compta?\nAllau 6 d’agost de 2014, a les 21:30\nS'ha acabat la pausa i ara a passar calda a Barcelona.\ncrim i càstig a les pelis de woody allen\nidoménée, andré campra 1660-1744\n► de gener 2022 (18)


Control integrat de la psila de la perera Cacopsylla pyri\nLa psila de la perera (majoritàriament Cacopsylla pyri) és la principal plaga d'artròpodes en els camps de pereres europees. S'alimenta de floema, té una gran capacitat reproductiva amb múltiples generacions anuals i desenvolupa fàcilment resistència als pesticides. Les estratègies de control integrat s'orienten a mantenir les poblacions de psila en un nivell acceptablement baix durant tot l'any. Existeixen múltiples factors que poden controlar fins a cert punt la psila de la perera.\nLa psila de la perera (majoritàriament Cacopsylla pyri) és la principal plaga d'artròpodes en els camps de pereres europees. S'alimenta de floema, té una gran capacitat reproductiva amb múltiples generacions anuals i desenvolupa fàcilment resistència als pesticides. Les estratègies de control integrat s'orienten a mantenir les poblacions de psila en un nivell acceptablement baix durant tot l'any. Existeixen múltiples factors que poden controlar fins a cert punt la psila de la perera. No obstant això, per aconseguir un control suficient és necessària la presència de diversos enemics naturals, combinada amb mesures de control culturals i un ús intel·ligent de pesticides selectius. Òbviament, totes aquestes mesures de control tenen el seu cost. Per exemple, (i) un vigor reduït de l'arbre redueix la infestació de psila, però un cert nivell de creixement de l'arbre és essencial per obtenir una bona collita de l'arbre i una bona qualitat de la fruita; (ii) les tisoretes (Forficula auricularia) són importants depredadors generalistes, però a densitats elevades aquest depredador podria danyar les fruites i convertir-se en una plaga en si mateix; (iii) les tanques al voltant de l'hort són una font del depredador especialitzat Anthocoris nemoralis, però també donen recer a ocells que podrien danyar les fruites poc abans de la collita; i (iv) les modernes tècniques de control selectives salven als enemics naturals, però són més costoses que els pesticides d'ampli espectre clàssics. És difícil trobar un equilibri entre costos i beneficis. Tan sols pot aconseguir-se mitjançant un coneixement profund dels efectes dels factors individuals i les interaccions entre aquests factors en l'ecosistema agrícola. El disseny, l'assaig i l'aplicació d'una estratègia de control integrat d'aquest tipus requereixen una estreta col·laboració entre investigadors, assessors agrícoles i agricultors.


El blog de Gabriel Bibiloni » Redifusió per a no oblidar: «Com era la festa de l’Estendard?»\n28 desembre 2009 | Categoria: País\nJoan Capó - 31 desembre 2009 12:34 am\nCrec que la festa que organitza l’Ajuntament mai pretendrà recuperar l’esplendor de l’època de plenitud. Per això, crec que la gent, la societat civil, hauria d’organitzar pel seu compte una festa de l’estendard autèntica, amb tots els elements essencials. Crec que l’única cosa que no es podria fer seria que l’estendard travessi la murada. Agafem l’exemple de l’organització per la gent de les consultes populars.\nSebastià - 04 gener 2010 5:25 pm\nTenint en compte la pronúncia dels parlars occidentals ([estan’dart]) i l’etimologia (< del fràncic “stand hard” = ‘mantenir-se ferm’), així com la grafia catalana tradicional (també amb “a”), per què ara escrivim “estendard” (a la francesa, ço és, amb “e”)?\nG. Bibiloni - 04 gener 2010 6:48 pm\nÉs un error de Fabra, que devia tenir alguna informació equivocada. Avui sabem que l’única grafia aconsellable és “estandard”. Haurem de fer un pensament.\nSebastià - 04 gener 2010 8:19 pm\nAprofit també per a demanar-te quina fiabilitat et mereixen els armorials “Wijnbergen” (http://perso.numericable.fr/briantimms2/wijnbergen/wnrois.htm, escut n. 1292) i “Lord Marshal’s Roll” (http://perso.numericable.fr/briantimms1/rolls/lordmarshalsLM01.htm, escut n. 7), els quals, segons la Wikipedia castellana (http://es.wikipedia.org/wiki/Escudo_de_las_Islas_Baleares), documentarien l’escut amb banda blava amb anterioritat al mapa dels cartògrafs Blaeu.\nG. Bibiloni - 06 gener 2010 12:00 am\nLa veritat és que fa temps que he d’actualitzar la meva pàgina que parla d’aquest escut. La manca de temps m’ho ha dilatat. Hi ha informacions noves, després de treballs com el de Menéndez Pidal de Navascués i Antoni Ignasi Alomar. Els armorials Wijnbergen i Lord Marshal’s semblen inaplel·lables. Són les representacions més antigues que ara es coneixen de l’escut amb banda. Tan antigues que fins i tot tomben les teories dels que atribuïen l’escut a Jaume III. L’escut apareix documentat el 1292, en vida de Jaume II de Mallorca. Segurament el trobarem a altres fonts medievals. Després apareix clarament en documents relatius a les honres fúnebres de l’emperador Carles, i més tard en els mapes dels Blaeu. Però aquest escut continua essent un misteri, perquè sempre surt a l’estranger, mai en el país. Els reis de Mallorca (els privatius i els no privatius) sempre usaren com a ensenya les barres netes, que és l’únic símbol documentat a l’interior del país damunt paper, fusta, pedra, etc. en tots els segles. La primera mostra d’aquest escut a l’interior és del segle XVIII (mapa del Cardenal Despuig, que potser el va treure de la tradició cartogràfica estrangera).


Laia Sanz buscarà el seu 18è títol mundial en el Gran Premi de França - Empordà\nLaia Sanz buscarà el seu 18è títol mundial en el Gran Premi de França\nLa catalana, que suma 107 punts, té "tan sols" dos punts d'avantatge sobre la britànica Jane Daniels\nEFE 08.09.2016 | 12:04\nLaia Sanz buscarà el seu 18è títol mundial en el Gran Premi de França KTM\nLa pilot catalana de l'equip KH-7 i líder del Mundial d'Enduro femení, Laia Sanz, buscarà aquest cap de setmana el seu cinquè títol mundial consecutiu i el 18è de la seva carrera (13 en trial) en el Gran Premi de França, última cita del calendari d'aquesta temporada.\nLa catalana, que suma 107 punts, té "tan sols" dos punts d'avantatge sobre la britànica Jane Daniels i set respecte a l'alemanya Maria Franke, segons informa l'equip KH-7 en un comunicat oficial.\n"Mai m'havia enfrontat a un desenllaç tan ajustat des que corro en enduro. Pràcticament és com si ens ho juguéssim tot en una carrera i per això és important mantenir la calma. Jo ja tinc força experiència en situacions semblants en trial i espero que això m'ajudi a gestionar millor la pressió", ha reflexionat la pilot.\nEl Gran Premi de França, que es disputarà a la localitat de Cahors sobre un terreny més sec d'allò habitual a causa de les càlides temperatures d'aquestes dates, comptarà amb dues mànegues i la guanyadora de cadascuna sumarà 20 punts, pels 17 de la segona i 15 la tercera.\nLaia Sanz ha assegurat que no pensa gaire en la classificació general: "Passaré de la calculadora i em centraré a guanyar dissabte per controlar més diumenge i no córrer tants riscos".\nLaia Sanz: «Més que els títols, m'omple que altres noies es fixin en mi»


Activitats educatives - Espai Cràter\nTotes Educació infantil Cicle inicial Cicle mitjà Cicle superior 1r i 2n ESO 3r i 4rt ESO Batxillerat i FP Tots els nivells\nUna erupció de colors\n85€ per grup\nEns posarem a la pell de vulcanòlegs i vulcanòlogues, per descobrir, a través de l’experimentació, com és un volcà, quines parts té i que no tots els volcans són iguals. Després crearem el nostre propi volcà i el farem entrar en erupció. A continuació, observarem i investigarem un mur de pedra seca i jugarem a crear construccions a partir dels materials volcànics, tal com van fer els habitants de la Garrotxa fa anys, per posar en relleu la forta relació volcans-persones que sempre hi ha hagut a la comarca.\nSom dins d’un volcà\nUn equip de científics i científiques ens demana ajuda per descobrir si l’Espai Cràter és dins un volcà. Ens posarem a la pell de geòlegs i geòlogues per dur a terme una recerca científica durant la qual posarem en pràctica el mètode científic. Per dur a terme la tasca científica, recollirem mostres al camp per després analitzar-les al laboratori, on descobrirem les propietats dels minerals (porositat, magnetisme, conductivitat elèctrica, fluorescència…) i així poder confirmar la nostra hipòtesi. Després descobrirem la tasca de vulcanòlegs i vulcanòlogues, com treballen i quines eines utilitzen, i entendrem com funciona un sismògraf. Finalment, reforçarem la importància de conservar l’entorn i de moviments socials com “Salvem els volcans”, i farem una petita càpsula de vídeo per contribuir a la promoció de la sostenibilitat.\nA partir d’experiències, maquetes i prototips, entendrem què és l’energia i com es transforma. També descobrirem com l’ésser humà ha après a utilitzar les diferents fonts d’energia al llarg de la història. Després, visitarem la instal·lació de geotèrmia de l’Espai Cràter i experimentarem per descobrir com funciona. Tot seguit, es proporcionarà material divers a l’alumnat perquè disseny i prototips d’instal·lacions accionades per energies verdes. Finalment, reflexionarem sobre la importància de l’ús d’energies renovables per a la conservació de l’entorn i la lluita contra el canvi climàtic.\nVolcans i vida\nEsteu a punt per anar enrere en el temps? En aquesta activitat revelarem el paper clau dels volcans en l’origen de la vida a la Terra i ens posarem a la pell de científics i científiques per seguir les pistes de l’evolució. Observarem les cèl·lules al microscopi i descobrirem les diferències entre la cèl·lula animal i vegetal i, a partir de l’experimentació, entendrem el canvi que va suposar la fotosíntesi per a l’aparició de la vida tal com la coneixem avui. Tot seguit investigarem els fòssils que evidencien l’evolució de les diferents espècies del regne animal i desvelarem com els volcans han influït en nombroses extincions. Finalment extraurem el nostre propi ADN, la clau de l’evolució!\n(De)construïm l’Espai Cràter\nCom es crea l’Espai Cràter? Descobrirem, mitjançant la investigació, com s’ha generat, recopilat i compartit el coneixement en diferents èpoques històriques. Desvelarem, a través de dinàmiques, quins perfils professionals fan possible la creació i el manteniment d’un equipament d’aquestes característiques. Tot seguit ens convertirem en historiadors i historiadores per analitzar i classificar diferents documents antics de la comarca que han quedat a l’arxiu de l’Espai Cràter. Un cop descoberta la importància de les fonts documentals per poder construir la història d’un territori, es proposa als nois i noies de prototipar un recurs digital que permeti recopilar testimonis i vivències dels visitants de l’Espai Cràter, ja sigui a un nivell oral, escrit, visual o audiovisual.\nLa física dels volcans\nEns posarem a la pell d’expertes i experts geofísics i, mitjançant l’experimentació al laboratori, entendrem com s’ha format la Terra i el seu relleu: Com és el nostre planeta per dins? Per què es mouen les plaques tectòniques? Quina relació tenen amb l’activitat volcànica? També experimentarem creant diferents tipus de relleu per relacionar les forces aplicades amb les deformacions causades a l’escorça terrestre, i descobrirem els diferents tipus d’erupcions volcàniques, les seves característiques i què fa que una erupció sigui més o menys violenta. Finalment traslladarem tot el nostre coneixement a la Garrotxa, entenent quins processos geològics han fet possible el paisatge únic d’aquesta zona.\nUna productora de la comarca, Cràter Studio, està preparant una sèrie de ciència-ficció ubicada a la Garrotxa i busca nous talents! Ens posarem a la pell de guionistes de cinema i crearem un relat de ciència-ficció, el tema del qual són els reptes socioambientals que viu la comarca, en un context d’emergència climàtica i crisi global. Per tal de donar rigor científic al relat, hauran d’elaborar una proposta narrativa versemblant a partir d’una fase inicial de documentació, que té com a primer pas la visita a la sala expositiva de l’equipament. Tot seguit prepararem el quadern de guionització i un guió il·lustrat (storyboard) per tal de plasmar la nostra idea. Finalment, defensaran els seus projectes davant els companys i companyes. Alerta que, com a Hollywood, el jurat valorarà les propostes i les puntuarà. Quina serà la més rigorosa, la més original, la millor comèdia o la millor tragèdia?\nVisita guiada a l’Espai Cràter\nVeniu a conèixer el nou Espai Cràter, el nou centre dels volcans! Descobrireu, dialogareu i reflexionareu sobre la formació i estructura del nostre planeta, l’activitat volcànica, els seus materials i característiques, la prevenció i el risc, el paper que han jugat els volcans en la comarca de la Garrotxa i els reptes socioambientals de futur. De manera individual o en grup, podreu recórrer la sala expositiva de l’Espai Cràter en companyia del nostre equip educatiu. Us convidem a descobrir els secrets de l’espai i a interaccionar amb els diferents mòduls de l’exposició.\n25/50€ per grup\nVeniu a conèixer un dels volcans que trobem a la ciutat d’Olot, just al costat del nou Espai Cràter! Un volcà format per un con de morfologia regular i un cràter que s’ha conservat en bon estat. Descobrirem com s’ha format, quina activitat volcànica ha tingut, els seus materials i característiques… No us podeu perdre la visita a les grederes del volcà, considerades un punt d’interès geològic, científic, cultural, pedagògic i paisatgístic. Les explicacions estan adaptades a les edats i necessitats del grup. S’ofereixen dos tipus d’activitat: la reduïda, que inclou la visita a les grederes del volcà, i la completa, en la qual també es puja al cràter.\nPaquet activitat + visita guiada a l’Espai Cràter\n120€ per grup\nEscolliu una de les activitats que us oferim i complementeu-la amb una visita guiada a l’Espai Cràter, adaptada als diferents nivells educatius. Podreu gaudir de les nostres activitats experimentals de temàtica variada i recórrer la sala expositiva en companyia del nostre equip educatiu, per descobrir els diferents mòduls de l’exposició.


Territori fronterer: Ja es Nadal tral·larà...\nSenyores i senyors, veïns tots... BON NADAL I FELIÇ ANY NOU 2014\nEp! Espera, espera...\nSi per al Nadal manca encara un mes i per al Cap d'Any quaranta dies, com aquell que diu... Si estem a 24 de novembre... De què nassos vas tu felicitant nadals, si hi ha a qui encara la pell li fa olor de protector solar? (no penseu que exagero tant: el fred no fa gaire més d'una setmana que ha arribat).\nTot el que vulguis, però ja som al Nadal. I tinc proves, mira (i sense sortir del barri):\nLlums del Passeig Maragall\nAl carrer de les Cacàcies se n'ha posat la versió reduïda. I només un parell de penjolls entre Maragall i Garcilaso\nVista del carrer Felip II Ara seriosament: al·lucinant, oi? Si fins fa poc ens feiem creus perquè així que acabàvem de cel·lebrar el Pilar ja començaven a penjar les il·luminacions nadalenques, ara, com aquell qui diu fent encara el rotet dels panallets, encenem els llums de Nadal. Com li vaig tuitejar ahir o abans d'ahir al regidor del districte, si seguim així encendran els llums de Nadal pel meu aniversari (jo faig anys el 20 d'agost) o, com deia el Wicho (de Microsiervos), el sistema finalment col·lapsarà i ja ni tan sols despenjaran els llums. Apa, festes tot l'any.\nEn res la començareu el dia del meu aniversari: 20 d'agost RT @ARAsocietat @rblasi Barcelona dóna el tret de sortida a la campanya de Nadal\n— Javier Cuchí (@cuchibeltran) noviembre 22, 2013\nPer què ho fan? Imagino que pel comerç. Sembla que existeix la idea de que com més temps tinguis la farra en marxa, més comprarà la gent. Absurd, oi? Doncs no: igual funciona. De què us penseu que ha vingut la crisi (entre d'altres motius no poc importants que no són del cas ara)? Doncs que sembla que hi ha una certa no poc important quantitat de gent per a la qual el consum és com una mena d'esport. Que no pari la festa, tu. I vinga comprar... sense d'altra motivació que el fet de què es compra perquè toca. El qui pot, és clar. Perquè segons està el pati, d'on no n'hi ha, no en raja, i ja poden anar encenent llumetes i llumins.\nMentrestant, encetant els llums de Nadal mancant encara una setmana per acabar el novembre...; començant amb els banquets prenadalencs d'amics, clubs, empreses, associacions, etc. pràcticament ja (enguany el meu primer el tinc convocat per al proper dissabte)... ens ha de sorprendre que encara no haurem arribat al dia de Santa Llúcia (que és quan la tradició de tota la vida diu que s'ha d'encetar l'ambientació nadalenca) i ja serem fins els pebrots de festes, de dinars i sopars i de tota la pesca? La capacitat de gresca (i l'aparell digestiu) tenen un límit; si a això hi afegim que per a molta gent (no sé si atrevir-me a dir que per a la majoria) les festes nadalenques no tenen cap significat més enllà de les llumetes i els àpats pantagruel·lics com a principi i fi de tota la qüestió, no ens ha de sorprendre que a mitjan de desembre la gent passi de festes i passi de tot. El consumidor (perquè ja no som ciutadans, sinó consumidors) tira del tròs i el qui no té liquiditat... ah, el qui no té liquiditat.\nNo ens n'adonem que aquestes festes d'alegria i amor de cartró pedra constitueixen un motiu de greu depressió per a moltes persones, algunes de les quals tenim ben a prop: persones soles, persones pobres, tants i tants nens que veuen companys i veïns seus amb plaiesteixons costosísimes mentre ells fan un dinar que es pugui anomenar així gràcies al cole (quan el cole pot) i a casa seva tot és tristor, por i desesperació. Aquests segur que estan més contents que jo amb tanta lluminària.\nEn fi, senyores i senyors... Nadal. Sí.\nLes fotografies han estat fetes aquest mateix vespre. La inauguració de l'enllumenat nadalenc a la ciutat es va fer aquest divendres proppassat


valor net amy schumer, fonts d’ingressos, actius, pel·lícules i programes de televisió, llibre, impostos, relacions. - biografia | Setembre 2020\nAmy Schumer Networth - Setembre 2020\nFets d'Amy Schumer Networth\nNom complet Amy Schummer\nNom del naixement Amy Schummer\nNom del pare Gordon Schumer\nCònjuge Chris Schumer\nData de naixement 1.1981 de juny\nQuin és el valor net d'Amy Schumer?\nAmy Schumer és una còmica i actriu nord-americana que es considera una de les dones més riques comèdies i un valor net de 16 milions de dòlars . Des del 2013 ha estat creadora, coproductora i co-escriptora de l’espectacle Inside Amy Schumer .\nAmy també és una actriu reconeguda que va començar la seva carrera d’actriu el 2015, protagonitzant el paper d’ Amy a Trainwreck. Aquí coneixeu els detalls de les fonts d’ingressos, despeses, actius i estil de vida.\nEls ingressos principals d'Amy Schumer provenen de la seva carrera professional. Segons va suposar, va guanyar 37, 5 milions de dòlars el 2017, un dels màxims humoristes.\nEs va graduar amb un títol el 2003 i es va traslladar a la ciutat de Nova York. Després de traslladar-hi, va retratar a una jove amb càncer de mama en la comèdia negra, Keeping Abreast . El seu avenç va aparèixer el 2007 quan va gravar un Live at Gotham per a Comedy Central abans d'aparèixer a Last Comic Standing.\nAmy Schumer al cartell de Trainwreck\nAmy ha jugat en diverses pel·lícules i programes de televisió, incloent Amy Live al Apollo, Trainwreck, Inside Amy Schumer entre moltes altres. Va aparèixer a les C omedians de Jerry Seinfeld a Cotxes el 2014.\nTambé va escriure un llibre titulat " Girl with the lower dorso tattoo" el 2016 que va ocupar el càrrec de best - seller del New York Times durant dues setmanes. Aquest mateix any, va iniciar la seva primera gira mundial a Dublin.\nÉs la tercera plaça del rècord amb el màxim avanç de llibres de tots els temps, que va ser de 9 milions de dòlars. Es troba al darrere de Bill Clinton (15 milions de dòlars) i Hillary Clinton (14 milions de dòlars).\nAmy ha obtingut més de 9 milions de seguidors d’Instagram i guanya entre 18.000 i 30.000 dòlars aproximadament de cada publicació d’instagram patrocinada.\nActius d'Amy Schumer: casa, cotxes, estil de vida i despeses\nAmy posseeix un Àtic per dotze milions de dòlars a West Side, Nova York. El àtic té una superfície de 400 metres quadrats, amb 5 habitacions i 5 banys.\nL'habitatge està situat sobre una casa d'11 pisos i té terres completament de fusta i una bonica cuina de marbre. La casa també té una vista panoràmica de la ciutat i del riu Hudson.\nAmy Manhattan Penthouse\nNo es coneixen els detalls del vehicle d’Amy, però en funció del seu patrimoni net, probablement recorre cotxes luxosos i cars.\nAmy dóna suport a l’ Alzheimer Association, a la Societat d’Esclerosi Múltiple i a Hilarity for Charity . Actors com Jack Black i Kevin Hart també donen suport a aquesta caritat. També posseeix una empresa de beneficència anomenada Stylefund i recentment ha donat 50.000 dòlars a AIDS Charity, RED .\nAmy Schumer al comercial Budlight\nHa aparegut als anuncis de Budlight i està avalada per ells.\nFet: Va aparèixer al comercial Bud Light al costat de l'actor i còmic Seth Rogen. El raper Post Malone també és una de les cares de Bud Light.\nEls detalls exactes dels impostos i assegurances d'Amy Schumer no són coneixement públic, però en funció del seu valor net i salari, podem suposar que ha satisfet totes les seves necessitats fiscals i d'assegurances.\nVida personal d’Amy Schumer; Família, relacions, casament, fill\nAmy Schumer va néixer l'1 de juny de 1981 a Manhattan, Nova York, de les pares Gordon Schumer i Sandra Jane. Els dos pares eren propietaris d’una empresa de mobles.\nÉs d'arrels jueves i de la Nova Anglaterra del bàndol del pare i de la mare respectivament.\nVa tenir una jove jove rica fins que el negoci del moble del seu pare va fer fallida i va ser diagnosticada d'esclerosi múltiple. Els seus pares es van divorciar quan tenia 12 anys.\nMés tard es va traslladar a Long Island amb la seva mare i va assistir a South Side High School a Rockville. Té una germana petita, Kim Caramele, que és escriptora i productora de comèdia, i un germà mitjà, Jason Stein, que és músic a Chicago, Illinois.\nEs va traslladar a Baltimore, Maryland, adolescent, on va assistir a la Universitat Townsend i es va llicenciar en teatre.\nAmy va sortir del lluitador professional Nick Nemeth, més conegut pel seu nom de WWE, Dolph Ziggler, però es va separar el 2012. A continuació, va sortir al còmic Anthony Jeselnik.\nAmy amb el seu marit Chris Fischer\nDesprés de la separació amb Jeselnik, es va casar amb el xef i pagès Chris Fischer a Malibu, Califòrnia. Té un nen, Gene Atell Fischer, juntament amb el seu marit, que va néixer el 5 de maig de 2019.\nAmy Schumer es troba a una alçada de 170 cm o 5 peus de 7 polzades. Té 38 anys.


GAZOPHYLACIUM: Un gat, dos robots, un aeronauta i alguns fulls de diccionari\nClidice dijous, 24 de maig de 2012, a les 8:05:00 CEST\ni ... fa mal? o ja t'hi has fet? :)\nXavier Caballé dijous, 24 de maig de 2012, a les 8:36:00 CEST\nMcAbeu dijous, 24 de maig de 2012, a les 17:36:00 CEST\nSi ja ho dius tu que els diccionaris serveixen per a moltes coses. ;-)\nPer cert, quan he llegit que no has pogut descobrir quin diccionari s'ha fet servir com a base d'aquestes pintures m'han vingut ganes de buscar-ho jo (ja saps que m'agraden els enigmes) i la meva investigació m'ha portat al "An American dictionary of the English language By Noah Webster".\nEn aquesta web (http://openlibrary.org/books/OL14003939M/An_American_dictionary_of_the_English_language) hi ha penjada online l'edició de 1857, la pàgina 139 de la qual coincideix amb la del quadre del robot blau. Les dels altres quadres no coincideixen exactament, potser perquè pertanyen a una altra edició del diccionari?. No ho sé, t'ho deixo per tu.\nPuigmalet divendres, 25 de maig de 2012, a les 12:52:00 CEST\nClidice: porto tants anys descobrint aquestes obres que ja se m'ha fet la pell dura, tot i que sempre penso en les obres que es van destruir per fer-ho.\nPuigmalet divendres, 25 de maig de 2012, a les 12:53:00 CEST\nCaballé: Sabia que la primera t'impressionaria...\nPuigmalet divendres, 25 de maig de 2012, a les 12:55:00 CEST\nPere Llada: Fantàstic! T'estàs erigint com tot un Sherbloc Holmes. Moltes gràcies per la informació, que afegeixo a l'apunt original!! Jo no vaig tenir tanta traça.\nNora Vela diumenge, 27 de maig de 2012, a les 18:39:00 CEST\nGazo, no sé si prendre les imatges com a obres d’art, o obres des-art-iculades, o obres art-ificioses,... o una mica de tot. De totes maneres són una bona troballa!\nA part van ‘altres’ imatges variants sobre el tema...\nPuigmalet dilluns, 28 de maig de 2012, a les 19:11:00 CEST\nMerci per les "altres imatges". Aviam si les podrem aprofitar!!


Malles agrícoles | RMG-Redes\nLes malles de protecció són molt útils i necessàries en el sector agrícola. Aquest tipus de xarxes poden tenir múltiples funcions: protegir, aïllar i cuidar els cultius, arbres i plantes. Són molt útils quan la finalitat és evitar que les plantes i arbres estiguin molt exposats al sol. A l'estiu, quan les temperatures poden ser molt elevades, és important aconseguir ombre per a les plantes i arbres. També per a les estacions de fred, en les quals les pluges i les calamarses són abundants, les xarxes per a agricultura tenen funcions de protecció totalment necessàries per als cultius.\nFabriquem xarxes agràries per a arbres, plantes i tot allò relacionat amb el món agrícola. Les nostres malles per a l'agricultura tenen una gran resistència a les temperatures exteriors, a la pluja i a la calamarsa, per garantir la protecció dels cultius i de la vegetació en situacions climàtiques extremes.\nSi necessites protegir els teus cultius del sol, de la calamarsa o dels animals, a RMG-Redes et garantim la qualitat i la resistència de les nostres malles de protecció. Demana'ns assessorament i pressupost sense compromís per determinar quin tipus de xarxes agrícoles necessites.


Tornen els concerts de la Mercè d'Estrella Damm a la platja del Bogatell de Barcelona\nPublicat 10/9/2019 14:12:54 +02:00CET\nEls concerts de la Mercè d'Estrella Damm es tornen a celebrar per sisè any consecutiu a la platja del Bogatell de Barcelona, amb un "complet programa d'activitats" per a tots els públics a l'Antiga Fàbrica d'Estrella Damm.\nSegons un comunicat de l'empresa, l'Escenari Mediterràniament acollirà el 20 de setembre les actuacions de La Casa Azul (a les 21.30 hores), Dorian (a les 23.30 hores) i Oques Grasses (a les 01.30 hores).\nLa Casa Azul presentarà nou disc després d'una primera versió l'any 2013, Dorian tocarà el seu últim àlbum 'Justicia Universal' i Oques Grasses també oferiran el seu quart treball, que ha comptat amb la col·laboració de Zoo i de Lildami.\nEl 21 de setembre serà el torn de Da Souza (a les 21.00 hores), Joan Dausà (a les 22.00 hores), La Pegatina (a les 23.00 hores) i The Gramophone Allstars Big Brand (a les 01.00 hores).\nDa Souza presentarà el seu àlbum 'Futbol d'avantguarda', Joan Dausà tocarà cançons com 'Jo mai mai' o 'Una altra manera de viure' --a més de temes que integren el seu nou disc 'Ara som gegants'--, La Pegatina tornarà a interpretar "música eclèctica però sempre divertida", i The Gramophone Allstars Big Brand ajuntarà els sons de Jamaica dels anys seixanta amb la música negra nord-americana.\nACTIVITATS A L'ANTIGA FÀBRICA\nL'Antiga Fàbrica Estrella Damm proposa "un complet programa d'activitats per a tots els públics amb més música", com una 'silent disco', activitats per a nens i gastronomia acompanyada de cerveses Damm.


Guanyar sense El vot dEL 90% DEL CENS - Diari de Girona\nGuanyar sense El vot dEL 90% DEL CENS\nferran tamarit i corella 24.06.2014 | 00:00\nÉs evident que ERC ha guanyat per primer cop després de 1936 unes eleccions a Catalunya i és també cert que ha superat CiU en vots i percentatge. Felicitats. Tot després d'unes eleccions a Catalunya que s'han plantejat i han tingut un impuls afegit com és el sobiranista, en vigílies de la consulta del 9N i amb un suport mediàtic absolut que explicaria que hagués augmentat un 10% els votants. Felicitats, repeteixo. Però anem a pams. Com s'explica que a Catalunya no arribin al 50% els votants? No haurien d'estar totes les candidatures molt preocupades per aquest altíssim grau d'abstenció? Perquè poble català són aquells que han votat (2.598.718 ciutadans) o cal sumar tots aquells que a més s'han abstingut o votat en blanc? El poble català són els 7.479.000 milions de catalans, o potser aquells amb dret a votar (el cens electoral, 5.323.878 catalans)?\nEl Sr. Terricabras, al que considero una persona honesta, parla en aquest diari que "hi ha a Catalunya una gran força de centredreta i una altra gran força de centre esquerre...". I pregunto, és una "gran" força aquella a la qual no han votat gairebé el 90% de perso?nes amb dret a vot de Catalunya? Diu després que amb un 55% dels vots favorables (la suma de CiU, ERC i ICV/IU) el procés sobi?ra?nista queda enfortit. Tornem a anar a pams. No cal ser mate?mà?tic per entendre que de 5.323.878 vots possibles a les tres formacions els han votat uns 1.401.421 catalans, és a dir, un 26,34%; en altres paraules, de cada quatre catalans amb dret a vot, només un vota els partits que donen suport al procés sobiranista. És això "enfortir-lo" o afeblir-lo? No em quadren els triomfalismes ni el cofoisme. No caldria una mica més de prudència i d'humilitat, de reflexió i d'autocrítica? No caldria preguntar a aquest 73,66% de catalans què en pensen i què els preocupa? El mateix es podria dir del PSC, oblidant que el 93% dels catalans no els hem votat ni ens interessen les seves tribulacions. Ja no parlem del PP. Penso que quan "el poble" diu que no ens representen, estem en el cert, només representen l'11,17% de catalans (ERC), el 10,31% (CiU) o el 6,74% (PSC); el PP no arriba ni al 5% que els han votat. Cal anar al Baròmetre del CIS on els ciutadans a través d'una enquesta, mes rere mes, enumeren "les prioritats" que tenen, allò que els amoïna, en primer lloc la feina/l'atur, després la corrupció política, la situació econòmica. Les questions nacional/la forma d'Estat, al voltant de l'1%. No caldria abans d'arribar a decidir només sobre la qüestió territorial (que també s'ha de votar) pensar en les persones i les raons del seu patiment?: l'atur, els desnonaments, la destrucció dels serveis públics, sanitat i educació o els drets laborals... i després parlar de les banderes, les pàtries, les fronteres o la forma d'estat. No caldria abans aprovar al Parlament amb els seus vots, Sr. Terricabras, la renda bàsica/renda garantida ciutadana que acabaria parcialment amb la pobresa i el patiment de milers de famílies catalanes.\nSom en un país, Catalunya, on segons vostè cada mes marxen 400 joves exiliats i on caldria un funcionari (metges, bombers, mestres, policies, jutges etc.) cada 18 habitants i no per cada 28 com ara. Parlem de malnutrició infantil, de gent buscant menjar als contenidors o dormint al carrer. No creu que potser caldria rebaixar aquest cofoisme i reflexionar sobre la desafecció dels ciutadans de Catalunya. No sent com un fracàs col·lectiu aquestes eleccions. Quin projecte de país es pot fer si el 88,83% de catalans no et vota, o el 73,66% si sumem els tres partits sobiranistes? Sóc l'únic que veu les coses així? Ningú s'havia adonat que es poden guanyar unes eleccions mentre no et vota el 88,83% de ciutadans?


Albert Faus, arquitecte: "He après més treballant a Burkina Faso que a l'escola d'arquitectura" (Antoni Ribas Tur)\n9 min. Barcelona 28/08/2019 19:56\n651x366 L'arquitecte Albert Faus el març de 2018 / ANNA MAS L'arquitecte Albert Faus el març de 2018 / ANNA MAS\nL’arquitecte Albert Faus (Barcelona, 1972) va visitar Burkina Faso per primera vegada fa 14 anys i s'hi va instal·lar l'octubre del 2010. En aquell moment la crisi també feia estralls en els fons per a la cooperació, però va poder fer realitat el seu primer projecte, un centre cultural a la tercera ciutat del país, Koudougou. Des d’aleshores ha fet una quinzena més de projectes, sobretot equipaments escolars i sanitaris. Actualment continua treballant en un complex escolar a Koudougou, per afegir les aules de preescolar i secundària a les existents i també els espais dels serveis administratius i domèstics. “És com fer cinc projectes alhora”, afirma Faus. També té feina en el sector privat, on ha treballat menys, i està dissenyant un habitatge i construint-ne un altre. “Ens falta treballar per al govern, però encara no s’ha concretat, esperem que sigui aviat”, subratlla, tot i que la inseguretat al país és creixent pel terrorisme i els conflictes ètnics:“Els burquinesos són molt hospitalaris i sempre somriuen. A part de trist és sorprenent veure amb quina rapidesa es degraden les situacions”. La reforma i ampliació de la maternitat de Guiba va guanyar el premi d'opinió del FAD Internacional del 2017 i va ser finalista en el mateix guardó. I el taller de formació professional per a dones a Boassa, realitzat en col·laboració amb l'arquitecte Fernando Agustí, va ser finalista a l'edició del guardó de l'any passat.\n651x366 MOLTA LLUM SENSE FER MAL. Es van reaprofitar uns panells de policarbonat del desmuntatge d’una veranda a Madrid per a les finestres i unes lluernes que potencien la ventilació i la il·luminació natural / ALBERT FAUS MOLTA LLUM SENSE FER MAL. Es van reaprofitar uns panells de policarbonat del desmuntatge d’una veranda a Madrid per a les finestres i unes lluernes que potencien la ventilació i la il·luminació natural / ALBERT FAUS\n651x366 COM A LES CASES DEL POBLE. En aquesta escola infantil a la disposició dels diferents cossos (aules i administració) jerarquitza l’espai segons el seu grau de privacitat, inspirant-se en el que succeeix als habitatges tradicionals de la regió. / ALBERT FAUS COM A LES CASES DEL POBLE. En aquesta escola infantil a la disposició dels diferents cossos (aules i administració) jerarquitza l’espai segons el seu grau de privacitat, inspirant-se en el que succeeix als habitatges tradicionals de la regió. / ALBERT FAUS\n651x366 DIGNIFICAR EL QUE HI HA. La intervenció dignifica i dona caràcter a un edifici existent sense interès arquitectònic i un mur exterior davant l’ampliació de l’edifici genera un pati obert per als familiars. / ALBERT FAUS DIGNIFICAR EL QUE HI HA. La intervenció dignifica i dona caràcter a un edifici existent sense interès arquitectònic i un mur exterior davant l’ampliació de l’edifici genera un pati obert per als familiars. / ALBERT FAUS\n651x366 UNA CASA EN UN ORFENAT. Les grans dimensions de la doble coberta d’aquesta casa per a nens orfes amb necessitats espefíciques a Ouagadougou permet mantenir la construcció protegida del sol i la pluja. / GIOVANNI QUATTROCOLO UNA CASA EN UN ORFENAT. Les grans dimensions de la doble coberta d’aquesta casa per a nens orfes amb necessitats espefíciques a Ouagadougou permet mantenir la construcció protegida del sol i la pluja. / GIOVANNI QUATTROCOLO\n651x366 CONSTRUCCIÓ AMB TERRA. La construcció d'aquest taller de formació professional per a dones al poblat de Boassa es du a terme amb murs i voltes de maons de terra revestits amb argiles de colors. Realitzat amb l'arquitecte Ferran Agustí / GIOVANNI QUATTROCOLO CONSTRUCCIÓ AMB TERRA. La construcció d'aquest taller de formació professional per a dones al poblat de Boassa es du a terme amb murs i voltes de maons de terra revestits amb argiles de colors. Realitzat amb l'arquitecte Ferran Agustí / GIOVANNI QUATTROCOLO\nMartí Gironell torna a reconstruir el pont de Besalú


I aquest any que?: Futbol total (6-1)\nFutbol total (6-1)\nPublicat per Jo Mateixa dilluns, 26 d’octubre de 2009 a 21:52\nEl FC Barcelona ha recuperat la seva millor versió davant el Saragossa. Keita, amb un hat-trick, Ibrahimovic (2) i Messi han segellat un triomf que augmenta a tres punts l'avantatge respecte el Madrid.\nDesprés de dos partits sense guanyar, el Barça ha tornat al camí de la victòria per la porta gran, amb gols i espectacle. L'equip ha ofert un joc de ritme constant i vertiginós, de molt alt nivell, inabastable per a un Saragossa que ja porta 45 anys sense guanyar al Camp Nou. Tot i l'excel•lència assolida en el futbol arran de gespa, tres dels sis gols han nascut en jugades a pilota aturada. Keita, amb un hat-trick, ha estat el protagonista d'un matx que també ha vist golejar novament a Ibrahimovic (2) i Messi, tots ells amb uns golassos de videoteca.\nSi algú va dubtar un instant d'aquest equip aquests pensaments s’han esfumat en veure l'exhibició tècnica i de recursos d'Ibrahimovic, Messi i Iniesta, que han meravellat als més de 75.000 espectadors presents. El Madrid torna a estar tres punts per darrere d'un líder que trepitja fort: set victòries i un empat en vuit jornades. El millor Barça ha tornat amb un futbol total, el millor de la temporada.\nKeita obre el marcador\nEl Barça s’ha retrobat amb la seva millor versió des del minut 1. Amb tota la possessió i la paciència del món, l'equip triangulava fins a trobar forats dalt. No han trigar a aparèixer. En els quinze primers minuts, Messi ja havia avisat tres vegades, Ibrahimovic una i Iniesta havia estat objecte d'un penal no assenyalat. Era només l'aperitiu. Keita, en una jugada nascuda en un córner, ha rematat de cap i boca de canó un centre de Messi. 1-0.\nIbra fa oblidar Alves\nSemblava el Saragossa un ninot sense vida. Dominat pel Barça, només podia esperar les imprecisions rivals. I aquestes han estat força escasses aquest diumenge. Els de Guardiola tenien la finor i l'encert final que van faltar dies enrere. I, a més, tenien Ibrahimovic, que s'ha encarregat de fer oblidar Alves -que es va lesionar dimarts- amb un llançament de falta descomunal des de molt lluny. El Camp Nou ha rugit com una fera, d'acord amb el golàs anotat pel suec.\nEs portaven disputats 29 minuts i el partit semblava resolt. Messi es movia a plaer entre les línies aragoneses i, tant ell com els seus companys, se sentien còmodes sobre el camp. El joc era dolç, com ha quedat demostrat en la jugada del 3-0: Xavi regala una assistència en profunditat a Ibrahimovic que, tot seguit, dóna la passada de la mort a Keita per a que marqui la seva segona diana de la nit.\nEl suec repeteix\nEl 3-0 del descans semblava fins i tot curt. Messi, molt motivat, ha buscat el quart en una jugada de somni que no ha acabat amb gol de vaselina gràcies a l'encert de Carrizo. Després tindria una altra oportunitat claríssima que tampoc encertaria. El seu partit ha estat immens.\nAbans d'aquesta última ocasió ha arribat el 4-0, amb els dos protagonistes de la nit associant-se: Keita, des de la banda esquerra, ha centrat perquè Ibrahimovic s'avancés i anotés amb un toc subtil amb l'exterior del peu. A cada acció, acabés o no en gol, hi havia un detall, un luxe, una petita obra d'art.\nHat-trick de Keita\nEl Saragossa ha donat les primeres senyals de vida en el minut 77, una mica tard, en un ú contra ú que Valdés ha salvat davant Ewerthon. A la mateixa jugada, però, un xut des de la frontal de Jorge López ha posat el 4-1. Sens dubte un miratge, perquè Messi ha respost tres minuts després amb una nova obra d'art - aquesta vegada sí ha funcionat la vaselina! Es feia justícia amb l'argentí.\nEl partit, però, continuava molt viu tot i la golejada. Ho ha demostrat Keita que, novament després d'un córner, s’ha imposat en el joc aeri i ha dirigit un cop de cap ajustat a la porteria visitant. Hat-trick i ovació per a ell i per a tots. Aquest equip enamora.\n1-0, Keita (min 24)\n2-0, Ibrahimovic (min 28)\n3-0, Keita (min 41)\n4-0, Ibrahimovic (min 55)\n4-1, Jorge López (min 77)\n5-1, Messi (min 80)\n6-1, Keita (min 85)\nProper partit COPA DEL REI per TV3 i La Sexta:\nDimecres 28/10/2009 a les 22:00\nCultural Leonesa - Barça


La banca a la primeria del segle XX - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa banca a la primeria del segle XX\nFaçana de la Banca Padró Germans arxiu\nFaçana de la Banca Padró Germans\nA la Manresa de començament de segle XX hi havia la Caixa d'Estalvis de Manresa, oberta l'any 1865, i la sucursal de la Caixa de Pensions del carrer d'Àngel Guimerà, a més a més de diferents bancs. El 1881 es va constituir el Banc de Manresa, que va donar suport a la construcció del Ferrocarril Econòmic de Manresa a Berga, però va tenir molt poca durada. A la primeria del XX hi havia tres bancs: la banca Padró Germans, la casa Sol, Raurich i Companyia i la sucursal del Banc de Préstecs i Descomptes.\nLa banca Padró era successora de Lluís Alberni, important comerciant que havia estat nomenat corresponsal del Banc d'Espanya a Manresa. Rebia el suport dels germans Padró, per això, quan Alberni va morir, va traspassar el negoci bancari als Padró (1904), que tenien el negoci a l'edifici del carrer d'Àngel Guimerà número 30. L'any 1967 es va transformar en el Banc Mercantil de Manresa i, després de diferents noms, deixarà aquest any l'activitat financera.\nAl costat de la ferreteria Sol\nUn segon banc era el de Sol, Raurich i Companyia, que, des del 1868, era a la casa de la Muralla del Carme números 12 i 14, al costat de la ferreteria Sol, i que va funcionar fins al 1917, quan va ser adquirit pel Banc de Terrassa fins al 1922, quan va tancar el banc egarenc.\nUn tercer banc era el de Préstecs i Descomptes, que tenia la seva oficina al començament del car-rer del Born número 17, a l'edifici de Ca la Buresa. Va ser absorbit pel Banc Hispano Colonial, que, a la vegada, ho va ser pel Banc Central el 1919.\nA la dècada dels vint es va ampliar el nombre d'agències bancàries, com la Banca Garriga Nogués ( Cal Viñas del carrer de Jaume I); la Banca Arnús, al xalet de la Lliga Regionalista del passeig de Pere III; el Banc Central (1929), al carrer del Born, 17, i el Banc de Catalunya (1930), al carrer d'Àngel Guimerà, 16.\nAdreça: carrer d'Àngel Guimerà, 1 Dades significatives. Manresa\nLa seu de la Caixa de Pensions al rovell de l'ou. Manresa


El Vendrell augmentarà diverses taxes el 2021 i demana un «esforç col·lectiu»\nL'Ajuntament del Vendrell apujarà les taxes de l'IBI, les escombraries i els guals el 2021\nBaltasar Santos ho veu necessari per poder «atendre la ciutadania» i demana un «esforç col·lectiu»\nper Marc Guitart 30/10/2020 12:25h\nEl govern del Vendrell proposarà un augment de diverses taxes municipals de cara al 2021, en el ple extraordinari que tindrà lloc el pròxim dimarts 3 de novembre. El regidor d'Hisenda, Baltasar Santos, ha presentat aquest divendres la proposta del govern, que inclou un augment generalitzat de les taxes de l'IBI, la recollida d'escombraries, els guals o les instal·lacions esportives.\n«Som conscients que aquest any hi ha hagut una caiguda generalitzada d'ingressos entre els ciutadans, però per aquest motiu els serveis públics han d'estar més que mai funcionant al màxim», ha justificat Santos. El regidor creu que aquest increment de taxes permetrà al consistori donar una millor «atenció a la ciutadania», raó per la qual ha demanat «un esforç col·lectiu mínim».\nPuja l'IBI urbà i el gravamen pels grans tenidors\nDues de les taxes que el govern local proposa apujar són l'Impost de Béns i Immobles (IBI) i la recollida de residus. Es tracta de dos impostos que ja s'han apujat els últims anys. En el cas de l'IBI, el consistori va demanar per al 2019 una revisió cadastral que va suposar un augment del 3% respecte a l'última revisió, que era del 1997. Ara, el consistori aposta per augmentar el tipus urbà, passant de l'1,11% a l'1,14%.\nSegons Santos, això suposarà un augment d'onze euros de mitjana per cada habitatge. Per contra, s'aprovaran bonificacions per a famílies nombroses o monoparentals de rendes inferiors als 35.000 euros, i també per als que inverteixin en estalvi energètic. Pel que fa a l'augment de l'IBI que es va aprovar l'any passat per als grans tenidors que tinguessin més de cinc habitatges buits, per al 2021 es volen endurir les condicions, rebaixant el nombre de pisos buits a tres i aplicant directament un gravamen del 50%.\nRecollida de residus i guals\nTambé s'incrementarà un 3,8% la taxa de la recollida de residus, que l'any passat ja havia crescut un 10%. El regidor d'Hisenda afirma que això es deu a l'increment del cost que ha tingut el servei, provocat bàsicament pels diners que cal pagar per portar els residus a l'abocador. L'increment es calcula que serà, de mitjana, de quatre euros per cada habitatge. La proposta del govern també inclou una rebaixa del 25% de la taxa de recollida comercial per als comerços que van estar afectats pel tancament durant l'estat d'alarma.\nEls altres tributs que el govern vol apujar són el de guals (un 7,24%), el de l'aparcament de camions (un 3,4%), el de les instal·lacions esportives (un 3,4%), i el del preu del bitllet de l'autobús, que passaria dels 1,22 euros actuals als 1,26 euros (excepte pel transport escolar, que es mantindria igual). També pujarà dels 50 als 200 euros la taxa per la llicència d'obertura dels pisos turístics.\nCrítiques de Som Poble-ERC i de la Xarxa Vendrellenca\nLa proposta del govern ja ha aixecat les primeres crítiques entre l'oposició. La coalició d'ERC i Som Poble creu que aquesta «pujada global d'un 3,2% dels impostos no toca ara per la situació econòmica que s'està vivint», segons Lluís Navarrete. El grup municipal xifra en 825.000 euros els que es recaptaran de més amb aquest increment, uns diners que creuen que haurien d'estar «en mans de la ciutadania».\nTambé des de la Xarxa Vendrellenca han mostrat la seva disconformitat i han demanat que no s'apugin les taxes de l'IBI, la recollida de residus i els guals, per la situació econòmica complicada que viu el municipi amb l'impacte de la pandèmia de la Covid.\nL'hostaleria del Vendrell demana «més esforç» a l'Ajuntament per ajudar el sector\nFarts de les restriccions: L'hostaleria del Vendrell convoca una concentració\nPSC El Vendrell Ajuntament del Vendrell El Vendrell


Integration Week 2019 | ESDi Escola Superior de Disseny de Barcelona\n03 oct. Integration Week 2019\nPosted at 18:21h in Noticias by ESDI Admin\nLa primera setmana del nou curs 2019-2020 ha estat especialment intensa per als nous alumnes internacionals ESDi. Acompanyats de la seva tutora Míriam Folch i de Gara Gutiérrez, del departament de Relacions Internacionals, han celebrat la Integration Week amb una sèrie d’activitats per a conèixer millor Barcelona.\nTarde de tour pel centre de Barcelona\nLa ruta va començar al final del Passeig de Gràcia, perquè els estudiants poguessin visitar l’Illa de la Discòrdia, el conjunt d’edificis d’arquitectes modernistes de Barcelona com Gaudí i Puig i Cadafalch. La ruta va continuar fins a Plaça Catalunya i Portal de l’Àngel, detenint-se a la Catedral de Barcelona per a admirar la mescla de reminiscències medievals i gòtiques. El tour va acabar al conegut Palau de la Música, un auditori modernista dissenyat per Domènech i Muntaner, un dels més grans representants del modernisme català.\nQuan va acabar el recorregut històric, els estudiants van anar a les instal·lacions de GrowPro Experience. GrowPro Experience ajuda als alumnes ESDi amb tot el que puguin necessitar, com allotjament, obrir un compte bancari o organitzar activitats durant tot l’any. Després d’una presentació, tots els estudiants van ser convidats a la seva rooftop party per gaudir de música i begudes.\nMatí de tour per La Barceloneta\nLa ruta va tenir lloc a la Barceloneta, un antic barri de pescadors de Barcelona. Els estudiants van aprofitar l’oportunitat per a passejar pels seus carrers i veure tot el que el veïnat té per a oferir. Al final de la ruta, els estudiants van menjar una paella de marisc amb vistes al mar en un famós restaurant.\nExposició al Museu del Disseny\nEls estudiants internacionals van anar al Museu del Disseny de Barcelona per a assistir a una visita guiada sobre el disseny gràfic a Espanya entre el 1980 i el 2003. Després, van tenir l’oportunitat de passejar per les altres exposicions del Museu.\nalumnes ESDi, alumnes internacionals, grau en disseny, relacions internacionals


Rai López: ‘Abaixar el cap i marxar cap a casa seria l’últim que faríem’ – Marfanta\nL'activista ebrenc ha participat en les principals protestes que s'han convocat a Tarragona i Barcelona contra la sentència del Suprem per l'1-O\n“Què s’esperaven que fes, la gent? Si tu estàs mobilitzat pacíficament, bloquejant una carretera o el que hagis de fer per fer visible la teua protesta, ve la policia, carrega contra tu, i en el moment que marxes pels carrers t’ataquen, t’apallissen i et detenen aleatòriament, jo no sé quina reacció s’esperaven que tingués la gent”. Així ha parlat este dimecres l’activista ebrenc Rai López, que ha participat en les protestes de Tarragona i a la plaça Urquinaona i la Via Laietana de Barcelona: “Abaixar el cap i marxar cap a casa seria l’últim que faríem”. Durant una entrevista a Canal 21 Ebre, López ha denunciat que la “violència policial” és el que va desfermar els greus aldarulls a les principals ciutats del país. De fet, ha advertit que la policia està seguint la controvertida tàctica de la síndrome de Sherwood: permetre excessos als manifestants perquè les protestes siguin més violentes. “La convocatòria de Tsunami Democràtic a l’aeroport era una manifestació totalment pacífica, el poble no va fer cap ús de la força, i allà va entrar la policia carregant; la protesta es va dissoldre i quan la gent ja era a Barcelona es va produir una purga, amb detencions i apallissant a la gent que anava pel carrer només pel fet de portar una dessuadora negra”, ha relatat López.\nLópez ha sigut identificat per la policia en diverses manifestacions, i s’espera conseqüències judicials. A més, ha detallat que la seua germana, que estudia a la URV, va rebre els cops i un tracte denigrant per part d’un grup de persones encaputxades que afirmaven ser policies, un cop dissolta una manifestació a Tarragona. “Ella va sortir de la plaça Imperial Tarraco i una vegada al carrer del campus uns encaputxats se li van tirar al damunt al crit de ‘Quieta, hija de puta'”, ha explicat López. Un cop immobilitzada a terra, van començar a insultar-los i a denigrar-los, tant a la seua germana com al seu company. “En cap moment van ensenyar placa de policia i molt menys número de placa, i quan es van cansar de burlar-se’n d’ells els van amollar”, ha denunciat.\nSegons l’activista, el govern espanyol ho tindrà complicat per aturar l’onada de protestes, perquè el moviment independentista no s’ha calmat. De fet, López ha confirmat que hi haurà noves mobilitzacions, i que si ara no hi ha tants aldarulls és “perquè han rebaixat la violència policial”. “Si deixen a la gent mobilitzar-se pacíficament i manifestar-se, i protestar on vulguen, de violència no n’hi haurà cap ni una”, ha remarcat. “És mentida que els ànims s’hagin calmat a Catalunya, el que ha passat és que la policia ara ja no està carregant”, ha conclòs.\nLópez ha dit que una part dels Mossos d’Esquadra també ha actuat amb desproporció, i que el govern de Quim Torra està desbordat per l’acció popular. A més, ha analitzat la presència d’infiltrats a les protestes: no només policies secretes, sinó també simples delinqüents que aprofiten per robar en comerços, així com de grups d’ultradreta. Segons López, el que està passant a Catalunya ja no va només d’independència, sinó de “vulneració dels drets humans i drets fonamentals”.\nTags: Baix EbreCamarlesCatalunyaPolíticaRai López\nPujol (ERC) aposta per aconseguir l’amnistia per als presos polítics al Congrés espanyol