DadesCat (Oliver, P-Olk)\nAnar a: [ Oliver, P ] [ Oliver de ] [ Oliver i E ] [ Olivera ] [ Oliveres i ] [ Olives, l ]\nTres mals danyen de la mateixa manera: esterilitat, malaltia, un veí. (Pal·ladi)\nOliver, Pere (Catalunya, s XVII – s XVIII) Eclesiàstic. Era canonge del capítol de Vic i fou jutge del Breu. El 1695 dirigí l'enfrontament del Reial Consell amb la inquisicó. En temps de Felip V les autoritats borbòniques volgueren destituir-lo per considerar-lo afecte a la causa auatriacista. Adherits ja a aquesta els catalans, fou elegit oïdor eclesiàstic de la Generalitat per al període 1705-08.\n2 ILLES BALEARS - BIOGRAFIA\nOliver, Pere "Botifoc" (Sòller, Mallorca, s XV - Palma de Mallorca, 1522) Dirigent agermanat, de la facció extremista de la Germania mallorquina. Arran d'un intent de contrarevolució contra la política extremista dels germans Colom, dirigida pel regent de la governació misser Esbert, fou pres i degollat a la plaça de Cort en l'anomenada Nit dels Set.\nOliver, Pere Joan (València, v 1498 - França ?, 1553) Erasmista, llatinista i hel·lenista. D'origen jueu i mallorquí. Estudià grec a Alcalà amb excel·lents mestres i a París amb un nebot de Musurus. Al col·legi del cardenal Lemoine fou deixeble de Lefèvre d'Étaples. Passà tres anys a Anglaterra, on es relacionà amb els humanistes, que l'acolliren favorablement a causa potser de les recomanacions de Lluís Vives. Conegué Erasme, possiblement a Bruges, el 1522, i mantingué amb ell correspondència en llatí. El 1528 tornà a València, on, com a fervent erasmista, s'enemistà amb el rector de la Universitat Joan Salaia, fet que l'impossibilità per a fer de professor de grec i de llatí, càtedres que li havien ofert els jurats. Amic de l'erasmista castellà Alfonso de Valdés, li escriví des d'allí unes dures i interessants... Segueix...\nOliver, Pere Joan (Palma de Mallorca, s XVII - Valldemossa, Mallorca, 1736) Frare cartoixà. Escriví les obres Floralia mariana, Nomenclator Marianum, Canon, Salutatio ad Sanctisimam Feiparam entre d'altres.\nOliver, Pere Onofre (Illes Balears , s XVI – s XVII) Eclesiàstic. Fou rector de l'església de Sant Miquel, a Palma. És autor, en col·laboració, d'un Manual sacramentorum acordat a les disposicions dels bisbes de la seva diòcesi.\nOliver, Rafael (Algaida, Mallorca, s XIX) Eclesiàstic. Era beneficiat de la catedral de Palma. És autor d'un Discurs interessant per ses mares, per ses fies i per tots els joves i veis que han de casar o estan enamorats sia de lo que sia (1860), i de Misèries humanes (1860-62), obra que aparegué en quatre fulletons. El Discurs esmentat fou acusat per alguns d'excessiva cruesa d'expressió, i fou prohibit pel bisbe de la diòcesi.\nOliver, Rafael (Vilafranca del Penedès, Alt Penedès, 1886 - Catalunya, s XX) Religiós escolapi. Publicà una gramàtica per a l'aprenentatge del francès (1899), un llibre de lectures moralitzants titulat Jardín de las niñas (1901), i diverses comèdies en un acte. També escriví en català.\nOliver, Reginald (Felanitx, Mallorca, s XVI – País Valencià, 1649) Frare dominicà. Prengué hàbit el 1589. Fou prior dels convents de l'orde a València i mestre de teologia. Escriví una obra sobre la devoció del Rosari.\nOliver, Sebastià (Illes Balears, s XVII – 1722) Frare franciscà. És autor de l'obra Ejercicio de confesores y escrutinio de penitentes a modo de diálogo. L'obra, que seria molt consultada pels confessors de l'època, aparegué a Palma en quatre volums, del 1705 al 1716.\nOliver, Vicenç (Tossa, Selva, s XVII - Catalunya, s XVIII) Patró de barca. El 1702 navegaba amb la seva embarcació, tripulada per nou mariners, prop d'Alacant, quan fou sorprès per una sagetia mora de cent homes. Els mariners, espaordits, fugiren cap a la costa amb la llanxa, i deixaren sol a bord Vicenç Oliver, que no volgué deixar la barca. La sagetia posà en mar la seva pròpia llanxa, per fer un abordatge doble. Oliver es defensà frenèticament amb totes les armes de foc que tenia a bord. Encertà tants enemics que els infongué pànic i els féu retirar-se. Aquest cas tingué una recompensa excepcional. Fou donada a Oliver una embarcació nova, qualificada de la millor barca de Catalunya, i tingué permís especialíssim d'anar amb ella a les Índies, d'on tornà feliçment.\nOliver, Victorià (Catalunya, s XIX – 1906) Actor. Féu molts papers de galant a obres conegudes de diversos autors. Actuava a la companyia de Teatre Català del Romea.\nOliver de Boteller, Francesc (Tortosa, Baix Ebre, s XVI – Barcelona, 1598) Eclesiàstic i polític. Abat de Poblet (1583-98) i president de la Generalitat (1587-90 i 1596-98). Era fill natural del vescomte de Castellbó, Lluís d'Oliver, i per aquesta raó era incapacitat per exercir càrrecs; però rebé dispensa especial del papa Pius V. Com a abat de Poblet, el 1587 assistí al capítol general del Císter, on aconseguí el permís per edificar un col·legi al priorat de Sant Vicenç de València i un dormitori per a monjos joves a Poblet. És diu d'ell que el 1585, quan Felip II visità Poblet, no li volgué obrir les portes quan s'anuncià com a rei d'Espanya, però el deixà entrar quan el monarca, advertint les raons que se li oposaven, s'identificà com a comte de Barcelona. El 1587 fou elegit diputat eclesiàstic i president de la Generalitat. Exercí el càrrec amb dignitat i es preocupà molt d'impulsar noves construccions al monestir. Fou reelegit el 1596, i durant aquest segon període féu construir l'obra nova del Palau de la Generalitat, incloent-hi la façana. Morí al priorat de Natzaret, a Barcelona, i fou enterrat a la sala capitular de Poblet.\nOliver de Boteller i Saragossa, Gregori (Tortosa, Baix Ebre, 1663 – Barcelona, 1708) Prelat. El 1704 fou elegit abat del monestir de Benifassà. Era partidari de Carles d'Àustria, fet que li costà una denúncia i que l'obligà a refugiar-se a Barcelona amb 23 dels seus monjos. Un cop dominada Catalunya pels austròfils, el rei Carles el nomenà conseller. Morí poc després d'expirar el seu quadrienni com a abat.\nOliver de Boteller i Saragossa, Jacint (Tortosa, Baix Ebre, 1654 - Viena, Àustria, 1748) Militar. Fill de Gregori Oliver de Boteller i de Jordà-Curto. Austriacista com els seus germans Josep i Gregori, defensà Barcelona com a capità de la Coronela (1706); Carles III li concedí el títol de vescomte (1706), la dignitat de correu major de València i l'hàbit de cavaller d'Alcántara (1708). Tingué un paper molt actiu en l'organització i en el sosteniment de la resistència, i fou un dels negociadors de la capitulació de Barcelona el 1714 amb el duc de Berwick. Ocupada la ciutat, en fou decretada la confiscació dels béns. S'exilià a Viena, on arribà el 1715. L'emperador li concedí una pensió de tres-cents florins sobre les rendes de Flandes i el marquesat d'Oliver (1724), títol que fou rehabilitat el 1905 pels Despujol.\nOliver de Boteller i Saragossa, Josep d' (Tortosa, Baix Ebre, 1653 – Barcelona, 11/set/1714) Militar. Germà de Jacint. El 1684 fou capità de la coronela de Barcelona. Membre de la Junta de defensa de la ciutat durant el setge del duc de Vendôme (1697), intentà d'impedir que el lloctinent Fernández de Velasco capitulés. El 1704 fou membre de la comissió que, tot i l'ordre expressa de Felip V, es negà a admetre esmenes en les còpies del testament de Carles II, arxivades a Barcelona. Durant la Guerra de Successió lluità a favor del rei-arxiduc Carles III, que el creà vescomte (1706) i comte de Camprodon (1707). Morí en la defensa del setge de Barcelona.\nOliver i Billoch, Francesc (Manacor, Mallorca, 1890 – 1967) Escriptor. Procurador dels tribunals, col·laborà a "La Aurora" i usà el pseudònim Mitja-Bota. Publicà l'obra de teatre satírica El rey Herodes manacorí (1919) i El patrón de pesca de Mallorca (1944).\nOliver i Bosch, Magí (Sant Sadurní d'Anoia, Alt Penedès, 1877 – Barcelona, 1964) Pintor. Freqüentà a Barcelona el Cercle Artístic i Els Quatre Gats. Exposà des del 1905 i féu diverses exposicions individuals seguint conceptes impressionistes. Fou premiat a exposicions de Brussel·les (1910) i de Barcelona (1911).\nOliver i Buxó, Antoni (Sabadell, Vallès Occidental, 1833 – 1904) Pintor i financer. Fou un dels fundadors del Banc de Sabadell i, com el seu germà Frederic, fou deixeble de Josep Margalef i pintor de temes casolans i religiosos d'un realisme detallista i clar.\nOliver i Buxó, Frederic (Sabadell, Vallès Occidental, s XIX - s XX) Pintor i llicenciat en dret. Fou, com el seu germà Antoni, deixeble de Josep Margalef.\nOliver i Cabrer, Maria Antònia (Manacor, Mallorca, 4/des/1946 - ) Escriptora i traductora. Ha escrit novel·les (Cròniques d'un mig estiu, 1970; El vaixell d'Iràs i no Tornaràs, 1976; Crineres de foc, 1985; Antípodes, 1990; Amor de cans, 1995, etc), narracions (Coordenades espai temps per guardar-hi les ensaïmades, 1975; Figues d'un altre paner, 1979; Tríptics, 1989, etc) i guions per a la televisió (Muller qui cerca espill, 1980; Vegetal, 1981; Què patines, Laura, 1987). Autora, en col·laboració amb A. Catany, del volum Les Illes (1975). Ha conreat també la literatura infantil (Margalida perla fina, 1985; El Pacaticú, 1988) i el teatre (Negroni de Ginebra, 1993).\nOliver i Castañer, Emili (Barcelona, 1839 – 1905) Professor mercantil. Fundà una editorial el 1875. Establí també el Col·legi de Tenidors de Llibres. Procurà una renovació profunda de l'estudi i de la pràctica mercantils. És autor de bon nombre d'obres professionals. (DBA)\nOliver i Castañer, Jaume (Barcelona, 1869 – 1922) Economista. Germà d'Emili. Era bibliotecari del Foment del Treball Nacional. És autor d'escrits tècnics i d'articles sobre temes històrics i lingüístics. Fou bibliòfil destacat.\nOliver i d'Aymauri, Francesc (Poboleda, Priorat, 1813 - Catalunya, s XIX) Músic. Infant de la catedral de Lleida, fou nomenat mestre de capella el 1830 i director de l'escola de cant del Liceu Artístic i ì Literari de Lleida. Exercí el càrrec de músic major de la banda municipal d'aquesta ciutat. Fundà i dirigí la capella de música del Roser (1846-56). Compongué gran quantitat de composicions musicals.\nOliver i de Boteller, Carles d' (Catalunya, s XVII – s XVIII) Noble. Participà a la junta de braços de 1713 que acordà la continuació de la resistència contra Felip V. Fou capità de la Coronela. Es distingí molt especialment el 14/ago/1714 durant la batalla del baluard de Santa Clara, en que els borbònics foren expulsats de les posicions que acabaven de conquerir.\nOliver i de Boteller, Lluís (Tortosa, Baix Ebre, s XV - Catalunya, d 1548) Vescomte de Castellbó. Amb 400 soldats catalans que ell s'encarregava de soldejar lluità a Itàlia el 1521.\nOliver i Domenge, Pere (Palma de Mallorca, 1886 - Felanitx, Mallorca, 1968) Republicà. Apotecari de Felanitx, participà en l'organització del partit d'Acció Republicana (1932) i formà part del consell regional d'Esquerra Republicana Balear (1934). Amb l'adveniment de la Segona República, fou alcalde de Felanitx. Mallorquinista i pancatalanista, col·laborà el 1917 a "La Veu de Mallorca", fou soci fundador de l'Associació per la Cultura de Mallorca (1923), escriví a "La Nostra Terra" i intervingué en la discussió del projecte d'Estatut Autonòmic del jul/1931. També col·laborà a "República". És autor de La catalanitat de les Mallorques (1916), Joanot Colom i Cifré (1929) i d'una Història de Felanitx contada als infants.\nOliver i Estellés, Benvingut (Catarroja, Horta, 1836 – Madrid, 1912) Jurista i historiador. L'Academia de la Historia de Madrid va encomanar-li la direcció de la publicació de Las Cortes de los antiguos reinos de Aragón y de Valencia y principado de Cataluña. Cal esmentar-ne, a més, les obres Historia del Derecho en Cataluña, Mallorca y Valencia (1877) i Llibre de les costums generals escrites de la insigne ciutat de Tortosa (1881).\nOliver i Feliu, Antoni (Palma de Mallorca, 1711 - Buenos Aires, Argentina, 1787) Frare franciscà i escriptor. Fou professor de filosofia i teologia, secretari provincial de l'orde i notari apostòlic. Va caure malalt per excés de feina, i, el 1751, en recuperar-se, anà a les missions del Perú. Hi fundà el col·legi de Tarija, i fou nomenat visitador del Tercer Orde en aquell país. Va escriure en llatí i en castellà, i compongué algunes poesies en català. Traduí l'Eneida de Virgili, les poesies líriques d'Horaci i els Epígrames de Marcial. Confegí un Vocabulario trilingüe mallorquín, castellano y latino, que restà inèdit, un Rethoricae institutionis epitome (1746), un Tractatus Theologico-practico-moralis de praeceptis i Las costumbres de los niños, una història de la província franciscana que incloïa una sèrie biogràfica d'alguns membres destacats i altres escrits, que restaren inèdits.\nOliver i Fullana, Nicolau d' (Palma de Mallorca, 1623 - Amsterdam, Holanda, d 1692) Militar i geògraf. Serví a les campanyes de Flandes. Tenia unes certes vel·leïtats d'enciclopedista i, de la seva copiosa bibliografia, cal esmentar Discurso panegírico de la caza (1685) i Recopilación històrica de los reyes, guerras, tumultos y rebeliones de Hungría desde su población por los hunos (1687).\nOliver i Gazà, Bartomeu (Campos, Mallorca, s XVII - Illes Balears, s XVII) Teòleg i poeta. Professà al convent mercedari de Palma de Mallorca el 1637. Catedràtic de teologia lul·liana de l'Estudi General i orador sagrat. Deixà inèdit un Manuale Theologiae Lullianae i un extens poema, en tres codolades, sobre l'origen dels jueus mallorquins i els actes de fe del 6/mai i del 28/jun/1691, que descriu detalladament i dels quals fou testimoni ocular.\nOliver i March, Joan Josep (Riudoms, Baix Camp, s XIX - Reus, Baix Camp, s XIX) Metge. Es doctorà a Montpeller, Exercí durant un temps a l'Havana. Treballà després a Reus. És autor d'alguns escrits professionals.\nOliver i Nadal, Antoni (Sóller, Mallorca, 1770 - Palma de Mallorca, 1842) Advocat i filòsof. Estudià humanitats i filosofia a Madrid i a Múrcia i drets a València, a Oriola i a Mallorca, on rebé el títol de doctor (1794). Fou secretari de cambra del bisbe Bernat Nadal i Crespí. Publicà El verdadero filosofismo en defensa de la religión (1813) i diversos sil·labaris (1836) i deixà manuscrites, entre altres obres, una gramàtica llatina i una Historia de la esgrima y de los desafíos.\nOliver i Oliver, Gabriel Veure> Majoral, Biel (nom del cantautor, polític i filòleg mallorquí).\nOliver i Ordinas, Gabriel (Valldemossa, Mallorca, 1907 - Barcelona, s XX) Pintor. La seva dedicació artística es manifestà de forma tardívola. Ha exposat diverses vegades a Barcelona i també a Nova York (1964).\nOliver i Orell, Bartomeu (Binissalem, Mallorca, 1894 - Caracas, Veneçuela, 1927) Pedagog i humanista. Estudià filosofia i lletres a Barcelona, on s'instal·là i dirigí el col·legi Institut Tècnic Eulàlia. Arran de la guerra civil s'exilià a París i d'allà a Caracas, on exercí la docència a les escoles normals, a l'Instituto Pedagógico i a la Facultad de Humanidades y Educación de la Universidad Central de Caracas, de la qual fou degà. Fou també director i fundador de l'Instituto de Filología Clásica, i escriví diverses obres, entre elles un tractat de morfologia llatina i El legado de Cicerón (1958).\nOliver i Pi, Antoni (Barcelona, s XIX – 1861) Metge. És autor de l'obra mèdica El apuntador de enfermedades de las mujeres, de obstetricia y de niños i un petit tractat científic titulat Viajes atmosféricos, o tratado teórico-práctico de la dirección de los armazones aerostáticos (1860).\nOliver i Sabrafin, Joan Lluís (Palma de Mallorca, s XIX – 1897) Periodista. Era el pare de Miquel dels Sants Oliver. Col·laborà a "El Diario de Palma", "El Correo de Mallorca", "El Progreso", "El Anunciador" i "La Opinión". Fundà el diari "La Almudaina" el 1887, el qual dirigí fins a la seva mort.\nOliver i Sallarès, Joan "Pere Quart" (Sabadell, Vallès Occidental, 29/nov/1899 – Barcelona, 18/jun/1986) Escriptor. D'una família de tradició dins de la burgesia industrial sabadellenca; el seu besavi patern fou Pere Oliver, fundador de la Caixa d'Estalvis de Sabadell, i el seu avi matern, Joan Sallarès i Pla. Estudià a Barcelona la carrera de dret, però des de jove es decantà per les lletres i escriví poemes, teatre i prosa literària. Formà part, amb Francesc Trabal i Armand Obiols, del Grup de Sabadell, de caràcter avantguardista. Col·laborà en el "Diari de Sabadell" (1930-34), "La Veu de Catalunya", "La Publicitat", "La Revista de Catalunya", "Mirador" i "D'Ací d'Allà". Fou cofundador, a Sabadell, de la col·lecció literària de edicions La Mirada, que entre el 1925 i el 1935 publicà una dotzena d'obres. El 1928 publicà el seu primer llibre, Una tragèdia a Lil·liput, sàtira de la burgesia local. L'any següent debutà en l'aventura teatral, amb la presentació a "Mirador" de Gairebé un acte o Joan... Segueix...\nOliver i Salvà, Guillem (Palma de Mallorca, 1775 – Barcelona, 1839) Home d'empresa i polític. Durant la guerra del Francès es va encarregar d'equipar l'exèrcit del Principat. Va ésser diputat a corts (1820) i, com a vocal de la Junta Governativa de Barcelona del 1835, va redactar el manifest que aquesta va adreçar als catalans incitant-los a combatre per les idees liberals. L'any 1837 va ésser batlle de Barcelona. Coneixedor de diversos idiomes, es va dedicar a l'estudi de les ciències exactes i polítiques. Va escriure unes Memorias económico-patológicas (1820), entre altres obres.\nOliver i Suau, Melcior (Palma de Mallorca, 1800 - 1861) Fabricant d'instruments musicals. S'establí amb el seu germà Josep. Féu viatges a Londres i a París per tal de conèixer els darrers avenços, i fou el primer constructor de pianos de Mallorca. Hi introduí també el piano de tipus vertical.\nOliver i Tolrà, Miquel dels Sants (Campanet, Mallorca, 4/mai/1864 – Barcelona, 9/gen/1920) Ideòleg, periodista, historiador, narrador i poeta. Com molts altres escriptors de les Illes, estudià dret a Barcelona, on entrà en contacte amb els moviments culturals de Catalunya. Dedicat al periodisme, dirigí a Palma de Mallorca "La Almudaina" i col·laborà a d'altres publicacions. De nou a Barcelona l'any 1904, dirigí el "Diario de Barcelona" (1904-06) i tot seguit "La Vanguardia", periòdic que convertí en un dels diaris de més difusió a la Península i que continuà dirigint fins a la seva mort i al qual donà un nou estil de periodisme i una orientació regeneracionista i matisadament regionalista. Col·laborà també a "La Ilustració Catalana" i fou membre del grup fundador de l'Institut d'Estudis Catalans. La seva obra de creació abraça la narració i la poesia. La poesia enllaça amb la poesia romàntica de la generació floralesca tot acceptant de ple les idees proposades pel modernisme. La seva obra... Segueix...\nOlivera, cala (Santa Eulària del Riu, Eivissa) Cala de la costa oriental, al sud del terme. Hi ha una urbanització turística.\nOlivera, pla de l' (Sant Viçent del Respeig, Alacantí) Veure> Pla de l'Olivera, el.\nOliveral, l' (València, Horta) Barri del poble de Castellar, al límit meridional del terme, fronterer amb Llocnou de la Corona.\nOliveras, Guillem (Illes Balears, s XIV) Arquitecte gòtic. Vers el 1388 fou mestre de les obres de la seu de Palma de Mallorca. És possible que, una vegada enderrocada la mesquita, sota la seva direcció fossin construïts els temple immediatament anteriors al portal del Mirador, obra iniciada per Pere Morey.\nOliveras i Gensana, Camil (Figueres, Alt Empordà, 1840 – Barcelona, 1898) Mestre d'obres (1869) i arquitecte (1876). Formà part de la primera generació d'arquitectes modernistes catalans. El 1877 guanyà la plaça d'arquitecte provincial de la Diputació de Barcelona. És autor, entre altres obres, de la Casa Provincial de Maternitat (1883-1902), a les Corts de Sarrià, de la cúpula de l'església del Sagrat Cor, de Barcelona, de l'església major de Santa Anna (1887, destruïda el 1936), i d'algunes construccions per al marquès de Comillas. Projectà l'església del convent dels jesuïtes (amb J. Martorell i Montells, 1883-85). Estigué vinculat a l'Associació d'Arquitectes de Catalunya (1879 i 1894), des de la qual publicà l'"Annuari de l'Associació d'Arquitectes de Barcelona". De la seva activitat com a dibuixant, cal destacar particularment segells, orles i capçaleres de llibres.\nOliveras i Guart, Àngel (Barcelona, 1899 - Aranjuez, Madrid, 9/abr/1990) Pintor. Abandonà la carrera consular per dedicar-se a la pintura. Estudià a l'Escuela de Bellas Artes de Madrid. Visqué algun temps a París. Més tard s'establí a Toledo, on impulsà la fundació d'un museu d'art modern. Paisatgista activíssim, féu llargues estades a Aranjuez, pintant-ne els famosos jardins. Visqué a Tàrrega, on fomentà la creació de l'Escola d'Arts i Oficis, que dirigí. Finalment, fixà la seva residència a Aranjuez. Obtingué premis importants a París, Bordeus i Madrid. Té obres als museus d'art modern de Barcelona, Madrid i París, al museu parisenc de Luxemburg i a l'Academia de Bellas Artes de Toledo.\nOliveras i Massó, Claudi (Barcelona, 1870 – s XX) Enginyer agrònom. Dirigí les estacions enològiques de Vilafranca del Penedès (1902) i de Reus (1907), projectades per ell mateix, que esdevingueren centres complementaris de l'Escola Especial de Viticultura creada el 1910. Pertanyia a diverses corporacions i actuà en congressos internacionals de la seva especialitat. És autor de nombrosos estudis monogràfics sobre enologia, escrits en castellà i en català.\nOliveras i Samitier, Josep (Manresa, Bages, 1946 - ) Geògraf. Estudià ciències socials a l'Institut Catòlic d'Estudis Socials de Barcelona i a l'Escola Social de Barcelona. Llicenciat en geografia a la facultat de filosofia i lletres de la Universitat de Barcelona el 1974, s'hi doctorà el 1985. Fou professor de l'Escola d'Assistents Socials i de l'Escola Universitària de Professorat a Manresa. Ha treballat, també, en el sector bancari. Des del 1990 fou catedràtic de geografia regional a la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona-Reus. S'ha interessat per la geografia rural, industrial, urbana, històrica, econòmica i regional. Entre les seves publicacions es destaquen La formació dels desequilibris territorials a Catalunya en el segle XIX (1992), Espacio, crisis económica y flujos financieros (1987), i Crisis y resurgimiento de la geografía regional (1992).\nOliveras i Terrades, Narcís (Catalunya, 1930 - ) Polític. Fou membre del Reagrupament Socialista de Josep Pallach i l'any 1982 ingressà a Unió Democràtica de Catalunya, aquell mateix any fou elegit senador per Girona. El des/1985 substituí Francesc Sanuy com a conseller de Comerç, Consum i Turisme de la Generalitat (fins al mai/1986). Ha estat reelegit senador el 1986 i el 1989. Abandonà l'activitat parlamentària el nov/1994.\nOliveras i Vayreda, Marià (Olot, Garrotxa, 1924 – 1997) Pintor. Nét de Marià Vayreda i Vila. Estudià a l'Escola de Belles Arts d'Olot sota la direcció de Martí Casadevall, i fou deixeble de Josep Pujol i Iu Pascual. Formà part del grup dels Indiquetes, amb el qual exposà a Girona i Figueres. També ha exposat a Barcelona, Vic, Olot, etc.\nOliveres, Elisabet (Rodès, Llenguadoc, 1909 – Perpinyà, 1973) Historiadora. És autora dels llibres Estampes del Rosselló (1964) i El rei sense reialme, biografia de l'infant Jaume de Mallorca (1965). El 1962 rebé el premi de l'Institut d'Estudis Catalans als Jocs Florals de la Llengua Catalana, celebrats a Santiago de Xile, pel treball Sardenya, glòria i tomba de la grandesa catalana.\nOliveres, Josep (Catalunya, s XVIII – s XIX) Eclesiàstic liberal. El 1819 fou nomenat canonge de Solsona. Durant el Trienni Liberal, un cop el bisbe Benito i Tabernero abandonà la diòcesi, malgrat les protestes d'aquest, obtingué el nomenament de governador de la mitra; fou un fidel col·laborador del govern liberal, la legislació religiosa del qual glossà laudatòriament en diverses pastorals. Suspengué els rectors de la seva diòcesi que havien pres les armes a favor dels absolutistes. Després del Trienni passà a Barcelona, on gaudí de la protecció del capità general marquès de Campo Sagrado, cosa que, tot i la insistència del seu bisbe perquè li fos lliurat, li permeté d'escapar al procés que li fou obert a Solsona.\nOliveres, les (Fonollosa, Bages) Caseria (o raval de Fals), situada al sud del terme, al límit amb el municipi de Rajadell. Modernament s'hi ha traslladat la població de l'antic nucli de Fals.\nOliveres, les (Santa Coloma de Gramanet, Barcelonès) Barri perifèric i obrer, al sector muntanyós del nord-est del centre urbà. És format per blocs d'habitatges amb un alt volum d'ocupació del sòl. L'edificació s'inicià els anys 1960 per una empresa privada en un sector qualificat de parc forestal al pla comarcal del 1953. És deficitari dels principals equipaments urbans i només és parcialment urbanitzat. Té associació de veïns. Hom hi ha previst instal·lacions esportives.\nOliveres, Simeó (Barcelona, s XVI – s XVII) Fuster artístic. El 1598, amb Joan Soldevila, treballava en la construcció d'enteixinats per al palau de la Generalitat. La seva obra, visible a les sales posteriors a la Sala Nova, és de gust renaixentista.\nOliveres i Brossa, Jaume (la Garriga, Vallès Oriental, 1877 – Barcelona, 1957) Excursionista i sacerdot. Fou ordenat sacerdot el 1901. Cap al 1910 començà a recórrer el Pirineu Central i ingressà al Centre Excursionista de Catalunya, en els rengles del qual fou el més destacat capdavanter de l'excursionisme d'alta muntanya. Realitzà diverses primeres ascensions al massís de la Maladeta, on obrí la cèlebre via dels descalços, a l'Aneto, i als Encantats, i féu conèixer els seus itineraris en conferències i recensions publicades al butlletí del Centre Excursionista de Catalunya. El 1916 protagonitzà un dels episodis més dramàtics i coneguts de l'excursionisme català: en el transcurs d'una ascensió a l'Aneto, un llamp fulminà dos dels seus companys, el guia Sayó i l'alemany Blass, fet que narrà en el cèlebre opuscle Els llamps de la Maleïda (1917).\nOliveres i Carbonell, Venanci (Tortosa, Baix Ebre, s XIX – València, 1875) Impressor. Es traslladà de jove a València, on es casà amb la filla de Josep Esteve i Cervera (1821), la impremta del qual continuà. Hi imprimí alguns periòdics i fullets, que en algun cas el dugueren a la presó. Liberal, la persecució absolutista del 1823 li destrossà la impremta i el féu emigrar. Tornat de l'exili (1833), creà una impremta de paper d'oficina.\nOliveres i de Plana, Marià (Barcelona, s. XVIII - s. XIX) Científic i eclesiàstic. Era doctor en dret. Fou cabiscol de la catedral de Barcelona. Pertanyia a l'Acadèmia de Ciències Naturals i Arts. Hi presentà, del 1790 al 1805, sis memòries sobre temes agronòmics.\nOliveres i Mata, Antoni (Barcelona, 1820 – s XIX) Cantant. Fou nomenat tenor de la capella reial de Madrid i actuà als teatres del Circo i de la Zarzuela d'aquesta ciutat. Fou un dels fundadors de la Societat Filharmònica de Barcelona.\n57 PAÍS VALENCIÀ - GEOGRAFIA\nOlivereta, l' (València, Horta) Raval meridional de la ciutat.\n58 CATALUNYA NORD - BIOGRAFIA\nOlivers, Bernat (Rosselló, s XIII) Cavaller. El 1229 participà a l'expedició a Mallorca de Jaume I el Conqueridor. Anava amb les forces de Nunyo Sanç, comte del Rosselló.\nOlives (Illes Balears, s XVI - Itàlia, s XVI) Família de cartògrafs d'origen mallorquí establerta a Itàlia, on adoptà en el seu cognom la grafia Oliva. Els primer coneguts són els germans Bartomeu i Jaume Olives.\nOlives, Bartomeu (Illes Balears, s XVI - Itàlia, s XVI) Cartògraf. Dissenyà, entre el 1532 i el 1585, diverses cartes i atles a Messina, Palerm, Venècia i Mallorca, de factura molt perfecta i en què fa figurar les noves terres descobertes a Amèrica. Possible germà seu fou Jaume Olives.\nOlives, Domènec (Itàlia, s XVI) Cartògraf. Fill de Jaume Olives. En les llegendes dels seus mapes encara emprava un català amb molts italianismes. Fou el pare de Joan Olives.\nOlives, Francesc (Tarragona, s XV - s XVI) Pintor. Féu el retaule de la Mare de Déu de la Bovera a Guimerà (1481, Museu Episcopal de Vic). Fou potser el pare de Francesc Olives.\nOlives, Francesc (Tarragona ?, 1502 - s XVI) Pintor. Fill, potser, de Francesc Olives de Tarragona. Ajudant del gotitzant Jaume Segarra a Reus (1517), n'era soci el 1527. Féu companyia poc després amb el seu sogre Joan Albiols i amb Pere Homdedeu, de Tarragona. Les obres que li són atribuïdes (retaule dels Sants Metges de Vallmoll, v 1550) mostren una influència renaixentista. Treballà principalment al Camp de Tarragona.\nOlives, Jaume (Illes Balears, s XVI - Itàlia, s XVI) Cartògraf. Possible germà de Bartomeu. Actiu a Nàpols. Fou pare de Domènec.\n65 EUROPA - BIOGRAFIA\nOlives, Joan (Itàlia, s XVI) Cartògraf. Fill de Domènec Olives. Autor d'un atles datat a Nàpols el 1580, ja plenament italianitzat.\nOlives, les (Garrigoles, Baix Empordà) Poble i cap del municipi, a llevant de l'església parroquial de Sant Sadurní de Garrigoles. Té una església dedicada a sant Vicenç. Hi ha la notable masia de can Ros, que havia radicat al veïnat de Sant Mateu fins al s XVII.\nOlives, les (Peralada, Alt Empordà) Veïnat, situat al nord-oest de la vila. L'església de Sant Sebastià és sufragània de la parròquia de Peralada.\nOlives, Marc (Ciutadella, Menorca, s XVII – Madrid, 1692) Advocat fiscal i patrimonial de Menorca. Doctor en drets. Defensà la jurisdicció reial contra l'eclesiàstica, defensa que li reportà censures i excomunicacions. Finançà part de les obres de fortificació de Ciutadella i de Fornells. Escriví, en defensa de l'exempció de drets del càrrec d'advocat fiscal de Menorca (1666), un informe demanant al rei la gràcia per a Menorca de l'estanc de tabac i un Memorial de la universitat general de Menorca contra el sistema d'insaculació implantat el 1655 pel governador de l'illa (sd).\n69 CATALUNYA-ARAGÓ - HISTÒRIA\nOlives, marquesat d' (Sardenya, Itàlia) Títol concedit el 1717 a Miquel Antoni d'Olives, pel rei-arxiduc Carles d'Àustria.\nOlives de Sant Esteve de Guialbes, les (Vilademuls, Pla de l'Estany) Poble, a la capçalera de la riera de la Farga, al sud de Sant Esteve de Guialbes. El 1197 fou erigit el priorat canonical de Santa Maria de les Olives, filial, sembla, de Vilabertran, amb el consentiment del bisbe Gaufred de Medinyà. El 1314 hi havia un prior i quatre canonges. Fou secularitzat el 1592 i agregat a la canònica de la seu de Girona, que hi delegà un capellà al servei de l'església de Santa Maria, sufragània de la parròquia de Sant Esteve de Guialbes. La imatge de la Mare de Déu és un notable exemplar d'alabastre del s XIV; l'església esdevingué centre de romiatges i fou reedificada al s XVIII.\nOlives i Canals, Jaume (Barcelona, 1907 - Ciutadella, Menorca, 1987) Professor i erudit. Doctor en lletres per la Universitat de Barcelona i catedràtic de grec d'institut. Fou delegat al Principat i a les Balears de l'Instituto Nacional del Libro Español, des d'on ha propulsat iniciatives de cultura catalana, com el Catàleg de llibres en català, anual i començat el 1967. Ha publicat l'estudi especialitzat Bergnes de las Casas, helenista i editor (1947) i ha traduït, per a la Fundació Bernat Metge, tres volums dels Diàlegs de Plató (1952, 1956 i 1962).\nOlives i Nadal, Bernat Josep (Ciutadella, Menorca, 1678 – 1715) Escriptor. Primogènit d'una de les principals famílies de l'illa i emparentat per línia materna amb els Nadal i els Despujol. El 1700, amb dos companys i un criat, inicià un llarg viatge per Europa; n'escriví un diari amb descripcions i comentaris tan erudits com curiosos, que palesen un esperit observador i ben informat. Possiblement a França, es féu fer un retrat vestit a la manera cortesana de Versalles. Havent tornat a Ciutadella, es casà el 1705 amb la seva cosina Joana Olives i Martorell. Aquesta morí, l'any següent, d'una estranya malaltia, i com que el fet fou atribuït als maleficis de dues veïnes que tenien fama de bruixes, aquestes foren processades pel Sant Ofici. S'ordenà aleshores (1707) de prevere, i fou beneficiat de l'església major de Ciutadella. Fou sepultat, per ordre seva, a l'església de Sant Francesc. Les variades circumstàncies de la seva vida en fan un dels personatges més interessants de la noblesa menorquina.\nOlives i Roca, Marià (Lleida, 1787 – 1845) Polític liberal, funcionari i historiador. Cap de milícies (1836), contribuí a l'organització de la diputació provincial de Lleida. Escriví una Historia de Lérida i alguns treballs sobre beneficència i sobre lleidatans il·lustres, que han restat inèdits. La "Revista de Lérida" (1875) publicà les seves Memorias sobre la Agricultura, la Industria y el Comercio que se sabe ha tenido Lérida. La revista "Ilerda", l'any 1944, també publicà el seu treball Lérida en la primera mitad del siglo XIX.\n74 ANDORRA - GEOGRAFIA\nOlivesa, pui d' (Sant Julià de Lòria, Andorra) Turó (uns 100 m alt) a la riba dreta de la Valira, davant la vila, coronat per una vella casa (cal Bringuer), considerada com una de les més antigues de les Valls i on, segons la llegenda, prengué alberg Carlemany. La denominació la Ceca, relativament moderna, ha fet suposar —sense cap prova fins ara— l'existència en temps llunyans d'una torre fortificada en aquell indret. De l'esglesiola de Sant Mateu, encara en peu, en fa esment una donació de l'any 985-86 al monestir de Sant Serni de Tavèrnoles.\nOlivet (Valls, Alt Camp) Despoblat, prop del pont de Goi.\nOlivet, Ramon (Barcelona ?, s XVII) Gravador. Només s'ha pogut datar la seva producció compresa entre el 1632 i el 1642. Gran coneixedor de l'ofici, produí una obra recarregada però precisa, i divulgà les obres mestres del retrat pictòric. L'any 1638 obrà quatre segells per a la Generalitat.\nOlivet i Legarès, Josep (Olot, Garrotxa, 1887 – Barcelona, 1956) Pintor. En la línia de l'escola d'Olot. Estudià a l'Acadèmia Galí (1911-12) i, després, amplià la seva formació a l'estranger (Itàlia, França, Anglaterra). Residí un quant temps a Madrid, on fou deixeble de López Mezquita. Excel·lí com a paisatgista: pintà, sobretot, vistes de la comarca d'Olot.\nOlivo i d'Alvèrnia, Francesc (Tàrrega, Urgell, s XVI – s XVII) Eclesiàstic. Va ésser canonge de la seu de Vic, i més tard ardiaca de Santa Maria del Mar de Barcelona. Fou nomenat vicari general d'aquesta diòcesi i inquisidor. Escriptor pulcre en català i en castellà, formà part del jurat en el certamen del 1601 en honor de sant Ramon de Penyafort.\nOlivo i Formentí, Joaquim (Barcelona, s XIX - s XX) Excursionista. Fou un dels homes que més feren indroduir un esperit cultural a l'excursionisme català. El 1884 pronuncià una sèrie de conferències sobre art romànic a l'Associació Catalanista d'Excursions Científiques. Publicà una Full d'instrucció arqueològica per als socis de l'entitat. Obtingué alguns premis com a poeta.


Gerard de la Casa inexpugnable entre els Turismes, a la Pujada al Sueve | FÒRUM.ad\n← Enric Casadevall repetirà com a president del Consell Superior de la Justícia\nAlvarez assisteix a la 67a sessió del Comitè Regional per Europa de l’OMS →\nGerard de la Casa inexpugnable entre els Turismes, a la Pujada al Sueve\n11/09/17 16:15 Redacció Esports Leave a reply\nGerard de la Casa (Seat Còrdova WRC – Baporo Motorsport), va rememorar la seva actuació del 2015, aconseguint la primera posició a l’apartat dels Turismes i millorant una plaça en la classificació absoluta, en aquesta ocasió va ocupar la segona posició d’aquest podi.\nLa pujada organitzada per l’Escuderia Sueve Motor Sport es va disputar en l’escenari habitual, entre els punts quilomètrics 14,750 i 10, 450 de la carretera AS-260, l’arribada situada en el Mirador del Fito. En total 4,300 km amb un desnivell de gairebé 418 metres, i amb un pendent mitjà del 9,7%. Esmentar que en aquesta edició la zona de la sortida va ser lleugerament modificada.\nLa climatologia va resultar favorable per als afeccionats que van seguir en directe les evolucions del mig centenar d’equips que es van donar cita al parc d’assistència. La pluja, que va caure amb generositat durant la jornada prèvia a la competició, no va aparèixer durant la competició.\n“Per al pilot andorrà aquesta circumstància es pot considerar adversa, com bé va comentar: El triomf absolut va ser per a un CM. Així doncs amb l’asfalt mullat les nostres opcions al primer lloc hagueren augmentat”.\nUna vegada tancada la llista d’inscrits, no hi havia dubte que Gerard de la Casa tindria com a principal adversari entre els turismes al veterà pilot local José A. López-Fombona, gran coneixedor de la pujada i a més amb una mecànica amb excel·lents prestacions.\nDe la Casa va iniciar la competició amb un ritme excel·lent que li va portar a ser el més ràpid en l’única pujada d’entrenaments oficials. En aquesta primera presa de contacte va superar per 6 dècimes al seu rival directe, una diferència mínima que feia bones les previsions prèvies.\nEn les tres mànigues de carrera, el pilot de Baporo Motorsport no solament va mantenir la seva efectivitat sinó que va millorar el seu crono en cadascuna de les seves pujades, fins a superar en gairebé 16” el seu temps de fa dues temporades en el mateix escenari: “Es cert, el ritme augmenta cada temporada. Per aquesta per davant de Fombona havíem de fer les pujades al límit i sense cometre cap error. Al final ho hem aconseguit”.\nUna vegada acabada la seva segona participació a Astúries en quinze dies, Gerard ja va començar a pensar en els propers compromisos: Ara el nostre objectiu serà tenir a punt el Subaru per competir en la Santa (Múrcia) i, és clar en, Andorra. Encara que és cert que el llistó amb l’”històric” Còrdova està molt alt.\nQueda clar doncs, que Gerard de la Casa dins de dues setmanes (dia 23 de setembre) a Totana (Múrcia) per disputar la doble jornada de la Pujada a la Santa, vàlida per al Campionat de Múrcia de Muntanya.\nNoemi Rossell, Judith Puigcernal Sole han dit a FaceBook que els agrada aquest article


Ajuntament de Premià de Mar - Tala d'arbrat malmès de la carretera de Premià de Dalt\nTala d'arbrat malmès de la carretera de Premià de Dalt\nAvui ha començat la tala dels 29 plàtans de la vorera de la banda de Mataró de la carretera de Premià de Dalt. Aquest operatiu es duu a terme atès que les obres de reforma que s'estan duent a terme a la carretera han posat de manifest que aquests arbres es troben en un estat estructural molt deficient, la qual cosa podria significar un risc per a les persones.\nEls treballs han permès detectar que aquests exemplars presenten estat de podriment a les bases, o que aquestes estan buides, i arrels de poca envergadura com a conseqüència que, per la vorera on es troben, transcorre un antic clavegueram i serveis com canonades de gas que han impedit el seu creixement en condicions òptimes. Aquesta situació podria portar a la caiguda de l'arbre amb el consegüent perill.\nAquesta situació es va posar de manifest a partir d'un informe de la Diputació de Barcelona, propietària de la carretera de Premià de Dalt. A partir d'aquest informe, des de l'Ajuntament es van fer les comprovacions oportunes, es va fer una visita explicativa in situ amb representants de tots els grups municipals i es va informar els veïns.\nL'arbrat que es retiri serà substituït per exemplars d'altres espècies de menor port per evitar al màxim les problemàtiques associades al seu creixement.


Consell d'alumnes Escola Utmar | utmar.cat\nL’Escola, des de fa uns anys, participa del Pla Educatiu d’Entorn 0-20, projecte d’innovació pedagògica impulsat per l’Ajuntament d’Esplugues i pel Departament d’Educació. Un dels objectius que es desenvolupa al nostre centre, en el marc del Pla Educatiu d’Entorn, és fomentar la participació de l’alumnat en la vida del centre. Donant resposta a aquest objectiu s’ha constituït el Consell d’Alumnes de l’Escola Utmar, que organitzarà, coordinarà i implementarà aquesta participació, intentant que sigui el més proactiva possible.\nEl consell està format per dos representants de cada grup d’ESO i el presideix un alumne de tercer, en Josep Francesc Martínez, ja que és membre representant del sector dels alumnes i de les alumnes en el grup impulsor de l’escola del Pla Educatiu d’Entorn. Completen els integrants del consell la cap d’estudis d’ESO, la Carme Sanromà i el subdirector, en Genaro Romero.\nEl consell impulsarà propostes participatives de l’alumnat i també recollirà les que en sorgeixen dels diferents grups amb l’objectiu de fomentar i ampliar la participació de tots els alumnes i les alumnes de l’etapa tant com sigui possible. També es pretén, a mesura que es consolidi aquesta dinàmica de treball, integrar representants dels grups de primària per estendre la participació a l’alumnat d’aquesta etapa.


El comerç físic és irreemplaçable | AGECU\nEls espais tangibles són importants i per això les grans empreses continuen apostant per ells\nJordi Mas Fundador de CrearmasUna pop up store d’Amazin | iStock\nEls gegants del comerç continuen apostant per obrir botigues físiques malgrat el boom digital, perquè saben bé que si hi ha un lloc en el qual val la pena invertir, sens dubte, és aquest.\nSi ho pensem bé, fins i tot Amazon, el gegant del comerç electrònic, està apostant pel negoci físic a llarg termini. Si fa un any ens va sorprendre amb el llançament del seu propi supermercat, a la fi de 2022 inaugurarà la seva primera botiga de roba física a Los Angeles, una divisió popular en la seva pàgina web.\nLa botiga física continua sent una tendència a l’alça perquè els espais tangibles són importants, ja que el client continua volent tocar, degustar, sentir i deixar-se aconsellar pel venedor.\nEl procés d’adaptació del comerç a les demandes d’avui dia, necessita l’alineació de la tecnologia i el retail (el comerç minorista). És per aquest motiu que la botiga física no perd atractiu. Al contrari, millora l’experiència de compra afegint el més important: valor.\nLa botiga física continua sent una tendència a l’alça perquè els espais tangibles són importants\nEls espais comercials s’estan renovant per a adaptar-se a les noves demandes dels clients, com és el cas de Nespresso, marca de Nestlé que tradicionalment s’ha enfocat a vendre càpsules de cafè, màquines i altres complements.\nLa marca està donant un enfocament diferent de les seves botigues, atorgant més importància a les experiències. L’any passat va obrir a l’abril un comerç físic a Viena que va incorporar alguns canvis, com el fet que un empleat mostri als clients diferents mètodes per a fer cafè i les diferències de sabor entre el cafè conreat en diferents parts del món. La botiga també facilita que els clients puguin fer les comandes, una simbiosi entre el món online i offline.\nLes vendes de Nespresso a través de boutiques representen un petit percentatge de les vendes de la marca, però això no significa que no els faci falta, ja que com va expressar el director executiu de Nestlé, són importants per al mostreig, el servei al client i l’assessorament.\nÉs crucial ser conscient que el client ha canviat, ja que disposa d’informació i coneixement a través de les pàgines webs i canals socials. El consumidor vol ser especial i únic, buscant productes que s’adaptin a ells i a cada circumstància.\nA la botiga física, el client persegueix que l’experiència de compra sigui personalitzada i memorable, com un moment més d’oci, per això val la pena invertir en espais ben definits que aportin un plus a la venda online. És en aquest moment quan entra en joc la figura d’un professional que assessori i atén, un rol insubstituïble.\nA la botiga física, el client persegueix que l’experiència de compra sigui personalitzada i memorable, com un moment més d’oci\nLa decoració dels espais també cobra importància i especialment quan ens dirigim a la generació Z (els nascuts entre 1997 i 2015), quan has de cuidar-la encara més. També, ha d’estar alineada amb els teus valors i filosofia d’empresa.\nUn altre punt clau és la presentació dels productes i la demostració, creant una exhibició clara perquè el client trobi fàcilment el que cerca. És important acompanyar al client des de l’inici fins al final de la venda, sempre tenint present les seves necessitats, i tenint en compte si té pressa, o si no.\nLa clau de la botiga física és ser molt més visible per als clients. Això s’aconsegueix tenint en compte alguns factors. En primer lloc, triant una bona ubicació que sigui fàcilment accessible. D’altra banda, apostant per un aparador ben dissenyat per a mostrar-li als usuaris el que pots oferir-los.\nSerà imprescindible elegir un mobiliari que vagi en sintonia amb la mena de producte que vols vendre. I, finalment, replantejar la qualitat del customer service, per a conèixer les seves opinions després de rebre el servei, estant sempre del seu costat.


Coneix els 15 punts bàsics del reglament de la cursa\nSi has decidit prendre part en la Milla Sagrada Família has de tenir ben clars els 15 punts que componen el reglament de la cursa. La normativa ha estat validada per la Federació Catalana d'Atletisme i està dividit en cinc apartats:\nLa Fundació Claror, amb l'autorització de la Federació Catalana d'Atletisme, i sota el control del Comitè Català de Jutges organitza la XXVIIIa Milla urbana popular Sagrada Família el dia 28 d'abril del 2013, a la ciutat de Barcelona.\nTant les inscripcions individuals com les que es facin per equips, cal fer-les des del dia 2 d’abril i fins al dijous, dia 25 d'abril, a les 20.00h o bé quan s’exhaureixin els dorsals disponibles per a cada sèrie. La inscripció és de 5€ per a les categories sèniors, veterans 1 i veterans 2. I serà gratuïta per a la resta de categories. Inclou en tots els casos una assegurança establerta per l'organització.\nEl dorsal es lliurarà al CEM Esportiu Claror, carrer Sardenya, 333, a partir de 48h després d’haver fer la inscripció a excepció dels atletes, clubs i entitats que s’inscriguin el mateix dia 25 d'abril, que hauran de recollir el seu dorsal el mateix dia de la cursa, a la carpa d’organització.\n- Tots els participants rebran un obsequi en acabar la seva sèrie.\n- A les sèries absoluta masculina i absoluta femenina, hi haurà trofeu i medalla per als tres primers classificats, tant de la categoria promeses (nascuts els anys 1991, 1992 i 1993) com de la categoria sènior.\n- A la sèrie veteranes 1 i 2 femení hi haurà trofeu i medalla per a les tres primeres classificades de la categoria veteranes 1 (nascudes abans del 29 d'abril del 1968) i per a les tres primeres classificades de la sèrie veteranes 2 (nascudes entre el 29 d'abril del 1968 i el 28 d'abril del 1978).\n- A més, en la cursa absoluta, tant masculina com femenina, hi haurà un premi en metàl·lic per als tres primers classificats, distribuït de la manera següent :\n1r classificat: 300,- euros.\n2n classificat: 180,- euros.\n3r classificat: 120,- euros.\n- Premi extraordinari de 300,- euros per a la millor marca que superi el rècord de la prova (no s’hi inclouen els participants al Trofeu Internacional Ciutat de Barcelona), tant en categoria masculina com femenina. Els rècords actuals són:\n- categoria masculina: 4'14, establert per Mohamed Benhmbarka.\n- categoria femenina: 5’00", establert per Míriam Ortiz.\n- Premi especial “Àlex García” a la participació a les escoles, clubs o entitats que més atletes aportin i acabin la XXVIIIa Milla Sagrada Família:\n- primer premi: 300,- euros\n- segon premi: 180,- euros\n- tercer premi: 120,- euros\nEl lliurament dels premis especials a les escoles, clubs i entitats que més atletes aportin i acabin la Milla es farà en el transcurs del mes següent a la data de celebració de la cursa.\nTots els participants accepten que la Fundació Claror utilitzi les fotografies preses durant l'esdeveniment per a afers informatius i publicitaris.\nLa inscripció a la XXIXa Milla Sagrada Família implica l'acceptació total d'aquest reglament. Tot allò que no preveu aquest reglament serà resolt d’acord amb la normativa de la IAAF.


Comprar Partitura Quartet de corda núm. 4 Intermedio Partituras\nDinsic > Partituras > Intermedio > Quartet de corda núm. 4\nQuartet de corda núm. 4\nMúsica de cámara Núm. 15\nabesten 3 musica 2 somnis tot ho podem expressar partitura piano corda flauta els músics més petits cançó Sonatina de Nadal Musica can nadal acompañamiento de canciones infantiles Carnestoltes abesten 4 Palau insòlit Literatura e interpretación de la trompeta abesten 2 Da Camera 22 cançoner soliloquis Da Camera 22: Tres danses americanes per a quartet de corda abesten cantata nadalenca nit de vetlla Quartet de corda núm. 3 El timbaler del Bruc passeport orquestra i cada instrument


3.062,50 €\t/ modalitat\n11.990 €\t/ modalitat\n1.515 €\t/ modalitat\nHa baixat un 20,00 %\nEdifici d'oficines dissenyat per Enric Massip-Bosch al front marítim de Barcelona al qual se li han atorgat diferents premis: Best Town Plannig Project, Commercial Building of the Year i Best Work Place Architecture. Excel·lents comunicacions amb Ronda Litoral i Av. Diagonal. Edifici de PB + 24, façana tipus mur cortina, disseny biooclimático i d'estalvi d'energia. Qualificació energètica A, serveis de seguretat, servei de consergeria i control d'accés. Nucli central de serveis comuns on s'ubiquen lavabos i ascensors, caixer automàtic La Caixa, City Paq Correus, auditori, cafeteria i pàrquing. Oficines amb molta llum natural, climatització fred / calor i alçada lliure 3m. Total pàrquing cotxes: 170 places, total pàrquing motos: 26 places.


Els pacients actius de coronavirus, a punt de baixar dels 600 - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEls pacients actius de coronavirus, a punt de baixar dels 600\nEn les darreres hores s’han diagnosticat només 28 nous positius, fet que situa la mitjana dels últims dies per sota dels 40, al mateix temps que dues persones que estaven a l’hospital han pogut abandonar el centre\n10/12/2020 (17:28 CET)\nL’evolució de la segona onada del coronavirus a Andorra continua anant a la baixa. Almenys així ho apunten les dades epidemiològiques d’aquest dijous, amb tot just 28 nous contagis, que situen la mitjana dels darrers cinc dies per sota dels 40, una de les claus per poder relaxar de 3 a 2 el nivell d’alerta. A banda, disminueix el nombre de pacients hospitalitzats a la vegada que els casos actius estan molt a prop de baixar dels 600. Com a dada negativa, un petit repunt en el nombre d’aules afectades per confinament d’alguns o de tots els alumnes.\nDes del Govern s’ha informat que en les darreres 24 hores s’han diagnosticat 28 nous casos de coronavirus. Això eleva fins als 7.190 els registrats al Principat des de l’esclat, al març, de la crisi sanitària. D’aquests, 6.332 corresponen a la segona onada, encetada al juliol i que, per ara, va a la baixa. I és que la mitjana de diagnòstics dels últims dies, tant en el cas d’agafar només 3 (35,3) com si s’amplia a cinc (37) es troba per sota dels 40 nous malalts.\nLa dada més negativa de l’actualització sanitària d’aquest dijous és el petit repunt en el nombre d’aules amb algun o tots els alumnes confinats a domicili per ser positiu de Covid-19\nAixí, compliria un dels criteris que des de Salut s’han marcat per poder oficialitzar una certa relaxació del nivell de gravetat de l’epidèmia. Cal recordar que el sistema emprat des de fa setmanes pel Govern inclou cinc fases (de 0 a 4). Actualment, es considera que Andorra es troba en la 3 i des de l’executiu es confia que en un termini breu de temps es pugui baixar fins al 2. Això, segons va declarar el ministre Joan Martínez Benazet, obriria la porta a la relaxació de les mesures que afecten alguns sectors econòmics.\nPer avaluar la situació i determinar si es canvia de fase o no també es té en compte la situació a l’hospital. Per dir-ho en termes oficials: la pressió sobre el sistema sanitari. I aquesta també s’ha relaxat. El nombre de pacients ingressats s’ha reduït amb dues noves altres. Per tant, al centre hi ha quinze persones, de les quals dues a la unitat de cures intensives. Un d’aquests dos pacients requereix ventilació mecànica.\nEn les darreres hores també s’han pogut donar 53 noves altes, fet que eleva fins a 6.505 el total de persones que, al Principat, han superat la Covid-19. De retruc, això també permès una considerable millora a la baixa dels casos actius. Hi ha 25 menys que dimecres i s’està a prop de trencar la barrera dels 600. En concret, n’hi ha 607.\nLa dada més negativa de l’actualització és el repunt en el nombre de classes sobre les quals hi ha vigilància activa. És a dir, amb algun o tots els seus alumnes confinats a casa seva per haver donat positiu. HI ha dinou, tres més que dimecres. D’aquestes, set aules tenen tots els estudiants aïllats mentre que dotze només alguns d’ells. A banda, 47 més es troben sota vigilància passiva.


El moviment Occupy de Berlín i el dret d’asil eclesiàstic | Treient l'entrellat\nEl moviment Occupy de Berlín i el dret d’asil eclesiàstic\nPublicat el 02/11/2011 per eurosuso\nNota: Article publicat al web del Setmanari DIRECTA el 2 de novembre de 2011\nDurant setmanes, un centenar de persones ha estat intentant establir un campament de protesta a Berlín seguint l’exemple del parc de Zuccotti a Nova York i de la Plaça Frank H. Ogawa d’Oakland. Fins divendres 28 d’octubre però, tots els intents van ser impedits per la policia. Des d’aleshores, una acampada amb tendes s’erigeix al carrer Klosterstraße 66 del barri de Mitte, molt aprop de l’ajuntament i davant la Conselleria d’Interior de la ciutat-Estat de Berlín, concretament en el jardí de l’església luterana de St. Petri–St. Marien. El rector de la parròquia Gregor Hohberg, va permetre a les activistes del moviment Occupy acampar i realitzar assemblees al recinte de l’església. “El moviment està compromès amb la justícia i la pau i es resisteix a l’omnipotència del capitalisme; uns valors que compartim des de la parròquia” va afirmar Hohberg en un comunicat.\nAntecedents a la Catedral de St. Paul de Londres\nD’aquesta manera, el campament K66 (Klosterstraße 66) és exempt de la jurisdicció de l’autoritat civil i la policia berlinesa, ja que les activistes han apel·lat al dret d’asil eclesiàstic, que garanteix la inviolabilitat de les esglésies, capelles, despatxos parroquials i d’altres llocs sagrats per seguir acampades. L’església també ha proporcionat serveis i electricitat, almenys temporalment, ja que el dimecres 2 de novembre la parròquia, en el seu consell, votarà sobre com procedir i si permet seguir acampant. Passarà a Berlín el mateix que a Londres? Està per veure. A Londres, la cúria anglicana de la Catedral de St. Paul vol que el campament s’instal·li fora del seu recinte, als voltants. El canonge que va permetre l’acampada el 15-O a la City, Giles Fraser, ja ha dimitit en desacord amb la posició adoptada per l’església a favor de forçar judicialment el final del campament, un desallotjament que podria ser òbviament violent.\nL’acampada a Klosterstraße és objecte de controvèrsia dins del moviment, per algunes persones viola el principi general del moviment de no mantenir connexions polítiques i/o religioses amb cap associació, entitat o institució. Per altres persones és una solució adient ja que en terrenys de l’església no pot actuar la policia. Altres activistes voldrien connectar la lluita contra el poder de la banca amb la vaga de treballadors i estudiants de l’Hospital Universitari Charité. Els debats estan servits. L’espectre de la indignació és gran i els temes tan variats com la gent que hi participa.\nEl primer intent, pròpiament dit, d’establir una acampada va produir-se el 20 d’agost a Alexanderplatz amb l’iniciativa aCAMPadaBLN o #Alex11. Durant el 15-O, l’intent d’acampada davant del Bundestag va acabar amb un desallotjament violent per part de la policia. Els diversos intents posteriors al mateix lloc tampoc han tingut èxit. Totes les sol·licituds formals han estat rebutjades. Només el K66, en un lloc poc transitat i visible, ha estat possible i la resposta no és unànime. L’endemà dissabte, persones del moviment Occupy van intentar instal·lar un campament a la vora del riu Spree, prop del pavelló O2-World i darrere de l’East Side Gallery –el tram del mur que encara segueix en peu-, però la policia ho va impedir. La mateixa història va passar amb l’intent d’acampada al parc Fòrum Marx-Engels de davant de la seu consistorial. Per la seva banda, l’altre gran campament i àgora contra el poder banquer i financer, el rol d’Angela Merkel amb la crisi de Grècia i per la democràcia directa, el de Frankfurt am Main, segueix endavant i amb força a la plaça Willy Brandt, davant la seu del Banc Central Europeu. En qualsevol cas i més enllà de l’acampada K66, cada dissabte hi ha manifestació del moviment Occupy o 15-O davant de l’ajuntament i pels carrers de la ciutat, i sinó canvia res, seguiran i creixeran.\n2 de novembre: El consell parroquial ha decidit permetre seguir acampant al jardí de l’església.\nEl campament de protesta K66 a Klosterstraße. Foto: Roger Suso\nEl moviment Occupy okupa el Bundespressestrand\nEl moviment Occupy va establir el fred dimecres 9 de novembre, un nou campament de protesta a la ciutat de Berlín, després d’una okupació. El campament es troba al Bundespressestrand, un recinte privat bastant conegut i turístic on durant l’estiu hi funciona un restaurant a l’aire llire i hi ha una platja de sorra davant del riu Spree, al barri governamental, prop de l’estació central de trens i del edifici d’oficines del Parlament Edifici Paul Löbe.\nLes activistes van demanar a la inquilina de la propietat i gerent del restaurant Johanna Ismayr tolerància a l’acció a través d’una carta. Ismayr per la seva part, no s’hi va objectar i va acceptar l’acció. El Bundespressestrand es troba actualment tancat i el negoci no té més futur en aquesta ubicació, ja que està previst la construcció de la nova seu del Ministeri Federal d’Educació.\nEn el nou emplaçament de l’acampada, les activistes poden disposar de lavabos, aigua, electricitat i accés a internet. De fet, les acampades del moviment Occupy berlinès més enllà de disposar de web i estar a les xarxes socials, disposen també d’un canal de live-streaming, el CastorTV.\nBundespressestrand okupat. Foto: Roger Suso


El 31,9% dels habitatges que van començar a construir-se a Navarra en 2006 eren de protecció oficial | Consumer\nEl 31,9% dels habitatges que van començar a construir-se a Navarra en 2006 eren de protecció oficial\nLa xifra situa a la comunitat foral molt per sobre de la mitjana estatal, que està en el 12,5%\nEl 31,9% dels habitatges que van començar a construir-se a Navarra l’any 2006 era de protecció oficial, una xifra que situa a la Comunitat foral per sobre de la mitjana estatal, que es va quedar en el 12,5%. Aquestes dades van ser presentades per Ángel Berges Lobera, catedràtic d’Economia Financera i Comptabilitat de la Universitat Complutense, que va participar en una jornada organitzada per CDN a Pamplona sobre “La intervenció pública al Mercat del Sòl” i a la qual van assistir alcaldes, promotors i constructors de la Comunitat foral.\nÁngel Berges va oferir dades comparatives sobre la situació de l’habitatge a Navarra i a Espanya. Segons les xifres que va presentar, l’any 2006 van començar a construir-se a Navarra 2.813 habitatges protegits, enfront de 6.000 habitatges lliures. Això suposa que aproximadament el 31,9% dels habitatges era de VPO.\nPer contra, en el conjunt d’Espanya, van començar a construir-se 95.000 habitatges protegits, enfront de 664.000 lliures, la qual cosa significa que el 12,5% del total era de protecció.\nA més, segons les dades que va oferir Ángel Berges, en el període 1995-2003 el preu del metre quadrat sempre va ser més car a Navarra que en l’àmbit nacional, però en 2004 es va invertir aquesta tendència, fins que en el tercer trimestre de 2007 el preu del metre quadrat és 400 euros més barat a Navarra que en la mitjana estatal.\nCarlos Esparza va destacar que la major construcció de VPO en la Comunitat foral ha provocat una menor pujada dels preus a Navarra que en la resta d’Espanya i va afirmar que les famílies navarreses ha de fer un esforç relatiu menor que les famílies espanyoles per accedir a un pis.\nhabitatges Navarra-ca protecció


Sènior B masculí SESE B 78- Cb Ipsi 38 - Secció Esportiva Santa Eulalia\nSESE B 78- Cb Ipsi 38\nVictòria molt important que ens situa líders en la classificació gràcies a la derrota del Llefià a la difícil pista del Bàsquet Nou Barris, de manera que ja només depenem de nosaltres mateixos per acabar en primera posició a la lliga.\nEl partit del diumenge va tenir poca història, un bon molt inici va marcar el partit i va fer que l’Ipsi anés a remolc tot el partit. Nosaltres després d’un excepcional 1r quart on ens va sortir tot bé (parcial de 22-03) vam baixar el ritme i vam estar mes espesos amb el nostre joc però vam seguir augmentant la diferència en el marcador poc a poc fins arribar al final del partit amb el resultat de 78-38.\nEn cap moment del matx vam perdre el control sobre aquest però sobretot en el tercer quart van haver algunes desconnexions que van permetre anotar amb més facilitat al rival. Si continuem treballant podem convertir-nos en la millor defensa de la lliga (actualment som la 2a millor defensa).\nPer últim volem agraïr l’ajuda de l’Arnau(sots21) i el Marc(cadet) que van saber suplir amb nota les nostres baixes per lesió.\nprev postSots 21 masculí\nSESE 51 – Basquet Molins 57\nTarragona 77 – SESE 44


Abril de 2017 – Les Veus de la República\nL’economia social i solidària: una anècdota històrica, o una alternativa real?\nCasa Orlandai. Dimecres 3 de maig, 2017, a les 19:00. Durada: 1h 30 Calendari\nL’economia social i solidària és el conjunt d’iniciatives socioeconòmiques de tota mena, formals o informals, individuals o col·lectives que prioritzen la satisfacció de les necessitats dels seus membres o de terceres persones. És una economia que planteja una alternativa a l’economia de mercat tal i com la coneixem, on l’afany de lucre, el creixement i els beneficis societaris ja no són el motor de l’economia. Estem davant una economia que posa el bé comú i la democratització dels mitjans de producció, per sobre de la propietat privada i el benefici empresarial. Actuen orientades per valors com l’equitat, la solidaritat, la sostenibilitat, la participació, la inclusió i el compromís amb la comunitat, i són, per tant, promotores de canvi social.\nSota aquest conjunt d’iniciatives s’hi emmarquen també les economies del bé comú, les feministes, les col·laboratives, les que proposen el decreixement, les cooperatives, les economies socials, però també fenòmens com els del consum responsable, l’emprenedoria social, la responsabilitat social corporativa, la innovació social, etc. Hi ha trets comuns, però també matisos que diferencien a cadascuna d’aquestes propostes i fenòmens.\nEn un estudi del 2016 es diu que aquest tipus d’economia podria ocupar un 7% de l’economia. A Catalunya, tenim una gran tradició en cooperatives, algunes més reeixides que altres, però mai han substituït les grans corporacions econòmiques, ni han condicionat les dinàmiques del mercat lliure.\nQuè hem d’entendre per economia social i solidària? Quins són els límits i les fronteres? L’economia col·laborativa forma part d’aquesta amalgama d’alternatives econòmiques?\nQuina ha estat la tendència en els darrers anys, han anat a més, a menys? …com els ha afectat la darrera crisi econòmica? Aquest govern de ciutat ho està impulsant… es mantindrà aquest impuls en el futur? es pot parlar de bombolla? I quin paper hi té el diner públic? Però sobretot… és aquesta forma d’economia una alternativa real i viable al capitalisme tal i com el coneixem? Seria aquesta una economia real i efectivament democràtica? Com hi conviu amb la lògica del mercat, i la llei de l’oferta i la demanda?\nEn definitiva, és una moda? és una anècdota històrica? o és un moviment més profund en la història econòmica d’occident?\nSanti Eizaguirre, Professor de sociologia i filosofia del dret a la Universitat de Barcelona\nXavier Palos, equip tècnic de la Xarxa d’Economia Solidària\nDamià Gibernet, de Can Mandó de Collserola.\nLes Veus de la República\tGeneral\tDeixa un comentari 25 Abril 2017 26 Abril 2017 2 Minutes


Com passar més temps amb el teu fill | Un cop de mà | Soporte pedagógico\nCom passar més temps amb el teu fill\nCuriosidades Noticias 11-11-2016\nVius en un entorn rodejat d’immediatesa, tot és per abans d’ahir, tot s’ha de contestar al moment, si no t’arriba la resposta de seguida t’envaeix la impaciència. Tot el que se’t presenta al davant a través de la tecnologia que tens al teu abast té prioritat i demana ser atès a velocitat de vertigen. Tens la sensació contínua de què res no s’acaba i que la calma i la tranquil·litat són lluny, molt lluny. I tot això, sense entrar en el tema de les tasques rutinàries que comporta formar part d’una família.\nEl teu fill també és víctima d’aquesta situació, la veu i la viu amb tu com a model i exemple a seguir i, la veu i la viu al seu entorn amb els amics i companys.\nAquestes “eines” de tercera o quarta generació (aparells que ens faciliten la vida en molts aspectes) són devoradores de temps, estan envaint la teva vida i la de la teva família.\nQuantes vegades has deixat que la tecnologia s’interposi entre tu i els teus?\nAquestes “eines” tenen el “do” d’interrompre en el moment que no toca. El mòbil i altres eines no poden suplir el contacte físic ni la fluïdesa d’una conversa.\nÉs molt còmode deixar-se portar per la inèrcia i pensar que ja trobaràs un moment. Comença avui mateix i passa més estones amb el teu fill.\nOn pots trobar més temps per passar amb el teu fill?:\nFeu, al menys, un àpat junts al dia.\nAparqueu els mòbils l’estona que esteu junts.\nAllarga la sobretaula, sempre surten temes per parlar.\nDeixeu els mòbils lluny a les hores dels àpats.\nAneu a comprar junts i fes-lo participar en decisions de compra.\nFeu alguna activitat diferent (anar a caminar una dia que fa fred, jugar alguna partida de..., decidiu junts què aporteu al banc dels aliments, ...).\nContempleu i comenteu una posta de sol abans d’entrar a casa (només és un minut).\nFeu alguna tasca domèstica en la que us necessiteu (endreçar algun armari que fa temps que voleu ordenar, decidir quins llibres guardem i quin donem, ...)\nQuan el cor et digui de fer-ho. Escolta’l.\nAmb tacte, tranquil·litat i “com aquell qui no vol la cosa”.\nSuavitat i bon humor.\nLa suma de totes aquestes estones de qualitat t’apropen al teu fill i n’enforteixes els vincles, la relació i la confiança. En moments decisius us serà més fàcil trobar punts de connexió, us coneixereu millor.\nSi ho deixes per un altre moment no et sentiràs bé. Qualsevol moment és un bon moment, comença ara.


Fiscalia incoa diligències d’investigació pel ‘Fukushima’ de Paterna - Diari La Veu\nEscriba el número 404243\nFiscalia incoa diligències d’investigació pel ‘Fukushima’ de Paterna\nJuanma Ramón (Compromís): “Volem que es depuren responsabilitats"\n15 novembre 2013 01:00h\nRedactaVeu / Paterna\nEl portaveu municipal de Compromís a Paterna, Juanma Ramón, considera que “el pas donat endavant per la Fiscalia de Medi Ambient, que incoa diligències d’investigació penal sobre els laboratoris destruïts i abandonats al polígon de l’Andana a Paterna, obri la porta a determinar qui és el responsable del fet que els residus tòxics, que estan a la mà de qualsevol, encara no s’hagen retirat. Volem que es depuren les responsabilitats en el ‘Fukushima’ de Paterna”.\n“Sabem que de moment s’ha admés a tràmit la denúncia que presentàrem en Fiscalia el passat mes d’octubre, on alertàvem que l’estat de l’empresa química de l’Andana suposava, i suposa, un greu risc per a la salut humana i el medi ambient. Un perill tòxic que s’incrementa si pensem en les instal·lacions que hi ha al costat de Viviar, com són una altra indústria química i una planta de gas líquid. A més a més, també sol·licitàvem que la Fiscalia prenguera les mesures corresponents perquè les administracions competents retiraren subsidiàriament els residus, per tal de reduir urgentment els riscos”.\n“I, evidentment, li demanàrem a la Fiscalia que s’obriren les diligències prèvies pertinents per a depurar les responsabilitats administratives i/o penals derivades de l’acció u omissió que han acabat en una situació que pot ser constitutiva de delicte contra la salut i el medi ambient”.\nSegons el regidor Ramón, “ni Ajuntament de Paterna ni Conselleria de Medi Ambient són conscients del grau de perillositat que hi ha surant en l’indret de l’empresa farmacèutica, conegut ja com el ‘Fukushima’ paterner. Però insistim en què també és pitjor allò desconegut: seguim sense saber que pot haver en el subsòl, ja que hi ha dipòsits soterranis amb líquids tòxics dels quals es desconeixen les condicions en què estan, si tenen esquerdes i, en aquest cas, si els líquids podrien haver penetrat en el subsòl”.\n“En Compromís per Paterna portem des de juliol de 2012 darrere d’una solució al cas dels residus tòxics en els laboratoris Viviar. Va ser en eixe moment quan denunciàrem la greu situació d’aquesta empresa farmacèutica, abandonada i objecte de continus robatoris, amb un vessat molt gran de líquid inflamable. I dóna la casualitat que en aquell moment es va rebre una resolució judicial a l’Ajuntament de Paterna. El jutge dictava que s’havia d’actuar d’immediat, retirant el material tòxic i perillós. No es va fer res i la situació ha evolucionat al desastre, convertint-se en el ‘Fukushima’ d’aquest municipi. Ara amb els indicis de delicte ambiental que ha vist la Fiscalia, potser arribem a veure alguna solució per tal de protegir la ciutadania i el poble de Paterna, a més de depurar les possibles responsabilitats de les administracions competents”, conclou Juanma Ramón.\nEl Consell i el Tribunal Suprem Popular de Cuba acorden col·laborar en matèria d'Administració de Justícia\nL'acord busca promoure l'intercanvi d'experiències, la divulgació d'activitats, l'impuls de la formació i projectes\nEscriba el número 624861


Anys d'aprenentatge | de Joan Tudela\nPublicat al diari Avui el 17 de gener del 2006.\nEl discurs públic sobre la llengua és un camp de batalla permanent. Des del catalanisme lingüístic, hem de ser conscients que la batalla principal no és la del contingut del nostre discurs lingüístic, sinó la de l’agenda temàtica. Ras i curt: hem de triar nosaltres els temes de debat.\nÉs amb aquest criteri que vull recordar que l’octubre del 1982 es va publicar la primera edició del llibre Papers de sociolingüística, que recull l’essencial del pensament sociolingüístic de Lluís Vicent Aracil. Tot i que la influència de les idees d’Aracil ha estat i encara és extraordinària, es tracta d’un pensament que va ser transmès sobretot oralment; els escrits sociolingüístics del fundador de la sociolingüística catalana són escassos i dispersos. Així és que el conjunt de treballs d’Aracil aplegats a Papers de sociolingüística representa el llibre sagrat de la sociolingüística catalana.\nFa un paper comparable al Curs de lingüística general, el llibre que va recollir a començaments del segle passat el pensament del fundador de la lingüística general, Ferdinand de Saussure, i que no va escriure ell, sinó els seus deixebles. Per sort, l’essencial del pensament sociolingüístic d’Aracil ho tenim aplegat a Papers de sociolingüística i escrit per ell mateix. El llibre, naturalment, ha conegut posteriors edicions. El 20è aniversari de la primera edició, l’any 2002, va passar desapercebut. El 25è aniversari s’escau l’any que ve, el 2007. Ara és el moment de començar a treballar en aquesta commemoració, si no és que volem que també passi desapercebuda, cosa que seria una llàstima. Recordem que Lluís Vicent Aracil és autor de la idea que continua sent el motor de qualsevol política lingüística digna: el dilema es planteja entre la substitució i la normalització lingüística, l’èxit de la qual depèn de molts factors extralingüístics.\nLluís Vicent Aracil és i serà sempre ni més ni menys que el fundador de la sociolingüística catalana. Aquest article meu del 2006 que ara reedito és del tot vigent, ara que celebrem –més ben dit, ara que hauríem de celebrar– el trentè aniversari de la primera edició del llibre Papers de sociolingüística.


La vida privada asfixia Neymar (Martí Molina)\n5 min. Barcelona 04/06/2019 21:44 Traduccions: Cat Cas\n651x366 Neymar va tornar a entrenar-se ahir amb la selecció del Brasil després d’estar tres dies de baixa per molèsties al genoll. / LUCAS FIGUEIREDO / AFP Neymar va tornar a entrenar-se ahir amb la selecció del Brasil després d’estar tres dies de baixa per molèsties al genoll. / LUCAS FIGUEIREDO / AFP\nL’estiu que Neymar va fer les maletes cap a París, la cúpula directiva del Barça va intentar frenar com fos la seva sortida. Entre els arguments, i deixant de banda la qüestió econòmica, l’intentaven convèncer que a la Ligue 1 faria de tot menys gaudir del futbol. Però ell ja ho tenia decidit: volia més protagonisme i estava fart de viure a l’ombra de Leo Messi. Dos anys després els vaticinis s’han complert i el davanter brasiler, lluny de coronar-se com el millor futbolista del moment, ha vist com acabava ofegat per mil i una polèmiques, tant amb el seu club com amb la seva selecció.


Rubí commemorarà aquest diumenge el Dia Mundial de Conscienciació sobre l’Autisme - Ajuntament de Rubí\nRubí commemorarà aquest diumenge el Dia Mundial de Conscienciació sobre l’Autisme\nRubí commemorarà aquest diumenge el Dia Mundial de Conscienciació sobre l’Autisme La façana de l’Ajuntament s’il·luminarà de color blau per fer visible el suport de la ciutat a les famílies que pateixen aquest trastorn https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/rubi-commemorara-aquest-diumenge-el-dia-mundial-de-conscienciacio-sobre-l2019autisme https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/rubi-commemorara-aquest-diumenge-el-dia-mundial-de-conscienciacio-sobre-l2019autisme/@@images/image/preview\nLa façana de l’Ajuntament s’il·luminarà de color blau per fer visible el suport de la ciutat a les famílies que pateixen aquest trastorn\nL’Ajuntament il•luminat per l’autisme el 2016 (foto: Localpres)\nRubí se sumarà per segon any consecutiu a la commemoració del Dia Mundial de Conscienciació sobre l’Autisme, que tindrà lloc aquest diumenge 2 d’abril. Coincidint amb aquesta data, l’edifici de l’Ajuntament es tenyirà de blau amb l’objectiu de sensibilitzar la ciutadania i expressar un missatge d’inclusió, tolerància i respecte en relació a aquest trastorn.\nAquest gest simbòlic de suport a les persones que conviuen amb el Trastorn de l’Espectre Autista (TEA) es completarà amb una conferència que tindrà lloc el 26 d’abril a les 18 h a l’Ateneu Municipal. La xerrada anirà a càrrec de l’equip del Centre de Salut Mental Infantil i Juvenil (CSMIJ) de Rubí i es dividirà en una part informativa i una altra dedicada a l’intercanvi d’experiències.\n“Vam iniciar aquesta commemoració simbòlica l’any passat amb l’objectiu de fer visible la problemàtica que pateixen les persones amb autisme i les seves famílies i expressar-los el nostre suport. Enguany fem un pas més organitzant una xerrada que els pot proporcionar informació útil i, sobretot, un espai on compartir la seva situació. Tot això ho fem sota el paraigua del Pla d’atenció a la diversitat funcional, que ens marca el camí a seguir per fer de Rubí una ciutat plenament inclusiva”, ha explicat l’alcaldessa, Ana María Martínez.\nEl 2007, l’Assemblea General de les Nacions Unides va declarar per unanimitat el 2 d’abril com a Dia Mundial de Conscienciació sobre l’Autisme per posar de relleu la necessitat de millorar la qualitat de vida dels nens i nenes autistes, amb l’objectiu que puguin tenir una vida plena i digna.\nEs calcula que aquest trastorn afecta 1 de cada 100 infants que neixen a Europa, i que a l’estat espanyol hi ha més de 450.000 persones que el pateixen. El Trastorn de l’Espectre Autista, d’origen neurobiològic, acompanya la persona al llarg de tota la seva vida i es presenta de forma diferent en cada cas. Aquesta simptomatologia diversa obliga a abordar l'afecció de forma coordinada des de diferents vessants: educatiu, pediàtric, psicològic i neurològic.


El turisme al Pallars Sobirà es manté entre setmana i continua creixent a bon ritme els caps de setmana - Món Rural\nLa majoria dels visitants són de la zona de Catalunya\nSegons dades de la Federació de Càmpings de Lleida, a dia d’avui es manté una ocupació d’un 70 % en bungalows. Pel que fa al ràfting, sector molt important al Sobirà, també es registra una bona recuperació i la xifra s’eleva a un 80 % de visitants, amb un turisme majoritàriament d’interior.\nEls diferents sectors de la comarca tenen bones expectatives davant aquesta recuperació lenta però a bon ritme, i més quan en aquests moments el Sobirà no registra cap cas de Covid-19.\nPer aquest motiu, el Consell Comarcal del Pallars Sobirà se solidaritza encara més amb les poblacions de la comarca del Segrià, malgrat la distància que separa les comarques, i els desitja una ràpida i completa recuperació.\nEls sectors turístics del Sobirà (hoteleria, càmpings, esports d’aventura) volen remarcar l’esforç que estan realitzant a l’Alt Pirineu i l’Aran per garantir el bon servei, i es mostren preocupats i lamenten l’actual problemàtica del Segrià.\nEtiquetes: Alt Pirineu i l’AranFederació de Càmpings de Lleidaraftingsectors turísticsSobirà


PSOE: Mario Jiménez: “No hi ha cap possibilitat d’una alternativa de Govern” | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nEl portaveu de la gestora del PSOE esgrimeix que el PP “no està en situació de posar condicions a ningú”\nMadrid 5 OCT 2016 - 19:42\tCEST\nEl president de la gestora, Javier Fernández, i Mario Jiménez. Sergio Pérez\nMario Jiménez, número dos de la gestora del PSOE, ha descartat aquest dimecres qualsevol possibilitat de poder formar un Govern alternatiu al PP. “No hi ha més de dues opcions: eleccions sí o eleccions no”, ha resolt el secretari d’Organització i home de confiança de Susana Díaz. “No hi ha cap possibilitat de formar una alternativa de Govern. No hi ha aquesta alternativa. L’aritmètica no la dóna. Els partits que podrien donar-la han expressat que no és viable, com Podem i Ciutadans”, ha argumentat el portaveu de la gestora a Más de Uno, d’Onda Cero. “Cal parlar amb netedat i amb honestedat. Sense maniqueismes ni falsedats, sense alternatives que no són reals”.\nEl president de la gestora del PSOE creu que el partit “s’ha podemitzat”\nJiménez ha subratllat que al març sí que va ser possible, “però Podem va rebentar una alternativa de canvi i li va posar una catifa habitada al PP”. “I no és viable amb partits polítics que repten l’Estat de dret i decideixen un referèndum il·legal i plantegen una escissió d’una part d’Espanya”, ha afirmat en relació amb l’antiga Convergència i ERC.\nDavant les mínimes garanties de governabilitat que el Partit Popular planteja per afrontar la investidura, Jiménez considera que la formació de Mariano Rajoy “no està en situació de posar condicions a res ni a ningú”. El secretari d’Organització i portaveu de la gestora ha recordat que el PP “no ha estat capaç de formar una majoria” i que Rajoy “va tenir al davant 180 vots” en les dues votacions de la seva investidura fallida.\nJiménez ha descartat una consulta a la militància, en cas que el PSOE es decanti per l’abstenció. “La decisió l’ha de prendre el comitè federal del partit de cara al procés de la investidura. Tota la resta poden ser diferents opcions sobre la taula, però el que ens pot permetre assossec i tancar les ferides és començar a complir, amb un compliment exquisit, les normes del partit. I els estatuts estableixen que la posició política l’estableix el comitè federal”, ha resolt. “No cal tenir por a cap paraula, i per descomptat a una paraula que defineixi una posició política si al final el comitè federal opta per aquesta posició”, ha esgrimit en aquest sentit.\nEl secretari d’Organització de la gestora no contempla ni la llibertat de vot, com ja va deixar clar Javier Fernández dilluns passat, ni que hi hagi diputats socialistes que votin en contra en una hipotètica investidura de Rajoy o un altre candidat del PP. “El que s’estableixi en el comitè federal serà la posició que defensi el conjunt dels diputats”, ha afirmat Jiménez. El portaveu de l’òrgan que dirigeix el dia a dia del PSOE no dubta que Sánchez votarà la posició política que aprovi el comitè federal, encara sense data. “Pedro Sánchez forma part del grup parlamentari i votarà el que estableixin els òrgans del partit. Aquest és un debat que no està plantejat si més no. No és una opció. Aquest no és el funcionament”, ha sentenciat.\nEl també portaveu del PSOE al Parlament andalús coincideix amb el president de la gestora, Javier Fernández, que aquest dimarts va afirmar que part del partit s’havia “podemitzat”. “Amb aquesta expressió, Javier fa esment a un procés al qual hem assistit. Podem s’ha convertit en referència del postureig polític, on allò teòric pot sonar molt bé, va al sentiment de les persones, però té una escassa aplicació pràctica. Hi ha un cert menyspreu a les normes, a les institucions… tot un discurs construït que després no es reflecteix a la realitat”, ha observat Jiménez.\n“Com és possible que un partit que es presentava a canviar les coses, que deia que la política no pot ser una barata, que cal posar per sobre de tot l’interès de les persones, estigui ara disposat a fer saltar enlaire els governs de comunitats autònomes perquè aquesta formació política [el PSOE] pren una o una altra decisió? Revela el semblant de Podem. Li importa la sanitat, la dependència, l’educació a Castella-la Manxa, Extremadura o Aragó?”, ha criticat, en relació amb els moviments del partit de Pablo Iglesias en aquestes comunitats en les últimes setmanes.


Es senyalitzaran els punts de cobertura des d’on trucar al telèfon 112 a vies verdes i zones naturals - Impulsa, la plataforma que connecta fabricants i administració local\nEs senyalitzaran els punts de cobertura des d’on trucar al telèfon 112 a vies verdes i zones naturals\nEl president de la Diputació, Josep Poblet, i el conseller d’Interior, Jordi Jané, han signat aquest acord i la connexió de l’ens supramunicipal a la xarxa d’emergències Rescat.\nLa Diputació de Tarragona i el Departament d’Interior de la Generalitat senyalitzaran els punts de vies verdes i zones naturals de la demarcació on hi ha suficient cobertura mòbil per poder trucar al telèfon d’emergències. Amb aquesta actuació es pretén que qualsevol persona que pateixi una situació d’emergència en espais rurals o de muntanya amb nombroses zones d’ombra i escassa cobertura del Camp de Tarragona o les Terres de l’Ebre pugui identificar fàcilment els llocs des d’on donar l’avís al 112.\nA través de la signatura d’un acord entre ambdós institucions, la Diputació es compromet a identificar els punts més adequats per instal•lar aquestes indicacions tenint en compte l’afluència i la detecció de riscos; a produir i col·locar la senyalització en coordinació amb el Centre d’Atenció i Gestió de Trucades d’Urgència 112 (CAT112); i a vetllar perquè es minimitzi l’impacte a la natura a l’hora d’instal·lar els senyals. A més, la Diputació també realitzarà funcions d’interlocució entre les administracions, i tasques de coordinació i col•laboració per tal que sigui possible la implementació de la senyalització en tot l’àmbit territorial.\nEls senyals que s’instal·laran seran pals de fusta amb zero impacte ecològic que indicaran PUNT DE COBERTURA 112 EMERGÈNCIES i tindran un número de matrícula que els hi assignarà el Departament d’Interior i que constarà al sistema de cartografia del Centre d’Atenció i Gestió de Trucades d’Urgència 112. D’aquesta forma, el ciutadà que necessiti contactar amb els serveis d’emergència no haurà d’explicar la seva posició en el moment de la trucada, sinó que només indicant el número de matrícula del pal de cobertura els cossos d’emergències el podran localitzar ràpidament.\nCal recordar que per trucar al telèfon d’emergències 112 amb un telèfon mòbil és necessari que hi hagi cobertura d’algun operador de telefonia, tot i que no cal que sigui de la mateixa companyia que es té contractada. Per aquest motiu, és molt important senyalitzar els punts on hi ha cobertura en els recorreguts més transitats d’espais naturals i vies verdes, ja que a Catalunya hi ha força zones que no tenen cobertura de cap mena, especialment en espais rurals i muntanyosos molt utilitzats per excursionistes.\nAdhesió de la Diputació de Tarragona a la Xarxa Rescat\nD’altra banda, la Diputació de Tarragona també ha signat un altre conveni amb el Departament d’Interior per tal d’aprovar l’adhesió de l’ens supramunicipal a la xarxa de radiocomunicacions d’emergències i seguretat a Catalunya (Xarxa Rescat). La Diputació té uns procediments d’actuació, coordinació i informació a la xarxa viària de les comarques del Camp de Tarragona i Terres de l’Ebre per minimitzar l’impacte de nevades, gelades i situacions climatològiques d’emergència. La seva adhesió a la Xarxa Rescat té com a objectiu millorar la gestió de les situacions d’emergències que puguin tenir lloc als 1.083,94 quilòmetres de carreteres que conformen la xarxa viaria de la seva titularitat.\nPer materialitzar aquesta adhesió, s’ha acordat la instal•lació de cinc terminals mòbils a màquines llevaneu perquè el personal que treballa a les carreteres de la Diputació es pugui posar en contacte amb la resta de cossos d’emergències i coordinar-se en situacions d’urgència a través de la xarxa de radiocomunicacions Rescat. L’objectiu és disposar d’una operativa coordinada en el marc de les funcions del grup logístic dels plans d’emergència de protecció civil que garanteixi la gestió de situacions en que els ciutadans afectats requereixin una assistència directa de tipus logístic i d’atenció social.\nEl conseller del Departament d’Interior i president del Centre d’Atenció i Gestió de Trucades d’Urgència 112 Catalunya, Jordi Jané, i el president de la Diputació de Tarragona, Josep Poblet, han estat els encarregats de signar ambdós convenis amb l’objectiu de millorar la gestió de les situacions d’emergències al Camp de Tarragona i les Terres de l’Ebre. A la signatura també hi han assistit el director general d’Administració de Seguretat, Jordi Jardí; el director del CAT112, Frederic Adan; el director dels Serveis Territorials d’Interior a Tarragona, Joan Carles de la Monja; el director dels Serveis Territorials d’Interior a les Terres de l’Ebre, Joan Juan; el vicepresident de la Diputació Josep M. Cruset, i els diputats Immaculada Costa, Pere Granados i Carles Ribé.


SEX amb ‘A’ | - Tipografía La Moderna\nSEX amb ‘A’\nUna declaració d'amor de Moisés Olcina als seus dos grans amors\nMoises Olcina - 15/12/2019\nEm desperte malament… però extasiat. La droga m’ha tornat a fer efecte. La dolça droga m’ha tornat a enganxar. Hui amb malson inclòs. No m’ha deixat dormir. La seua presència al meu cap no em deixa descansar. El tinc sempre pegat al meu cervell, als meus pensaments, dins de tot el meu esser, fins i tot, crec que el porte en els cromosomes… Així i tot ell també és infidel amb mi. Em posa les banyes. Ara bé, jo li deixe fer… és normal que siga així.\nÉs massa intens per a estar només amb mi… per a estar només al meu cap, al meu pensament… aquesta droga s’apodera de tots els que l’hem provada. Hui també ha estat amb Chris, Joshua, Joe… ella sap que a tots els té quan vulga. Jo també ho sé. Dema estarà amb Melissa, amb Marius. I demà passat s’apoderarà de James; atraparà Ernesto i Jorge; seduirà a Perico i a Miguel… i així sense parar un darrer l’altre. Així de infidel és… a mi ja no em deixa dormir des de fa dies.\nÉs molt excitant. A més ell també és ella… o ella és ell. O ell dintre d’ella… o ella amb ell… sedueix i ho sap; encanta i és conscient… és pur sex. Sex amb ‘A’.\nElla (ell) és una dona bonica en el seu millor moment. La dona que sempre vols trobar. El que tu penses que penses ella sap que ho sap. I tu ben bé pots ser un somort que no està a la seua alçada. És un pura sang preciós, un volcà de desitjos que et fa bullir la sang fins perdre el sentit. Com les matemàtiques ella mai s’equivoca tan se val quan la conegues. Sempre hi ha més que aprendre. Una aventura sense fi. Cada dia sembla nova.\nElla és una dona que anheles escoltar: ‘ningú no em fa sentir el que sent amb tu’. Ets a qui segueixes dia a dia. Quan l’abraces somies besar-la. Ell (ella) va nàixer a Dinant (Bèlgica). L’any 1840. té una pila d’anys però no ha passat de moda. Al contrari, tot ha sigut evolució.\nÉs brillant i dolça. És enèrgic i potent. Sempre s’ha adaptat als clàssics, als moderns i als contemporanis. Molts genis creadors han estimat la seua vàlua i han volgut que es relacionara amb ells. Ella ha volat pels llocs i els moments més diversos de la història. Així és de màgica. Algunes mans l’han tocat molt i bé al llarg dels anys. Eixe també és el meu somni. El que faig cada dia que la tinc entre les meues mans quan li done el meu alè. Perquè això és el més important. Ella no està amb tu si no li dones tot el teu alè. Però alè amb força, intensiu, amb tot el diafragma. Necessita de gent que tinga bona tècnica per a seduir-la. Una emissió en el llenguatge perfecta. Només així estarà amb tu. Només així t’ho donarà tot. Només així sabràs qui és. Només així vibrarà al teu costat i et farà volar i sentir plaer.\nCom col·locar els llavis també és primordial. Eixa es la clau perquè aconsegueixes emocionar-la. Col·locar el llavi inferior lleugerament sobre les dents i fer baixar el mentó. Descansar les dents de la mandíbula superior sobre d’ella. Subjectant-la lleument amb els incisius superiors de manera que quede ferm i no es moga. Rodejar la seua boca. Delicadament posant els llavis per damunt, en posició de somriure, sense crispació, aprofundint sutilment les galtes. Sí. Sí. Així de sofisticada és ella. Sí. Sí. Així de sofisticat és ell.\nDevem d’acostumar-nos a estar amb ell regularment. Es millor estar diàriament durant 30 o 50 minuts, que fer-ho 5 o 6 hores una volta a la setmana. Amb aquesta acurada relació tindrem una connexió rodona, bella, homogènia, rica i un moviment de dits precís i flexible. Els dits són la part que ella més agraeix (segons en quin moment). Però, tant se val, el virtuosisme ve de més a més. La netedat i la elegància són més importants que la rapidesa. Cal repetir i repetir i repetir i repetir… sense errors, amb facilitat, flexibilitat i bon fer. Durant minuts. A ell (ella) li sedueix molt aquest seguiment. I fa que s’escalfe. Que s’escalfe bé.\nQuè és ella per a tu?\nQue series tu sense ella?\nElla ho és tot. La natura és ella. El mar és ella. El vent és ella.\nEls elements primitius són ella; agradables o discordants. La pluja que sona en la teulada i la tempesta enfurida en el cel són ella. Ella és l’entitat més antiga.\nNaix un xiquet i ella aconsegueix que s’adorma. No sap llegir però el xiquet ho entén.\nElla és el matrimoni. El seu àmbit és immens i infinit. Ella t’insufla valor i et condueix a la guerra. Es un himne de salvatge frenesí, de deliri, d’orgull.\nElla és eterna.\nElla és divina.\nElla pot dictar els teus estats d’ànim. Pot inquietar o asserenar, subjugar, fatigar, fer volar el cor. Ella és un arbre de fusta fragant i durador lliure de defectes i deterioraments. Sense ella segurament em sentiria cec, atrofiat, incomplet, inexistent.\nI ell vol a ella. Sols a ella. Ara ho entenc. Tots sabem que ell a qui veritablement estima és a ella. Ella… ella: la MÚSICA.\nEll viu per ella, té la ment de un xiquet i una set insaciable de bemolls i sostinguts. Viu en una cova i és quasi un ermità, però amb la diferencia de que té una amant. Les amants van i venen, però només la seua roman. És bonica i gentil. Li aprofita (com a mi) i l’ajuda en tot. Es atrevida i té swing. És elegant. Quan la sens parlar no dones crèdit als seus sons. És tan moderna com el demà, una dóna nova tots els dies i tan infinita com el temps. Viure amb ella suposa viure dins d’un laberint ple de ramificacions. No es perd ni un sol dels seus gestos.\nLa música és la seua amant (també la meua) i ningú la supera en l’escena.\nEll em te lligat de per vida.\nEll… ell: el SAXO.\nEs pur SEX amb ‘A’.\nNota. Els noms que enumere en el text són els noms dels famosos i afamats saxofonistes (alguns dels meus preferits): Chris Potter, Joshua Redman, Joe Lovano, Melissa Aldana, Marius Neset, James Carter, Ernesto Aurignac, Jorge Pardo, Perico Sambeat i Miguel Zenón.


UGT Baleares > Inicio > Noticias > FETE-UGT denuncia que el Govern ha deixat de convocar oposicions per a més de 600 places docents\nLa Federació de Treballadors de l’Educació de la UGT (FETE-UGT) denuncia que no s’han reposat unes 600 places docents entre jubilacions i vacants de plantilles des de 2011 perquè la Conselleria d’Educació no ha fet Oferta Pública d’Ocupació (OPO) en tota la legislatura.\nFETE-UGT calcula que amb la taxa de reposició del 10% dels anys 2012, 2013 i 2014 i la del 50% de l’any 2015 marcada pel ministre d’Hisenda, Cristóbal Montoro, s’haurien pogut convocar unes 130 places d’aquestes 600.\nEl fet de no realitzar aquesta OPO, com si han fet la majoria de comunitats autònomes, provoca que Balears sigui una de les comunitats que té un percentatge més gran de professorat interí. A l’ensenyament secundari supera el 30% del professorat i a primària és d’un 21%.\n“Per recuperar aquestes places ara s’haurà d’esperar a què s’elimini aquesta taxa de reposició per part del govern de l’Estat i es puguin convocar les places que s’han “perdut” durant aquests quatre anys”, lamenta FETE-UGT.\nEl sindicat critica la pressa que ha tengut l’Administració per aprovar els currículums de la LOMCE i, en canvi, no “ha mogut ni un dit” per donar un “mínim” d’estabilitat al personal docent i als centres a través de la convocatòria d’oposicions.\nFETE-UGT desmenteix les afirmacions de la consellera d’Educació en funcions, Núria Riera, qui afirma que s’han contractat a més docents ja que en realitat el que ha passat és que s’han hagut de cobrir aquestes places amb professorat interí.


Andorra-.14/07/2017-. El lul·lista i traductor, Anthony Bonner, i l’impulsor dels estudis d’ensenyament superior a Andorra, Daniel Bastida, han estat homenatjats amb la Medalla d’Honor 2017 de la Xarxa Vives d’Universitats. Les 22 universitats de la Xarxa han atorgat aquest reconeixement conjunt, que s’ha lliurat en el marc de l’acte de cloenda del curs acadèmic 2016-2017 a Andorra.\nEl rector de la Universitat de les Illes Balears, Llorenç Huguet, ha recollit la Medalla d’Honor en nom de Bonner, que no ha pogut traslladar-se a Andorra per motius de salut. No obstant això, açò no ha suposat cap impediment perquè el lul·lista agraira el seu reconeixement, a través d’un audiovisual.\nAntony Bonner és músic, traductor, botànic, crític musical i un dels grans referents del lul·lisme internacional. El seu estudi The Art and Logic of Ramon Llull (L’art i la lògica de Ramon Llull, traducció al català coeditada per la Universitat de les Illes Balears i la Universitat de Barcelona) és la culminació de trenta anys d’investigació, plasmada en més d’un centenar de publicacions.\nMaribel Ripoll, doctora en Filologia Catalana i coordinadora de la Càtedra Ramon Llull de la Universitat de les Illes Balears, ha lloat la figura de Bonner en la laudatio per la seua labor, durant quaranta anys, d’investigació i difusió de l’obra de Ramon Llull.\n22 anys de reconeixement conjunt


Cafè literari: Una sèrie de conferències sobre literatura russa\nUna sèrie de conferències sobre literatura russa\nBorís Pasternak i “Doctor Zhivago”\nLa sèrie de conferències sobre literatura russa el 2022 s'obrirà amb una trobada en línia dedicada a la novel·la “Doctor Zhivago”, de Boris Pasternak, que tindrà lloc el 20 de gener a les 18.00 hores. L'autora i presentadora és la crítica i autora de nombrosos articles sobre la història del teatre, professora, productora i directora Olga Garibova.\n“Vaig fer plorar el món sencer per la bellesa de la meva terra”\nLa novel·la Doctor Zhivago de Boris Pasternak és una de les obres més famoses sobre el destí de la gent que va haver de sobreviure al gran punt d'inflexió de la història russa dels primers anys del segle XX. El protagonista de la novel·la és un metge i poeta a qui tocarà enfrontar-se a les circumstàncies complicades de la guerra civil i no perdre la fe en si mateix i en el seu amor. El començament del treball a la novel·la, que es crearà en el transcurs de deu anys -de 1945 a 1955- va coincidir amb la finalització de Pasternak de la traducció de Hamlet de Shakespeare.\n“Doctor Zhivago” és una obra d'un gran poeta sobre un altre poeta. El protagonista de la novel·la és un metge que amb les seves mans cura cossos i amb la seva sensibilitat cura ànimes. La novel·la de Pasternak es llegeix com un poema en prosa i, com sol passar quan es llegeix poesia, sorgeixen imatges, arquetips de destins, quadres de la natura, sentiments i experiències momentànies que s'hi entrellacen fantasiosament. Els herois de la novel·la semblen tan vius i reals en cada moment, però quan ens hi acostem, entenem com són de simbòlics i metafòrics. Probablement aquesta és la raó per la qual al llarg de més de mig segle el món sencer no ha pogut deixar de llegir i sorprendre's per aquest gran treball i per aquestes línies aparentment simples.\nUs esperem el 20 de gener a les 18.00 hores!\nLa conferència es realitzarà online en rus.


Com funciona la cerca a eValisa? – e-Valisa\nUna de les funcionalitats que trobaràs a l’eValisa és un potent cercador, amb un comportament molt similar al de Google, que et permetrà localitzar amb facilitat totes les teves valises. Aquest cercador està ubicat a la part superior del menú principal i presenta les següents característiques (podràs combinar totes aquestes opcions tantes vegades com necessitis):\nEls camps de la valisa on es realitzarà la cerca són els següents:\nContingut dels fitxers annexats (sempre i quan aquests siguin documents ofimàtics, com PDFs, DOCs o altres fitxers de text).\nPer defecte si indiques més d’una paraula, el cercador buscarà valises que continguin totes aquestes paraules.\nSi desitges incloure 2 o més paraules a la cerca, és a dir que els resultats de la cerca incloguin qualsevol de les paraules indicades, pots separar-les amb l’opció ‘o’. Per exemple, si vols localitzar valises que incloguin la paraula ‘organisme’ o bé ‘ens’ hauries d’introduir: ‘organisme o ens’.\nSi necessites excloure una paraula determinada, pots precedir-la de la paraula ‘no’. Per exemple, si estàs cercant valises relatives a publicacions al diari oficial, però t’apareixen també publicacions relatives al BOE que desitges descartar, podries cercar: ‘publicació no BOE’.\nPots fer servir els comodins ‘_’ (per referir-te a un únic caràcter) i ‘%’ (per a múltiples caràcters) per cercar paraules de forma parcial. Per exemple, si cerques la paraula ‘secretar%’, el cercador localitzarà les valises que incloguin les paraules: ‘secretari’, ‘secretaris’, ’secretària’, ‘secretàries’, etc.\nNo és sensible a majúscules/minúscules ni tampoc als accents.\nPer defecte es realitza la cerca a totes les safates de la teva valisa (o del titular si ets un usuari col·laborador que en el moment de la cerca tens seleccionada la valisa del titular).\nSi ho desitges, pots desplegar la cerca avançada per poder precisar el comportament de la cerca. Per fer-ho has de fer clic al botó Opcions que et mostrarà un formulari on podràs indicar:\n· A quina safata s’ha de limitar la cerca.\n· El nom de l’usuari emissor.\n· El nom de l’usuari destinatari.\n· Data d’inici de la cerca.\n· Data de fi de la cerca.\n· Número de registre.\nUna vegada has realitzat la cerca, t’apareixerà la safata Resultats de la cerca amb les valises que compleixen els criteris de cerca indicats. Des de la safata de resultats podràs accedir al detall de la valisa que desitgis simplement fent-li clic a sobre.