‘L’Arbre dels Somnis’ de CaixaBank complirà els desitjos que 179 infants de Lleida han escrit a les seves cartes – Comarques de Ponent\n‘L’Arbre dels Somnis’ de CaixaBank complirà els desitjos que 179 infants de Lleida han escrit a les seves cartes\nText: Redacció / Foto: CaixaBank\nCaixaBank obre avui una nova edició de la iniciativa solidària ‘L’Arbre dels Somnis’, la primera en què l‘acció arribarà a les 4.000 oficines de la xarxa de CaixaBank, fet que suposa ampliar l’abast a gairebé 2.000 poblacions de tot Espanya i aconseguir que 25.000 nens i nenes en situació de vulnerabilitat puguin tenir aquest Nadal el regal que desitgen.\nL’entitat, presidida per Jordi Gual i dirigida per Gonzalo Gortázar, organitza ‘L’Arbre dels Somnis’ en col·laboració amb el programa CaixaProInfància de la Fundació ”la Caixa”, el programa de Voluntariat de CaixaBank i més de 400 entitats socials de totes les comunitats autònomes.\nEs preveu que l’edició 2020, la quarta en la història de la iniciativa, mobilitzarà milers de persones, entre entitats col·laboradores, treballadors socials, voluntaris, empleats i clients de l’entitat financera, per fer realitat els desitjos de les 25.000 cartes rebudes, 179 de les quals a les oficines de la demarcació de Lleida.\nL’abast rècord de la nova edició de ‘L’Arbre dels Somnis’ s’emmarca en el context de la crisi actual provocada per la pandèmia de la Covid-19. La pobresa de famílies i nens i nenes en situació de vulnerabilitat s’ha agreujat i, a més, s’està estenent a unes altres famílies que, fins a la data, no patien privacions. Actualment, hi ha 2,1 milions de nens i nenes espanyols afectats, la tercera taxa més gran de tota la Unió Europea, després de Romania i Bulgària. Segons dades de Save the Children, el percentatge de menors en situació de pobresa ha crescut a Espanya un 15% des del març i, a tancament del 2020, un de cada tres podria veure’s en aquesta situació.\nL’objectiu principal de ‘L’Arbre dels Somnis’ és fer possible el desig de nens i nenes que difícilment tindran per Nadal el regal que volen pels escassos recursos econòmics de la seva família. Per això, els nens beneficiaris de la iniciativa han escrit una carta demanant els regals que els agradaria rebre.\nEl 2020, ‘L’Arbre dels Somnis’ compta amb un total de 179 cartes, que es poden recollir des d’avui en les 60 oficines de CaixaBank a Lleida.\nA Lleida, l’acció es desenvolupa en col·laboració amb Càritas Parroquial Tàrrega, Càritas Balaguer, Crae Llars Torres Vicenç, Crae Raiers (Tremp), Creu Roja Agramunt, Creu Roja Esterri d’Àneu, Creu Roja Les Borges, Creu Roja Pobla de Segur, Creu Roja Sort, Creu Roja Tremp, Parròquia del Carme i Prosec.\nPer multiplicar l’abast de ‘L’Arbre dels Somnis’, la iniciativa, que fins a la data se celebrava només en una part de les oficines retail de CaixaBank, s’amplia a tota a la xarxa de banca de particulars, així com a 40 centres d’empreses i als de serveis corporatius de l’entitat.\nGràcies a això, ‘L’Arbre dels Somnis’ aconseguirà el 2020 la més gran extensió de la seva història en el territori espanyol. CaixaBank compta amb la xarxa comercial més gran del sector financer a Espanya, amb presència en el 100% de les poblacions de més de 10.000 habitants i el 94% de les de més de 5.000.\nFruit de la col·laboració entre la Fundació ”la Caixa” i CaixaBank, cada any més de 10.000 projectes reben, en conjunt, prop de 45 milions d’euros de la Fundació ”la Caixa” a favor de més de 8.000 entitats socials de tot el país. Des de l’inici de la crisi de la Covid-19, la Fundació ”la Caixa” ha destinat, a través de CaixaBank, 9,6 milions d’euros a 1.700 projectes relacionats amb el proveïment d’aliments, material sanitari i emergències per donar resposta a les persones vulnerables més afectades per la pandèmia.


Es convoquen els exàmens de diverses proves de l’EFPM - FÒRUM.ad\nEs convoquen els exàmens de diverses proves de l’EFPM\nOn: 05/10/18 10:49\nEl Ministeri d’Educació i Ensenyament Superior fa pública la convocatòria dels exàmens del bloc general nivell 1 i del mòdul general d’activitats en el medi natural; i de les assignatures de psicopedagogia i ciències biològiques del bloc general nivell 2 per a candidats lliures de l’Escola de Formació de Professions Esportives i de Muntanya (EFPM).\nD’aquesta manera, les proves de les assignatures de psicopedagogia i ciències biològiques es realitzaran del 7 i el 9 de novembre a partir de les 9.15 h al Centre de Tecnificació Esportiva d’Ordino (CTEO). Els exàmens del bloc general nivell 1 i del mòdul general d’activitats en el medi natural també tindran lloc del 7 i el 9 de novembre de les 9.15 h a les 18.15 h al CTEO.\nEls resultats dels exàmens s’exposaran al tauler d’anuncis de l’EFPEM a partir del 20 de novembre del 2018, a les 16 h. Els dies de revisió d’examen seran el 21 de novembre del 2018, de les 10 h a les 12 h i el 22 de novembre del 2018 de les 17 h a les 18:30 h.\nPrevious Post: Torna el Mercat de la Vall al Centre Històric\nNext Post: Una unitat de cordó umbilical procedent d’Andorra dona l’oportunitat de salvar la vida d’un infant


Crema solar - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Protector solar)\nUna crema de protecció solar serveix igual que una emulsió, loció, gel, esprai o qualsevol altre producte d'ús tòpic per evitar o disminuir les cremades degudes a l'exposició al sol.\nTub de crema protectora SPF 15\nTot i que evita les cremades es creu que els protectors solars no ofereixen una protecció 100% absoluta. Per això alguns dermatòlegs arriben a desaconsellar l'ús de protectors, ja que en usar-los s'està més temps al sol que quan no es porta fotoprotector.\nL'ideal és utilitzar el fotoprotector i no estar més temps del que s'estaria sense fotoprotector. Tampoc es recomana exposar-se directament al sol, sinó adquirir el broncejat al mateix temps que es realitza una activitat al sol.\nNormalment, la probabilitat de desenvolupar un càncer de pell és més gran en persones que presenten gran quantitat de pigues. Després d'un estudi es va deduir que les persones que usaven més fotoprotector tenien més pigues, de manera que era probable que desenvolupessin més càncers de pell.\n2 Classificació dels fotoprotectors segons la seva composició\n3 Factor de protecció solar\nHi ha dos tipus de protectors solars:\nFiltres físics: També són anomenades pantalles totals. Reflecteixen totalment la radiació solar impedint que aquesta penetri a la pell i produeixi envermelliment, cremades, etc. Cal aplicar en capa gruixuda i amb prou feines es noten utilitzant el diòxid de titani.\nFiltres químics: Actuen absorbint la radiació solar i transformant-la en un altre tipus d'energia que no resulti nociva per a la pell. Donen lloc als factors de protecció solar (FPS).\nUn bon filtre solar ha de reunir les següents qualitats:\nBona capacitat d'absorció de les radiacions ultraviolades.\nResistència als agents externs: suor, aigua ...\nSer compatible amb la resta de les substàncies de la fórmula.\nClassificació dels fotoprotectors segons la seva composicióModifica\nEls que contenen àcid per-amino benzoic i els seus derivats\nEls que contenen cinamat\nEls que contenen benzofenona\nEls que contenen derivats del benzimidazol\nEls que contenen bencilidens i derivats del càmfor\nFactor de protecció solarModifica\nEspectre de la llum solar UV-B (un dia d'estiu als Països Baixos), juntament amb l'espectre d'acció de l'eritema (CIE). L'espectre d'eficàcia és el producte dels dos anteriors.\nEl SPF (Per les seves sigles en anglès - Sun Protection Factor) és la mesura de laboratori de l'eficàcia amb la qual un protector solar protegirà la nostra pell - a més alt és el SPF, major protecció estarà oferint el protector solar en contra dels raigs UV-B (la radiació ultraviolada que és la causant de les cremades de sol).\nEl SPF és la quantitat de radiació UV necessària per a causar cremades de sol a la pell amb la crema protectora solar aplicada, en relació amb la quantitat de radicion UV necessària per causar la mateixa cremada sense el protector solar. Per tant, en utilitzar un protector solar amb SPF 50, la pell no es crema fins que hagi estat exposat a 50 vegades la quantitat de l'energia solar que normalment faria que patís d'una cremada. La quantitat d'energia solar a la qual s'exposa la pell no només depèn de la quantitat de temps que és exposada al sol, sinó també de l'hora del dia a la qual es fa l'exposició. Això és degut al fet que durant el matí i la tarda, la radiació provinent del sol, ha de travessar una capa més gruixuda de l'atmosfera de la Terra abans d'arribar a la superfície (ia la pell de qui s'està exposant al sol) pel que fa a la distància que ha de travessar en trobar-se al migdia. A la pràctica, la protecció d'un protector solar en particular depèn de factors com ara:\n↑ Danys a la pell provocats per el sol i els raigs ultraviolats.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Crema solar\nCalculeu quant temps el protector solar protegeix Arxivat 2007-01-02 a Wayback Machine. (en anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Crema_solar&oldid=26134199»


Espanya segueix sent un dels països europeus més afectats per la sida malgrat el descens en el nombre de casos | Consumer\nEspanya segueix sent un dels països europeus més afectats per la sida malgrat el descens en el nombre de casos\nL'any passat es van registrar 1.586 nous afectats pel VIH, dels quals un 47% va contreure la infecció per via sexual\nEspanya continua al capdavant d’Europa quant a casos de sida, i això malgrat que la incidència de la malaltia segueix disminuint any rere any. En 2006 es van registrar 1.586 nous infectats, un 12,7% menys que l’any anterior, dels quals un 47% va contreure el VIH per via sexual, segons dades fetes públics ahir pel Ministeri de Sanitat i Consum.\nA Espanya s’han notificat 73.977 casos de sida des de l’inici de l’epidèmia en 1981 fins a desembre de 2006. Des de l’extensió dels nous tractaments antirretrovirales, a la fi de 1996, la incidència de la patologia al nostre país ha disminuït un 76%. No obstant això, seguim sent un dels països més afectats per l’epidèmia d’Europa occidental. Entre 2005 i 2006, els casos diagnosticats van descendir en totes les categories de transmissió. En usuaris o ex-usuaris de drogues per via parenteral, el grup més nombrós, van descendir un 16,5%, mantenint-se la tendència iniciada anys enrere. Dins d’aquesta categoria predominen els homes (81%). Els casos contrets per relacions heterosexuals no protegides van descendir un 14% i els deguts a relacions homosexuals entre homes, un 5%. La incidència de sida de transmissió mare-fill s’estima en cinc casos en 2006.\nFins a 1997, els casos de sida en persones procedents d’altres països es van mantenir en xifres baixes, iniciant-se un ascens a partir d’aquesta data com a resultat de l’augment de la immigració. Dels casos diagnosticats en 2006 en immigrants, el 81,6% procedia d’Àfrica i Llatinoamèrica.\nD’altra banda, la proporció d’infectats per VIH que desconeixien que l’estaven va aconseguir el 40,7% en 2006. Segons Sanitat, aquestes persones no van poder beneficiar-se a temps del tractament per millorar l’evolució de la seva infecció, protegir-se adequadament de les reinfecciones o protegir a les seves parelles sexuals.\nLa tuberculosi segueix sent la malaltia indicativa de sida més freqüent, afectant al 28,8% dels casos. Li segueix la pneumònia per “P. jirovecii” (22,6%) i la candidiasis esofágica (14,4%).\ncasos malalts sida


Tea Shop és la primera cadena espanyola en venda de tes i infusions al detall d’alta qualitat i d’accessoris per a la seva preparació i degustació. Al llarg de 27 anys sempre ens hem orientat a mantenir la més alta qualitat dels nostres productes i a oferir en les nostres botigues una experiència sensorial completa.\nVisita la botiga Tea Shop al Centre Comercial Parc Central, on podràs comprar te negre, te vermell, te blanc, te verd, infusions i rooibos, a més de tes premium i Matcha.\nVine a veure, olorar i provar la nostra col·lecció de més de 120 varietats de te, comparteix la nostra passió i deixa’t aconsellar pel nostre equip.\nSom experts en te i estarem encantats de compartir la nostra experiència amb tu!


Operació salvar el Mobile World Congress\nLa celebració descafeïnada d’aquest any té un objectiu no revelat: evitar la fallida de GSMA, l’empresa organitzadora\nPreparatius del Mobile World Congress 2020, que finalment es va haver de cancel·lar. FRANCESC MELCION\nEl 12 de febrer del 2020 va ser el dia més negre de la història del Mobile World Congress (MWC), la fira més important de la indústria de la tecnologia mòbil. El coronavirus encara era una cosa llunyana per als catalans, i a molts els va costar entendre els rumors de cancel·lació que planaven sobre el Mobile. Quan algunes empreses van començar a anunciar que no hi anirien es va arribar a dir que responia a un suposat boicot a les empreses xineses, dominadores de la trobada de Barcelona. Finalment, l’empresa organitzadora del certamen, GSMA, va decidir suspendre el Mobile . El conseller delegat de GSMA, John Hoffman, va aparèixer profundament afectat i en alguna entrevista fins i tot va arrencar a plorar.\nPassat un any, s’entenen molt millor els nervis de Hoffman. La veritat és que GSMA va penjar d’un fil. La cancel·lació del Mobile va posar en perill la supervivència de l’empresa i, per tant, també la del mateix saló, el més important que se celebra a Barcelona. "La suspensió de l’any passat va fer molt de mal econòmicament a GSMA, però una cancel·lació aquest any seria l’estocada final", expliquen des del sector. El Mobile suposa un 80% dels ingressos d’aquesta patronal dels grans operadors de telefonia.\nLa suspensió de l’any passat va fer molt de mal econòmicament a GSMA, però una cancel·lació aquest any seria l’estocada final ”\nQuan es va anunciar l’anul·lació del congrés, GSMA es va esforçar en insistir que l’anul·lació es devia a causes de "força major". Aquesta insistència en la "força major" era un intent per evitar les indemnitzacions que podrien reclamar totes les empreses que ja havien fet les inversions necessàries per assistir-hi (des de pagar el que costa tenir-hi un espai fins a les entrades o el lloguer d’estands). Però l’argument de la "força major" tenia febleses: la celebració del certamen estava prevista per al 24 i 27 de febrer, quan encara faltaven setmanes perquè l’OMS declarés que el covid ja era oficialment una pandèmia i que a Espanya es declarés l’estat d’alarma. És possible que, en cas d’arribar als tribunals, les empreses afectades haguessin guanyat el litigi. La factura podia ser molt alta: "Hi ha gent que es gasta sis, set o fins i tot vuit milions d’euros en un estand", afirmen les persones consultades. A això cal sumar-hi altres despeses en moltes partides més.\nLa solució de GSMA\nLa solució que va trobar la GSMA, segons confirmen diverses fonts, és no tornar a les empreses els diners que havien pagat i, a canvi, reservar-los una plaça per a l’edició del 2021. Amb aquest moviment aconseguia salvar els mobles i, com a mínim, ajornar un any bona part del problema. Cal recordar que la llista d’empreses que havien declinat participar en la fira era llarga, però la de companyies que mantenien la voluntat d’anar-hi encara era més llarga: al Mobile de l’any passat hi havien de participar 2.800 companyies i el nombre de les que van dir que no hi anirien tot just superava la vintena. Això sí, eren algunes de les empreses més importants (com Ericsson, LG, NTT, Rakuten, Intel i Cisco), sense les quals el saló perdia sentit.\nQui hagués pagat el 2020 i no volgués participar-hi el 2021 perdria els diners i la GSMA no els hauria de tornar res\nLa decisió de GSMA tenia una derivada important: tots els ous passaven a ser en una sola cistella, el saló del 2021. Dit d’una altra manera, l’empresa s’ho jugava tot a la celebració d’aquest any. Si es podia celebrar, perfecte: qui hagués pagat l’any anterior i tingués la plaça reservada hi podria assistir. Qui hagués pagat el 2020 i no volgués participar-hi el 2021 perdria els diners i la GSMA no hauria de tornar res. Amb aquest moviment, la GSMA aconseguia que les empreses es fessin càrrec de les pèrdues.\nAra bé, si aquest any el Mobile no es podia celebrar la GSMA es podria veure obligada a tornar la milionada que havia cobrat per avançat el 2020. Això explica per què aquest 2021 es farà el Mobile, sigui quin sigui el nombre d'assistents, que es preveu escàs. Tan escàs que fins i tot l’organització ha fet una rebaixa inaudita del preu de les entrades: els professionals espanyols podran anar-hi pagant només 21 euros , lluny dels entre 700 i 4.000 euros que valen les entrades normalment. "Aquest any es farà passi el que passi perquè la GSMA s’hi juga la vida", repeteixen les fonts consultades.\nJohn Hoffman, conseller delegat de GSMA, l'empresa organitzadora del Mobile, en una imatge d'arxiu. CRISTINA CALDERER\nRenegociació amb l'administració\nLa maniobra de GSMA per evitar la fallida es va poder apreciar en la renegociació que va fer amb l’Estat. El govern espanyol va renunciar a reclamar els diners que ja havia invertit en el Mobile del 2020 a canvi d’una tarifa reduïda per al 2021. Acceptant això, el govern també renunciava explícitament a presentar "cap reclamació", com va publicar el BOE del 24 de juny de l’any passat . Aquell mateix mes, GSMA havia acomiadat un 20% del miler de treballadors que tenia i, segons fonts pròximes a la companyia, la sortida de personal ha continuat des de llavors.\nL’única manera perquè no el féssim era que el govern ens ordenés que s’havia d’aturar ”\nNomés hi havia una possibilitat perquè el Mobile no se celebrés aquest any: que el govern espanyol ho prohibís. "L’única manera perquè no el féssim era que el govern ens ordenés que s’havia d’aturar", va explicar John Hoffman en una entrevista a TV3 a l’abril. El motiu: havent-hi una prohibició expressa de les autoritats, la GSMA es podria acollir a les causes de "força major" i, per tant, tindria una justificació legal per no tornar els diners que deu a les empreses. "Si no és així, tirarem endavant. No ho posposarem. La data és inamovible", va insistir Hoffman.\nPel camí, les administracions han mantingut el compromís econòmic amb el saló: el 2020 la Mobile World Capital (finançada sobretot per les administracions) va pagar 9,5 milions a GSMA. Uns diners que s’haurien d’haver tornat si no s’hagués celebrat l’edició del 2021. A canvi, també, GSMA va acceptar prorrogar el contracte amb Barcelona un any més, fins al 2024, com va avançar l’ARA en el seu moment .\nEn conseqüència, "el Mobile d’aquest any serà bastant trist", expliquen des del sector. Huawei n’és un exemple. El 2019 va tenir l’estand més gran, amb 6.292 metres quadrats. Aquest any en seran només una setena part: 853 metres quadrats. I tot el saló passarà a tenir dos pavellons i mig, en comptes dels vuit que ocupava habitualment. Però GSMA salvarà el match ball i això vol dir una cosa: tot i que aquest cop sigui un saló trist, "tothom ja s’està preparant seriosament per a l’edició del 2022".\nMobile World Congress tecnologia fira de barcelona operadores


L’estrès, un factor de risc per a la psicosi | Salut Mental 360\nPsicòloga Predoctoral al grup Etiopatogenia i tractament dels trastorns mentals greus (MERITT). Unitat de Recerca i Desenvolupament\nF49A503D-F200-493A-933C-675E2511394ECreated with sketchtool. 238M'ha ajudat\nTot i que no coneixem amb certesa els mecanismes implicats en l'aparició i en l'evolució de la psicosi, sabem que hi ha diversos factors de risc que influeixen en el seu desenvolupament. En l’àmbit genètic, s’hereta una vulnerabilitat a poder tenir un trastorn, i, amb la interacció de diferents factors ambientals, es pot desenvolupar o no una malaltia com la psicosi. Alguns d'aquests factors de risc són les complicacions obstètriques i perinatals, les experiències traumàtiques en la infància, les situacions d'adversitat social, l'estrès i el consum de substàncies. En resum, podem dir que la contribució i la interacció de diferents factors biològics i ambientals poden ajudar a explicar l'origen i l'evolució de la psicosi.\nLa vulnerabilitat i l'estrès es determinen en els primers anys de vida, ja que és quan es poden donar molts més factors de risc, com per exemple les complicacions obstètriques i perinatals, la nutrició i les experiències traumàtiques en la infància. A més, en aquesta època el cervell està en ple desenvolupament i és més sensible als canvis, i això pot produir en la persona alteracions emocionals i cognitives.\nEn l'adolescència i en l’edat adulta és freqüent viure diferents esdeveniments vitals estressants, que directament o indirectament, i subjectivament o objectivament, ens afecten i ens desafien, trencant les nostres activitats diàries i alterant les nostres estratègies compensatòries. Aquests esdeveniments poden ser positius o negatius, i la seva percepció dependrà del moment i de cada persona. És important destacar que fins i tot aquells esdeveniments que valorem com a positius ens poden generar també molt estrès. Alguns exemples de situacions estressants poden ser la recta final dels exàmens, la separació de la mare i el pare, un divorci, la mort d'un ésser estimat, etc. Però també ens poden generar estrès algunes situacions que per a nosaltres són positives, com per exemple començar una feina nova, iniciar una relació amorosa o un embaràs. Aquests esdeveniments vitals estressants es consideren un dels factors més importants en l'aparició de la psicosi.\nTots aquests factors de risc són molt rellevants, però també ho és la interpretació i la capacitat de l’individu per fer front a aquestes situacions i per recuperar-se d’elles.\nNo sentir-nos preparats per afrontar determinades situacions no vol dir que no tinguem les habilitats per fer-ho o que siguem incompetents. De fet, una mateixa situació, en determinats moments de la vostra vida no ens genera estrès i la podrem resoldre molt bé i, en canvi, en altres moments ens superarà i necessitarem ajuda. Per tant, simplement a vegades és el moment en què ens trobem el que farà que ens sentim preparats o no per resoldre una determinada situació.\nSenyals d’alarma de l’estrès\nUn estrès elevat, durant molt de temps (crònic) pot generar en el nostre organisme canvis que poden afectar-nos tant físicament com mentalment. Aquí és on poden aparèixer tota una sèrie de símptomes, que poden anar des de l'ansietat i la depressió, a la presència de simptomatologia psicòtica. Per tant, és important saber detectar i gestionar de manera efectiva l'estrès.\nSímptomes d'alarma davant d’un estrès que comença a ser perjudicial per a la nostra salut física i mental:\nPes al pit\nMal a l'esquena, coll i espatlles\nQuè pots fer per reduir l'estrès?\nFes exercici físic. Estar físicament actiu o activa és bo per al nostre cos i per a la nostra ment. Es recomana fer 150 minuts d'activitat física d'intensitat moderada o 75 minuts d'activitat física d’intensitat elevada per setmana.\nCuida l'alimentació. Intenta triar opcions de menjar més sanes, si pots.\nPren consciència de tu mateix/a i del món que t'envolta. Sigues conscient de la teva respiració, del teu cos i del teu entorn. Activitats de relaxació, com el ioga o el mindfulness poden ser bones opcions.\nIntenta portar un ritme regular de la son. Un bon descans és necessari per al nostre cos i per als nostres pensaments. En les persones adultes es recomana dormir entre 7 i 9 hores, i entre 8 i 10 hores en el cas dels adolescents.\nRealitza activitats agradables. Busca activitats que et facin sentir feliç i et posin de bon humor. Potser, fins i tot, és el moment de provar coses noves!\nEnvolta’t de la teva gent. Estar en contacte i passar temps amb la família i amb les amistats és una bona manera de millorar el teu estat d'ànim i reduir l'estrès.\nDemana ajuda. En determinades ocasions, quan ens trobem sobrepassats, és important saber demanar ajuda. Compartir la teva experiència amb professionals de la salut, a més d'acompanyar-te en aquest procés, et donarà eines per poder gestionar millor l'estrès i les situacions en què et trobis.\nHi ha moltes persones que experimenten situacions d'estrès, No ets l’única. També és important destacar que, tot i que ens sentim preparats per afrontar determinades situacions, no vol dir que ho hàgim de fer sols. Demanar ajuda no és signe de debilitat!\nDarrera modificació\t29 de novembre de 2021\nTrastorno per estrès agut


Perdó i re-presentació | Pregaria.cat\nPerdó i re-presentació\nPer Pep Mària on dj., 18/07/2019 - 12:33\nEn un article acadèmic sobre reparació simbòlica per violacions de drets humans per part d’empreses, el meu amic i col·lega Jordi Vives explica una cerimònia de perdó organitzada per una empresa japonesa. En aquesta cerimònia, representants de Mitsubishi van demanar perdó pel abusos soferts per presoners de guerra americans, que foren usats com a treballadors esclaus de mines propietat de Mitsubishi durant la 2ª guerra mundial. Aquest ritual/cerimònia va tenir lloc al Centre Simon Wiesenthal de Los Angeles el 19 de juliol de 2015.\n“L’esdeveniment va començar amb una trobada privada entre alts executius de l’empresa i en James Murphy [l’últim presoner de guerra viu, víctima del treball esclau imposat per Mitsubishi]. Durant la trobada, els representants de Mitsubishi varen narrar detalladament les penúries que els treballadors forçats havien hagut de suportar. Hikari Kimura, un alt executiu, va dir: “Quan comprenc la trista veritat de l’assumpte, sento un dolorós sentit de responsabilitat ètica com a ésser humà”. Aleshores els set executius de Mitsubishi que eren a la sala es van aixecar, es van posar de cara a ell [en James Murphy] i van fer una reverència vinclant la cintura en un solemne i respectuós acte de disculpa i reconeixement. Durant la roda de premsa posterior, en Murphy va dir: “Ha estat gairebé violent. No esperava tant de sentiment posat en l’acte”... Al final de l’esdeveniment, en Murphy va afirmar que els antics presos treballadors esclaus podien ara descansar en pau ja que tenien una disculpa. Cap compensació financera no es va associar a la disculpa.”\nÉs possible el perdó i la guarició de l’ofensa quan “el que està fet, està fet” o “no podem tornar enrere en el temps”? Certament, els fets ofensius formen part del passat, i el passat està passat. Però cerimònies com la que hem descrit permeten que l’ofensa sigui re-presentada, en dos sentits:\nRe-presentar com a explicació o escenificació dels elements clau de l’ofensa, però fent que l’ofensor torni a fer les coses tal com s’havien d’haver fet, mostrant que demana perdó i compensant materialment els danys causats.\nRe-presentar en tant que es torna a fer present allò que és passat: és una no-repetició del passat perquè no torni a passar en el futur. És un acte present ben fet que guareix el passat (“el present del passat”) i evita el mal de cara al futur (“el present del futur”) (Agustí d’Hipona Confessions, llibre 11, n.26).\nTal vegada, doncs, el temps no corre inexorablement endavant: els individus i les organitzacions (aquí les empreses) som capaços de remuntar-ne el flux (connectar el present amb “el present del passat”) per guarir allò que s’havia ferit i alhora canviar d’actitud per re-configurar el futur (connectar el present amb “el present del futur”). “El que està fet” no està fet, perquè es pot re-fer tot re-presentant-ho.\nTanmateix, cal estar atents a aquests rituals o “restauracions simbòliques”, perquè és molt forta la temptació d’excloure’n la compensació material dels danys: la que es van estalviar a cop de reverència els alts executius de Mitsubishi.\nEl Mestre digué: “¡No hi ha res a fer! ¡Encara no he vist mai ningú capaç de veure les seves faltes i posar-se un plet al seu interior!” Confuci Analectes V, 27\n“Dos casals, iguals en dignitat,\na la bella Verona on situem l’acció,\nesclaten des de vells rancors a noves disputes,\nen què sang civil embruta mans civils.”\nW. Shakespeare Romeo i Julieta Pròleg\n· “Perquè cada vegada que mengeu aquest pa i beveu aquesta copa anuncieu la mort del Senyor fins que ell vingui.” (1ª Carta de Pau als Corintis 11, 26)\n· Quins “rituals de perdó” individuals has presenciat o protagonitzat darrerament? Quin tipus de compensació material contenien – o haurien hagut de contenir?\n· En quins rituals – civils o religiosos- has participat? Quins valors s’hi re-presenten? Per mitjà de quins gestos i quines paraules?


Trucs perquè tota la roba et càpiga a l'armari encara que sigui petit - Empordà\nMultiplicar la capacitat del teu guarda-roba és qüestió de selecció, organització i enginy\nG.T. 23.11.2018 | 12:18\nTrucs perquè tota la roba et càpiga a l'armari encara que sigui petit Getty Images\nQuantes vegades has obert l'armari i entre sospirs has dit: no tinc res per posar-me? I és igual si a l'interior les peces s'amunteguen, els calaixos no tanquen, o les samarretes s'acumulen en un racó des de temps immemorials.\nSi la situació et resulta familiar ha arribat l'hora de posar ordre a aquest caos, fer que el teu armari torni a ser un lloc funcional i que els teus ulls puguin fer-se una idea de les peces que havies oblidat.\nÉs clar que l'espai influeix, i molt! Disposar d'un armari gran, o fins i tot d'un canviador, és el somni de molts, encara que no sempre és possible integrar-lo en les nostres cases. Així que només queda saber com aprofitar bé l'espai d'un armari petit per multiplicar la seva capacitat. Amb uns petits ajustos i una mica de disciplina a l'hora de penjar o guardar la roba, podràs presumir de guarda-roba tot terreny.\nLa primera regla per ordenar l'armari és treure-ho tot de dins i fer una selecció. Descobriràs peces oblidades i arrugades; ara és el moment de ser honest i quedar-te amb allò que sí que et poses i t'agrada. Desfés-te de la roba que portes més d'un any sense posar-te i llença la que està desgastada i vella.\n1 Ordenar l'armari per treure-li màxim partit.\nTots tenim peces que ens posem més sovint que d'altres. Sigues pràctic i posa-les dins de l'armari en un lloc accessible i de fàcil maneig.\nPenjadors, els teus aliats\nEl tipus de penjador que utilitzem és fonamental a l'hora de penjar la roba i ordenar l'armari. Per exemple, els penjadors de vellut eviten que la roba caigui i ocupen menys espai. També has de disposar d'alguns penjadors de pinça, ideals per a les faldilles i penjadors múltiples.\nAnelles per als teus penjadors\nGràcies a les anelles, la capacitat d'un penjador es pot incrementar substancialment. L'opció low-cost és reutilitzar les anelles de les llaunes de refresc a la perxa, encara que si ho prefereixes també en podràs comprar.\nArmari penjant d'un penjador\nPer tenir les peces que van doblegades ben ordenades, una altra opció és fer-se amb un amb un multicompartiment de teixit i penjar-lo a un penjador. Si et falta espai, pots penjar-lo a la paret o a la porta de l'habitació.\nBarra abatible per penjar roba\nAmb aquesta idea podem aprofitar tota l'altura de l'armari per penjar roba, i podem accedir a la seva elecció sense haver d'anar a buscar una banqueta. Ideal per a armaris petits i habitacions peties. Si has de dissenyar el teu propi armari, no oblidis aquesta opció\nTrucs perquè tota la teva roba et càpiga a l'armari.\nLes sabates són un dels grans problemes a l'hora d'emmagatzemar. Una solució factible és instal·lar un sabater que sigui extraïble a la part inferior de l'armari. A més, pots col·locar lleixes inclinades amb topalls per col·locar tots els parells de sabates.\nTrucs per treure el màxim partit al teu armari.\nAprofita les portes del teu armari\nTradicionalment l'armari ha servit per emmagatzemar les seves peces a l'interior. Quan et falti espai, no dubteu a utilitzar les portes o laterals del teu armari per treure-li el màxim partit. Hi ganxos i penjadors, ideals per a complements com barrets, bosses, joies ...\nConsells per treure-li rendiment al teu armari.\nSi vols obrir l'armari i tenir sensació d'ordre, el LED integrat és el millor amic de l'organització.\nOrganitzar la roba per dies de la setmana\nUna idea per no perdre temps al dia a l'hora d'escollir la roba és tenir ja el conjunt ideat. Penja tot el outfit de la mateixa peça i marca-ho amb un cartell. Així ho fan les influencers del moment.\nConsells per treure-li més espai a un armari petit.\nCom veus, hi ha un munt de solucions per fer que la teva roba trobi el seu espai dins de l'armari i no caigui en l'oblit. Totes les peces que estiguin ben presentades i a la vista, seran susceptible de ser elegit.


Eliseu Vilaclara: “Un país pot viure sense exèrcit, però no sense servei meteorològic” Eliseu Vilaclara: “Un país pot viure sense exèrcit, però no sense servei meteorològic” – El Món\nEliseu Vilaclara: “Un país pot viure sense exèrcit, però no sense servei meteorològic”\nENTREVISTA al director del Servei Meteorològic de Catalunya, que celebra aquesta setmana el seu centenari\nEliseu Vilaclara | Meteocat\nIvet Nuñez 02/04/2021 3:55 pm\nFa cent anys, el 31 de març del 1921, la Mancomunitat va crear el Servei Meteorològic de Catalunya, que ràpidament es va consolidar com un referent internacional. Aquest lideratge encara es manté, i així ho reflecteixen les dades: la web del Meteocat és la més visitada de la Generalitat. El meteoròleg Eliseu Vilaclara n’és el director i en aquesta entrevista amb El Món repassa la història de l’ens i reflexiona sobre l’interès dels catalans en la meteorologia. Durant la conversa, Vilaclara subratlla que per al país és imprescindible tenir un servei meteorològic propi i lamenta el “buit legal” que provoca la falta de competències en meteorologia.\nQuins actes heu celebrat pel centenari del Servei Català de Meteorologia?\nLa nostra intenció era començar el març de 2020 amb l’inici de l’any del centenari i acabar la celebració amb l’acte central el dia que es complien cent anys. El vam haver de suspendre per la pandèmia just quan anàvem a començar a enviar les invitacions. Al final hem hagut de començar la celebració aquest 31 de març i estendre els actes al llarg del que queda d’any. També ha sigut complicat celebrar aquest acte central de manera presencial perquè en un primer moment semblava que estarien prohibits els actes. A banda, hem obert una pàgina web específica pel centenari, un logo específic i fins i tot hem editat un llibre que recull les dues etapes del Servei Català de Meteorologia.\nParla de les dues etapes: la prèvia al franquisme i un cop ja instaurada la democràcia. Més enllà de la part tècnica, ha canviat molt la feina de meteoròleg?\nLes eines són totalment diferents. A la primera etapa ja es feien anàlisis, mapes d’isòbares, es prenien dades de forma manual a les estacions… Ara encara tenim gent desplegada al territori, però fa cent anys la feina manual era l’única possible. Per ser els anys trenta hi havia moltes dades, va arribar a haver-hi més de dues-centes estacions pluviomètriques. La diferència amb ara és que per molt que no en tinguem moltes més, són automàtiques. Les dades abans arribaven al cap d’un mes, quan s’omplien els fulls mensuals i ara podem saber què passa en tot moment a tot el territori. Fins i tot alguns meteoròlegs com Eduard Fontserè feien aparells artesanalment i suplien els avanços tecnològics amb empenta i enginy.\nPer què és tan important que Catalunya tingui un servei propi de meteorologia?\nÉs imprescindible. Un país pot viure sense exèrcit, però no sense un servei meteorològic. La gent es queda només amb les prediccions, que evidentment són importants, sobretot quan hi ha avisos de protecció civil, però tenir una bona xarxa amb dades antigues i actuals és imprescindible per fer una correcta ordenació del territori. Hem de saber les condicions que hi ha als llocs on volem construir per evitar accidents. Per exemple, no podrem construir pisos a un lloc on puja el nivell del riu i de tant en tant hi ha inundacions. Les nostres dades van a l’Agència Catalana de l’Aigua i ells estudien els cabals. Sense aquesta informació que proporcionem construiríem a cegues.\nDiu que la gent es queda amb les prediccions perquè marquen d’alguna manera el seu dia a dia. Hi ha pressions externes que influeixen a l’hora de fer una predicció? S’ha d’anar amb compte per evitar perjudicar sectors estratègics?\nAfortunadament a nosaltres no ens arriba gaire, es queda més en l’àmbit dels mitjans de comunicació. Les pressions del sector turístic no ens arriben directament a nosaltres, és important mantenir una certa bombolla que t’aïlli. Però sí que hi ha una pressió evident que és la de les xarxes socials. Avui en dia hi ha gent que publica prediccions amb molt temps d’antelació. Això és fàcil de fer quan no tens responsabilitat i no has d’avisar els serveis de protecció civil. A vegades sembla que tothom ho ha dit i nosaltres fem tard, però no podem arriscar-nos i fer una predicció sense prou indicis fiables. El prestigi costa molt d’aconseguir, però el perds en un moment. S’ha de ser prudent. No podem arriscar-nos a cometre errors.\nCom ha canviat el clima a Catalunya al llarg d’aquests cent anys?\nEl canvi en temperatura és evident, qualsevol ho pot veure mirant les dades. Barcelona per exemple té una base de dades des de 1780 que ho demostra, però el problema amb aquestes sèries tan antigues és que com les estacions han anat canviant de lloc s’han d’homogeneïtzar. Amb altres meteors és més difícil de dir. Per exemple, amb la pluja és complicat de dir, perquè la tendència a la baixa encara no és significativa. Sembla que anem cap a temporades amb poca pluja i episodis llargs de sequera.\nEl canvi climàtic ja és irreversible?\nJa no es pot revertir totalment, es pot mitigar. Hi ha una qüestió que pot desmotivar la població: com que hi ha molta inèrcia, d’aquí al 2050 per molt que ens comportem bé i reduïm la contaminació no hi haurà un gran canvi. Les projeccions diuen que pujarem entre 1,5 i 1,7 graus de temperatura, i el cert és que fem un canvi o no, aquesta pujada és inevitable.\nS’ha d’intentar reduir emissions pel que vindrà després del 2050.\nClar, si no comencem a reduir emissions ara, l’augment de temperatura es dispararà clarament entre 2050 i 2100. Si ens comportem millor des d’ara mateix, aconseguirem estabilitzar la temperatura. El 2050 no queda tan lluny, hem de pensar en els que vindran després.\nFeia referència als canvis en el clima, però el que segur que no ha canviat en els darrers cent anys és l’interès dels catalans en la meteorologia.\nAixò mai canvia. Potser fins i tot augmenta. Sempre hi ha hagut molt d’interès. Penso que és perquè tenim un país molt variat pel que fa al temps. Com que estem a mig camí entre el pol nord i l’equador hi ha molta estacionalitat. Això fa que en un mateix dia nevi al Pirineu, faci sol a Lleida i a la costa hi hagi tempesta. Es donen moltes situacions simultànies diferents, i aquest temps tan canviant fa que la gent s’hi fixi molt. Això no és nou, els pagesos ja miraven el cel fa dècades i fins i tot s’ha generat una cultura popular al voltant de la meteorologia amb dites que tenen base científica.\nQuina és la primera cita que li ve al cap?\nPer exemple, la famosa “cel rogent, pluja o vent?”. Té base i normalment es compleix perquè el cel està vermell quan surt el sol perquè hi ha núvols alts, i aquests venen com a primer senyal de l’arribada d’un front. També m’agrada la dita “al cel cabretes, a la terra bassetes”, que fa referència a un tipus de núvols que acostumen a ser precursors de pluja amb una antelació de vuit hores. Això ve de fa molts anys, molt abans de la primera etapa del Servei Meteorològic de Catalunya.\nQuines fites es marca el Servei Meteorològic per als pròxims anys?\nEl primer de tot és el de sempre: el que voldríem és poder ser presents als organismes internacionals meteorològics. Això és complicat en la situació actual perquè hi ha competències concurrents. L’Estatut i la Llei de Meteorologia del 2001 ens reconeixen com un servei meteorològic oficial que assessora Protecció Civil, però la Constitució diu que la competència exclusiva del servei meteorològic és de l’Estat. Ens trobem en una mena de buit legal, tenim una llei que ens empara, però una Constitució que no. El primer objectiu és normalitzar-nos i assumir competències que ara no tenim, com ara la meteorologia aeronàutica. Fins ara no ens han certificat i no ens reconeix l’Organització Meteorològica Mundial, per tant, no tenim accés a les dades del Centre Europeu de Predicció.\nL’altre objectiu és ser un servei públic, és a dir, que totes les dades puguin ser d’accés lliure per a la ciutadania. En l’àmbit tècnic hi ha moltes coses a fer. Volem fer un canvi a la xarxa de radars, i per ara estem acabant de concretar el projecte per aconseguir finançament.\nJac Jou 03/04/2021 6:54 am\nAixí ens va , va espavilem d'una vegada i deixem de dir bestieses .\nCatalà 03/04/2021 4:02 am\nCert, Es podria viure perfectament sense exèrcit. Molt millor que malbaratant milions i miliiomns en armament. que a mès omplen la caixa dels assaassins borbónics.\nRicard 02/04/2021 9:00 pm\nL'idealisme d'en Vilaclara és això, idealisme. El cas dels catalans el desmenteix, desgraciadament.\nEmpipat 02/04/2021 7:37 pm\nEs que Ejército tiene SU sistema de meteorologia. Faltaria más. Que idiotez. Me pregunto como puede haber gente que se crea tanta tonteria.\nRamon 02/04/2021 5:34 pm\nQuan el van fitxar els sociates, va resultar que llur informació meteorològica era progressista mentre que la que continuava fent TV3, "da drètas".\nmike 02/04/2021 4:19 pm\nostia noi, quina parida més gran


Aquest dissabte hem realitzat l'última sessió del taller familiar "1,2,3…PRINT!" emmarcat dins el programa Mons creatius de primavera i dirigit en aquesta sessió a famílies amb infants d’entre 7 i 12 anys. És un taller dissenyat per l’equip educatiu de la Fundació Miró Mallorca i té com a punt de partida l’obra de Joan Miró vinculada amb els llibres de bibliòfil i la tipografia.\nPublicat el 2 maig 2017\nAmb aquest taller tancam també els projectes que hem desenvolupat durant els Mons creatius de primavera 2017. Gràcies a tots i totes els que heu participat!\nL’obra gràfica ha estat molt present en l’obra de Joan Miró, principalment des des l’adquisició de Son Boter.


L'aFFaC reclama a Educació que flexibilitzi restriccions i permeti que els centres acomiadin el curs amb les famílies La República\nACN Barcelona.-Les Associacions de Famílies Federades d’Alumnes de Catalunya (aFFaC) han demanat al Departament d’Educació que relaxi les restriccions perquè l’alumnat pugui acomiadar el curs amb les seves famílies. Nombroses […]\nACN Barcelona.-Les Associacions de Famílies Federades d’Alumnes de Catalunya (aFFaC) han demanat al Departament d’Educació que relaxi les restriccions perquè l’alumnat pugui acomiadar el curs amb les seves famílies. Nombroses AFA s’han posat en contacte amb l’aFFaC per demanar una medicació, després que Educació fes arribar una notificació on es recordava que no es podien fer les tradicionals festes de fi de curs amb les famílies. Aquestes han lamentat que malgrat que s’està produint una reobertura en molts sectors, l’educació continua amb restriccions de l’any passat. L’aFFaC ha posat en valor el compliment dels protocols a les escoles i han lamentat que les famílies porten un any sense poder participar de la vida dels centres.\nL’associació ha considerat que això limita el seu dret a participació i afecta negativament a la qualitat educativa dels infants. Ha afegit que els alumnes han estat sotmès a unes “estrictes” normes, han renunciat a sortides, colònies i d’altres activitats i per això l’aFFaC ha demanat a Educació que s’ho repensi i permeti l’accés de les famílies.


La Setmana de la Mobilitat motivarà als nens i nenes a gaudir d'una ciutat més amable amb el vianant\nLes activitats es desenvoluparan entre els dies 16 i 22 de setembre\nEl regidor de Mobilitat de l'Ajuntament de Tortosa, Marià Martínez, acompanyat pel representant de la Policia Local, Francesc Amaré, ha presentat la Setmana de la Mobilitat 2018 a Tortosa, que arriba fidel a la seva cita anual a l'inici de cada curs escolar. La Setmana de la Mobilitat es desenvoluparà entre el diumenge 16 i el dissabte 22 de setembre, i forma part de la European Mobility Week que organitza la Unió Europea, amb el suport de l'Ajuntament de Tortosa i de la Generalitat de Catalunya.\n"Des de l'Ajuntament -ha dit el regidor de Mobilitat- intentem fomentar els espais amables, és a dir, fer que els desplaçaments dels vianants per la ciutat siguin més còmodes. Un exemple és la plaça de l'Ajuntament, que ja no incorpora places d'aparcament i on s'ha restringit, així mateix, l'accés als vehicles rodats, o el rehabilitat pont de l'Estat, amb les noves pasarel·les que fan que vianants i ciclistes puguin creuar amb amplitut i comoditat". Martínez ha recordat també el foment de l'ús del transport públic, amb la reducció de les tarifes del bus públic, i la millora de les parades de línia urbana. "També disposem ara dels punts de recàrrega de vehicles elèctrics -ha dit- i tot plegat fa que la mobilitat a la ciutat vagi millorant dia a dia".


El Ballet de Moscou s’aventura amb l’espectacle ‘Don Quixot’ - El Periòdic d'Andorra\nEl Ballet de Moscou s’aventura amb l’espectacle ‘Don Quixot’\nLa companyia russa, dirigida per Timur Fayzeiv, actua demà a la nit\nPer E. J. M.\nPublicat el Dimecres, 22 de juliol de 2015 | 03:30 h\nUna escena de l’espectacle ‘Don Quixot’ del Ballet de Moscou. | BALLET DE MOSCOU\nEl Ballet de Moscou ha convertit Andorra en plaça fixa durant les seves gires pel sud d’Europa i ara torna amb una proposta nova, que per primera vegada presenten al Principat: Don Quixot. L’espectacle de dansa clàssica està basat en un dels capítols de l’obra de Cervantes, amb música de Ludwig Minkus i coreografia d’Alexander Gorski. El grand pas de deux del Don Quixot és un dels duos de ballet clàssic més populars, i un dels preferits dels ballarins més importants. L’espectacle es representarà demà, a les nou de la nit al Centre de Congressos d’Andorra la Vella. Hi ha preus especials per als grups.\nEl director de la companyia, Timur Fayziev, va recordar ahir que fa 25 anys que va fundar el Ballet de Moscou i que van acompanyar el gran ballarí Nureyev (1938-1993) en la seva última gira. Actualment estan immersos en la gira número 105. La companyia suma més de 2.000 representacions.\nFayziev va explicar que Don Quixot és dansa clàssica que adapta estils i ritmes espanyols, i que els protagonistes de la història són Kitri i Basileo, interpretats per «l’increïble» matrimoni Terentiev.\nTroguet vol tornar al Pakistan a la primavera per seguir amb el repte\nEl Bike Park es consolida com una aposta durant l’estiu\nLes estacions han d’estar preparades per diversificar-se\nJaume Vidal Gerent de l'Estació Nacional d'Autobusos\n«Penso que necessitem el tren sí o sí, sobretot per a les mercaderies»\n14 d'octubre de 2019 Descarrega't el PDF Hemeroteca


Article " L’Espai Europeu d’Ensenyament Superior: Universitat Pública o Europa del Capital?" - Indymedia Barcelona\nArticle " L’Espai Europeu d’Ensenyament Superior: Universitat Pública o Europa del Capital?"\nper tuujuyjuj\t 20 set 2005\nArticle de la CEPC sobre la ConvergÃ¨ncia Europea.\nDestaquem el repÃ s als principals aspectes d'aquesta reforma, el paper que hi juga la vigent LOU, els interessos de la OMC en el nou "pastÃs" educatiu o els principals reptes d'enguany: CatalÃ¨g de Titulacions de Grau i el futur dels Postgraus.\nRecordeu que pel 17 de novembre d'enguany, s'esperen mobilitzacions en el marc d'una jornada de lluita internacional.\nLâ��Espai Europeu dâ��Ensenyament Superior: Universitat PÃºblica o Europa del Capital?\nEnguany, segueix avanÃ§ant a les universitats catalanes la gran reforma universitÃ ria a escala europea coneguda tambÃ© com a ProcÃ©s de Bolonya, destinada a canviar de dalt a baix el model dâ��universitat que actualment anomenem pÃºblica. Des de la Coordinadora dâ��Estudiants dels PaÃ¯sos Catalans (CEPC), esbossem tres aspectes que considerem claus:\nÂ· Lâ��anomenat â��esperit Bolonyaâ�? persegueix la Lliure mobilitat a escala europea, una reforma pedagÃ²gica i una homologaciÃ³ de titulacions. Aspectes tots ells desitjables sempre i quan es doti dels recursos necessaris la universitat pÃºblica per tal de garantir-hi un accÃ©s universal. Tanmateix, encara Ã©s hora que es tingui present els diversos punts de partida de lâ��educaciÃ³ pÃºblica europea.\nÂ· El silenci mediÃ tic i la desinformaciÃ³, no entenem com una reforma endegada formalment lâ��any 1999 amb la coneguda com a DeclaraciÃ³ de Bolonya que li dÃ³na nom, ha provocat tant poc ressÃ² a lâ��opiniÃ³ pÃºblica i dins de la comunitat educativa.\nÂ·El nul control democrÃ tic; aquesta reforma, rere les trobades europees ministerials, lâ��encapÃ§ala la ComissiÃ³ Europea on hi influeixen diversos lobbies empresarials. La mateixa OMC ha tret posicionaments al respecte. A lâ��estat espanyol, i mercÃ¨s a les reformes que van comportar la LOU (figura presidencialista del rector, reforÃ§ del Consell Social, creaciÃ³ de lâ��Agencia Nacional de EvaluaciÃ³n de la Calidad y AcreditaciÃ³n â��ANECA-) tot i les promeses electorals del PSOE, aquesta nova reforma pot aplicar-se simplement a cop de Decret.\nAquest darrer curs, ha comenÃ§at a generar-se un cert ressÃ² al voltant dâ��aquest nou model, en bona mesura degut a les presses imposades a les universitats per tal dâ��enllestir les reformes de cara lâ��improrrogable termini del 2010. En aquesta lÃnia, el govern espanyol duu aprovats diversos Decrets per a regular les noves titulacions, i serÃ durant aquests mesos que sâ��aprovarÃ el nou CatÃ leg de Titulacions que marcarÃ quins ensenyaments seran homologats i la seva composiciÃ³ en lÃnies generals, lâ��esborrany del qual va provocar les primeres reaccions unitÃ ries de la comunitat universitÃ ria i segons ens expliquen algunes fonts, serÃ aprovat. Alhora, sâ��amplien sense gaire informaciÃ³ les proves experimentals.\nA dia dâ��avui, en consonÃ ncia, hem deixat de sentir de parlar sobre la reforma pedagÃ²gica, veiem com no sâ��afegeixen suficients recursos per a garantir la lliure mobilitat dâ��estudiants (un insuficent increment de 200 eurus per a mobilitat), veiem com la llengua catalana segueix sent minoritzada a les aules dels PaÃ¯sos Catalans, veiem com desapareixen i es dilueixen titulacions definides com a â��econÃ²micament poc rentablesâ�?, veiem com ens augmenten les taxes per damunt de lâ��increment de lâ��IPC, veiem com es perfilen unes futures especialitzacions que seran de pagament (els nous postgraus) i veiem com sâ��imposen models de finanÃ§ament competitiu.\nEn definitiva, avanÃ§a el desmantellament del model educatiu de lâ��Estat de Benestar, i ens trobem ja davant de polÃtiques decidides que sâ��inscriuen en el marc de la nova Europa del Capital, com seâ��ns proposava amb la malanomenada ConstituciÃ³ Europea o el projecte de Directiva Bolkenstein. Per tot aixÃ², i degut al treball realitzat enguany dins de la Plataforma Mobilitzadora en Defensa de la Universitat PÃºblica (PMDUP), aquesta comenÃ§a a escalfar motors per una jornada de mobilitzacions de cara el 17 de Novembre, coordinats amb estudiants dâ��arreu dâ��Europa. Estigueu, doncs, atents i atentes.\nBarcelona, 14 de Setembre de 2005\nRe: Article " L’Espai Europeu d’Ensenyament Superior: Universitat Pública o Europa del Capital?"\nper No\t 21 set 2005\nLa disjuntiva està mal plantejada: una Universitat Pública es igualment capitalista quan el poder "públic" està en mans d'un Estat capitalista i burgès. Poc importa que el patró sigui la Caixa o la Generalitat, mentre ambdòs institucions estiguin governades i al servei de la burgesia. La Universitat no pot canviar de model dins del capitalisme, com tot, tendeix irremediablement a servir al capital.\nPer tant la disjuntiva està mal plantejada o plantejada en termes que son equívocs.\nPerque la universitat faci alguna cosa pel progrès humà, primer hem de desfer l'obsolet sistema capitalista que desde el sector públic o privat la estrangula i la subverteix en instrument al servei dels mercaders de tota mena.\nper Estudiant\t 21 set 2005\nHi això com es fa?\nper un\t 23 set 2005\nla disjuntiva suposo que la veus al títol, és un recurs per a fer-ho cridaner i enllçar aquesta reforma amb les demés reformes o intencions recents, tot i que etimològicament puguis tenir raó. de fet, per ser una bona dijuntiva hauria de ser universitat pública o universitat privada, europa dels pobles i de les persones o europa del capital, o europa socialista o europa del capital...\nen tot cas, és un article això i cita el desmantellament del model educatiu de l'estat de benestar, que en cap cas es defensa . perquè si des de les perspectives d'esquerres només diem "acabem amb el capital" (no proposes res tu, només negues i sense cap argument o un argument directament nihilista: com que no podem fer res excepte acabar amb el capitalisme, no fem res excepte dir qe el capitalisme mata però tampoc ens el carreguem i tampoc arribem a la gent, o no?. aquest article pretén crear opinió, i debat (no aquest, la veritat, o no aquest en primera instància), i és que cal conèixer al que ens enfrontem per carregar-nos-ho. inclús que no és una cosa de 4 ministres, sinó que darrera hi són els principals responsables d'aquesta nova etapa que ja no és ni la de la caiguda del mur de berlín. 2500 caracters no donen per més quan el que cal és repassar el que hi ha i el que ens ve al damunt, i que no som centenars de milers qui ens hi oposem activament sinó només uns quants centenars als Països Catalans, més encara quan des de la caixa, la generalitat i les universitats es silencien al màxim tots aquests processos\nno te'm enfadis, però crec que optes pel rebuig pel rebuig. estic plenament d'acord en el que dius i també la organització on milito, però és que no dius res que no se sàpiga ja (i digues el que vulguis, faltaria més). clar que es poden fer articles així o el que vulguis, però fet un, fets 50mil. No a tot perquè tot està podrit. Collonut\nperquè amb el que tu dius, a tothom se li dirà "reformista" quan li poses en boca coses que no expressa, però penso que just això és típic de derives "esquerranistes", i me'n conec masses desgraciadament. evidentment, prefereixo universitats capitalistes com les actuals a que el senyor de la caixa, directament i legalment, gestioni la universitat, encara que ja ho faci. el mateix amb la unió europea i la constitució europea que ens fotien, o amb l'agcs o amb el que vulguis posar-hi. fotre pals a les rodes per sistema darrera un ordinador, o un a local qualsevol arreglant el món asseguts a una taula no crec que sigui el més adient. com et recordo, el que falta gent dient prou a tot això (i potser ja ho fas) i en funció de la força podem adequar la resposta. i ara ens cal força que vol dir gent\nperquè tu, què proposes que es faci?\nper nohiesticdacorsd\t 29 set 2005\nl'educació superior també pot ser alternativa i transformadora...sinó mira la universidad popular de las Madres de la Plaza de mayo!\nper un\t 29 set 2005\nsi i no, ja que si no m'equivoco, els títols que es dónen no són oficials\nés a dir, demostra que pots montar una Universitat Alternativa, que a la pràctica compleix amb el seu paper. Formar persones que després han d'aplicar els seus coneixements per al desenvolupament de la societat\nTot i això, la "invalidesa legal" fa que realment no poguem transformar realment el model educatiu dins d'una societat capitalista. Això no vol dir que s'hagi de deixar d'avançar, i evidentment a Argentina s'ha fet i vol dir que hi ha camp per córrer (i més amb el malament que està tot, vaja, que no seria difícil). Jo anteriorment retreia aquests discursos immobilistes (i pamfletaris)\nM'agradria que el/la "No" digués la seva, estaria bé\nper Telemako Martín\t 23 oct 2005\nBe mireu jo el que veig aqui es que els xavals estudien masses anys.\nSuposo que es una trampa del sistema per tenir la massa juvenil adormida a casa dels pares.\nSurts als 25 al mon laboral i no has vist res, i veuen que llavors ja es massa tard per poder canviar res i de l'unic que tenen ganes es que el clatellot no sigui gaire fort.\nUs ho dic perque a mi em passava, tinc 20 anys,i des dels 15 o aixi treballava els estius i ja em pensava que sabia de que naba el circ i sincerament no en tenia ni putea ideia.\nAra treballo i estudio , i es treballant que aprenc el que costa protegir el teu cul , conec de la insidia de la patronal pero la conec de veritat no desde el model teoric sino desde la pell i aixo es el que els hi caldria al jovent en general.\nEns trobem en aquesta dicotomia el joven que treballa no es el que esta format i el que esta format no treballa, aixi no anem a cap lloc.\nBasicament la trampa esta molt ben pensada, uns quants de camiseta radical i nas enfarlopat parlant de Bakunin i de Carlos Marx pero de brometa, mani de pega, l'ultima moda la rave reinvindicativa. I de l'altre xavalets que no saben on tenen la ma dreta ni l'esquerra amenaçats sota la por de la descolalitzacio de l'empresa (laltre gran invent de la nostra decada).\nNo estic en contra la cultura , evidentment que no.Es la cultura la que ens fa lliures.\nEstic en contra del parasitisme quedi clar.


Viatge al Japó: cultura, societat i llengua - La Casa Elizalde Viatge al Japó: cultura, societat i llengua - La Casa Elizalde ajuntament.barcelona.cat\nTallers culturals Viatge al Japó: cultura, societat i llengua\nDesfent mites del país del sol naixent\nEl Japó continua sent un país desconegut i imbuït d’un alè de misteri. Què en sabem de les classes socials, de la cohabitació religiosa, de les diferents herències culturals o del concepte de feminitat? Quin paper ha tingut la llengua en la construcció moderna de la seva identitat? Ens endinsarem en alguns dels aspectes menys coneguts del Japó per gaudir d’una mirada nova que ens ajudi a copsar i entendre l’enorme diversitat social i cultural de l’arxipèlag nipó. Tant si vols apropar-te a la cultura japonesa com si estàs a punt de fer-hi un viatge aquest és el teu taller!\nProfessor/a: Eduard G. de la Fuente\n(àsia, cultura, curs, humanitats, japó, llengua, societat, taller)


Col·lecció: Notes de color, núm. 91\nL’Uri Porc fa quaranta anys. Abans de bufar les espelmes ha de demanar un desig. Només que els desitjos no s’improvisen; al contrari: reclamen una reflexió prèvia. En un temps on el passat assoleix valor, on cotitza allò retro o vintage, on es remasteritzen els LP o es fan tributs als clàssics, on les sèries com Miami Vice són evocades amb passió juvenil, l’Uri Porc reflexiona sobre allò que ja no tornarà més. O sobre allò que, tal vegada, mai va marxar del tot. Ho fa de la mà de les seves exnòvies. Cada ex, un capítol. I en cada capítol Revival parla dels records de l’adolescència i la joventut, de la importància de tenir una colla, del poder de la música i del culte a les discoteques, dels moments passats que ja no tornaran però que són allí, disposats a ser evocats per fer-nos saber que tal vegada el passat no va ser tan dolent. O no va ser millor que el present. Revival posa en valor la moda, els vicis, els errors de joventut, les oportunitats perdudes, les farres viscudes, les cartes d’amor o els rotllos d’una nit.\nDamià del Clot. Advocat i escriptor. En l’actualitat és alcalde de Vilassar de Mar. Ha publicat els assaigs L’espai nacionalista a Catalunya 1999-2007: crònica d’un enfrontament (La Busca, 2007), obra finalista del premi assaig Francesc Ferrer i Gironès; Catalunya sentenciada (Dux, 2013), i El Tribunal Constitucional contra Catalunya (Llibres del Delicte, 2015). També ha publicat novel·la: Notes d’un viatge de l’infern (Cossetània, 2010), Premi Narrativa Vila Ametlla de Mar; Absolut Taronja (Columna, 2010), Premi Fiter i Rossell; Una Novel·la Pulp (Llibres del Delicte, 2015), i Generació Gintònic (Cossetània, 2016). És coautor dels llibres Decidir, un exercici de legitimitat democràtica (Viena Edicions, 2014) i Democràcia o cleptocràcia. Cap a on va Espanya (Comanegra, 2016). El seu darrer llibre és Política ficció. L’anàlisi política a través de les sèries de televisió (Editorial UOC, 2018). Revival és el seu retorn a la novel·la generacional.\nLa Petita Llibreria - 18/12/2018\nAjuntament de Vilassar de Mar - novembre del 2018\nTens un racó dalt del món - 11/11/2018\nTribuna Maresme - novembre del 2018


La pregunta nyap de Miquel Iceta\n"Algú hauria de d'explicar al senyor Iceta que les molles de pa són per als coloms, no per als catalans"\nUna de les qualitats de Miquel Iceta, candidat a la secretaria general del PSOE de Catalunya, és que acostuma a expressar-se amb claredat. Les pot dir de l'alçada d'un campanar, però no és ambigu. Recentment s'ha referit a la consulta del 9-N amb aquestes paraules: "No m'interessa gens saber què opina Catalunya sobre la doble pregunta actual". Déu n'hi do! Ni Alícia Sánchez-Camacho ni Albert Rivera, els seus socis en el tripartit nacionalista espanyol que configuren, havien gosat expressar-se així. No és que no pensin el mateix, naturalment que sí, però guarden les formes per evitar que algun dia s'hagin d'empassar les seves pròpies paraules. I és que les paraules d'Iceta són indicatives de la profunda degradació del Partit Socialista. És tan gran la seva dosi de menyspreu als valors democràtics, que acaben explicant la immensa i profilàctica distància a què el poble de Catalunya l'ha situat.\nPerò si ja és molt greu que un polític digui que "no li interessa gens" el que pensi el seu país, encara ho és més que intenti posar tota mena d'impediments perquè el país expressi aquest pensament a través de les urnes. Fins i tot es permet qualificar de "nyap com una casa" la consulta del 9-N destinada a conèixer i fer públic el pensament en qüestió. Tanmateix no sorprèn, ja que un dels principals trets idiosincràtics del nacionalisme espanyol són les seves arrels absolutistes i el consegüent dèficit de cultura democràtica.\nPerò quin és l'argument de Miquel Iceta per anar contra la voluntat majoritària del poble de Catalunya? Doncs dir que la pregunta no li agrada -com un infant emmurriat: "Ara no voto, apa!"- i que la consulta no és legal. És a dir, que els catalans no som ningú per formular-nos preguntes a nosaltres mateixos. Això seria potestat d'Espanya, que ens hauria de donar el vist-i-plau sobre què podem preguntar-nos i què no. Amb relació a la primera qüestió, he de dir que som molts els catalans als quals -per bé que per raons ben diferents- tampoc no ens agrada la fórmula de la doble pregunta. Jo mateix ja vaig escriure un article al Singular sobre aquesta qüestió l'abril passat. Però això no farà que deixem de votar d'acord amb les nostres conviccions. Som demòcrates i acceptem la decisió del Parlament de Catalunya.\nPel que fa a la segona qüestió, la de la necessitat que Catalunya se subordini a la voluntat de Madrid, més aviat fa riure, ja que respon a una maniobra tan maldestra que fins i tot sembla indigna del senyor Iceta. Ja és ben cert que l'independentisme ha deixat el nacionalisme espanyol completament despullat, però són pocs els qui a priori haurien dit que seria tan fàcil. La maniobra socialista consisteix a dir que el president Mas i Mariano Rajoy haurien de dialogar. Però dialogar sobre què? El president Mas no és Juan José Ibarretxe, que va presentar un projecte de partit. Mas és el president d'un país que té el mandat de la ciutadania per convocar una consulta que permeti saber si Catalunya ha de ser un Estat independent. Així de senzill. Això, però, no ho admet el senyor Iceta, perquè la seva pretensió és disfressar de diàleg la claudicació de Catalunya. Només hi ha un petit problema. Un problema amb tres arestes. La primera és que Rajoy dialoga únicament amb els qui li presenten la rendició incondicional. La segona és que el Partit Socialista, sabent de sobres la negativa del PP, presenta una pregunta inútil que li permeti continuar amb la cantarella de la necessitat de diàleg entre Mas i Rajoy tot situant-se al mig com el dijous. I la tercera és que els trenta anys de política espanyolista a les files del PSOE de Catalunya semblen haver allunyat el senyor Iceta de la realitat catalana. I la realitat diu que la Catalunya d'avui no s'agenollarà davant del govern espanyol, com ell pretén. Tot al contrari. Catalunya, això sí, pot agrair al senyor Iceta que conservi el sentit de l'humor elaborant preguntes substitutives, preguntes nyap tan hilarants com la que va presentar fa pocs dies: "Vol que el govern de Catalunya negociï amb les institucions de l'Estat un acord que garanteixi el reconeixement del caràcter nacional de Catalunya, un pacte fiscal solidari i el blindatge de les competències en llengua i cultura?"\nSi no sabéssim que el senyor Iceta viu a Catalunya, pensaríem que és un turista d'un altre planeta. De debò està convençut que el país retornarà als dies ja enterrats de la negociació de l'Estatut? De debò creu que el país renunciarà a la seva llibertat per acceptar entelèquies, falses promeses -com totes, absolutament totes les que fa Espanya- i moure la cua perquè li deixin dir-se nació en minúscules -sempre que no n'exerceixi, és clar- i perquè l'entabanin amb competències que sempre, sempre, sempre, ni que estiguin escrites amb lletres d'or, seran laminades per Espanya? Que no és això, laminar competències "exclusives" a Catalunya, el que han fet sempre el Partit Popular i el partit del senyor Iceta?\nJa es veu que tot plegat no és res més que una ensarronada que culmina amb la referència a "un pacte fiscal solidari". Però què vol dir "un pacte fiscal solidari"? Doncs vol dir mantenir l'espoliació, però guarnint-la amb llaminadures que, com sabem prou bé, acaben quedant-se a Madrid per altres vies a caprici del govern de torn i a mercè d'un Tribunal Constitucional que no és altra cosa que el braç jurídic del PP i del PSOE. Arribats aquí, algú hauria de d'explicar al senyor Iceta que les molles de pa són per als coloms, no per als catalans. No és Espanya qui ens ha de dir si podem votar o no podem votar i què podem preguntar-nos i què no podem preguntar-nos, senyor Iceta. No és Espanya qui ens ha de dir si som una nació o no ho som. Ho som, li agradi a Espanya o no. No és l'oligarquia espanyola qui ha de rebre la solidaritat de Catalunya, sinó els pobles de l'Àfrica oriental que es moren literalment de fam. No és Espanya qui ens ha de concedir competències en llengua i cultura; tindrem competències exclusives, blindades i estatals en llengua, cultura, hisenda, economia, educació, sanitat, justícia, indústria, treball, esport... com tenen totes les nacions lliures del món. Ho entén, senyor Iceta? De debò ho entén?


Com fer un jardí de lasanya - Electrodomèstics i electrodomèstics essencialsLlegir Més\nPrincipal Electrodomèstics i electrodomèstics essencials Com fer un jardí de lasanya\nLa jardineria de lasanya és un mètode de jardineria ecològica sense excavació i que produeix un sòl ric i esponjós i amb molt poc treball del jardiner. El nom "jardineria de lasanya" no té res a veure amb el que creixeràs en aquest jardí. Es refereix al mètode de construcció del jardí, que és, fonamentalment, afegir capes de materials orgànics que s’aniran “cuinant” amb el pas del temps, donant lloc a un sòl ric i esponjós que ajudarà a les seves plantes a prosperar. També conegut com "compost de xapa", la jardineria de lasanya és excel·lent per al medi ambient perquè utilitzeu els residus del vostre pati i cuina i, fonamentalment, el composteu al lloc per fer un nou jardí.\nTipus de mètodes i sistemes de compostatge per a la llar\nNo es requereix excavació\nUna de les millors coses sobre la jardineria de lasanya és el fàcil que és. No heu d’eliminar el queixalet i les males herbes existents. No heu de cavar dues vegades. De fet, no cal treballar el sòl en absolut. La primera capa del jardí de lasanya consta de cartró ondulat marró o tres capes de diari posades directament a sobre de l’herba o males herbes de la zona que heu seleccionat per al vostre jardí. Mulleu aquesta capa per mantenir-la tot al seu lloc i inicieu el procés de descomposició. L'herba o les males herbes es descomponen bastant ràpidament, ja que seran assotades pel diari o cartró, així com pels materials que haureu de coure a sobre. Aquesta capa també proporciona una zona humida i fosca per atraure cucs de terra que afluixaran el sòl a mesura que s’enganxen.\nMentre mantingueu un jardí de lasanya de la mateixa manera que tindríeu cap cura de qualsevol altre jardí, trobareu que tenir cura d’un jardí de lasanya és menys intensiu en el treball. Es pot esperar:\nPoques males herbes, gràcies al diari que les ha suprimit des de baix i la pell que cobreix el sòl des de dalt.\nMillor retenció d’aigua, perquè el compost (que és el que vau fer mitjançant la capa d’aquests materials) manté l’aigua millor que el sòl normal del jardí, sobretot si el sòl natiu és arenós o deficient en matèria orgànica.\nMenys necessiteu fertilitzant, ja que heu plantat el jardí en compost gairebé pur, molt ric en nutrients.\nSòl fàcil de treballar: gruixut, fluix i esponjós.\nLa jardineria de lasanya és divertida, fàcil i permet fer nous jardins a un ritme molt més ràpid que l’antic mètode de doble excavació. Ara el vostre únic problema serà trobar plantes per omplir tots aquests nous jardins.\nQuan construir un jardí de lasanya\nPodeu fer un jardí de lasanya a qualsevol època de l'any. La tardor és un moment òptim per a molts jardiners a causa del nombre de materials orgànics que podeu obtenir gratuïtament gràcies a les fulles caigudes i els residus generals del jardí de netejar la resta del jardí i el jardí. Podeu deixar que el jardí de lasanya s’assegui i es descompongui tot l’hivern. A la primavera, estarà a punt per plantar-hi amb un mínim d’esforç. A més, les pluges de tardor i la neu d'hivern mantindran els humits del jardí de lasanya humits, cosa que els ajudarà a descompondre's més ràpidament.\nSi decidiu fer un jardí de lasanya a la primavera o a l'estiu, haureu de plantejar afegir més modificacions "semblants al sòl" al llit, com la torba o el sòl superior, de manera que pugueu plantar al jardí de seguida. Si feu el llit a la primavera, talleu tants verds i marrons com pugueu, amb les capes de compost acabat, torba o sòl superior intercalats en elles. Acabeu el llit sencer amb tres o quatre polzades de compost o sòl superior acabat i després aneu endavant i plantant. El llit s’instal·larà una mica al llarg de la temporada a mesura que es descomponen les capes de sota.\nTemps de treball: El temps necessari per preparar el jardí és relativament curt, generalment només unes hores, segons la mida del jardí.\nTemps total: es necessitarà una temporada completa o dues perquè el material orgànic es descompongui prou com per suportar les plantes. Tanmateix, podeu plantar relativament ràpidament si descobreix el llit amb una capa de sòl superior.\nCost del material: un jardí de lasanya pot ser pràcticament gratuït si utilitzeu els vostres propis residus orgànics. Com a màxim, podríeu invertir en una balla o dos en molsa de torba. Podeu, per descomptat, comprar compost i altres materials si no en teniu.\nMaterials orgànics, com ara:\nFulles de te i bosses de te\nLes males herbes (si no han anat a les llavors)\nDiari triturat o correu brossa\nVa passar flors, guarniments del jardí\nMolsa de torba\nDisposar els límits del jardí\nEl primer pas és definir els límits del vostre jardí. Podeu fer-vos servir corda, corda o fins i tot una mànega de jardí per crear el contorn del vostre llit de jardí. En realitat no hi ha cap necessitat de preparar el lloc, ja que les capes de cartró o periòdic i altres materials que us posareu quedaran afectats per herba o males herbes.\nCom que les capes s’apilen a una profunditat prou gruixuda, potser voldreu crear costats elevats per al vostre jardí, mitjançant fusta, pedres o altres materials de paisatge dur per mantenir els materials orgànics al seu lloc mentre es descomponen.\nCol·loca les capes\nIgual que amb una lasanya comestible, hi ha certa importància en els mètodes que feu servir per construir el vostre jardí de lasanya. Alternar capes de "marrons" com les fulles de tardor, el diari triturat, la torba i les agulles de pi, amb capes de "verdes" com ara restes vegetals, guarniments de jardí i retalls d'herba. En general, les capes "marrons" haurien de ser aproximadament el doble de profundes que les capes "verdes", però no cal que es faci un aspecte detallat. el procés ha de ser un llit en capes d'alçada de dos peus. Us sorprendrà la quantitat que això reduirà en poques setmanes.\nUna capa de cartró o diverses capes de periòdic constitueix una capa inferior excel·lent, ja que això afectarà bé les herbes i les males herbes dins del llit del jardí. Regar aquesta capa inferior per mantenir-la al seu lloc i fomentar el procés de descomposició. Després d'això, simplement es tracta d'alternar capes verdes i marrons fins que arribeu a una profunditat de 2 peus.\n"Cuina" el jardí\nEn la majoria dels casos, no haureu de fer res més que veure com els materials del jardí comencen a "cuinar" i es descomponen. Les regles per a la correcta jardineria de lasanya són les mateixes que per a qualsevol forma de compostatge: els materials han de ser lleugerament humits per afavorir la descomposició i la calor, però no tan humits que els materials es podreixin i s’enfosqueixen. En casos rars, com en períodes de sequera prolongats, regeu lleugerament les capes orgàniques per assegurar-se que no s’assequin del tot.\nPlanta el jardí\nEl temps que triga el jardí a descompondre’s prou per a la plantació variarà segons les condicions, però un cop els materials s’han descompost en una capa uniforme de material solt com el compost, el jardí ja està a punt per sembrar. Quan arribi el moment de plantar, simplement cau al llit com faríeu amb qualsevol altre jardí. Si utilitzeu el diari com a capa inferior, la pala passarà molt probablement, exposant un terreny agradable i solt per sota. Si utilitzeu cartró, potser haureu de tallar un forat a cada lloc on vulgueu plantar-hi alguna cosa.\nMantenir el jardí\nPer mantenir el jardí, n'hi ha prou amb afegir paelles regularment a la part superior del llit en forma de palla, retalls d'herba, mantell d'escorça o fulles picades. Un cop establert, tindrà cura d’un jardí de lasanya igual que qualsevol altra cosa: males herbes i aigua quan sigui necessari, i plantaràs el contingut del teu cor.\nTot el que haguessis posat en una pila de compost, es pot posar en un jardí de lasanya. Els materials que poseu al jardí es descompondran, proporcionant un terreny cru i ric en nutrients en què plantar.\nAmb el pas del temps, els materials orgànics del jardí es descompondran i s’aniran reduint. Remeneu el jardí cada any amb només afegir capes més marrons i verdes. La tardor és un gran moment per fer-ho, ja que hi ha a la vostra disposició una quantitat abundant de fulles mortes i material vegetal verd.\nSol·liciteu els residus orgànics dels veïns. Regaleu les fulles i utilitzeu-les als vostres llits del jardí.\nPer evitar que els materials més lleugers es bufiïn, utilitzeu un material pesat, com ara fitxes de fusta, com a capa superior "marró" del vostre llit de jardí.\nEviteu utilitzar residus orgànics que hi tinguin moltes llavors de males herbes. A menys que el material "cuini" a una temperatura prou alta, aquestes llavors de males herbes probablement brotaran al vostre jardí. I mai utilitzeu residus animals a les capes de lasanya.\nApreneu a convertir les fulles mortes en bancs de flors saludables\nArticle Anterior10 coses a fer al taulell de maquillatge\nArticle SegüentCom triar el coixí perfecte\nLa jardineria de lasanya és un mètode de jardineria ecològica sense excavació i que produeix un sòl ric i esponjós i amb molt poc treball del jardiner. El nom "jardineria de lasanya" no té res a veure amb el que creixeràs en aquest jardí. Es refereix al mètode de construcció del jardí, que és, fonamentalment, afegir capes de materials orgànics que s’aniran “cuinant” amb el pas del temps, donant lloc a un sòl ric i esponjós que ajudarà a les seves plantes a prosperar. També conegut com &qu © Copyright 2019


L’Hospital Arnau de Vilanova de Lleida inaugura un espai de jocs educatius per a nens amb diabetis\nLa ‘Play Zone’ crea un entorn més acollidor per als petits, que fomenta els hàbits saludables, i disposa de material didàctic que ajuda les famílies a entendre la malaltia.\nDemà, dia 17 de març, a les 13 h, a les Consultes Externes de l’Hospital Universitari Arnau de Vilanova de Lleida s’inaugurarà una sala d’espera per a infants amb diabetis. L’espai té l’objectiu de fer més acollidora l’espera, fomentar els hàbits saludables i ajudar les famílies, mitjançant material didàctic, a entendre la malaltia.\nAixò ha estat possible gràcies a un conveni de col•laboració amb Lilly per instal•lar a l’Hospital un espai lúdic i formatiu, anomenat ‘Play Zone’, que disposa de jocs i recursos educatius. D’aquesta manera, els infants s’entretenen i es relaxen jugant, abans d’entrar a la consulta mèdica i/o d’infermeria.\nA la ‘Play Zone’ es promou de forma divertida i fàcil, mitjançant el joc, la cura de la diabetis i la importància de seguir un estil de vida saludable. Es tracta d’un programa que causa un impacte positiu tant en els menors que esperen per entrar a la consulta, tinguin o no diabetis, com en els seus familiars.\nL’espai disposa de taules i cadires, i de material didàctic perquè els nens juguin, pintin i llegeixin, a les zones de lectura, on hi ha contes educatius com ara el protagonitzat per la miqueta Coco, el primer personatge de Disney amb diabetis. Amb un llenguatge senzill, aquests contes expliquen com Coco pot fer la mateixa vida que els nens de la seva edat perquè coneix la malaltia i planifica com tractar-la.\nEl personatge va sorgir l’any 2011, mitjançant un acord mundial entre Lilly i Disney, per reduir l’impacte de la diabetis en la infància amb un missatge positiu davant d’aquesta malaltia.\nD’aquest nou espai, se’n beneficiaran uns 100 infants diabètics que actualment visiten la consulta de diabetis del Servei d’Endocrinologia de l‘Hospital Universitari Arnau de Vilanova de Lleida; el segon de Catalunya a acollir aquesta iniciativa que, properament, s’estendrà a altres centres catalans.


Nou enllumenat per part de la carretera de Pont de Claverol – Ajuntament de La Pobla de Segur\nNou enllumenat per part de la carretera de Pont de Claverol\nL’Ajuntament de la Pobla de Segur instal·larà l’enllumenat a part de la carretera de Pont de Claverol. En concret, serà del tram de la cruïlla amb la carretera N-260 fins la rotonda, direcció als diferents nuclis del municipi de Conca de Dalt. L’actuació compta amb un pressupost previst de 13.256 euros. Al llarg dels 260 metres de la via s’instal·laran 10 faroles equipades amb llums LED que respectarà els barems lumínics d’una zona E1 de respecte del cel nocturn de la Fundació Starlight.\nTant les lluminàries com les faroles seran adquirides a través de la central de compres de l’Associació Catalana de Municipis. Es calcula que el consum energètic d’aquests elements sigui de 1.720,80 kWh per any, que equival a una emissió anual de 464,62 kilograms de CO2.\nMontserrat Ribal, guanyadora del Concurs de Balcons FloritsCarme Rei-Granger presenta el seu darrer llibre a la Pobla


[edk2] Wembley: l'inici de tot (2017) - TotsRucs\n[edk2] Wembley: l'inici de tot (2017)\nEntrada Autor: Adrià05 » dj. maig 18, 2017 15:25\nID única : 193427659306991701489300661868741584707 (0x9184CFE6A6AFBD7DB1F4C9CE14FCE743)\nNombre completo : C:\_Descàrregues\_Wembley. L'inici de tot [HDTV 720p h264 AC3][Català][Adrià][TotsRucs].mkv\nTamaño de archivo : 1,72 GiB\nDuración : 52 min 22 s\nFecha de codificación : UTC 2017-05-18 14:14:56\nAplicación de codifición : mkvmerge v11.0.0 ('Alive') 32bit\nTamaño de pista : 1,65 GiB (96%)\nTamaño de pista : 71,9 MiB (4%)\nNombre completo : C:\_Descàrregues\_Wembley. L'inici de tot [HDRip][Català][Adrià][TotsRucs].avi\nTamaño de archivo : 769 MiB\nTasa de bits general : 2 052 kb/s\nTasa de bits : 1 856 kb/s\nTamaño de pista : 695 MiB (90%)\nTamaño de pista : 71,9 MiB (9%)\nIntercalado, duración : 439 ms (10,97 fotogramas de vídeo)\nWembley. L'inici de tot [HDTV 720p h264 AC3][Català][Adrià][TotsRucs].mkv\nWembley. L'inici de tot [HDRip][Català][Adrià][TotsRucs].avi\nRe: [edk2] Wembley: l'inici de tot (2017)\nEntrada Autor: inuyasha000 » dj. maig 18, 2017 16:03\ngracies pel documental baixant\nMembre des de: dc. juny 10, 2015 17:28\nEntrada Autor: Perot1 » ds. maig 20, 2017 13:07\nMoltes Gràcies per compartir aquest documental.\nAvui a 16:00 hores fan la final sensera pel canal BarçaTV, retansmés per RAC1. ¿És posible que sigui compartida per aquí?\nEntrada Autor: pikapoll » ds. maig 20, 2017 15:28\nGran docu!! Gracies per l'aportació\nSi Perot1 estaría molt i molt be :p\nEntrada Autor: Adrià05 » ds. maig 20, 2017 17:55\nPerot1 ha escrit: Molt Bones,\nJa en tenim dos versions, suposo que seran amb la retransmissió d'en Puyal. Trobo bé que RAC1 el volguès narrar, però la narració d'en Puyal seguirà sent èpica i la millor\nEntrada Autor: Perot1 » dg. maig 21, 2017 12:28\nPrimer perdona l'Off Topic, ser que no és el fil adequat , però el títol s'ho mareix. Ja que fa 25 anys del memorable partit, i puc dir que vaig ser un afortunat en presenciar-la en directa.Humilment puc dir que he estat a les dues finals de Wembley\nEl primer enllaç és una captura del canal Esport3 preretransmés pel Lluís Canut.\nEl segon enllaç el tinc al emule desde ahir intueixo sense fons (tinc el client ben configurat). Si fós el cas que algú el tingués i es pogués posar de font, estaria molt agraït, ja que estaria encantat de poguer trobar l'audio d'en Puyal (si és que el te).\nHe vist per la red el audio de José Angel de la Casa que va retransmetre per la TV2 al seu dia, però mai he vist cap muntatge amb l'audio d'en Puyal, mira que aquesta final és mareix l'ho millor. No entenc com és que mai ningú (Sigui Sport, Mundo Deportivo, El Periodico etc...) ha fet una readició en format DVD5 o DVD9 amb dos o tres audios ja per demanar com és mareix. Poder vaig errat i si s'ha fet, però crec que no vaig equivocat, sinó l'hagués comprat físicament.\nEntrada Autor: Adrià05 » dg. maig 21, 2017 12:48\nPerot1 ha escrit: El primer enllaç és una captura del canal Esport3 preretransmés pel Lluís Canut.\nDoncs tinc l'àudio d'en Puyal. Si trobo l'emissió de RAC1 puc fer muntatge, però de moment publicaria només Puyal.\nHe vist la narració del gol del Pou i és una mica imitació del Puyal...\nPD. Si l'àudio del rip d'r5004 és el d'en Puyal no faig res\nEntrada Autor: r5004 » dg. maig 21, 2017 13:53\nAdrià05 ha escrit: ...\nL'àudio és d'en Canut, tal com ho va emetre l'Esport3.\nEntrada Autor: Adrià05 » dg. maig 21, 2017 14:00\nDoncs ripejaré el vídeo indicant que és la narració d'en Puyal i així fem 2 versions (encara que en realitat hi hagin 2 amb la mateixa narració ).\nEntrada Autor: Perot1 » dg. maig 21, 2017 15:13\nL'espararé pacienment, moltes gràcies a tots per mantenir aquesta part de la història.\nEntrada Autor: Adrià05 » dt. maig 23, 2017 15:25\nPerot1 ha escrit: L'espararé pacienment, moltes gràcies a tots per mantenir aquesta part de la història.\nJa el teniu: http://forum.totsrucs.cat/viewtopic.php?f=7&t=21394\nEntrada Autor: Suzume » dv. juny 16, 2017 7:04\nMoltes gràcies pel documental


Wikispecies:Quant a la Wikispecies - Wikispecies\nWikispecies:Quant a la Wikispecies\nThis page is a translated version of the page Wikispecies:About and the translation is 55% complete.\nVegeu també Wikispecies en Wikipedia\nWikispecies: Què i per què?\nEls biòlegs que classifiquen noves espècies normalment publiquen en revistes especialitzades, la qual cosa ha donat lloc a una quantitat aclaparant d'informació sense que ningú mantingui una visió general. Fins i tot els experts en camps molt especialitzats sovint no s'adonen si una espècie ha estat registrada formalment dues vegades, tres o més vegades.\nPer tant, no se sap quantes espècies es coneixen, i això és tan ridícul com sembla. No estem parlant de totes les espècies que existeixen a la Terra, sinó simplement el nombre total d'espècies que ja s'han registrat en publicacions científiques.\nNingú sap quants hi ha. L'expert "A" podria pensar que hi ha 17 000 anèl·lits coneguts, però l'expert "B" creu que sap aproximadament 20 000. Això és degut a que no hi ha cap procés de registre central ni cap base de dades o directori de referència per explorar informació sobre l'estat actual del coneixement sobre una espècie particular. Aquesta situació es pot resumir amb la declaració: "Una base de dades central i extensa per a la taxonomia és urgentment necessària".\nI això és el que hauria de convertir Wikispecies: una base de dades oberta i extensa per a científics i no científics que reflecteixin la diversitat de vida al nostre planeta Terra. Perquè la vida està en domini públic!\nHi ha un nombre creixent de grans projectes finançats per la ciència, tots els quals tenen com a finalitat aconseguir més o menys el mateix. Alguns exemples inclouen el Catàleg de la Vida, EoL, etc. El problema principal amb la majoria d'aquests projectes és que no estan oberts a l'edició, de manera que els errors inevitables estan "bloquejats" i difícils d'arreglar...\nCom puc contribuir a Wikispecies?\nSi voleu afegir continguts a Wikispecies, però no ho sabeu, feu un cop d'ull a la nostra secció Help:Continguts on us expliquem el simple que és afegir dades a Wikispecies.\nPreguntes sobre la nostra política sobre Wikispecies? Vegeu la Wikispecies:Carta que explica una mica més de què es tracta.\nRetrieved from "https://species.wikimedia.org/w/index.php?title=Wikispecies:About/ca&oldid=8801660"


El III Torneig 12h de Màdel de Miramar apura el seu període d'inscripció - PilotaViu\nEl III Torneig 12h de Màdel de Miramar apura el seu període d'inscripció\nDimarts, 12 de juny de 2018 a les 14:00h\nMiramar és una de les localitats que millor ha acollit la nova modalitat del màdel. Bona mostra d'això és el fet que la primera escola municipal de màdel es va crear a Miramar, l'any 2016. Des d'aleshores han organitzat dos campionats i, com no podia ser d'altra manera, formen part del Circuit Intercomarcal. En esta ocasió serà la tercera parada del II Circuit.\nEnguany la cita serà el 17 de juny i comptarà amb dues categories amb distints nivells. El període d'inscripcions estarà obert fins al 14 de juny per a tots aquells que vulguen passar un gran dia de pilota.\nRànquing de la primera categoria\n1 Pollos Planes-Galodasa - Ricard, Guillem i Manolo 45 punts.\n2 Canalins - Miravalles i Xavi 25 punts.\n3 JB Publicitat - Jonatan i Vicent Miquel 24 punts.\n4 CPV Picanya - Alex i Jordi 20 punts.\n5 Els Professors - Pepe i Alejandro 12 punts.\n6 Arrasa Pichaques- Alberto i Ximo 12 punts.\n7 Miramar - Salva i Sergi 3 punts.\n8 A tiri baldiri - Joan i David 3 punts.


Altres noms: Palau d'August - Castell de Pilat\nAdreça: plaça del Rei - carrer de Sant Hermenegild\nGòtic Sala superior\nNúm. Registre / Catàleg: 207-MH\nSegles: Romà - // XIV - XV\nD'època medieval és la sala gòtica de la planta superior, construïda durant el regnat de Pere III el Cerimoniós, i que presenta cinc arcs sostinguts per mènsules i finestrals tripartits.\nLa construcció, tant a la fase romana com a les posteriors, però principalment en la primera, és feta de grans carreus tallats. El Pretori és situat al nucli antic de la ciutat, i va ser construït en l'àmbit del desnivell existent entre el circ i la terrassa del fòrum. En el seu estat actual, l'edifici presenta una planta formada per dos cossos rectangulars units en angle recte. El cos principal té tres plantes i terrat, mentre que l'altre només en té dues, també sota terrat. Actualment té dues portes d'accés, una d'època medieval, d'arc de mig punt, a les escales de Sant Hermenegild, i l'altra, més moderna, a la banda del pati del modern Museu Nacional Arqueològic.\nEntre els elements romans, cal esmentar les restes...\nL'origen de la construcció data del segle I dC, però se'n desconeix la seva funció inicial. S'havia suposat que podria ser un palau, o el pretori on residia el governador de la província Hispània Citerior (més tard Tarraconense). De fet, l'edifici està relacionat amb la fase de remodelació de la ciutat que portà a la construcció del fòrum provincial i del circ, als quals aquesta torre era annexa.\nDurant l'edat mitjana, l'edifici fou habilitat com a residència dels reis de Catalunya i Aragó, i experimentà diverses obres de condicionament, dutes a terme fonamentalment als segles XIV i XV, per disposició dels reis Jaume II, Pere III i Joan II.\nTot i que al segle XVII fou utilitzat com a caserna, l'edifici va mantenir-se íntegre en la seva estructura fins al 1813, en què fou volat per les tropes napoleòniques comanades pel mariscal Suchet, en llur retirada de la península. Acabada la guerra del Francès, i un cop restaurat, l'edifici fou habilitat com a presó provincial, funció que va mantenir fins al 1953.\nSobre l'edifici preexistent s'hi va afegir un aparell de telegrafia òptica a mitjan S. XIX quan funcionava com a presó. La torre anomenada Torre de Pilats o del Pretori comunicava amb la torre anterior de la Tossa (Salou), situada a 12 km i amb la torre posterior de Sant Antoni (Altafulla), a 10 km en línia recta. Pertanyia a la línia civil de València a Tarragona i Barcelona que formava part de la línia Madrid-València-Barcelona amb perllongament fins a la Jonquera. La línia civil de Madrid a València i Barcelona va entrar en funcionament el 1849. La part de la línia civil de Catalunya resseguia tota la costa catalana de sud a nord, entrant cap a l'interior en els trams del Vendrell a Barcelona i de Santa Susanna a la Jonquera.\nDesprés d'una nova restauració, el 1971 l'edifici passà a completar les instal·lacions del Museu Nacional Arqueològic. Actualment és la seu del Museu d'Història de la Ciutat. L'origen de la construcció data del segle I dC, però se'n desconeix la seva funció inicial. S'havia suposat que podria ser un palau, o el pretori on residia el governador de la província Hispània Citerior (més tard Tarraconense). De fet, l'edifici està relacionat amb la fase de remodelació de la ciutat que portà a la construcció del fòrum provincial i del circ, als quals aquesta torre era annexa.\nDurant l'edat mitjana, l'edifici fou habilitat com a residència dels reis de Catalunya i Aragó, i experimentà diverses obres de condicionament, dutes a terme fonamentalment als segles XIV i XV, per...\nBalil, Alberto 1969 Excavaciones en la torre de Pilatos. Campaña de excavación de 1962. A: Excavaciones arqueológicas en España.\nCapdevila, Sanç 1934 La Seu de Tarragona. A: Analecta Sacra Tarraconensia : revista de ciències històrico-eclesiàstiques.\nFlórez, Enrique 1859 España sagrada : contiene las memorias eclesiásticas antiguas de la Santa Iglesia de Tarragona.\nHauschild, Theodor 1983 L'arquitectura romana de Tarragona\nLaborde, Alexandre de 1973 Voyage pittoresque et historique et description de la Principauté de Catalogne.\nMorera y Llauradó, Emili 1894 Tarragona antigua y moderna : descripción histórico-arqueológica de todos sus monumentos y edificios públicos, civiles, eclesiásticos y militares y guía para su fácil visita, examen é inspección\nPonç d'Icard, Lluís 1572 Libro de las grandezas y cosas memorables de la metropolitana insigne y famosa ciudad de Tarragona


Resultats de la cerca frase exacta: 321\n1. servidor -a\nQue serveix o compleix els deures que té envers algú. És un home, un criat, molt servidor. Persona que està al servei d'algú. Emprat sobretot, en fórmules de cortesia, per a designar-se a si mateix, persona que es posa a la disposició d'algú. Disposeu del vostre servidor i amic [...]\n2. servidor intermediari\nServidor que regula l'accés a Internet des d'una xarxa privada protegida per un tallafoc. [...]\n3. servidor lleuger\nServidor que, en una arquitectura client-servidor, processa un volum d'informació petit en comparació amb el volum que processen autònomament els clients que s'hi connecten. [...]\n4. servidor pesant\nServidor que, en una arquitectura client-servidor, processa un gran volum d'informació en comparació amb el volum que processen autònomament els clients que s'hi connecten. [...]\nPrograma que, mitjançant el model client-servidor i el protocol de transferència d'hipertext, posa pàgines web a disposició dels internautes. [...]\nPrograma informàtic que subministra informació, serveis o recursos diversos a un programa client. [...]\nOrdinador que, en una xarxa informàtica, comparteixen diversos clients, als quals subministra generalment informació, serveis i recursos. [...]\nOrdinador connectat a la xarxa informàtica que dona algun tipus de serveis als altres ordinadors clients. [...]\nPrograma informàtic que subministra generalment informació, serveis o recursos diversos a un programa client. [...]\nOrdinador que, en una xarxa informàtica, és compartit per diversos clients als quals subministra informació, serveis, recursos, etc. [...]\nDiccionaris terminològics (299)


Economia incrementa un 26% el nombre de convidats a Hàbitat València, amb 67 compradors\nEstàs en: Inici > Notes de premsa > Economia incrementa un 26% el nombre de convidats a Hàbitat València, amb 67 compradors\nLa fira Hàbitat València obrirà demà les seues portes amb unes excel·lents xifres de participació que confirmen la recuperació del major aparador per a l'oferta de moble, il·luminació i decoració (16-9-2019)\nEl conseller Rafa Climent, que participarà demà en la inauguració de la present edició d'Hàbitat València, s'ha mostrat molt satisfet en comprovar el resultat d'un treball conjunt entre la Conselleria d'Economia i Fira València per a recuperar un dels grans certàmens internacionals celebrats en el nostre territori.\nEntre les accions realitzades pel seu departament per a donar suport a aquesta Fira, Climent ha destacat l'increment fins a un 26% del nombre de convidats per IVACE Internacional a aquesta fira. Així, en la present edició, IVACE Internacional ha convidat a 67 compradors i prescriptors procedents de 22 països.\nPer part seua, la directora general d'Internacionalització i directora adjunta de l'IVACE, María Dolores Parra, ha explicat que aquesta acció s'ha realitzat en col·laboració amb ANIEME i FEDAI-DEC, amb l'objectiu de continuar donant suport a la internacionalització dels sectors presents en la fira i del mateix certamen.\n“La Xarxa Exterior de l'IVACE ha tingut una participació imprescindible en la identificació dels integrants d'aquesta missió. S'han seleccionat compradors amb poc coneixement de l'oferta espanyola i amb l'objectiu de continuar posicionant el sector de l'hàbitat de la Comunitat Valenciana en els mercats exteriors”, ha explicat.\n“Des de l'IVACE estem incrementant el nombre de missions inverses integrades per compradors estrangers, per a facilitar al màxim noves oportunitats comercials a les nostres empreses. En aquesta ocasió incrementem el nostre suport a la Fira Hàbitat València per a consolidar el posicionament d'aquest certamen a escala internacional”, ha assenyalat.\nAixí mateix, Parra ha afegit que la importància de la selecció de València com a capital Mundial del Disseny en 2022, “la qual cosa ens permetrà utilitzar aquesta etiqueta com a element de promoció i d'imatge de marca per als nostres sectors”.\nEls importadors i prescriptors procedeixen de 22 països. Concretament de l'Argentina, Austràlia, Xile, Colòmbia, Corea del Sud, Croàcia, l'Equador, els Estats Units, Emirats Àrabs, França, Geòrgia, Holanda, l'Índia, el Marroc, Mèxic, Montenegro, Polònia, Qatar, Regne Unit, República Dominicana, Rússia i Suècia.


Valorant el Cafè de Patrimoni a Sant Boi | Cafès de patrimoni\nValorant el Cafè de Patrimoni a Sant Boi\n21 Mai 2012 · by cafesdepatrimoni\t· in Visites de Cafès.\t·\nJa han passat uns dies des de l’última trobada i la veritat és que estem sorpresos de la repercussió que aquesta va tenir a Twitter. Si bé ja l’anterior cop vam estar twittejant els aspectes més destacats del que anàvem descobrint, aquest cop ho hem fet amb voluntat de recollir-ho després en un document que funcionés com un resum. Però sorprenentment vam estar rebent comentaris i seguint discussions no presencials. I això és molt interessant.\nAquest cop, i donat que el tema de la trobada era el paper de l’administració pública en la gestió i difusió del patrimoni, per trencar el gel, ens vam preguntar quina era la relació professional entre les persones assistents i l’administració pública de Catalunya. Aquí teniu la fotografia que en va resultar, just abans de començar la visita a les termes romanes.\nSant Boi és un municipi proper a la ciutat de Barcelona i, tot i que això pot semblar un valor interessant, sembla ser que és tot el contrari: Barcelona eclipsa completament les accions que es desenvolupin en municipis dels seus entorns. I és una llàstima perquè Sant Boi té un museu encantador, modern i encertat. Parteix de la posada en valor d’un conjunt d’elements determinats de la seva història local: les termes més ben conservades del país, una torre del segle X i un mas on habità Rafael de Casanova i on, a més, es va descobrir, gràcies a l’arqueologia, 2500 anys d’història en poc menys de 50 metres quadrats.\nQuant al debat, comentar que Josep Maria Solias situà el nivell molt alt amb una descripció de l’administració; una descripció molt àcida que va obrir un debat sobre la bicefàlia entre política i tècnica, la dificultat de generar processos àgils, l’estancament, etc. Ricard Monistrol, des d’una òptica exterior, va afegir els problemes de comunicació i legislació sovint com a causants de situacions contradictòries..\nSi voleu llegir el debat obert que es va generar, podeu llegir-ne els resums que han elaborat Carme Rodríguez amb Twittdoc i Victor Cornejo amb Storify.\nUs deixem la llista dels participants i amb els seus perfils de twitter, per si els voleu seguir. Ja sabeu que veure i comentar les fotos de l’esdeveniment al grup obert a Flickr.\nCarme Rodríguex @carmemix\nJosep Maria Solias @JMSolias\nMaria Soteras @MarSoteras\nRicard Monistrol @RicardMonistrol\n← El paper de l’administració en la gestió del patrimoni. Sant Boi 12/5/12\nEl patrimoni com a motor de desenvolupament local?. Torroella de Montgrí 30/6/12 →


Familie Holzer Weberhof Mauterndorf Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMauterndorf 75, Mauterndorf, Mauterndorf, Àustria, 5570 - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Familie Holzer Weberhof\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Mauterndorf, no busqui més enllà de Familie Holzer Weberhof. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Familie Holzer Weberhof, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar, servei de bugaderia, caixa forta, àrea de fumadors.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com esquí, parc infantil, jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Familie Holzer Weberhof no troba competidors en cap categoria.