Modifica les dades de la teva cooperativa | Cooperatives\nInici › Cooperatives federades › Modifica les dades de la teva cooperativa\nLes dades de la teva cooperativa no són correctes? Utilitza aquest formulari per indicar-nos què cal canviar.\nNom de la Cooperativa *\nNum. Soci Federació *\nExplica'ns els canvis *\nTermes d'us *\nSí, he llegit i accepto les condicions d'us de la web.\nVull rebre comunicacions i informacions de la Federació de Cooperatives de Treball de Catalunya via correu electrònic\nEn relació a les dades que ens facilita, i d'acord al Reglament general de protecció de dades RGPD (UE) 2016/679, l’informem que el responsable és la Federació de Cooperatives de Treball de Catalunya, amb domicili a Carrer Premià 15, 1ª planta, 08014 Barcelona, telf 933188162 i correu electrònic federacio@cooperativestreball.coop. Les seves dades constaran en un fitxer gestionat per la Federació de Cooperatives de Treball de Catalunya que s’utilitzarà amb la finalitat d’enviar-li informació que considerem que pugui ser del seu interès. Conservarem les seves dades a menys que ens comuniqui el contrari. Sempre que ho desitgi podrà exercir el dret d’accés, rectificació o supressió de les seves dades, la limitació del tractament o la seva oposició, així com el dret a la portabilitat de les dades. Aquestes peticions caldrà que es facin a Carrer Premià 15, 1ª planta, 08014 Barcelona o federacio@cooperativestreball.coop\nLa pregunta és per lluitar contra els spammers automàtics.\nQuin és el codi en la imatge? *\nEscriu els caracters que veus en la imatge.


Setembre de 2021 – el arte murió al descubrirte\n27 Setembre, 2021 27 Setembre, 2021 princessugussDeixa un comentari\nUn dia vaig rebre la notícia que l’Anna i la Raquel es casaven, òbviament estava entusiasmada! FESTA MAJOR!!!!\nAmb el temps tenim tendència a veure menys a aquelles persones amb les que hem escrit pàgines de la nostra vida., ahir, a la boda, ho estava pensant quan em va venir al cap el primer cop que les vaig veure:\nAnna Planas Roca: Curs 6è, Octubre 1995. Número 11 a la samarreta de bàsquet. Base. Cabell ros, ulls inquiets i intel.ligents, constitució fineta.., sentit de l’humor impecable, sap fer que els que som al seu voltant ens sentim còmodes, carismàtica i sempre amb aquell no sé què en el seu tarannà que la fan tan femenina com masculina cosa que sempre he cregut que li suma atractiu.\nGràcies a ella i a la seva entonació de nana Pembertoooon (s’ha de cantar amb el to de nana cocacolaaaa) porto des del crèdit de síntesi de segon d’ESO recordant qui va ser l’inventor de la Coca-cola, i poca broma, mai m’ha sortit al trivial però m’ha servit en alguna situació vital.\nRaquel: 2012 mes ràndom abans de Maig. Estàvem fent un berenar a un local anomenat Demasié. Va ser la primera vegada que la vaig veure vaig pensar : m’encanta, i quina pell més maca!.\nAmb tots els meus respectes i sent diplomàtica, l’Anna sempre li havia fet ombra a totes les seves antigues parelles i ara existia algú a la seva alçada, algú tan brillant com ella.\nDe fet, amb el temps, sempre que parlo de la Raquel dic que si fós lesbiana voldria una parella igual.\nI uns quants anys després, ens trobem a prop de Berga celebrant que volen seguir juntes el mateix camí, demostrant respecte, simpatia, complicitat , desbordant frikisme, il.lusió, compartint humor, transmetent una energia que convida a creure en que és possible conviure amb algú més de molts anys sense voler colar-li cianur al plat . Jo només puc sentir admiració simpatia i sobretot el privilegi d’haver pogut assistir a un casament amb la faldilla de la iaia de la Queri, amb millor companyia impossible, perquè miro al meu voltant i em fascina veure al Pol ,un nen increïble que no tenia el plaer de conéixer amb al Kai, a la Lani, a l’Alícia, a l’Ignasi en plena simbiosi, formant part de la nostra evolució vital. Miro la Natàlia i l’Alberto i penso que són una parella preciosa (a part la Barris és pibonazo). M’agrada veure com gestiona la maternitat la Isa, per a i és tot un exemple a seguir o la manera en que la Maria está criant al seu fill, prenc nota activament,\nL’amor entre la Queri i l’Alícia em deixa sovint sense paraules, em sento tant afortunada de que tinguin aquesta relació que per a mi és un regal.\nPD: l’Alícia i jo ens volem quedar la Lani a casa.\n20 Setembre, 2021 20 Setembre, 2021 princessugussDeixa un comentari


Memòria en reconstrucció – Muntanyes de paraules\nNepal, Reflexió, Textos\nMemòria en reconstrucció\nPublicat per muntanyesdeparaules el Setembre 19, 2017 Setembre 19, 2017\nFa uns dies que caminem pel districte de Rasuwa, a la regió del Langtang, on es troba el Parc Nacional del Langtang i el seu pic més alt, el Langtang Lirung (7.270m). Prop d’aquí hi ha un dels vuit mils, el Sisha Pangma (8.027m), ja dins de territori tibetà. Estem a tocar de la frontera.\nAquesta va ser una de les àrees més devastades pel terratrèmol de fa uns dos anys i mig i hi ha símbols evidents d’una reconstrucció constant i un exili permanent. Estem enmig d’una natura ferotge que s’esllavissa i ho arrossega tot, com el poble de Langtang, que va quedar sepultat per roca i neu. Han passat més de dos anys i pel paisatge hi ha disseminats edificis plens de cicatrius que poc a poc es van reconstruint. Aquesta vall té memòria. La reconstrucció no és un acte per a l’oblit. La reconstrucció és un acte de memòria, és rescatar el que es pot de les runes i resignificar-ho. És un acte de reafirmació i dignitat. És aixecar-se. La reconstrucció és la voluntat de pronunciar cadascun dels morts i apuntar els seus noms a les parets per tal de fer-los presents aquí a la vida.\nA prop de la frontera amb el Tibet, en un lloc de realitat escarpada, els rostres dels néts de l’exili em somriuen i m’acullen. Li pregunto a una noia d’ètnia Tamang, neta de refugiats tibetans, si ella voldria tornar a la terra d’on va fugir la seva família i em contesta que només de visita. Com deu ser la vida a l’altre cantó? Què li hauran explicat els seus avis? Parlaran del Tibet o procuraran oblidar-lo? Com nosaltres, com els nostres avis amb la nostra guerra. Tantes preguntes, tantes preguntes em neixen. Algunes d’elles s’aniran responent en el simple fet de fer camí i de la resposta en naixerà un nou qüestionament en una reconstrucció perenne.\nEntrada prèvia 29 en lluna plena\nEntrada següent Sacsejades


Els treballs de rehabilitació del Pont del Vidre finalitzaran aquest estiu a Llíria | Valencia Extra\nEls treballs de rehabilitació del Pont del Vidre finalitzaran aquest estiu a Llíria\nL’alcalde Manolo Civera i el vicepresident tercer de la Diputació, Carlos Fernández, han visitat l’estat de les obres\nEl vicepresident tercer de l’Àrea de Cooperació Municipal de la Diputació de València, Carlos Fernández Bielsa, al costat de l’alcalde Manolo Civera i altres membres de l’Ajuntament, ha visitat aquest matí la ciutat de Llíria per a comprovar de primera mà l’avanç de les obres rehabilitació i posada en valor de la torre del Pont del Vidre, cofinançades al 50 per cent per la institució provincial. A més, la trobada ha servit per a abordar altres projectes que es pretenen executar en el municipi a través dels programes de la Diputació.\nAquesta actuació, que suposa una inversió de 200.000 euros, està prevista que finalitze al llarg d’aquest estiu, i servirà per a fer de la torre un monument visitable i accessible, a més de permetre una nova via d’accés al centre històric de la localitat.\nEls treballs contemplen la restauració de la muralla, la consolidació de la torre, l’obertura d’un nou accés a la Vila Vella i la reurbanització del tram de vial del carrer Sant Joan de Mata. A més, també s’està realitzant un exhaustiu seguiment arqueològic, que permetrà documentar les tècniques constructives emprades, així com els materials romans reutilitzats per a la seua edificació.\nEl primer edil, Manolo Civera, ha recalcat que aquests treballs “materialitzaran el projecte que va iniciar l’Ajuntament en els anys 90, quan va aprovar un Pla Especial de Protecció i Rehabilitació per a la Vila Vella (PEPRI), amb l’objectiu de regenerar urbanísticament aquest barri, aprofitant la posada en valor dels seus elements patrimonials, com el Pont del Vidre mitjançant la seua restauració”. D’aquesta manera, també, “la ciutat recupera aquest enclavament, entre els recursos turístics del seu ja important patrimoni històric”.\nLa torre del Pont del Vidre, construïda en el segle XIV, formava part del circuit emmurallat de la Llíria medieval. Aquest monument ha viscut grans transformacions al llarg de la seua història, que han deixat una gran petjada en l’edifici. Les més importants, sens dubte, són les que es van produir en el segle XX quan, una vegada perdut el caràcter defensiu de muralles i torres, es van construir habitatges i corrals en les antigues estructures medievals.


Gaudeix de la cuina marinera a un restaurant amb vistes al mar de l’Estartit - Restaurant Les Salines\nBlogPortada » Gaudeix de la cuina marinera a un restaurant amb vistes al mar de l’Estartit\nSi vols gaudir de la cuina casolana, marinera i de mercat, el Restaurant Les Salines és la teva millor opció. Situat al Port de l’Estartit (s’hi pot accedir mitjançant el Passeig Marítim), concretament davant de la Platgeta, és idònia per gaudir d’una experiència gastronòmica de nivell amb vistes panoràmiques al mar.\nDesprés de gairebé 50 anys, Les Salines manté intactes la tradició i l’esperit del servei: un producte de proximitat de primera qualitat i un tracte proper i professional. Tot i això, any rere any la carta incorpora novetats per captivar tot tipus de paladars.\nLa carta compta amb gran varietat d’entrants, peixos, carns i postres. El Suquet de rascassa, les gambes amb pollastre i el pica-pica de peix i marisc són les grans especialitats de la casa. També s’ofereix suggeriments a partir de la pesca del dia que fan arribar els proveïdors de confiança de la zona.\nL’Estartit és un dels municipis més visitats de la Costa Brava. El seu patrimoni natural i històric és incomparable. L’oferta d’activitats és àmplia i variada, des de passejades a peu, en bicicleta o a cavall, submarinisme, vela, golf, visites culturals comentades, etc.\nEl Club Nàutic Estartit proporciona aparcament a les persones que arriben amb vehicle privat. Així mateix, des de Les Salines es pot accedir a les embarcacions amb el fons de vidre que s’acosten fins a les Illes Medes o ressegueixen la costa.\nEls aiguamolls del Ter Vell i la Gola, el massís del Montgrí, presidit pel castell del segle XIII, i la riquesa del món marí de les Illes Medes són l’exemple d’un poble costaner amb una singular bellesa paisatgística.\nAmb il·lusió i totes les mesures de seguretat, el Restaurant Les Salines ja és obert des del passat 6 de juny tots els caps de setmana. No dubtis a venir per gaudir de productes de proximitat, elaboracions sorprenents i una ubicació idíl·lica.\nReserva taula a info@restaurantlessalines.com o trucant al 972 75 16 11.\nEstem molt feliços d'anunciar-vos que el proper 6 de juny Les Salines obrirà les seves…\nDavant la situació generada per la crisi del COVID-19, ens veiem obligats a posposar la…\nprevious post: Obrim el 6 de juny. T’esperem!\nnext post: Gaudeix de Les Salines on tu vulguis. Truca’ns i fes la teva comanda per emportar!


Domini i contundència de l'Europa a Osca | Futfem.cat\nEn un diumenge d'aldarulls a tot Catalunya, l'Europa s'ha desplaçat fins a Osca per disputar el partit corresponent a la quarta jornada de Lliga contra la Peña Ferranca. Els 3 punts se'ls han quedat les escapulades, qui han passat per damunt les aragoneses, dominant el partit de principi a fi, amb un contundent resultat de 0-5. Amb aquest resultat les catalanes escalen fins a la quarta posició, darrere del Collerense.\nLes de Cristian Aleza s'han sorprès quan, a l'inici del partit, s'han topat amb un Peña Ferranca que ha desplegat una línia de 5 a la defensa, generant un bloc molt replegat. Durant els primers 45 minuts, tot i tenir la possessió la major part del temps, a l'Europa se li ha resistit el gol, com admet Aleza: «Durant tota la primera part ens ha costat molt crear profunditat, tot i generar alguna cosa per la dreta, les pilotes no arribaven a zona rematadora», per contrarestar-ho, «l'equip ha hagut de matar jugades des de la frontal de l'àrea», afegeix. Ha estat un primer temps on s'han creat fins a quatre ocasions de gol per part de les gracienques, mentre les locals s'han limitat a defensar.\nAnabel ha obert la llauna al minut 4 de la represa, amb una conducció, una genialitat d'Andrea amb una passada entre línies i remat d'Anabel que finalment ha estat capaç de materialitzar el gol que tant s'ha resistit a la primera. L'equip ha anat debilitant un Peña Ferranca a qui a poc a poc se l'hi ha anat fonent l'energia i ha anat encaixant un segon gol d'Anabel i un tercer de Clara. En aquest moment l'Europa ha rematat el partit amb la possessió i Anabel ha realitzat el 0-4, després d'una jugada molt elaborada per banda dreta, i signant un hat-trick. El darrer gol ha arribat a 4 minuts que l'àrbitre xiulés el final del partit, amb un centre de Sitjà rematat per Sònia de cap, estrenant-se com a golejadora aquesta temporada.\nAleza valora la «paciència» de les jugadores, sobretot després de la primera part, on no s'han materialitzat cap ocasió i,tot i així, les noies «han seguit creient en el joc de l'equip i han sortit igual o inclús millor a la segona part». També destaca «l'encert» que fins diumenge s'havia resistit en molts partits. En conjunt les sensacions són «molt positives», a excepció de la lesió de Pili Porta al genoll, que a espera de saber resultats, Aleza desitja «que sigui el més lleu possible».


Oriol Ponsatí-Murlà: "Volem assentar les bases per a un Pla de Lectura 2030", Diari Ara\n> Vist als mitjans > Oriol Ponsatí-Murlà: “Volem assentar les bases per a un Pla de Lectura 2030”, Diari Ara\nArticle de la Valèria Gaillard publicat al Diari Ara el 9 de novembre del 2019. Fes clic per veure l’article original\nEl director de la Institució de les Lletres Catalanes calcula destinar-hi 24 milions l’any vinent\nDesprés del Pla Nacional de Lectura de Ferran Mascarell 2012-16, Santi Vila va presentar-ne un altre el 2017 que havia de tenir una inversió total de 105 milions d’euros. La Institució de les Lletres Catalanes ha rebut ara l’encàrrec de coordinar-lo. Com es pensa tirar endavant i amb quin pressupost?\nConvocarem un Consell Nacional de la Lectura, que tindrà una representació de totes les administracions públiques implicades –l’ILC, l’ICEC i la direcció general de Creació, Acció Territorial i Biblioteques, i també l’Institut Ramon Llull i Política Lingüística– i la més àmplia possible del sector. Aquest consell és útil, perquè d’aquí en sortiran les conclusions que permetran deliberar a fons i arribar a consensos sobre quin model de foment de la lectura volem al país.\nÉs un programa que econòmicament sosté l’ICEC i que està tenint molt d’èxit. Ara cal fer una revisió a fons a l’acabar l’any per veure quina tendència hi ha hagut respecte al 2018 en la compra de llibres en català i castellà i avaluar-ho. Si veiéssim que creix el castellà –ara estem un 70-30–, ens plantejaríem restringir-ho a la llengua catalana.


AVA-Asaja preveu unes pèrdues de 150 milions per les pluges i el fred en l’agricultura valenciana – tucomarca.com\nHomeSeccióLa ComarcaAgriculturaAVA-Asaja preveu unes pèrdues de 150 milions per les pluges i el fred en l’agricultura valenciana\n18 maig, 2022 Redacción Agricultura, Finestra, Infraestructures, La Comarca, La Comunitat, Requena-Utiel, Secció 0\nDesprés de dos mesos i mig de precipitacions persistents, baixes temperatures i falta d’hores de sol, els agricultors de la Comunitat Valenciana comencen a constatar a peu de camp els vertaders danys que ja han patit o patiran la majoria dels seus cultius. Un estudi dels serveis tècnics de l’Associació Valenciana d’Agricultors (AVA-Asaja) xifra en més de 150 milions d’euros les pèrdues previstes a causa de l’anomalia climàtica en el sector agrari valencià. La superfície afectada ascendeix a 120.000 hectàrees i entre els cultius que majors perjudicis acumulen destaquen els cítrics, l’ametla, les fruites d’os, el caqui i les hortalisses (cebes, creïlles i carxofes principalment), així com destrosses en infraestructures agràries.\nEls cítrics, sobretot taronges i mandarines, són el cultiu que preveu aconseguir majors pèrdues: entorn de 80 milions en una superfície de 50.000 hectàrees. D’una banda, en la present campanya centenars de tones de fruits que estaven pendents de recol·lectar van acabar caient a terra o quedant-se en l’arbre pel minvament de valor comercial. D’altra banda, de cara a la pròxima temporada, l’excés d’humitat també ha ocasionat problemes de podridura en la floració que reduiran la collita futura en multitud d’explotacions. Així mateix, igual que ocorre en altres cultius, els agricultors es veuen obligats a assumir sobrecostos econòmics per a realitzar aplicacions dirigides a minimitzar l’atac de plagues i malalties que poden multiplicar-se amb la combinació d’humitat i altes temperatures.\nPer contra, les pluges i el fred han tingut conseqüències menys nocives per a cultius com la vinya i l’olivar. L’únic episodi especialment negatiu va ser la tempesta de pedra registrada el 2 de maig que va colpejar 3.000 hectàrees de vinyes en diversos punts de València i Alacant. La possible proliferació de fongs com el míldiu i oïdi, que en els últims anys han anat incrementant els seus atacs, també preocupen els viticultors. Per part seua, els ramaders han d’assumir majors costos en alimentació i energia, mentre que els apicultors poden veure minvada la producció de mel a causa dels problemes en la floració.\nPer això, AVA-Asaja reitera la necessitat que les administracions nacionals, autonòmiques i locals posen en marxa ajudes directes i mesures fiscals (com a reducció de l’IBI Rústic, rebaixa de mòduls, crèdits bonificats, etc.) destinades a alleujar la ruïnosa situació que travessen els agricultors valencians no sols per l’anomalia climàtica, sinó també per l’escalada dels costos de producció i la incapacitat real per a repercutir-los en els baixos preus. Informa, Luis Ibáñez.\n3 març, 2022 administrador Ademús, Agricultura, Aiora-Cofrents, Els Serrans, Finestra, Infraestructures, La Comarca, La Comunitat, Secció 0\nPost també disponible en: CastellanoL’Associació Valenciana d’Agricultors Majors (AVAM) va celebrar ahir la seva assemblea general en la seu de AVA-ASAJA. L’acte va comptar amb la intervenció del president de AVA-ASAJA, Cristóbal Aguado, qui va […]


Els taxistes de Barcelona proposen un increment de tarifes d'entre el 8 i el 9% per al 2008\nEls taxistes de Barcelona i l'àrea metropolitana han proposat un increment de tarifes per a l'any que ve que oscil·la entre el 8 i el 9%. La proposta, que han fet arribar les 11 associacions de taxistes a l'Institut Metropolità del Taxi, demana que la baixada de bandera durant el dia s'apugi 40 cèntims, fins als 1,85 euros.\n17/10/2006 - 19.03 Actualitzat 17/10/2006 - 20.52\nLa proposta també recull que durant la nit la baixada de bandera s'apugi 30 cèntims, i es quedi en 1,85 euros. Pel que fa al preu per quilòmetre, els taxistes proposen que s'apugi 3 cèntims més durant el dia, i cinc cèntims durant la nit. Pel secretari general de la federació catalana del taxi, David Florejachs, es tracta d'un increment assumible per a l'usuari.\nDes de l'Institut Metropoltià del Taxi consideren que la proposta és excessiva i no està prou justificada. Les dues parts es reuniran aquest djious per intentar arribar a un acord. Les negociacions s'han de tancar, com a molt tard, a finals del mes vinent.


Pantalles leds: Quines grandàries es poden crear?\nQuant els organitzadors d’esdeveniments, ja siguin concerts, salons, fires, esdeveniments d’empresa, esdeveniments esportius… Es plantegen el lloguer de pantalles leds per a fer arribar la informació de l’esdeveniment a tots els presents, es fan la pregunta de Quines grandàries de pantalles leds poden desenvolupar-se? En post actual, com a especialistes en el lloguer de pantalla leds, exposem la resposta a aquesta qüestió.\nAbans de passar a respondre que grandària pot crear-se amb pantalles leds, hem de saber com es compon una pantalla led. La majoria de pantalles leds es componen mitjançant cabinets o blocs de 50 cm x 50 cm que s’uneixen entre si per a crear aquestes grans pantalles per a esdeveniments. També, existeixen altres mesures de blocs o cabinets, com són els blocs de 1 m x 1 m. Els diversos blocs s’uneixen mitjançant un sistema d’ancoratge, creant una superfície plana on projectar imatges i vídeos d’alta qualitat. Les pantalles leds compten amb la configuració electrònica necessària per a poder mostrar aquesta imatge d’alta qualitat.\nQuines grandàries es poden crear amb les pantalles leds?\nUna vegada sabem com funciona el seu muntatge, podem passar a respondre la qüestió que grandàries poden desenvolupar-se. Gràcies a l’estructura de la pantalla led pot desenvolupar-se superfícies de formes i grandàries diferents. Adequant-se a les necessitats de cada tipus d’esdeveniment i lloc de presentació.\nL’aspecte de 16:9 és el format de vídeo més utilitzat en l’actualitat, això fa que sigui la referència que es pren a la hora de crear la grandària de la pantalla led. Podent dur a terme pantalles des d’1,5 metres fins a l’ample que desitgi el client. I en proporció al format 16:9 calcular l’alt de la pantalla que es durà a terme. L’estructura d’aquesta mena de pantalla permet una fàcil instal·lació. La unió dels diversos cabinets o blocs es realitza fàcilment. Podent crear grans superfícies on mostrar la informació de l’esdeveniment en un curt període de temps.\nEn SB Service com a especialistes en el lloguer de pantalles leds gegants per a esdeveniments podem dur a terme la grandària que desitgi cada client. Si desitja comptar amb una pantalla led per al seu esdeveniment, no dubti a contactar amb nosaltres, l’informarem sense compromís de les nostres tarifes i serveis per a lloguers de pantalles leds a Barcelona, Lleida, Castelló, València, Girona, Lleida… En el nostre YouTube i Instagram podrà conèixer alguns dels nostres muntatges mitjançant pantalles leds gegants.


El separatisme català\nCAPÍTOL 8: EL SEPARATISME CATALÀ\nL’any 1916 esclata a Irlanda l’aixecament de Pasqua. Aquesta revolta i el seu esperit marca a més d’un català que comença a veure clar els seus ideals separatistes. El mateix any fou constituïda l’entitat “Nostra Parla” que tenia representants a totes les terres catalanes.\nA Mallorca fou fundat l’any 1917 el Centre Regionalista, d’ideologia nacionalista, per Guillem Forteza. Aspirava a l’autonomia regional dins cada nació i a la federació de nacions sobiranes formant un estat ibèric.\nEl 1918 apareix el setmanari “Estat Català”. Els seus signants ja afirmaven que a cada nació li corresponia un estat independent; afirmaven que Catalunya era una nació, i defensaven una acció apolítica. També aquell any Francesc Macià diu: “Amb l’autonomia no n’hi ha prou. Cal que Catalunya sigui representada a la Conferència de Pau. Necessita la independència”. Fins i tot en el camp sindical, Salvador Seguí deia: “Nosaltres els treballadors, amb una Catalunya independent, no hi perdríem res; ans al contrari, hi guanyaríem molt”.\nUn cop finalitzada la Primera Guerra Mundial, molts pobles colonitzats, conscients de la seva participació en la guerra, esperaven una solució a la seva situació. Els seus desitjos d’independència eren encoratjats pel president Wilson dels EUA, a favor del dret a l’autodeterminació. Aquestes idees, juntament amb la constitució de nous estats independents i també amb la forta oposició del govern espanyol de concedir més autonomia, radicalitzà amplis sectors del catalanisme.\nEl 18 de juliol de 1922 és una data per a tenir present en la nostra història: Francesc Macià i Llussà va fundar la primera organització inequívocament independentista, separatista: Estat Català. Va ser la primera organització que va afirmar que els catalans no hem estat mai espanyols, ni en volem ser. Va fer una crida per deslliurar Catalunya del jou estranger espanyol. El poble català va respondre a la crida, i així va començar l’etapa de l’acció armada, directa, en el procés de ressorgiment i reivindicació nacional.\nL’any 1923, Daniel Cardona, sota el pseudònim de Vibrant presenta un llibre titulat “La Batalla”, prologat pel seu amic i bon poeta Joan Salvat-Papasseit, on deixa clar que els catalans han perdut la dignitat, que Catalunya està descatalanitzada, i que la invasió de Catalunya és un fet i que, per tant, ens hem de situar en peu de guerra. Al mateix temps es forma la Societat d’Estudis Militars (SEM), a fi de preparar a joves patriotes per tal de lluitar per la llibertat de Catalunya, essent desarticulada l’any 1925 i empresonat el seu cap, Miquel Baltà i Botta.\nAl setembre de 1923 té lloc el cop d’estat de Primo de Rivera a l’Estat Espanyol, on al cap de pocs dies el nou govern publica un decret dictant mesures i sancions contra el separatisme. La dictadura va suposar una dura repressió contra el catalanisme i el moviment obrer. Mesos abans, havia estat assassinat Salvador Seguí, conegut com el noi del Sucre, líder de la CNT i advocat dels obrers.\nL’any 1924 Francesc Macià, obligat a exiliar-se, funda el Comitè Separatista Català, a París.\nEl dia de Sant Jordi de 1925 Estat Català llença l’emprèstit Pau Claris, amb la idea d’obtenir diners per tal de finançar el futur intent d’insurrecció armada coneguda com a Prats de Molló.\nEl 6 de juny de 1925 la policia va avortar un intent d’atemptat contra el rei espanyol Alfonso XIII. L’atemptat va ser ideat per membres de Bandera Negra, suborganització de l’Estat Català. La seva intenció era fer explotar una bomba al túnel entre Garraf i Sitges. Els membres de l’escamot -Jaume Compte, Miquel Badia, Deogràcies Civit, entre altres- van ser detinguts per la policia i posteriorment van ser empresonats. Foren amnistiats l’any 1930, després de la caiguda del dictador Primo de Rivera.\nPel que fa a l’intent d’acció armada alliberadora de Prats de Molló de novembre de 1926, per part de Francesc Macià i militants d’Estat Català, perseguia fer un alçament independentista des de la comarca del Vallespir i anar baixant fins arribar a Barcelona. Malauradament, l’intent no reeixí, degut a què la policia francesa va detenir els escamots quan pretenien envair la Garrotxa, els membres dels quals van ser jutjats a París. Aquest fet va donar una gran volada a les seves idees. En el judici, a París, Macià ja argumentava: “Espanya és la nostra enemiga. Volem entrar com a Estat independent en el concert dels pobles lliures”.\nObligat de nou a exiliar-se, Francesc Macià, recorre els centres catalans d’Amèrica Central i del Sud, buscant suport a la seva causa. És a l’Amèrica Llatina on funda el Partit Separatista Revolucionari de Catalunya i on es redacta i s’aprova la constitució d’una futura República Catalana.\nMentrestant, Josep Maria Batista i Roca, molt relacionat amb l’excursionisme, funda l’organització dels Minyons de Muntanya, de marcat sentit nacionalista. Aquesta organització va ser la cobertura legal per a treballar a favor del grup secret, Organització Militar Catalana (ORMICA), que era una prolongació del SEM. A Mallorca, Jaume Sastre, Joan Capó i Elvir Sans, entre d’altres funden l’Associació per la Cultura de Mallorca, que malgrat que fou constituïda al marge de tot moviment polític, tingué per objecte difondre i impulsar la llengua catalana com a suport de la cultura autòctona.\nDurant el període de la dictadura, alguns dirigents del catalanisme, com Nicolau d’Olwer, Massó i Llorens, Maspons i Anglasell, intervingueren prop de la Societat de Nacions demanant, sense èxit, que fossin reconeguts per a Catalunya els drets de minoria nacional.\nL’any 1930, Josep Maria Batista i Roca i un grup de companys funden l’entitat Palestra, arribant a tenir més de 5.000 afiliats arreu dels Països Catalans.\nUn any més tard, Daniel Cardona funda l’organització Nosaltres Sols! com a traducció oberta del gaèlic Sinn Féin. Aquest grup publicava un setmanari amb el mateix nom, que durà fins el 6 d’octubre de 1934, unint un gran estol de patriotes que creien en la via irlandesa per tal de guanyar la llibertat.\nEl separatisme català però, no tingué la mateixa incidència al País València ni a les Illes. El moviment nacionalista, associat al moviment cultural de la Renaixença, acabà dominat per una burgesia conservadora que evolucionà cap a un regionalisme de caire espanyolista. A més, aquesta burgesia allunyà a les classes populars del moviment i això impossibilità cap mena de contacte entre el Principat i la resta del país.


El gran salt de dos joves bagencs: dels carrers de Manresa als terrats de Santorini - Regió7\nEl gran salt de dos joves bagencs: dels carrers de Manresa als terrats de Santorini\n'Santorini, el paradís del parkour' és el segon documental que Biel Macià i David Escobar publiquen sobre aquesta disciplina esportiva\nManresa | 08·01·22 | 17:28 | Actualitzat a les 17:29\nUn moment del documental "Santorini, el paradís del parkour" Biel Macià\nUn any de preparació, dues setmanes de viatge i cinc hores de material gravat convertides en un vídeo vint minuts. Santorini, el paradís del parkour és el segon documental que els bagencs Biel Macià i David Escobar publiquen amb l'objectiu de donar a conèixer el parkour entre aquells que desconeixen la pràctica arreu del món.\nEl primer projecte que van fer junts el van enregistrar ara fa tres anys. Va ser a finals del 2018 quan els dos joves, de 19 i 25 anys, van preparar les motxilles i van viatjar a Lisses, un poble francès de poc menys de set mil habitants per fer salts «de llegenda». D'aquella experiència va sorgir París, la meca del parkour que l'any passat va ser premiat amb un dels principals guardons de la cinquena edició dels premis VOC 2021. En els últims minuts d'aquest primer documental els bagencs van revelar que Santorini seria la destinació de la pròxima aventura que emprendrien plegats.\nA post shared by BIEL MACIA (@biel_macia)\nEls seus plans de creuar el Mediterrani, però no es van fer realitat fins a l'octubre del 2020. Sacsejats per la covid, Macià i Escobar van haver d’ajornar el viatge que volien fer a la primavera. Quan el segon confinament es va aixecar i les restriccions es van relaxar, els dos bagencs van aprofitar per canviar els carrers i edificis de Manresa per l'oceà de teulats blancs i blaus de l'illa de Santorini.\nEls adeptes del parkour consideren la localitat grega el paradís de la disciplina. És en aquest indret on anualment se celebra la competició Red Bull Art of Motion de freerunning, una disciplina molt similar al parkour en què els seus participants utilitzen l'entorn urbà i el paisatge rural per a realitzar moviments i acrobàcies a través de les seves estructures.\nL'arquitectura asimètrica de l'illa, formada per edificis de diferents volums amb parets denses i petites obertures, converteix Santorini en l'indret ideal per fer salts d'infart. "Hi poden haver moltes zones increïbles, però Santorini té una màgia que cap altre lloc té" és una de les primeres declaracions que fa Escobar en un curtmetratge on hi passa de tot.\nHi poden haver moltes zones increïbles (per practicar parkour), però Santorini té una màgia que cap altre lloc té\nEquipats amb poc més que una motxilla i el material de gravació necessari, els dos joves van iniciar l'aventura amb un bitllet només d'anada "pel que pogués passar". La intuïció dels bagencs va ser bona, ja que després de fer escala a Nàpols van quedar atrapats a Itàlia per una cancel·lació inesperada del vol que els portaria al "paradís" grec. Amb pocs recursos, dormint pels terrats de la ciutat italiana i menjant al carrer, els dos joves mostren les aventures, ensurts i les amistats que van forjar en els primers dies d'aquell viatge que sempre havien somiat i que no sabien si havien de donar per perdut.\nLa sort va arribar cinc dies més tard quan finalment els dos atletes van poder posar rumb a Santorini. Lluny dels carrers massificats pel turisme, l'aventura dels joves va tenir lloc íntegrament a les cúpules i terrats de la ciutat. Entre salt i salt, els bagencs utilitzen el projecte audiovisual per explicar les motivacions que els du a entrenar el parkour en qualsevol indret del món malgrat les adversitats que es puguin presentar.\n"La gent et veu saltar i no acaba d'entendre que és exactament o perquè ho estàs fent" comenta Escobar en un dels moments més crítics del vídeo on se'ls veu escapant d'un home que els va amenaçar amb un ganivet.\nDe cop va sortir un home armat i amenaçant-nos de mort\n“El parkour és la nostra manera d’entendre la vida, d’expressar-nos, de sentir-nos lliures i ser creatius” explica Macià al final del documental, en el qual també anima la gent a "no prendre's la vida tan seriosament" i anima a tothom a "treure el nen que tenim dins i jugar".\nMés d'un miler de reproduccions a Youtube\nEls bagencs van presentar el resultat del projecte a mitjans de desembre en el marc del festival de parkour del gimnàs In Extremis de Barberà del Vallès (Barcelona) davant de desenes d'aficionats de la modalitat esportiva. A aquests espectadors se n'ha de sumar el miler que ja han visualitzat el documental al llarg d'aquestes festes de Nadal a través de Youtube. L'objectiu ara dels dos joves és moure el projecte a través de festivals d'arreu.\nMacià i Escobar fa anys que es dediquen al sector de l'audiovisual, però en fa molts més que practiquen parkour. Els bagencs ja han avançat que continuaran treballant junts per crear projectes més grans, entre els quals hi ha fer una pel·lícula i organitzar tallers en centres escolars per educar sobre aquesta disciplina.\n«Tenim Montserrat al costat de casa i gairebé no la coneixem»


Saquejos i barricades a la quarta nit de protestes a Barcelona pel cas l’Hasél\nLa manifestació majoritàriament pacífica torna a derivar en actes vandàlics per part de grups d’encaputxats\n20 de de febrer del 2021. 12:00\nBarcelona ha viscut aquest divendres la quarta jornada de protestes per l’empresonament del raper Pablo Hasél. Com les anteriors nits, la protesta, inicialment pacífica, ha acabat amb actes vandàlics, amb barricades de contenidors cremant, destrosses del mobiliari urbà, d’entitats bancàries i saquejos d’alguns comerços. Els Mossos han adoptat aquesta nit una actitud més de contenció. Aquests dies, el mateix conseller d’Interior, Miquel Sàmper, ha qüestionat les seves actuacions anteriors, cosa que ha creat malestar entre el cos policial. També s’han registrat disturbis a Girona. Els Mossos han informat de la detenció de quatre persones, dues a Barcelona i dues més a Girona.\nSón les set de la tarda i un petit grup de joves es comença a agrupar a la plaça Universitat, envoltada per una vintena de furgonetes dels Mossos d’Esquadra. El Roger i l’Estefania, de 16 anys, estan preparant els exàmens finals del batxillerat artístic, però han aprofitat que és divendres per venir a la manifestació. «És una burrada que es posi cantants a la presó per les seves lletres», expliquen.\nHasél ha sigut condemnat a nou mesos de presó, sis anys d’inhabilitació i pagar 30.000 euros de multa. Segons va dictar l’Audiència Nacional, les lletres de les seves cançons i els seus tuits incloïen delictes d’injúries contra la Corona i les institucions de l’Estat i per enaltiment del terrorisme. «Hasél no ens cau bé, però no venim a defensar la persona, sinó que estem cabrejades perquè s’està vulnerant la llibertat d’expressió», va explicar la Júlia, que també espera unes amigues.\nAmb els minuts, arriba la gent i la protesta es comença moure pel carrer. La primera parada va ser davant la Direcció Superior de la Policia, a la Via Laietana. Mentre una gran majoria entona càntics, un petit grup comença a llançar ous i ampolles contra els furgons policials, que no reaccionen. «La violència és l’únic recurs que tenim, no n’hi ha cap altre», explica la Bea, de 32 anys, que també observa l’escena. «Al feixisme mai se l’ha derrotat amb firmes massives», afegeix l’Albert, de 25.\nA l’estació de França es produeixen els primers saquejos de la jornada. Una vintena d’encaputxats aboca contenidors i els cala foc mentre llança ampolles a l’aire. «Estic d’acord a cremar contenidors perquè és la manera de fer notar el nostre cabreig, però no amb les motos dels particulars», assenyala el Marc, de només 15 anys. «Es parla molt dels contenidors i molt poc que ens tenen tots a l’atur», explica el Jose. L’atur juvenil a Espanya arriba al 40%.\nLes columnes de fum i el saqueig d’una seu bancària fan sortir els veïns del bloc de davant, que protesten. Alguns joves responen amb crits i llançant objectes, però un grup més gran censura la seva actitud i aplaudeix els veïns. «És injust el que li han fet a Hasél, però no m’agrada que es cremin objectes quan la policia ni hi és, és inútil», es lamenta l’Elvira, estudiant de Filologia Alemanya de 20 anys.\nEn aquest moment la protesta es dispersa entre els carrerons del Barri Gòtic, on turistes i gent que s’havia reunit als restaurants de la zona observava l’escena. El mateix grup de nois que ha cremat els contenidors destrossa una altra seu bancària i després es fa foto com si fossin un grup de trap.\nS’acosten les 22 hores i la gran majoria dels joves comença a marxar cap a casa i s’escampa entre l’Arc de Triomf i la ronda de Sant Pere, on hi ha un rastre de contenidors cremats. «Sempre hi ha quatre persones que la lien i embruten la protesta dels altres», assenyala l’Anna, una transportista de 29 anys. L’Iván, un sanitari de 27, també veu que és el moment d’acabar. «Cal respectar el toc de queda», apunta.\nUn petit grup baixa per la Rambla, on es produexenr les primeres càrregues de la nit i un altre saqueig a la botiga Decathlon. A la plaça de Catalunya, un grup de joves que torna a casa passa per davant de dues furgonetes policials. Un noi es queda mirant els agents i un d’aquests respon agafant-lo per la jaqueta i estampant-lo contra el furgó. Després de demanar-li la documentació i advertir-lo, el deixa anar. «Els mitjans només parlen dels que cometen actes vandàlics, saquegen caixers i cremen contenidors, però no que m’estampen perquè els dona la gana», explica el Pol, de 17 anys, visiblement molest. «Per coses com aquesta és per les que sortim a protestar».


Quan parlem de rostre parlem de la micro-pigmentació de llavis celles i parpelles. Quan parlem de para-mèdiques a cicatrius ens referim a aureoles, cicatrius diverses, vitilígens, empelts, cuir cabellut.\nHi ha moltes persones que desconeixen els beneficis psicològics que aquesta tècnica els pot aportar per portar una vida millor en moments delicats com quan la quimioteràpia fa estralls amb la nostra imatge (caiguda de pèl, celles i pestanyes). O com és un complement fonamental després d'una mastectomia i posterior reconstrucció de les aureoles...\nFins a fa uns anys hi havia demanda de tractaments més notables (perfils de llavis marcats, celles fosques i anguloses o línies gruixudes pel eyeliner) però avui dia hi ha una tendència a l'alça a buscar millores estètiques inapreciables.\nAconseguir uns llavis ben definits, de color mucosa i sense un perfil marcat és l'objectiu de moltes dones que sol·liciten aquest tractament a la recerca d'una micro-pigmentació de llavis naturals.\nAmb les celles passa el mateix, han quedat enrere les celles compactes i la demanda avui en dia és d'unes celles pèl a pèl buscant acompanyar en posició i to a les ja existents per definir-les i crear un disseny bonic i elegant que ajudi positivament a l'expressió del rostre.\nPer desgràcia encara hi ha professionals que treballen la cella compacta en tons excessivament foscos. Si has tingut la mala sort de passar per aquesta experiència, has de saber que no està tot perdut.\nTractaments de micro-pigmentació\nPerfil de llavis\nCicatriu de cuir cabellut\nBrillantor de celles\nAltres tractaments: a consultar\nPreguntes freqüents sobre micro-pigmentació:\nProcurem que les nostres clientes sofreixin el menys possible per això per als tractaments aplicarem una pomada tòpica amb gran poder anestèsic que minimitzés la sensació de dolor.\nEl més habitual és completar un tractament en dues sessions. Però depenent de la zona, tipus de pell, color escollit, algunes persones necessitessin aplicacions addicionals per aconseguir el resultat desitjat.\nEntre mitja hora i dues hores depenent de la zona a tractar.\nQuant temps ha de passar entre sessió i sessió?\nEl pigment necessita estabilitzar-se en la pell per poder tornar-se a micro-pigmentar i això ocorre entre tres setmanes i un mes després de l'última aplicació.\nQuant dura la micro-pigmentació?\nEs pot dir que al voltant d'un any lluiràs la teva micro-pigmentació perfecta, però hi ha pells que retenen més el pigment i la poden fer durar fins a tres anys. Dir un temps exacte de durada no seria el correcte doncs pot variar en funció del tipus de pell edat color i altres factors.\nEm sortirà crosta?\nNo surt crosta en un tractament realitzat correctament, amb el procés de regeneració de la zona es van desenganxant unes pells seques.\nQuins efectes secundaris tindré després del tractament?\nPot fer vida normal després d'un tractament de micro-pigmentació tenint en compte que:\nEl principal efecte secundari és que el color es veurà durant uns dies més fosc que el resultat final desitjat.\nEn tractaments d'ulls s'inflamarà la zona tractada, aquesta inflamació durarà entre tres dies i una setmana. En la resta de tractaments no hi haurà inflamació.\nSi ha tingut alguna vegada un herpes labial (pupa, febre, pansa) aquest pot reaparèixer per l'estimulo mecànic de l'aplicació del pigment, en aquest cas es pot prevenir o tractar amb un antivíric.


Un videojoc contra el TDAH | Tecnologia | EL PAÍS Catalunya\nUna empresa de Mataró desenvolupa un mecanisme per fixar l'atenció i controlar la pantalla amb la vista\nJordi Espada, programador de la 'start-up' Braingaze, desenvolupadora del videojoc 'Duck', pensat per a persones amb TDAH. JOAN SÁNCHEZ\nMataró 6 AGO 2019 - 18:02\tCEST\nLa mecànica de Duck, el videojoc desenvolupat per l'empresa emergent Braingaze, és senzilla. El jugador ha de disparar a una sèrie d'objectes mòbils (una diana, un ou daurat…) i esquivar els ocells que apareixen a la pantalla. El seu aspecte innovador arriba gràcies a un dispositiu suec, Tobii Eye X, que permet controlar el disparador amb el moviment dels ulls. Un videojoc que pretén ser una ajuda per als pacients amb trastorn de dèficit d'atenció i hiperactivitat (TDAH).\n“Si s'entrena el control del moviment dels ulls, creiem que millorarà el procés de neurotransmissió”, argumenta Hans Supèr, primer executiu de Braingaze, empresa amb seu al campus tecnològic de Mataró (Maresme).\nLa revista científica Psychiatrist va publicar aquest any part de les investigacions de Supèr respecte al seguiment ocular com a possible tractament del TDAH. Braingaze va desenvolupar un experiment per comprovar si Eye X millorava la concentració dels menors: es van dividir 28 nens d'entre 8 i 15 anys en dos grups i, durant tres setmanes, van jugar a RECOGNeyes, una versió primigènia de Duck. Un dels grups va utilitzar la tecnologia d'Eye X per controlar la pantalla amb els ulls, i l'altre va fer servir un simple ratolí d'ordinador. Els primers van millorar certs patrons d'atenció.\n“La hipòtesi és que el sensor ocular millora els moviments de l'ull i, conseqüentment, l'atenció”, resumeix Supèr. El TDAH és un trastorn neurobiològic que acostuma a diagnosticar-se en nens i adolescents, però els acompanya en l'edat adulta. “Es caracteritza per un patró persistent d'inatenció i/o hiperactivitat que interfereix en l'àmbit personal i professional”, explica la doctora Núria Mallorquí, responsable de la unitat de TDAH de l'Hospital Universitari Dexeus.\nL'empresa planeja llogar els dispositius per controlar el disparador amb la vista al preu d'uns 150 euros. El llançament del programari de Duck es preveu per al mes de setembre.


(Re)Activem Girona. Ajuts a l'impuls de l'activitat econòmica local\nAquests ajuts, de caràcter extraordinari, tenen com a objectiu oferir suport al teixit econòmic local per a la reactivació de totes aquelles iniciatives empresarials que s’han vist afectades pels tancaments obligatoris o reducció de l’activitat i de la mobilitat, a conseqüència de les declaracions de l’estat d’alarma derivades de la situació de pandèmia generada per la COVID-19, aprovades pel Reial Decret 463/2020, de 14 de març de 2020 i pel Reial Decret 926/2020, de 25 d’octubre de 2020 i posteriors pròrrogues.\nJa s'ha publicat a l'e-tauler la relació definitiva de sol·licituds admeses i no admeses a la convocatòria 2022.\nPersones i entitats beneficiàries\nPoden sol·licitar les subvencions a què fan referència aquestes bases:\nLes persones treballadores autònomes, donades d’alta al Règim especial de treballadors autònoms o per compte propi de la Seguretat Social (RETA), o bé a una mutualitat com a sistema alternatiu -amb anterioritat a l’1 de gener de 2020- que exerceixin l’activitat econòmica a títol individual o amb persones treballadores a càrrec seu, incloses les que han constituït una empresa amb personalitat jurídica pròpia, ja sigui unipersonal o amb altres socis. També s’inclouen les persones sòcies de cooperatives, que cotitzen al RETA o a una mutualitat.\nEls autònoms/es sol·licitants hauran de complir els següents requisits:\nEl/la sol·licitant ha d’acreditar alta al RETA, o a una mutualitat com a sistema alternatiu, amb anterioritat al dia 01/01/2020.\nEn cas de tenir persones treballadores a càrrec: la plantilla, prenent en consideració la mitjana de tot l’any 2020, no pot haver superat els 5 treballadors/es. A aquest efecte, s’entén com a plantilla el sumatori de les persones treballadores autònomes, les contractades i les sòcies d’empreses o cooperatives, amb una dedicació mínima del 50% de la jornada laboral, sempre i quan el total de la plantilla, amb independència del tipus de jornada laboral, no superi els 10 treballadors/es.\nLa base imposable de l’impost sobre la renda de les persones físiques de la persona sol·licitant, corresponent al darrer exercici fiscal, ha de ser igual o inferior a 35.000 euros, en cas d’acollir-se al sistema de tributació individual i d’igual quantia, respecte a la part de la base imposable corresponent al/a la sol·licitant, en cas de tributació conjunta.\nEl rendiment net de l’activitat econòmica, corresponent a tot l’any 2020, no ha de superar l’import de 20.000 euros.\nDisminució de la facturació bruta (sense IVA) de, com a mínim, un 30%, durant el període d’abril a desembre de 2020, respecte al mateix període de l’any 2019. En el 2 cas de professionals autònoms/es donats/des d’alta amb posterioritat al dia 01/04/2019, aquest percentatge es calcularà en relació al període transcorregut entre la data d’alta i el dia 31/12/2019 respecte al mateix període de l’any 2020. En cas que l’autònom/a no hagi tingut activitat durant l’any 2019, haurà d’haver-se donat d’alta, com a molt tard, en data 31/12/2019; i en aquest cas el percentatge es calcularà en relació al període d’abril a desembre de 2020, respecte al 1r trimestre del mateix any.\nLes microempreses, legalment constituïdes amb anterioritat al dia 01/01/2020, donades d’alta en el cens de l’impost sobre activitats econòmiques i actives, que compleixin els requisits següents:\nLa plantilla, prenent en consideració la mitjana de tot l’any 2020, no pot haver superat els 5 treballadors/es. A aquest efecte, s’entén com a plantilla el sumatori de les persones treballadores autònomes, les contractades i les sòcies d’empreses o cooperatives, amb una dedicació mínima del 50% de la jornada laboral, sempre i quan el total de la plantilla, amb independència del tipus de jornada laboral, no superi els 10 treballadors/es.\nEl volum de facturació durant l’any 2020 no pot haver superat l’import de 1.000.000€, amb independència de la forma jurídica que hagi adoptat la microempresa.\nDisminució de la facturació bruta (sense IVA) de, com a mínim, un 30%, durant el període d’abril a desembre de 2020, respecte al mateix període de l’any 2019. En el cas de microempreses donades d’alta amb posterioritat al dia 01/04/2019, aquest percentatge es calcularà en relació al període transcorregut entre la data d’alta i el dia 31/12/2019 respecte al mateix període de l’any 2020. En cas que la microempresa no hagi tingut activitat durant l’any 2019, haurà d’haver-se donat d’alta, com a molt tard, en data 31/12/2019; i en aquest cas el percentatge es calcularà en relació al període d’abril a desembre de 2020, respecte al 1r trimestre del mateix any.\nPresentació de la subvenció\nBases al BOP núm. 248 del 29/12/2021\nTermini de sol·licitud de les subvencions\nEl període de sol·licitud és del 2 al 31 de març de 2022.\nLes entitats beneficiàries que siguin persones jurídiques hauran de presentar les sol·licituds, juntament amb la documentació requerida a la base 12, telemàticament a través de la seu electrònica de l’Ajuntament de Girona (https://seu.girona.cat), mitjançant el tràmit específic habilitat a aquest efecte.\nPer utilitzar el mitjà de presentació electrònic, s'haurà de disposar d'un certificat electrònic reconegut i expedit per qualsevol de les entitats prestadores de serveis de certificació que reconeix l'Ajuntament de Girona. Aquesta relació d’entitats prestadores es pot consultar a la seu virtual de l'Ajuntament de Girona.\nLa presentació de sol·licituds de subvenció la pot realitzar el professional autònom/a o el/la representant legal de l’empresa o bé una persona autoritzada. L’interlocutor/a vàlid per a les actuacions administratives a realitzar serà la persona autoritzada, llevat de manifestació expressa de l’interessat/da.\nDocumentació per adjuntar al tràmit\nDNI/NIE de la persona que signa la sol·licitud\nCertificat de situació en el cens d'activitats econòmiques de l'AEAT de l'autònom/a o de la microempresa\nCertificat d'estar al corrent de les obligacions tributàries amb l'Agència Tributària de Catalunya\nCaldrà que els/les sol·licitants presentin la fitxa de creditor/a, dades bancàries mitjançant el tràmit electrònic habilitat a tal efecte en el portal de transparència de l'Ajuntament de Girona.\nQuan es tracti d'informació o de documents que estiguin en poder de l'Ajuntament de Girona, es podrà exercir el dret a no presentar-los, sempre que no hagin transcorregut més de cinc anys. L'interessat/ada haurà d'indicar l'òrgan on van ser presentats o pel qual van ser emesos, la data de presentació o emissió i el procediment a què corresponen.\nEn cas que el/la sol·licitant autoritzi a una persona, empresa o entitat per a la realització del tràmit en nom seu, caldrà adjuntar també l'imprès d'autorització de representació.\nL’Ajuntament de Girona podrà requerir en qualsevol moment de la tramitació de la sol·licitud els documents que consideri necessaris a fi de garantir la correcta adjudicació d’aquests ajuts, segons els criteris d’avaluació establerts.\nEsmenes a la documentació de sol·licitud de la subvenció\nSi s'haguessin detectat defectes o errors esmenables en la documentació presentada per a la sol·licitud de subvenció, l'Òrgan instructor requerirà el/la sol·licitant a fi que en el termini de deu dies els esmeni. Si l’interessat/da no respon al requeriment es considerarà que desisteix de la seva sol·licitud, d'acord amb el que disposa l’article 68 de la llei 39/2015, d’1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.\nAixò no obstant, el termini per a esmenar la sol·licitud de la subvenció podrà ser ampliat fins a cinc dies més, o bé a petició del/de la sol·licitant o bé a iniciativa de l'òrgan instructor, sempre i quan afecti a persones interessades residents fora de l’estat espanyol o quan s'hagi de fer algun tràmit en un altre estat.\nTranscorregut el termini, es comunicarà l'arxiu de la sol·licitud no esmenada i la inadmissió en els casos en què correspongui.\nForma de justificació de les subvencions\nEls/les beneficiàries/àries hauran de presentar la justificació econòmica de l’ajut atorgat, mitjançant un compte justificatiu, que haurà d’incloure les despeses objecte de subvenció, amb aportació dels justificants de les despeses que acreditin la realització de les actuacions subvencionades i la correcta aplicació dels fons rebuts, així com la documentació requerida en aquestes bases reguladores. Base 21.\nTermini per a la justificació de les subvencions\nEl termini per aportar la documentació justificativa és de 2 mesos, a comptar a partir de la notificació de la resolució definitiva d’atorgament. Base 22.\nEls/les beneficiaris/àries d’aquests ajuts hauran de presentar la justificació de la subvenció de manera telemàtica a través de la seu electrònica de l’Ajuntament de Girona (https://seu.girona.cat), mitjançant el tràmit específic habilitat a aquest efecte. Base 23.\nDocumentació a presentar per a la justificació de les subvencions\nPer justificar les actuacions subvencionades, l’entitat beneficiària haurà de presentar la següent documentació:\nFormulari de comunicació de la justificació econòmica, segons model normalitzat, degudament complimentat i signat per part de la persona treballadora autònoma o representant legal de l’empresa.\nFactures i justificants de pagament de les despeses subvencionades.\nComprovant de transferència bancària, en cas de renúncia que comporti reintegrament de fons no executats.\nEn cas que el certificat d’estar al corrent de les obligacions tributàries amb l’Agència Tributària de Catalunya presentat amb la sol·licitud de subvenció ja no sigui vigent, caldrà tornarlo a presentar.


EL MEU TERAPEUTA BORDA [Pàg. 1 de 3] | Revista | EROSKI CONSUMER\nEls terapeutes d'un nombre creixent d'hospitals, residències d'ancians i centres per a alumnes amb necessitats especials es diuen Laica, Tobi o Sam. I borden. Fins i tot renillen. La prova que la teràpia animal funciona es remunta als anys seixanta, quan el psiquiatre Boris M. Levinson va confirmar els efectes positius que produïen els animals en nens amb alteracions psíquiques i físiques.\nUna eficàcia que confirma la psicopedagoga Ana Villalobos, de l'Associació Espanyola de Teràpies Assistides amb Animals i Naturalesa (Aetana): "Poden fer somriure els qui no ho fan i el pacient respon millor perquè l'animal no el jutja mai". Aquests tractaments, presents als Estats Units des de fa 40 anys i a Espanya des d'en fa 25, són beneficiosos per a abordar problemes d'índole molt diferent.\nEn concret, poden ajudar ancians amb falta de comunicació; persones amb trastorns de l'espectre autista, síndrome de Down o patologies mentals (depressió, esquizofrènia, bipolaritat); individus en risc d'exclusió social, com víctimes de violència de gènere, sense casa i adolescents tutelats; o pacients amb addiccions (alcohol, drogues).\nA més, segons un estudi elaborat per l'Hospital de Torrejón (Madrid), la teràpia assistida amb animals, especialment amb gossos, pot aconseguir que les persones amb depressió lleu o moderada, trastorn per dèficit d'atenció i hiperactivitat (TDAH) o discapacitat psíquica lleu redueixin les dosis necessàries de medicaments.\nEn què consisteix? La teràpia assistida amb animals (TAA) és un complement (i no una alternativa) per al treball de metges i terapeutes de qualsevol àmbit. Els animals motiven els malalts o participants i ajuden el psicòleg o terapeuta humà a fer millor la seva feina. Es tracta d'una intervenció orientada a un objectiu concret: un procés analític, documentat i avaluat.\nCom funciona? Un expert coordina sessions d'exercicis en les quals intervenen animals d'assistència, entrenats per a interactuar amb el pacient. Es dissenyen a mesura i l'objectiu depèn del destinatari.\nPer a què serveix? Les TAA afavoreixen l'autoestima, ja que els usuaris no se senten prejutjats per un animal i veuen que són capaços d'ocupar-se d'un ésser viu o d'aprendre a ensinistrar-lo, la qual cosa enforteix l'autoimatge i és beneficiós per a persones que han patit abusos, per exemple. També milloren la comunicació en pacients amb trastorn mental que tendeixen a tancar-se en ells mateixos. Treballar en equip amb un gos per a ensenyar-li que segui o que faci alguna pirueta afavoreix el diàleg, l'empatia i l'obertura, i a més propicia l'expressió d'emocions i sentiments que són difícils d'exterioritzar amb humans. A més, contribueixen a tolerar la frustració i a reduir l'agressivitat. Algú que ha d'esperar el torn per a interactuar pot aprendre a controlar l'ansietat o apreciar que la paciència té recompenses.\nQuins tipus de tractaments n'hi ha? Els animals participen en dos grans tipus de teràpies: socials o sanitàries. Les primeres es fan servir normalment en residències de persones grans per a trencar la rutina en les activitats cognitives que fan diàriament, mentre que les segones aborden casos de depressió, conductes disruptives o de falta de comunicació, autisme, discapacitat intel·lectual, esquizofrènia, paràlisi cerebral o situacions psicosocials i educatives.\nQui la pot dirigir? Les activitats han d'estar monitoritzades per professionals sanitaris o de l'àmbit de la psicologia. A més, l'equip treballa juntament amb logopedes, educadors i el tècnic de TAA, expert en comportament animal. Els exercicis es transmeten a la família de l'usuari perquè continuï treballant els aspectes apresos.\nCom sé que són bons professionals? Les teràpies estan dissenyades per metges, psicòlegs o pedagogs capacitats en l'àrea específica que necessiti el pacient. A l'hora de triar, convé fixar-se en l'experiència de l'equip i en els projectes en què ha treballat. També cal comprovar si té una assegurança de responsabilitat civil i la documentació dels seus animals en regla. L'empresa o l'associació que treballa amb els gossos ha d'estar, a més, donada d'alta i en posició de poder acreditar la seva experiència i la formació específica.\nOn es desenvolupa? Algunes vegades les teràpies són col·lectives, en residències de persones grans, hospitals, associacions, centres especials o escoles. També es poden rebre de manera individual a domicili, com en el cas d'ancians sols o nens amb necessitats especials.\nA Espanya no hi ha una normativa que reguli el sector de les teràpies assistides amb animals, per la qual cosa cada institució pot ensenyar de la manera que consideri més apropiada. Fins avui, el Màster Universitari en Intervenció Assistida amb Animals (Universidad Nacional de Andalucía) és l'únic de caràcter oficial, però hi ha altres formacions, com el Màster en Intervenció Assistida amb Animals (Universitat de València), el Màster en Teràpia Assistida amb Animals (Institut Superior d'Estudis Psicològics), l'Expert en Intervenció Assistida amb Gossos (UDIMA), la Teràpia Assistida amb Animals (Complutense) o el Tècnic i/o Expert en Intervencions Assistides amb Animals (Fundació Bocalán).\nAnar a la següent pàgina: Professionals de quatre potes >>


abril de 2017 – Compromís per Alboraia\nJoan Baldoví: “els Pressuposts Generals de l’Estat són un gran expoli al poble valencià”\nConferència del diputat de Compromís sobre polítiques estatals, divendres 28 en la seu de Compromís per Alboraia Joan Baldoví, portaveu de Compromís al Congrés dels Diputats, ha pronunciat una conferència sobre polítiques estatals en la seu de Compromís per Alboraia, amb l’assistència d’al voltant de 100 persones. “Els Pressuposts Generals de l’Estat són un gran […]\nXarrada de Joan Baldoví a Alboraia, ‘La marginació econòmica al País Valencià’, divendres 28/4\nEl pròxim divendres 28 d’abril Joan Baldoví, diputat de Compromís a Madrid, vindrà a Alboraia a fer una xarrada-col·loqui on li podrem preguntar sobre la seua gestió al Congrés dels Diputats. L’acte serà a la nostra seu (c/doctor Lanuza, 5), a les 19.30 hores. Així mateix, després del col·loqui amb Joan Baldoví ens quedarem a […]\nJordi Sebastià, hui dimarts a Alboraia\nGràcies a l’eurodiputat electe de Compromís, Jordi Sebastià, per vindre a Alboraia i explicar-nos què es pot fer des del Parlament Europeu per millorar la qualitat de vida de les persones.\nXerrada-debat sobre el paper d’Europa amb l’eurodiputat electe Jordi Sebastià, dimarts 11 d’abril a Alboraia\nEl pròxim dimarts 11 d’abril, Jordi Sebastià, eurodiputat electe per Primavera Europea-Coalició Compromís, vindrà a Alboraia a fer una conferència-debat sobre què pot fer Europa pels valencians i les valencianes. La xarrada tindrà lloc a la nostra nova seu, situada al carrer doctor Lanuza número 5, a les 19.30 hores. Hem plantejat aquest acte com […]


Taller: Plantes medicinals, remeis antics i preparacions. – Dolça Revolució\nTaller: Plantes medicinals, remeis antics i preparacions.\nAleix Pàmies explicarà l'ús de les plantes medicinals, la transformació en fàrmacs que han tingut tanta importància en la història de la medicina, les plantes amb les que més experiència té en diferents situacions i les propietats d'elles. Formes de preparació (infusió, decocció, extractes en tintura i oli, etc ..). Explicació de remeis antics.


COM MILLORAR LA COMUNICACIÓ A L'ESCOLA (per a docents) - Portal d'Activitats Educatives de Catalunya\nCOM MILLORAR LA COMUNICACIÓ A L'ESCOLA (per a docents)\nTaller pràctic i vivencial amb eines per comunicar-nos amb tots els sentits i millorar el clima escolar.\nSom éssers socials. Necessitem connectar amb els altres, per sobreviure, per pertànyer, per influir i sentir-nos valorats. La comunicació és l'eina que utilitzem per aconseguir-ho i també per aprendre dels altres, empatitzar, compartir, ajudar i cooperar.\nUtilitzem el nostre llenguatge corporal per comunicar-nos? Sabem identificar el llenguatge no verbal dels altres per a comprendre'ls i relacionar-nos millor? Ens costa dir "no" i posar límits? Necessitem eines per gestionar la resolució de conflictes a l'escola?\nSi volem ser efectius com a educadors, ara més que mai, necessitem operar en una "Coherència Dinàmica" particular (cos, emoció, ment) i acompanyar als nostres alumnes a que trobin la seva, aprenguin a gestionar els seus pensaments i triar les seves paraules, per a comunicar-se millor. Donar-los eines per prevenir i resoldre els conflictes amb altres alumnes i docents, arribant a acords, per crear una bona convivència escolar.\nEn aquest Taller us endureu eines de Coaching Integral i Disciplina Positiva (Jane Nelsen) de forma pràctica i vivencial, per millorar la comunicació amb els vostres alumnes, claustre i famílies i millorar la convivència escolar.\n- Aconseguir equilibrar el nostre triangle de la comunicació (escoltar, parlar i acordar).\n- Escoltar de forma activa, entrenar la presència i gestionar els silencis.\n- Acompanyar als nostres alumnes a gestionar els pensaments que els limiten.\n- Ensenyar-los a utilitzar el poder de les paraules que diuen i regalar-los preguntes potenciadores.\n- Utilitzar el lenguatge de la fermesa per posar límits i dir "no" amb amabilitat i respecte mutu.\n- Saber arribar a acords i crear aliances a l'aula, empoderar al grup, augmentar el grau de confiança entre ells i que aprenguin a autogestionar els conflictes.\n- Validar les seves emocions, per connectar, influir i augmentar la seva motivació i participació.\n- Reconèixer quines necessitats no cobertes hi ha sota el mal comportament d'un alumne.\n- Alentar l'alumne per a que es superi davant les dificultats i confii en ell mateix.\n- Identificar el llenguatge no verbal dels altres i el nostre propi i utilitzar-lo com a eina de comunicació efectiva.\n- Trobar la nostra coherència dinàmica entre el que fem, diem i sentim (cos, ment i emoció) de forma pràctica i ensenyar als nostres alumnes a fer-ho.\nDos formats: 2h 30 min i 4h\nÚltima actualització: 28/06/21\nEducació Emocional, Tutoria i convivència, Formació professorat


Eva Longoria estrena 'Without men' - It's not a phase - Bloc en català per a gais i lesbianes\nSorprèn veure que l'estrena d'una pel·lícula tingui tant ressò entre la premsa generalista. Doncs bé, la polèmica està servida quan l'actriu Eva Longoria hi protagonitza una escena lèsbica amb l'actriu mexicana Kate del Castillo.\nLa pel·lícula es va estrenar ahir als Estats Units i no arribarà a Europa fins l'octubre. En alguns països com Espanya o Itàlia, però, encara no es coneix si hi haurà distribució.\nEn el film, que es podria considerar una comèdia, veurem com una guerrilla s'emporta tots els homes d'una població. Fruit d'aquest fet, el personatge d'Eva Longoria esdevindrà l'alcaldessa. Així doncs, les dones es fan amb el poder absolut d'aquesta localitat. El problema sorgirà quan els homes tornin i vulguin "reclamar el poder", fet que iniciarà una batalla de sexes.\nÉs important que una pel·lícula amb contingut LGBT cridi l'atenció dels mitjans. Però és una mica vergonyós quan només destaca pel morbo que això desperta. Més o menys va passar el mateix amb Cigne Negre (Black Swan) on molts dels comentaris que se sentien sobre la pel·lícula feien referència a l'escena lèsbica de Natalie Portman.\nMalgrat tot, a nosaltres l'argument de 'Without men' ens ha semblat molt original, més enllà de la famosa escena d'Eva Longoria. Haurem d'esperar, però, fins d'aquí uns mesos per poder-la veure.\nTweet this on your Twitter! Etiquetes de comentaris: pel·lícules homosexuals, without men\nTé pinta de ser molt poca-solta... Jo crec que sí que s'estrenarà a Europa per la tirada de la Longoria, però.\nDe tota manera sí que és trist el que comentes, com crida l'atenció pel morbo, sobretot si són dues dones que tenen relacions entre elles més que si es tractés de dos homes.\nEm recorda també quan algun actor o actriu "confessa" la seva homosexualitat i això passa a formar part de la seva biografia a la Wikipedia, mentre que no veig que en cap article sobre heterosexuals s'esmenti aquesta paraula.\n31 de juliol de 2011 a les 16:53\nSí, a més sembla una mica paradoxal: per una banda, bona part de la societat encara no accepta a les persones homosexuals, però per l'altra, si es tracta de dues noies més o menys atractives tenint relacions entre elles, després l'homosexualitat passa a ser un reclam.\n31 de juliol de 2011 a les 20:44\nEn una paraula: morbo. És això. És trist, però és així. Als homes heterosexuals, veure dues dones tenint relacions entre elles els excita, perquè esclar, estan veient no una dona en actitud sexual, sinó dues alhora.\n1 d’agost de 2011 a les 13:15\nQuan vaig llegir la notícia a la premsa generalista, em va venir al cap la sèrie Ally McBeal! Recordo que van ser força sonats alguns dels petons que hi va haver: l'Ally amb la Ling i també amb la Georgia (si mal no recordo..)\n2 d’agost de 2011 a les 15:18\nSí, ja me'n recordo d'això d'Ally McBeal. Una mica penós tot aquest rebombori. M'has fet pensar en que la Portia de Rossi (la Nelle d'Ally McBeal) en la seva autobiografia parlava de l'escandol que hi va haver al voltant d'aquestes escenes, i que a ella (que encara no li havia dit a ningú que era lesbiana) li havia fet molta ràbia veure com, en certa manera, aquestes escenes només s'havien gravat pel morbo.


FILOSOFIA AL LLUÍS COMPANYS: de juny 2019\nWhat's the question? Raons per treballar la dissertació.\nPer què treballem la dissertació filosòfica, tot i les limitacions evidents de les poques hores de classe, el currículum inabastable i els elements distorsionadors com vagues no estudiantils, festes sobrevingudes i pes majoritari de l'aprenentatge memorístic i de l'avaluació basada en exàmens? L'Imma Monsó ho explica molt bé en aquest article, del qual compartim aquest paràgraf:\n" (...)la cuestión es resistir en las aulas. Mientras haya en ellas un solo profesor capacitado para enseñar a pensar filosóficamente habrá alumnos que se entusiasmarán al descubrir que “pensar por cuenta propia” no tiene nada que ver con lo que ven a su alrededor en el día a día. Que para pensar por cuenta propia se necesitan fundamentos. Que los fundamentos hay que trabajarlos, etcétera. Y comprender eso les será (incluso aunque no lleguen a practicarlo) no sólo gratificante, sino de gran utilidad en todos los ámbitos de su vida."\nToca resistir sempre. Us ho diem amb música.\nEtiquetes de comentaris: 1r batxillerat, 2n batxillerat, Les millors dissertacions, tot el que la filosofia et pot ensenyar\nLa guerra és el pare de totes les coses\n... ens deia el savi Heràclit. Deixant de banda les interpretacions erudites d'una de les afirmacions que ens han arribat del filòsof anomenat "l'Obscur", sembla innegable que des de molt abans del segle VI aC. hi ha una guerra contra el pensament, contra el pensar. Quin pot ser l'enemic? El sentit pràctic? Les emocions i els sentiments? La societat, especialment la societat de masses? El poder, la pobresa, la ignorància, el fanatisme, la irracionalitat...? Doncs no. Perquè de tots aquests suposats obstacles fa la filosofia el que li és propi: aclareix de què parlem, en parla raonadament, amb arguments, formula els problemes, investiga les respostes que s'han donat, les qüestiona i potser reformula, apunta nous desenvolupaments, avança. Quin pot ser l'enemic del pensament? El no-pensament, sens dubte.\nAixò ve al cas de que algú, precisament per no pensar, ha destrossat una obra mural original i amb força sentit de l'humor que s'anava construint col·laborativament, prenent el testimoni cada curs els alumnes que feien 2n de batxillerat. Una proposta inspirada en un taller de filosofia de la Societat Australiana de Filosofia i la moda dels memes, en la qual participaven voluntàriament els estudiants, però que s'havia convertit en una obra de tots, i representava el seu pas per l'aula de filosofia, en la qual s'intenta aprendre i ensenyar a pensar. Un work in progress autèntic. La innovació venia servida per simplement implicar, per participar-hi, haver de pensar i voler fer-ho. Em refereixo a "El Donut i la Història de la Filosofia", entre el qual també es trobaven algunes dones filòsofes, les eternes oblidades en els llibres de filosofia. No ens calen dies internacionals: no hi ha dia sense reivindicació en un aula de filosofia.\nTot el que queda d'aquesta obra col·lectiva és una fotografia que ja vam compartir aquí, i que tornem a compartir perquè és l'únic que ens ha deixat la persona que, sense preguntar ni encomanar-se a ningú, va enviar els murals plastificats a un contenidor de reciclatge del carrer.\nTambé s'ha endut al contenidor els millors aforismes del donut que van fer els de 1r de batxillerat, introduits tímidament en el nostre culte al Donut com a metàfora de la realitat. També compartim la fotografia, única prova actual de la seva existència, convertida en un no-res per l'efecte del no pensament.\nJa que ens han declarat la consabuda guerra i, tot s'ha de dir, la filosofia no està feta per bledes ni per a bledes, acceptem el desafiament i tornem a començar el curs vinent. La rebel·lió contra l'efecte destructiu del nihilisme nostre de cada dia està en marxa i no es farà esperar. Només fa una aturada estiuenca per recuperar forces i inicia el contraatac al setembre. Recordeu al gran Nietzsche, que feia filosofia "a cops de martell" i, en la mesura que encarnava la vessant crítica i insubornable de la Filosofia, deia de si mateix que era "dinamita". Tota una inspiració per continuar la lluita contra el no pensament, que no se sap mai d'on pot venir.\nEtiquetes de comentaris: 1r batxillerat, 2n batxillerat, Donut i Història de la Filosofia, tot el que la filosofia et pot ensenyar\nEls murals de tota la vida\nSovint això de la innovació pedagògica és qüestió de paraules que s'utilitzen quan algú descobreix la sopa d'all, és a dir, aquella proposta de treball a l'aula que es feia quan s'intentava no reduir totes les possibilitats d'ensenyament i, el que és més tràgic, d'aprenentatge, a una única manera de fer les coses (bé?). Els més innovadors en aquest sentit són, sens dubte, alguns professors teòricament joves si atenem a la seva edat cronològica. Ja sigui perquè han vingut al món en l'època de les tecnologies educatives i de la informació i abans d'haver llegit una novel·la breu i clàssica (els polseres de coloraines i carlotes no juguen en aquesta lliga de lectures de veritat) ja sabien programar el vídeo de casa, o perquè pateixen aquesta síndrome cada cop més freqüent anomenada "adanisme", segons la qual n'hi ha prou amb trobar una paraula que resulti prou expressiva de tecnofilia per a fer el gran descobriment i mostrar-lo al món, ni que sigui al món escolar.\nEn aquesta entrada us proposem destinar una estona a explorar el significat de la paraula infografia, una definició de la qual que podem trobar aquí. Sembla ser que les autèntiques infografies impliquen l'ús de recursos gràfics multimèdia. Si més no, no es fan a mà, ehem. Dit això no hi ha cap innovació en fer representacions visuals a mà d'un contingut qualsevol: són els murals de tota la vida, que potser hi ha qui descobreix perquè no en feien a la seva escola, o ho ha oblidat o pateix la síndrome esmentada.\nA classe de filosofia, en canvi, tenint en compte que ens dediquem a perdre el temps parlant d'una disciplina que va començar fa més de vint-i-sis segles i gaudeix de molt bona salut, som conscients que el que fem són els murals de tota la vida. A classe de filosofia també tenim clar que això de les competències no és, en canvi, cap bestiesa, sinó una manera d'insistir en que això dels "feudes d'aprenentatge", altrament dit matèries o assignatures si no han mort encara, ho haurien d'estar ben aviat i que la divisió del temps no correspon a una divisió ni dels sabers, ni dels aprenentatges o dels mètodes. Raó per la qual hem triat un llibre de treball, no només de lectura (Erich Fromm: L'art d'estimar) sobre el qual hem desplegat metodologies diverses. Una, la del treball en grup sobre els diferents tipus d'amor descrits per l'autor: exposició oral amb ús de la pissarra i mural com a sistematització del contingut i la seva aplicació (anàlisi d'exemple de ficció, identificació de la seva presència o no en la pròpia vida) i valoració per part dels alumnes de l'aprenentatge realitzat.\nUs deixem aquí la mostra dels murals en un breu vídeo que no fa ni de lluny justícia a la magnífica feina que han realitzat els alumnes. Per cert, proposen treballar el mateix llibre el curs vinent, però no al 3r trimestre, sinó abans. Ho intentarem.\nPublico un missatge que algú ha enviat per error al correu del blog i que no puc saber qui és perquè no queda registrat. És evident que qui hagi escrit el missatge no sap que una no pinta res en semblants decisions, ni que sigui professora de batxillerat afectada i tutora. Ni és preguntada la seva opinió. La negreta és meva. Si de pensar es tracta o d'aturar-se a fer-ho ja no sé què dir. Serveixi aquesta entrada al blog com a difusió de la queixa, ja que és l'únic que aquesta professora pot fer.\nHola, buenas noches. Acabo de recibir la información del calendario sobre las recuperaciones extraordinarias de junio. Las notas finales son este próximo viernes 31 de mayo, y a los tres días, el 3 del mes siguiente, es decir, en junio, nos encontramos con el comienzo de las recuperaciones de todo el curso. Mi pregunta es, si os habéis parado a pensar en cuando tenemos tiempo para prepararnos para dichos exámenes, ya que hasta este viernes no sabemos de qué asignaturas nos avaluamos. Nada más y gracias por su atención. Un saludo.\nAcabem el curs de 1r de batxillerat treballant l'Apologia de Sòcrates, de Plató. Una proposta inusual en els temps educatius que corren i que tendeixen a citar a un gurú mediàtic com l'Àlex Rovira - per posar un exemple dels que omplen La Contra de La Vanguardia i pretenen vendre'ns com a reflexió-, per a evitar la "indigestió" dels continguts estrictament filosòfics, és a dir, rigurosos, exigents i, per tant, gens accessibles sense la mediació del professorat especialista, el que encara queda arraconat en els confins del batxillerat.\nFa anys que aquesta professora va decidir que els estudiants no podien passar per dos cursos de formació filosòfica sense haver treballat una obra completa, tal qual va ser concebuda pel seu autor. Per les característiques dels estudiants, cada cop menys interessats en llegir, així com per la necessitat de plantejar qüestions plenament vigents sobre el bé, la justícia, el respecte a les lleis i el paper d'aquestes en la construcció de la comunitat política, la dels afers humans compartits, va triar l'obra esmentada.\nEl curs ha estat especialment complicat a causa de les nombroses vagues, les festes i altres circumstàncies de les quals és preferible oblidar-se'n ara que hem arribat al final, i no hem pogut dedicar temps a representar un fragment, ni fer les classes a l'aire lliure. Es tractava, però, de fer "de Sòcrates" d'alguna manera. Tantes van ser les hores de classe perdudes (fins la meitat d'un mes en més d'un cas), que el vídeo previst per al segon trimestre no es va poder proposar. Hem fet de la necessitat virtut i hem proposat un treball de vídeo en grup en el qual els estudiants fan "de Sòcrates": pregunten a la gent del carrer sobre la definició d'un concepte (bé, justícia, democràcia) fent gala de docta ignorància, és a dir, intentant saber què és allò pel que pregunten a partir de les respostes rebudes de la gent "sàvia". Seguidament representen un diàleg socràtic en el qual tenen en compte les respostes i intenten esbrinar quina és la resposta vertadera. El diàleg resta obert, com a bon diàleg socràtic, tot i que arriba a una conclusió parcial.\nAquí teniu el resultat dels diferents esforços realitzats, alguns amb gràcia evident, d'altres amb una excel·lent preparació tant tècnica com filosòfica, voluntariosos tots, encertats en diferents aspectes. Mostra de creativitat i curiositat, tant com d'intentar complir amb les demandes de la professora, que vol que demostrin què han après.\nL'Ainhoa, l'Emma, la Laia i l'Adrián elaboren un vídeo impregnat del dinamisme i el bon humor que els distingeix. Sembla que portin tota la vida fent aquesta feina.\nLa Nati, la Megan, la Stella, la Momna i el Jorge recullen algunes opinions i les valoren posteriorment sense arribar a cap conclusió clara... Serà que no és gens fàcil això de definir la justícia?\nTant incòmode el Marcos com tranquil el David, en aquest breu treball es passa directament de les preguntes a la conclusió.\nLa Maria, l'Illyas, el John i el Sergio arriben a una definició de democràcia després de preguntar i dialogar.\nL'Iván, la Claudia, la Paula, el Toni i la Laura F. no es tallen un pèl i llencen la pregunta a passejants de l'àrea central de la polis, l'àgora, sense amagar la seva condició d'atenesos i de socràtics. Tan socràtics que quan una "sàvia" opina lliurement que no hi ha democràcia perquè no hi ha llibertat d'opinió i un dret inventat, que no es troba a cap document jurídic, no li diuen ni mu. Ja sabem que al discurs que es contradiu no cal respondre amb raons perquè s'autoimpugna.\nLa Yanira, el Pau, la Karen, la Lucía i la Marina pregunten, dialoguen al voltant de les respostes i ens ofereixen un esquema com a conclusió. El format és molt televisiu, cosa que el fa agradable de veure.\nEl Juan, l'Iker, el Martí, el Marcos i el Joel ens ofereixen una bona conclusió i unes quantes postures de Karate Kid.\nL'Antonio, el Mehdi i el Daniel amb un convidat, el Manu, en format virtual, sembla que s'ho passen pipa esbrinant això de la democràcia què és. El que pensen del que diuen els entrevistats els hi han dit amb música de fons, fixeu-vos bé! Senyalen incoherències i alguna dificultat: problematitzen. Per si fos poc, es peten de riure.\nLa Nerea, l'Alba, la Gina i la Marina són ateneses que es troben un dia havent de respondre a la pregunta sobre la justícia i arriben a la conclusió de que té a veure amb el bé, però no sabem què és el bé... I tornem a començar! El vent semblava voler respondre també a la pregunta.\nL'Andrea, la Karima, el Johan, la Nerea, el Jaume i la Laura es troben amb respostes que no els ajuden gaire i tiren de diccionari vist el resultat.\nLa Mònica, la Cristina, la Marina i el José David arriben a una conclusió diferent de la dels entrevistats, tot i que les respostes d'aquests no estan gens malament.\nLa Raquel, la Mariona, la Xènia R., la Xènia J. i la Laura arriben a la conclusió, com a bones aprenentes socràtiques, de que cap dels entrevistats saben què és la justícia, malgrat estar convençuts de saber-ho. Han portat el diàleg al seu punt de partida: el reconeixement de la ignorància. El problema és que acostuma a ser molt fàcil identificar la dels altres. La pròpia, ja no tant. Un dels reptes que ens planteja la filosofia.\nI el millor per al final: presentació a la grega, és a dir, en grec! I amb l'única conclusió possible: només saben que no saben què és la la justícia. De la mà de la Zaida, l'Unai, la Lidia i la Laia.\nVull aprofitar aquesta entrada al bloc per felicitar i agrair als alumnes de 1r de batxillerat la paciència (la matèria i la manera de fer-la els van xocar d'entrada), la dedicació (ni un ha deixat de participar en activitats especialment "rares" com la del vídeo) i la confiança cap a la professora. Arribem a final de curs havent après molt (la professora també!), però no gaire comparat amb el que encara poden aprendre mentre continuen convertint-se en les dones i els homes del futur.\nEtiquetes de comentaris: 1r batxillerat, Les idees i la vida, Reflexions socràtiques, tot el que la filosofia et pot ensenyar


Presentació del llibre “La cua del Drac”\nDijous 21 a les 17:30h – Biblioteca Josep Roig i Raventós\nPresentació del llibre infantil ” La cua del Drac : una història que portarà cua!”, de Susagna i Marc Macià (Sitges, 1973)\nEl Drac ha perdut la seva cua…i just ara que fa 100 anys! Acompanya a la Fera Foguera a trobar-la tot donant un volt per diferents racons de Sitges i coneixent alguns dels seus personatges!\nUn llibre infantil del que també poden gaudir-ne els més grans. I és que té dos nivells de lectura!\nEl conte, protagonitzat per la Fera Foguera, està escrit en lletra de pal amb algunes paraules destacades en tamany major per als nens i nenes que comencen a llegir. A més, al conte trobareu en lletra d’impremta, l’explicació de cadascun dels personatges que hi apareixen, per a que tothom en pugui gaudir.\nEl llibre també es pot adquirir amb una cua volumètrica de peluix fi (vellut) amb l’autèntic dibuix del Drac, que la canalla pot cordar-se a la cintura per emular a la Fera Foguera. Les dues carretilles que porta poden treure’s i posar-se. Les cues estan farcides amb escuma ignífuga i cosides a mà, una a una!Acompanya a la Fera Foguera a trobar-la tot donant un volt per diferents racons de Sitges i coneixent alguns dels seus personatges!\nNo hi falteu! 🙂\nJa teniu disponibles les novetats de Sant Jordi a la biblioteca Josep Roig i Raventós! Veniu de seguida, que volen! 🙂\nSi vols fer una ullada a les novetats de poesia i teatre, clica aquí.\nBona Diada i bones lectures! 🙂\nTertúlia literària “A l’abril, llibres mil”\nDimecres 20 a les 18:30h – Biblioteca Josep Roig i Raventós\nTertúlia literària “A l’abril, llibres mil” a càrrec d’Elena Cejas, llicenciada en filologia hispànica.\nQuina ha estat l’evolució de la novel·la en les darreres dècades?\nL’augment de publicació de títols, de premis literaris i d’edicions en diferents formats (paper, àudio i e-book) és senyal de bona salut per la creació literària? I quins d’aquest títols perduraran en el temps?\nEn aquesta xerrada es tractarà diferents temes en torn al món del llibre.\nDivendres 8 d’abril, a les 17:30h – Biblioteca Josep Roig i Raventós\nStory Time: “Gina Ginger’s birthday party”, a càrrec de Kids & Us.\nGina vol celebrar una festa d’aniversari, però ningú dels seus amics pot assistir. Què passarà el dia del seu aniversari?\nAmb la col·laboració de Kids & Us Language School.\n*NO CAL INSCRIPCIÓ PREVIA PERÒ LES PLACES ESTAN LIMITADES A L’AFORAMENT DE LA SALA.\nApunta’t a la Marató de Lectura!\nObrim les inscripcions a la 22ª edició de la Marató de Lectura de les Biblioteques de Sitges!\nNo et perdis l’hora del conte!\nDivendres 1 d’abril, a les 17:30h – Biblioteca Josep Roig i Raventós\nHora del conte: “L’elefant Mainú i l’amistat”, a càrrec de Montse Panero.\nL’elefant Mainú sempre ha sentit parlar de l’amistat i ara ha decidit sortir a buscar-la! Què farà amb un llapis, unes ulleres de sol, un flotador, una bufanda, una pinta i una mica de menjar? Un conte molt animal per descobrir qui és i quin peu calça la tan anomenada amistat. La història d’en Mainú té com a pilar fonamental d’educació en valors basada en l’amistat i la solidaritat.\nDissabte 2 d’abril, a les 11:00h – Biblioteca Josep Roig i Raventós\nHora del conte per a nadons: “Say it in english! Baby experience”, a càrrec de Kids & Us.\nContes en anglès per a nadons de 0 a 3 anys.\n*NO CAL INSCRIPCIÓ PREVIA PERÒ LES PLACES ESTAN LIMITADES A L’AFORAMENT DE LA SALA. A MÉS, EN EL CAS DE LES ACTIVITATS PER A NADONS L’AFORAMENT ÉS MENOR PER ASEGURAR EL CONFORT DELS MÉS PETITS.\nJa podeu consultar a l’agenda les activitats programades per aquest mes d’abril a la biblioteca Josep Roig i Raventós:\nBiblioTaller “Benvinguda primavera”\nDimecres 30 a les 17.30 h – Biblioteca Josep Roig i Raventós\nBiblioTaller ” Benvinguda Primavera”.\nA la programació d’activitats de la Biblioteca Josep Roig i Raventós comptem amb el BiblioTaller, una proposta lúdica que cada últim dimecres de mes inclou l’explicació d’un conte, un petit debat sobre la narració i, també, un taller per crear una manualitat sorpresa.\nLa iniciativa s’adreça a infants a partir de 6 anys i té per objectiu aconseguir treure l’artista que porteu a dins i alhora potenciar la Biblioteca com un espai de descoberta, lectura i creació.\nIMPORTANT: Places limitades! Cal inscripció prèvia (93 894 84 86 / b.sitges.jrr@diba.cat)


Southfork Villa Guesthouse Callander Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n25 cross street, Callander Centre, Callander, Regne Unit, FK17 8EA - Veure al mapa\n"Fantastic through and through. Breakfast was delicious, room..."\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Southfork Villa Guesthouse és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Callander. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Southfork Villa Guesthouse és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Àrea de TV/saló compartit són només algunes de les comoditats que fan que Southfork Villa Guesthouse sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, despertador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, reproductor de DVD/CD, articles de tocador per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Southfork Villa Guesthouse.\nTots els tipus de viatgers (229) Parelles (125) Viatgers en solitari (8) Famílies amb infants petits (16) Famílies amb infants grans (26) Grups (54)


L’actuació de l’Ateneu Musical de Cullera, «L’Artística» de Bunyol i la Unió Musical de Llíria tanquen el cicle “A tres bandes” – tucomarca.com\nHomeLa Foia de Bunyol-XivaBunyolL’actuació de l’Ateneu Musical de Cullera, «L’Artística» de Bunyol i la Unió Musical de Llíria tanquen el cicle “A tres bandes”\n28 Octubre, 2019 administrador Bunyol, Camp de Túria, Canal Música, Finestra, La Comunitat, La Foia de Bunyol-Xiva, Llíria, Oci i Cultura, Secció 0\nLa localitat de Llíria va tornar a oferir ha estat l’encarregada d’acollir l’últim dels concerts del cicle “A tres bandes”, organitzat per les dues formacions musicals de les localitats de Bunyol, Cullera Llíria.\nLa banda de «L’Artística» de Bunyol a l’escenari de Llíria.\nAquest últim concert va estar protagonitzat per La Unió Musical de Llíria, dirigida per Pablo Marquès, per «L’Artística» de Bunyol, sota la batuta de Mario Ortuño; i per l’Ateneu Musical de Cullera, amb la direcció de Ferrer Ferran, qui van oferir la seva música al teatre de la Unió.\nActuació de la banda de L’Ateneu de Cullera.\nAquest concert va servir de cloenda oficial al cicle “A tres bandes” impulsat per l’Associació Musical Bunyol-Cullera-Llíria, que també integren «La Primitiva» de Llíria, Santa Cecília de Cullera i «L’Harmònica» de Bunyol. L’acte va comptar amb la presència dels alcaldes i alcaldessa dels seus respectius municipis, el de Llíria, Manolo Civera; la de Bunyol, Jonquera Carrascosa; i el de Cullera i també diputat provincial de Bandes de Música, Jordi Major.\nAlcaldes i alcaldesses presents en el concert.\nL’Associació Musical Bunyol-Cullera-Llíria, que reuneix aquestes sis prestigioses bandes valencianes, es va constituir el 2017 i aquest mateix any va iniciar a Cullera una gira de sis concerts en les tres localitats. El seu objectiu és promoure grans activitats musicals, com la banda jove de l’associació, composta per músics menors de 25 anys de les sis societats, que van realitzar una gira per Holanda al juliol de 2017. I ja estan preparant nous projectes que potenciïn el gran valor de la música de banda a la Comunitat Valenciana.\nPost també disponible en: CastellanoLa Societat Musical «L’Artística» de Bunyol ha informat a tucomarca.com que el passat dia 30 d’octubre «es va arribar a un acord amb l’anterior director de la Banda Simfònica i Orquestra, […]


Concert de Primavera de l’Escola de Música de Parets - Parets del Vallès\nPortada > Actualitat > Notícies > Concert de Primavera de l’Escola de Música de Parets\nConcert de Primavera de l’Escola de Música de Parets\nEs farà al parc La Linera, davant l’escola, el pròxim 26 de maig a les 18 h\nL’Escola Municipal de Música de Parets del Vallès organitza, un any més, el Concert de Primavera que reuneix a tots els alumnes d’iniciació. L’acte es farà al parc La Linera complint les mesures d’higiene i seguretat. Serà el dimecres 26 de maig a les 18 h.\nTradicionalment, el Concert de Primavera s’emmarca dins de la Setmana Cultural que celebra l’escola. Aquesta consta d’activitats variades obertes a tota la població enfocades a la música i finalitza amb la tradicional botifarrada per a les famílies de l’alumnat. Enguany, a causa de la situació de la pandèmia per la COVID-19, únicament se celebrarà el Concert de Primavera a càrrec dels alumnes d’iniciació musical de 5, 6 i 7 anys.\nEl concert estarà format per una cantata en què els diferents grups d’alumnes canten, ballen o toquen petits instruments de percussió com campanes o carillons. La cantata d’enguany s’anomena ‘Un dia a la nostra vida’ i relata en diferents cançons les activitats diàries que envolten la vida els músics més petits de l’escola.


Diputació de Castelló | La nova Diputació ha rebaixat en 226.000 euros les ajudes directes per a apostar per criteris transparents i acabar amb el clientelisme de l'era Moliner\nLa nova Diputació ha rebaixat en 226.000 euros les ajudes directes per a apostar per criteris transparents i acabar amb el clientelisme de l'era Moliner\nSantiago Agustí, diputat provincial d'Hisenda, acusa a Elena Vicente-Ruiz, diputada provincial del PP, de “mentir” en dir que l'actual corporació ha pujat les subvencions, recordant sobre aquest tema que dels 3.674.000 euros pressupostats pels populars en 2019 es baixarà a 3.468.000 en 2020\nMés transparència i imparcialitat a l'hora de concedir ajudes directes a ajuntaments i col·lectius de la província de Castelló. Aquesta és una de les grans apostes de la Diputació del canvi que presideix José Martí des del mes de juny passat i que s'ha vist reflectida en els pressupostos per a 2020 que ha aprovat l'equip de govern, integrat per PSPV i Compromís, amb l'abstenció en el ple de PP i Ciutadans.\nSantiago Agustí, diputat provincial d'Hisenda, respon així a les crítiques abocades per la diputada del PP Elena Vicente-Ruiz, qui “no ha dubtat a abocar mentida rere mentida a l'opinió pública en dir que hem augmentat per a l'any que ve en 80.000 euros la despesa corresponent a les ajudes directes”. Per a Agustí, “hi ha qüestions que no admeten discussió ni interpretacions i els números són el que són”.\nEn aquest sentit, subratlla que en els annexos de pressupost és obligatori que consten les línies nominatives de subvencions. Així, si en el pressupost que va elaborar el PP en l'època de Javier Moliner per a 2019 constaven, en el citat annex, 124 línies nominatives que ascendien a un import global de 3.694.788'65 euros, “per a aquest 2020, en el citat annex dels pressupostos del canvi que impulsem nosaltres, consten 104 línies nominatives que ascendeixen a un import global de 3.468.426'79 euros.\nLa conclusió és, segons Santiago Agustí, doble, ja que “d'una banda hem reduït en 20 els convenis singulars que se signaven de manera discrecional pels anteriors governants i, per un altre, aqueixa quantitat baixa en 226.362,65 euros”. Així, el diputat provincial d'Hisenda assenyala que “els números parlen per si sols i deixen en evidència, una vegada més, l'absoluta tergiversació que fa el Partit Popular del pressupost”.\nCal recordar que els pressupostos de la Diputació del canvi per a 2020, que freguen els 149 milions d'euros, responen a voluntat de l'actual equip de govern que hi haja “més transparència”. Això suposarà que s'aposte de manera decidida per diferents línies de subvencions per concurrència competitiva, que es repartiran seguint criteris d'imparcialitat i objectivitat.\nAixí, insisteix Agustí a recalcar que en 2020 aquestes subvencions seran més participatives i transparents perquè, eliminant els convenis singulars que el PP atorgava a dit, i que perpetuava durant anys i anys, eliminem també la discrecionalitat que durant tant de temps ha sigut el segell inconfusible de la Diputació de Castelló”. Amb això, “ara, per fi, totes i tots tindran opció a concórrer a les subvencions de la nova Diputació”.


El Museu Valencià de la Il·lustració i la Modernitat (MuVIM) centra la seua quarta gran mostra amb el quadripartit d’esquerres en la Diputació de València, després de les dedicades a la Segona República, les imatges del poder i la riuada del 1957, en la figura de la patrona de València\nL’exposició ha rebut cessions de l’Església i vol oferir una visió de la repercussió de la Mare de Déu dels Desemparats en la cultura popular\nEl director del museu explica que es tracta d’un cicle expositiu que ocupa tres sales i que la despesa no està “fora de lloc” perquè és “útil socialment”\n16/01/2019 - 22:12h\nDiferents càrrecs, entre ells la vicepresidenta Mónica Oltra, el president de la Diputació de València, Toni Gaspar, o el president de les Corts, Enric Morera, en la inauguració de l’exposició de la Mare de Déu en el MuVIM\nEl Museu Valencià de la Il·lustració i la Modernitat (MuVIM), de la Diputació de València, ha programat fins al mes de març l’exposició “Mare dels Desemparats, secularització i pervivència de les formes populars del culte religiós”. La mostra ha costat hui dia, segons els pagaments fets i les despeses compromeses, 150.000 euros, segons han confirmat fonts del mateix museu.\nAmb aquestes xifres, la mostra –que presideix una imatge de grans dimensions de la Mare de Déu– s’ha convertit en la més cara del mandat del director Rafa Company, que va guanyar el concurs proposat pel quadripartit que governa la institució provincial, format per PSPV-PSOE, Compromís, Esquerra Unida i València en Comú. De fet, el cost de l’exposició supera amb escreix la majoria de les impulsades pels directors del centre en l’etapa del PP d’Alfonso Rus.\nCompany defensa la inversió duta a terme en la mostra i considera que “no està fora del que és habitual”. “En la cultura cal avaluar la rendibilitat cultural i aquesta exposició és socialment útil”, explica el director del MuVIM, que apunta que aquesta mostra ja estava present en el projecte que li va permetre guanyar el concurs per a dirigir el museu.\nLa Mare de Déu dels Desemparats presideix l’exposició en el MuVIM\nEl director del MuVIM confirma a preguntes d’eldiario.es que la mostra és la més cara de les quatre grans, però argumenta que el motiu principal és que ocupa les tres sales grans. És la més gran de totes les que ha fet. “La destinació de recursos està directament vinculada als espais que cal cobrir i als materials utilitzats”, assegura.\nSobre les crítiques que plantegen el fenomen de la Mare de Déu dels Desemparats en un museu de la il·lustració i la modernitat, Company defén que l’equip que l’ha plantejat “és el mateix que el que va projectar la mostra de la modernitat republicana”. “Qui diu que és una exposició reaccionària es deixa fóra una part de la Il·lustració. Si no hi haguera Il·lustració cristiana a Espanya o a Itàlia no hi hauria hagut Il·lustració en aquests països”, argumenta.\nPer a Company, el MuVIM és el museu més adequat per a plantejar aquest cicle expositiu perquè al costat de les instal·lacions hi ha l’Hospital dels Pobres, “on va nàixer el fenomen de la Mare de Déu dels Desemparats”, la patrona de València. “Tot el que fa el MuVIM és tindre la garantia d’oferir una visió prou plural”, manifesta.