Arrenca la campanya de voluntariat per a la desena edició del Gran Recapte | Ràdio Calella Televisió\nArrenca la campanya de voluntariat per a la desena edició del Gran Recapte\nEls quatre Bancs dels Aliments de Catalunya han posat en marxa la logística preparatòria per a la desena edició del Gran Recapte amb la campanya de captació de voluntaris, que porta per lema “Ajudar és un instint natural”. Se’n necessiten 27.500 per cobrir tot el territori català, uns 3.000 seria l’ideal per a la zona del Maresme.\nEl responsable del Gran Recapte al Maresme, Cesáreo Villagrá, ha explicat en una entrevista a l’Info Migdia que els voluntaris es poden inscriure a través de la pàgina web del Gran Recapte o adreçant-se a Càritas Calella, que és una de les entitats que s’encarreguen de fer la distribució d’aliments entre les famílies necessitades.\nAl Maresme, en conjunt, necessitem entre 2.500 i 3.000 voluntaris, que seria la xifra òptima. A Calella tenim un set punts de recollida, que són supermercats, on caldria tenir entre 15 i 18 voluntaris per cobrir divendres i dissabte en torns de quatre hores.\nA Calella, l’any passat es van recollir 23 tones d’aliments, un nou rècord del Gran Recapte en les nou edicions que s’havien celebrat. L’objectiu per aquest 2018 és mantenir i, si es pot, millorar la xifra. Es demana que s’aportin aliments bàsics envasats, també per a infants.\nTots els aliments són ben rebuts, però com que intentem cobrir necessitats bàsiques demanem llet, conserves de peix, oli i llegums cuites, preferentment. Qualsevol altra cosa és benvinguda, pasta o galetes, etcètera (…) Si alguna persona posa bolquers, es recull. La llet en pols, perfecte, llet en qualsevol format és ideal.\nEl responsable del Gran Recapte al Maresme ha subratllat que els aliments es distribueixen entre les persones i famílies que designen els Serveis Socials de cada municipi, prèvia valoració.\nSegons el darrer estudi de l’INE, l’any 2016 a Catalunya hi havia 990.318 persones en situació de pobresa, un terç d’elles en grau sever. Cesáreo Villagrá apunta una disminució del nombre de maresmencs atesos pel Banc dels Aliments, però ho atribueix a un factor burocràtic.\nA l’Alt Maresme ha pujat el nombre de persones necessitades, en unes 500 persones; al Baix Maresme, més o menys la mateixa xifra. On ha baixat de manera sensible és a Mataró i rodalies perquè els criteris de concessió d’ajuts han variat i això ha provocat la reducció. Però encara són xifres molt dures de pair.\nEl Gran Recapte permet recollir un 25% dels aliments que els Bancs dels Aliments o les entitats vinculades distribueixen anualment entre les famílies necessitades.\nA continuació podeu recuperar íntegrament l’entrevista al responsable maresmenc del Gran Recapte.\nSegüent ERC recorda la figura del president Lluís Companys, víctima del franquisme\nAnterior Representants del Pubillatge de Calella fan la lectura del Manifest del Correllengua\nCalella busca augmentar el nivell de selectiva amb contenidors intel·ligents\nSanitat subvencionarà la pastilla per prevenir el VIH\nNúria Vilardebó (CN Calella) competirà amb Catalunya al Campionat d’Espanya per comunitats


El Xúquer, de nou, sense aigua - acicastello\nDijous, 10.12.2015 19:15h Medi ambient\nEl Xúquer, de nou, sense aigua\nJa són diverses les setmanes en què no corre aigua per damunt de l'Assut de Cullera -entre Forteleny i Sueca.\nÉs evident que els cabals ecològics no s'estan complint, ja que no passa aigua per damunt de l'assut i el cabal mínim hauria de ser de 1'5 m3/segon en eixe punt.\nAquesta situació es repeteix cada any, sense que la situació millore malgrat els nous plans de conca que s'han aprovat en 2014 o en 2015 (encara sense publicat).\nPensem que s'hauria de portar més control sobre el riu i els cabals ecològics i no deixar que situacions com aquesta es prolonguen durant vàries setmanes, màxim quan està entrant molta aigua a Tous que s'està desembalsant per la Sèquia Reial.\nLes fotos són del 8 de desembre, dia en el qual s'han arribat a mesuar 120 cm del nivell de l'aigua per baix de l'assut.\n2876 lectures Cap comentari Envia


Wine Wine Secret: Maceració ampliada - Immersió Profunda\nWinemaker’s Red Wine Secret: Maceració ampliada\nEls enòlegs estan plens de secrets. Recullen petits trucs del comerç que els ajuden a elaborar vins excepcionals de la mateixa manera que els ingredients secrets del secretari i les tècniques intel·ligents protegeixen el xef, però tard o d’hora ... la notícia surt i tothom s’interessa. La maceració perllongada és una tècnica de vi negre que existeix des de fa temps, però és una tendència vitivinícola de la qual és probable que en sàpiga més en els propers anys. Es tracta d’un procés d’elaboració de vins que se sap que aporta una profunditat increïble als vins negres i que cada vegada és més popular a tot el món.\nEsbrineu com afecta la maceració estesa als vins negres que van des de l’exuberant Pinot Noir i el Syrah fins a l’assertiu Nebbiolo i el Cabernet Sauvignon.\nQuè és exactament la maceració estesa?\nLa maceració prolongada es produeix quan les llavors i les pells de raïm es deixen en contacte amb el suc o el vi durant un període de temps més llarg. L’objectiu de la maceració estesa és augmentar el color, el sabor i l’estructura de tanins del vi. És probable que vegeu aquests dos termes per descriure aquest procés a les sales de tast:\nRemull en fred: Quan s’utilitza una maceració estesa sobre suc de raïm sense fermentar.\nMaceració ampliada: Quan s’utilitza una maceració prolongada després de fermentar el raïm en vi.\nRemull en fred\nEl procés de remullat en fred augmenta considerablement l'extracció de pigments i compostos que augmenten el pigment. En resum, fa que el color del vi sigui més intens. Per tant, és una tècnica popular per als vins elaborats a partir de raïm amb pells més primes, inclòs el pinot negre i la garnatxa (raïm amb menys pigment que necessita més temps per donar-lo). El remull fred es produeix just quan es tritura el raïm, el suc s’emmagatzema a temperatures fredes durant diversos dies. Les fresques temperatures d’emmagatzematge impedeixen que el suc es fermenti mentre les pells i les llavors es maceren en el líquid.\nEl procés de maceració prolongada després de la fermentació s’utilitza per crear vins més rics i flexibles, amb una major capacitat d’envelliment i menys taní amarg. El procés de maceració estesa augmenta el taní, però també provoca la polimerització del taní, un procés que augmenta la mida de les molècules de taní. Es considera que això és bo, ja que les molècules petites de taní són més gustoses que les molècules grans de taní.\nAquest tipus de maceració prolongada es produeix després de la fermentació dels vins. Els vins es poden sucar a la pell i les llavors durant 3 a 100 dies.\nCada característica del raïm de vi s’extreu a un ritme diferent. El taní de llavors generalment és menys desitjat a causa del seu sabor amarg, tot i que confereix als vins una major edat.\nEls enòlegs pesen\nHistòricament, Nebbiolo i els vins de Barolo experimenten llargues maceracions prolongades (més de 50 dies) per permetre que envellisquen entre 30 i 40 anys. Per descomptat, l’efecte secundari negatiu va ser que els tanins de les llavors serien aclaparadors i que els vins serien gairebé imbevibles en sortir. Per entendre què fan avui els productors de Barolo de manera diferent, hem preguntat al viticultor del celler Rivetto.\nEls comentaris d’Enrico Rivetto s’han editat per facilitar la llegibilitat.\n'L'objectiu és més polifenols, més complexitat, més evolució i més estabilitat dels components químics'\nPer als Barolos i, en particular, per a Briccolina Barolo, els vins passen una maceració de 60 dies. L’objectiu és més polifenols, més complexitat, més evolució i més estabilitat dels components químics, però perdem una mica del color perquè les pells reabsorbeixen el pigment com una esponja. El que fem de manera diferent de les tècniques del passat és que traiem les llavors (tanins amargs) després de 10-15 dies. Més tard, traiem les pells destruïdes (que produeixen tanins de mala qualitat) i les petites parts de raïm herbàcies, de manera que el contacte llarg amb la pell només és amb les parts de millor qualitat del raïm. Produeix tanins molt més suaus, més estabilitat i més complexitat, però encara és fàcil de beure al principi.\nAbans dels anys 70, tothom feia Barolo amb llargues maceracions de la pell, incloses totes les parts del raïm (bons tanins, tanins dolents, tanins madurs i tanins no madurs). Els vins no estarien preparats per beure durant 20-25 anys.\nEntre els anys 80 i 2000, la tendència d’utilitzar barriques franceses, molts productes enològics i tecnologia va produir vins Barolo més suaus i accessibles, amb més color, temps de maceració més curts i fermentacions a temperatura superior, però eren menys típics de l’estil Barolo.\nAvui, la meva tècnica per al futur és aprendre del passat i fer aquests ajustaments naturals com he explicat anteriorment, utilitzant només la millor part de les pells.\nEnrico Rivetto, elaborador de vins, Granja Rivetto , Piemont, Itàlia\nAlex Fullerton, el viticultor de Fullerton Wines, ens va enviar una ampolla de Pinot Noir procedent d’Oregon que havia sofert una maceració post-fermentació prolongada durant 100 dies. Això és el que Alex va dir sobre el procés:\n'Ho farem encara més en el futur, ja que ens encanten els resultats!'\nEls vins EM (maceració estesa) solen ser més suaus i suaus que els vins que no han passat per EM. Quan feu EM, proveu el vi diàriament i el coneixeu realment. Veieu com s’extreu més taní durant els pròxims dies i potser fins i tot perd alguns components de la fruita, i us penseu “per què he fet això ??” Al cap de dues setmanes de la EM, comenceu a notar un canvi important a mesura que el vi gira a la cantonada i es suavitza ... el resultat final és un perfil de taní rodó, suau, suau, polit i complet amb una sensació bucal més suau.\nAlex Fullerton, elaborador de vins, Vins Fullerton , Oregon\nquè passa si es pren vi vell\nmillor tast de vi negre per a la salut\ncom evitar que el vi vagi malament\nvi negre que no et fa mal de cap\npaís del vi a la vall de napa


Finalistes dels X Premis Carles Rahola de Comunicació Local | Bonart\nFinalistes dels X Premis Carles Rahola de Comunicació Local\nJordi Nierga pel reportatge Els herois que anaven d’excursió, publicat a la Revista de Banyoles, per recuperar uns fets dramàtics, els de l’enfonsament de l’Oca de Banyoles, en el seu 20è aniversari, donant una visió dels testimonis que en aquells moments eren menors;\nPili Turon i Laura Fanals pel treball La pluralitat i la complexitat de l’univers femení, publicat al Diari de Girona, per mostrar un mosaic molt representatiu del món dela dona en un reportatge denúncia de la seva discriminació en molts àmbits i Tura Soler pel recull d’articles El misteri de Susqueda publicats a El Punt Avui, per haver fet un seguiment exhaustiu d’un cas complicat que contextualitza els fets amb moltesfonts, amb una bona actualització, explicat des de diferents vessants i usant una gran varietat de recursos.\no Pere Duranper la sèrie de fotografies no publicades I amb el somriure, la revolta, perquè il·lustra els diferents aspectes d’una protesta; Aniol Resclosa, per la fotografia Buscant l’arma del crim, publicada a Diari de Girona, per la sorprenent imatge dela recerca de proves que il·lustra la complexitat de la investigació del doble crim Susqueda, i Glòria Sánchez per la foto Aniversari Holi, publicada a El Periódico de Catalunya, per la força de la imatge, el seu enquadrament i la situació dels Mossos iels manifestants.\nmillor projecte de comunicació periodística; millor treball informatiu o divulgatiu en ràdio (Premi Miquel Diumé) millor treball informatiu o divulgatiu en televisió; millor informació digital i millor iniciativa de comunicació institucional tenen un sol finalista que es farà públic el mateix dia del lliurament dels guardons.\nPel que fa a la cinquena Beca dels Premis Rahola, convocada per l’Ajuntament de Girona amb la col·laboració de la Diputació de Girona i de la demarcació de Girona del Col·legi de Periodistes de Catalunya, i dotada amb 3.000 euros,el jurat ha decidit declarar-la deserta perquè cap dels dos treballs presentats complia el punt de recerca històrica que estableixen les bases.\nEl nom dels guanyadors dels Premis Carles Rahola de Comunicació Locales farà públic durant l’acte de lliurament dels guardons que tindrà lloc el dijous 7 de març, a les 8 del vespre, a l’Auditori de Girona.\nA la imatge, els guanyadors del 2018.\nEtiquetes: X Premis Carles Rahola de comunicació Local


Neurociència, Neuropsicologia i Aprenentatge | JIPI\nActualment la neurociència és un dels temes amb més auge arreu del món. Cada cop més, en un món ple de canvis constants, està guanyant terreny. El neuromàrketing, neuroeconomia, neuroarquitectura, neurodidàctica… fins a arribar a la neuroeducació.\nLa recerca sobre com es desenvolupa i com aprèn el cervell és quelcom amb un potencial increïble per tenir un profund impacte en l’educació. En efecte, comprendre els mecanismes cerebrals subjacents a l’aprenentatge i la memòria i els efectes de l’edat, la genètica, l’ambient, l’emoció i la motivació sobre l’aprenentatge podria transformar les estratègies educatives i permetre’ns dissenyar programes per optimitzar l’aprenentatge per nens de totes les edats i amb necessitats diverses.\nPer definició, i com a concepte bàsic, cal saber que l’educació canvia el cervell. El nostre cervell és plàstic, la qual cosa vol dir que es modifica i varia cada vegada que un nen, o un adult, aprèn alguna cosa nova.\nLa neurociència vinculada a l’educació ha intentat abastar diferents elements en el transcurs dels anys: la memòria, l’atenció, el llenguatge les dificultats d’aprenentatge… Però una de les coses que realment ens fa humans i és bàsica per desenvolupar-nos i viure en societat són les Funcions Executives. Alguns dels trets que distingeixen els humans de qualsevol altra espècie són la intel·ligència, el llenguatge, la cooperativitat, l’empatia… Però ara bé, hi ha quelcom que ens permet funcionar i ens permet viure per sobre dels nostres instints, ens permet conèixer-nos, planificar-nos per aconseguir metes a llarg termini, inhibir impulsos… Aquestes pertanyen en essència a les Funcions Executives.\nEl treball que es presenta pretén crear un programa informatitzat d’estimulació cognitiva que millori el rendiment escolar i augmenti la capacitat de regulació emocional.


Sant Antoni i els Tres Tombs | Blog de Barcelona. Tenim punts en comú\nUna de les festivitats més populars del calendari festiu tradicional a la zona de parla catalana és la celebració de sant Antoni Abat, també conegut com a sant Antoni dels ases o del porquet. I un dels màxims exponents d’aquesta festa és la celebració dels Tres Tombs. A Barcelona, aquesta festa està documentada d’antic, i es pot dir que va arribar a ser la gran celebració de principi de l’any festiu, un cop passades les dates de Cap d’Any i Reis.\nL’origen dels Tres Tombs no acaba d’estar clar. Tothom està d’acord que el nom ve del fet de donar tres voltes. El desacord sorgeix a l’hora de determinar entorn de què o de qui es feien inicialment aquestes voltes. Alguns historiadors i folkloristes diuen que eren les voltes que el genet feia donar al cavall sobre si mateix, aixecat sobre les potes del darrere. Altres, com Joan Amades, pensen que aquest exercici és molt complicat i que molt pocs cavalls i genets podien fer-lo, i per això defensen que es tractava de fer tres voltes al voltant de l’illa de cases on hi havia l’església on es feia la benedicció dels animals.\nLa veneració de sant Antoni a Barcelona arrenca d’una llegenda. Segons aquesta, un governador de l’època romana tenia la filla malalta. Coneixedor de la fama de santedat d’Antoni, va enviar a buscar-lo a Tebaida, al nord d’Egipte. Diu la tradició que el sant es va traslladar a la ciutat damunt un núvol que el va deixar en un arenal situat on avui hi ha, més o menys, l’edifici del Parlament de Catalunya. El sant va anar a veure la filla del governador i la va beneir, la qual cosa en va suposar la curació. Va ser aleshores quan se li va acostar una truja amb un garrí esguerrat a la boca. El sant va beneir-lo i el porquet va començar a caminar amb normalitat. Diuen que per això la truja (segons algunes versions, el porquet) no va deixar d’acompanyar-lo mai. I d’aquí ve la relació d’aquest sant amb els porcs.\nUna altra llegenda explica el perquè del patrocini de sant Antoni sobre les bèsties de càrrega. Segons la tradició recollida pel folklorista Joan Amades, aquest patrocini és degut a un ase malalt que l’amo havia manat dur a l’escorxador. Tot aprofitant una distracció del servent encarregat de portar-lo a matar, l’animal va marxar, més mort que viu, cap a una ermita propera dedicada a sant Antoni. Allà va ser on l’home el va trobar, agenollat davant la imatge del sant. En veure’l arribar, l’ase es va aixecar i va arrencar a córrer. El sant l’havia curat. Per aquest fet, el bestiar va ser posat sota la protecció de sant Antoni.\nExplica Amades al Costumari Català: “Antigament, a Barcelona aquesta festa era organitzada per tres gremis: el dels llogaters de mules, el dels traginers de ribera i el dels bastaixos. Els primers feien tot el tràfic de persones i de càrrega entre la nostra ciutat i les poblacions foranes; els segons tenien a llur càrrec el transport per dins de la ciutat de tot allò que arribava per via marítima, i els bastaixos transportaven tota mena de càrrega que no provenia del mar. Abans de la descoberta del ferrocarril i de l’extensió de l’ús dels carros, que és més recent que avui no ens sembla, tot el tràfic s’havia de fer amb atzembles [bèsties de càrrega], i els gremis que empraven muls de càrrega i d’altre bestiar semblant tenien molta importància”.\nSant Antoni Abat era també protector contra la lepra, i va haver-hi un orde religiós, el dels antonians, que va crear hospitals per atendre les persones afectades per aquesta malaltia. Perquè obtinguessin diners, el rei Carles IV va autoritzar una rifa que va ser coneguda com la rifa dels porcs de sant Antoni, perquè els premis eren tres porcs. Explica Amades: “Hom passejava els tres porcs per tota la ciutat vegades i més vegades, des d’avui [diada de sant Antoni], fins a dijous gras, quan es feia la rifa”. Els porcs eren conduïts per dos o tres corralers que anaven amb dos empleats de l’hospital encarregats de vendre els bitllets de la rifa al preu d’un sou. Diu el folklorista: “Acompanyaven aquest conjunt una orquestra rústica formada per una cornamusa i un flabiolaire i tamboriner, que tocaven una melodia típica prou coneguda pel veïnat”. I afegeix: “Aquesta rifa es va celebrar fins a l’any 1882, en què van ser suspeses totes les rifes locals per tal que prengués més increment la rifa oficial de l’Estat”.\nDe totes aquestes tradicions, avui queda la dels Tres Tombs, que se celebren en diverses localitats catalanes. A Barcelona, la celebració va estar a punt de desaparèixer fa uns anys, però la participació de l’Arca de Noé, Sant Antoni Comerç i d’altres entitats va fer possible que tirés endavant. Els organitzadors han tingut diversos noms. Al web de la Federació Tres Tombs de Sant Antoni de Barcelona hi trobem l’explicació següent: “El primer Montepío de San Antonio Abad (Cocheros de Barcelona) es va transformar en Montepío de San Antonio Abad (Caleseros de Barcelona) i ja a l’any 1985 es va fundar la Germandat de Sant Antoni Abat de Barcelona, Patronat dels Tres Tombs amb antics membres del extint montepio i fins la data que finalment se la coneixerà com a Federació dels Tres Tombs de Barcelona”.\nA la ciutat hi ha una altra cavalcada, la de Sant Andreu, que s’acostuma a celebrar el primer cap de setmana després de Reis.\nLa gastronomia no podia faltar en una celebració com aquesta, i així, per sant Antoni, és típic menjar el pa de sant Antoni i el clàssic tortell.\nSant Gervasi Born història Sant Andreu de Palomar Gaudí exposicions Horta TMB llibres festa major TIC fotografia metro Tibidabo ciutat vella sant martí art raval sants cultura eixample itineraris modernisme Pedralbes Google Maps Arxiu Històric Poblenou Mobile World Congress Les Corts rambla Sant Andreu memòria històrica guerra civil barri gòtic tradicions MNAC Ajuntament rec comtal Arquitectura Gràcia montjuïc música Barceloneta Muhba call


Saving the animals & The roots of evil són els temes que tracta la doctora Diane Addie en aquesta segona sessió. D. Addie és Doctora de la University of Glasgow Veterinary School (GUVS). A Glasgow va iniciar la seva tasca investigadora del Coronavirus felí (FCoV) i de la peritonitis infecciosa felina (FIP). El 2003 va rebre el Premi Amoroso per les seves importants contribucions en els estudis de petits animals i actualment és editora d'una Web dedicada a proporcionar als cirurgians veterinaris els darrers avenços científics en enfermetats felines www.catvirus.com.\nAnimal Suffering & Animal Hoarding són els temes que tracta la doctora Diane Addie en aquesta primera sessió. D. Addie és Doctora de la University of Glasgow Veterinary School (GUVS). A Glasgow va iniciar la seva tasca investigadora del Coronavirus felí (FCoV) i de la peritonitis infecciosa felina (FIP). El 2003 va rebre el Premi Amoroso per les seves importants contribucions en els estudis de petits animals i actualment és editora d'una Web dedicada a proporcionar als cirurgians veterinaris els darrers avenços científics en enfermetats felines www.catvirus.com.\nMida: 828 MB\nSetmana Saludable i Sostenible a la UAB\nLa IV Setmana saludable a la UAB consolida la celebració d'una setmana pensada per a promocionar activitats que afavoreixin l'adquisició d'hàbits saludables entre la comunitat universitària.\nLiving Property i Wildlife Rights són els dos temes centrals d'aquesta conferència del professor David Favre. Durant més de trenta anys David Favre ha estat Professor de Dret de la Michigan State University. En aquest període de temps ha escrit diversos articles i llibres de Dret Animal, en els quals aborda temes com la crueltat amb els animals, l'ús d'animals en la investigació científica i el control internacional del comerç d'animals.\nMida: 561 MB


L'epidèmia de grip satura l'Hospital de Palamós\nINTERVÉ: Marc Pérez, director d'Urgències a l'Hospital de Palamós\nLes urgències hospitalàries registren aquests dies situacions de saturació per l'epidèmia de grip que va en augment. A l'Hospital de Palamós aquest divendres al migdia hi havia 16 pacients als boxes d'urgències esperant poder pujar a planta. Els llits de l'hospital estan plens tot i haver-los reforçat amb 11 més. La falta d'espai a l'hospital i el poc i lent dranatge de les altes fa que es visquin pics de saturació.\nL'hospital ha reforçat el personal d'infermeria i auxiliars a urgència per poder atendre els pacients que esperen habitació.\nDes de l'Hospital de Palamós recomanen utilitzar el primer nivell assistencial, és a dir els centres d'atenció primària per evitar el col·lapse als hospitals. Els professionals de primària ja deriven els pacients al centre hospitalari en cas de complicacions patològiques.\nSegons la darrera actualització del Pla d'informació de les infeccions respiratòries agudes a Catalunya (PIDIRAC) durant la tercera setmana de gener l'activitat gripal ha pujat fins als 277,66 casos per 100.000 habitants, una xifra que per segona setmana consecutiva supera el llindar epidèmic d'aquesta temporada, establert en 110,7 casos.\nL’activitat gripal a Catalunya continua augmentant i es troba a nivells moderats en la majoria de regions i elevat en algunes d’elles. S'espera per a la setmana 4 el pic d'epidèmia.\nLa grip no té altre remei que deixar-la passar tractant-ne els símptomes amb molta hidratació, analgèsics i antitèrmics.\nLa grip al Baix Empordà ha arribat aquest any unes setmanes més tard per tant s'espera que el nivell d'epidèmia moderat es mantingui almenys un parell de setmanes més.\nOncolliga recapta 7.498,25 euros en la desfilada de modes de BegurLa delegació de Begur de la Fundació Oncolliga Girona, que ajuda als malalts de càncer de la demarcació, ha recaptat 7.498,25 euros en la desfilada de modes d’e


21/12 - 16h. DiÀlegs ReGenera't. Les noves masculinitats - Centre Cívic PATI LLIMONA\nInici ReGenerat ReGenera't -Activitats Passades - 21/12 – 16h. DiÀlegs ReGenera’t. Les noves masculinitats\nReflexions sobre les noves masculinitats amb el Lionel S.Delgado i Teo Valls\n21 de desembre a partir de les 16 h – online\nReGenerat posa de manifest les noves masculinitats. Volem saber més sobre el canvi que està adoptant el model masculí tradicional cap a noves identitats i pràctiques d’allò que ha sigut definit com a masculí.\nLes noves masculinitats replantegen la idea de ser home i proposen desaprendre els rols de gènere adquirits durant tota la vida i perpetuats al llarg dels segles. Un nou pensament que coexisteix amb el feminisme, però no sabem el seu grau de sincronisme o si està evolucionant cap a diferents branques. Són les noves masculinitats un canvi jeràrquic real? O són unes masculinitats que s’adapten als temps, una modernització, però no deixen la posició de poder?\nUn tema, sens dubte, que ha provocat molts debats i volem parlar-ne amb dues persones vinculades amb aquest fenomen.\nEl Lionel S.Delgado, filòsof i sociòleg. Investiga a la UB urbanisme i gènere i col·labora al Diario El Salto i Público.\nEl Teo Valls és psicoterapeuta Gestalt. Imparteix tallers d’autodefensa feminista amb dones i tallers de noves masculinitats amb homes. De molt jove va fer el canvi de gènere, va passar de ser ella a ser ell.\nEls acompanyarà l’Ana Moriano, dirigeix el projecte ReGenerat i guiarà la conversa.\nDisponible també al nostre canal de ReGenerat al Youtube


2 de novembre 2019 « bloQG 100 — El blog del 'Quadern gris'\n« 25 d’octubre 1919\n3 de novembre 1919 »\nAquesta entrada fou escrita el dissabte 2 novembre 2019 a les 0.01 i desada a clima i meteorologia, lectures, literatura, societat.\tPots seguir les respostes a aquesta entrada amb el fil RSS 2.0. Pots respondre, o fer un retroenllaç des del teu propi web.\nUna resposta a “2 de novembre 2019”\n2 novembre 2019 a les 12.54\nAquest “en realitat la primera fiblada de fred” em fa pensar en Els primers freds de Joan Margarit, i en Aires del no res d’una poeta que coneixia i va morir, Montserrat Peiró. També “he vist molta gent, més o menys abrigada, amb unes faccions crispades —una cara de protesta”: és el que hi ha a la tardor. I a sobre Pla escriu tan poc darrerament… i ja s’acaba! El trobaré a faltar!


Noticies de Montalegre Archivos - Pàgina 15 de 21 - Montalegre\n26 Gener, 2012 - Noticies de Montalegre\tComentaris (0)\nL’Església de Santa Maria de Montalegre organitza un cop més una peregrinació, amb activitats litúrgiques, formatives i turístiques. En aquesta ocasió, i per primer cop, anem a París i a Lisieux al mes de maig en concret els dies 11 (divendres), 12 (dissabte) i 13 (diumenge) de MAIG 2012.\nEn la peregrinació a París visitarem la capella de la Mare de Déu de la Miraculosa en Rue du Bac 140. Després d’un dinar a la francesa, passejarem pel riu Sena en Bateaux Mouche, farem una visita al temple del Sacre Coeur i al barri de Montmartre. En Lisieux, visitarem el lloc on va viure i reposa Santa Tereseta de l’Infant Jesús, el Carmel, Les Buissonnets i la Catedral.\nEl viatge d’anar i tornar a París serà en avió, i tots els altres trasllats en autocar, pensió completa els 3 dies, missa diària a Paris i a Lisieux. El preu per persona aproximat: 650 euros.El primer pagament per persona ara!: 200 euros.\nVIAJES MAGISTER: telèfon : 934879423\nPer mail: gef@montalegre.org\nServei Informatius Montalegre\n9 Gener, 2012 - Noticies de Montalegre\tComentaris (0)\nConcert barroc de cap d’any\nA poques hores d’acabar-se l’any, a las 19.30 del vespre del dia 30 de desembre, a l’església es va celebrar un concert de música barroca i nadales. Novament la soprano Sra. Patrícia Sendra, la qual canta en la majoria de les misses solemnes que es celebren a Montalegre, va estar acompanyada al teclat i també a l’orgue romàntic que hi ha al cor pel pianista Sr. Lluís Avendaño. Enguany la novetat va ser la incorporació de la soprano Sra. Maria José Rodriguez. El programa entre d’altres peces va ser el següent: Bist du Bei Mir (de Stözel); Et incarnatus est (de Mozart); How beautifu are the feet (Haendel); Laudamus te(de Vivaldi); el pianista va afegir tres peces de compositors anglesos dels segles XVI-XVII. I les nadales: O tannenbaum, El noi de la Mare, Noche de Paz i Adeste Fideles, gairebé en totes elles el públic assistent va participar.\nPatrícia Sendra, cantant soprano lírica, va realitzar els estudis de Piano i Solfeig al Conservatori del Liceu, obtenint el Grau Mig de Piano. Inicià Cant ambla cantant Teresa Garrigosa, continuà amb Francesca Roig, cantant mezzosoprano de trajectòria Internacional. Ha participat en cursos Internacionals de Cant, de tècnica vocal i Interpretació a Sant Cugat del Vallés, i a Barcelona, al Curs Internacional de musica Isaac Albeniz a Camprodon i al Master- class impartits pel Catedràtic del conservatori de Basilea i cantant Kurt Widmer i Cindee Sanner. Ha realitzat Concerts lírics acompanyada de pianistes en sales d’audicions ,Conservatoris ,teatres, parcs i jardins . Ha cantat com a solista al Monestir de Sant Cugat, ala Catedral de Barcelona, Santa Maria del Mar, Església de Santa Maria de Montalegre, entre d’altres.\nMaria José Rodríguez va estudiar cant i piano al Conservatori professional de Terrassa. Actualment està cursant els estudis de Pedagogia en el Conservatori Superior del Liceu. També és membre del cor de cambra “Dyapason” amb els quals ha realitzat varies gravacions. Ha cantat com a solista a Espanya, Austria i Itàlia. Va rebre una menció especial en el “Curs Internacional de la Camerata de Sant Cugat”. Compagina les seves actuacions amb la docència del piano a l’Europa International School.\nLluís Avendaño va estudiar piano al Conservatori Superior Municipal de Barcelona amb el catedràtic Miquel Farré, obtenint les mes altes qualificacions en els graus elemental, mig i superior. Va treballar amb la professora Maria Curcio, a Londres, i als cursos de Barcelona i Torroella de Montgrí. Primer premi en els concursos de Vilafranca del Penedés “juventudes musicales” de Sevilla (198O),”Ciutat de Manresa” (1989), i” Xavier Montsalvatge”, de Girona. Ha estat professor de diferents Conservatoris. Les seves actuacions l’han portat per territori espanyol i altres països, com Cambotja i Canadà. Ha actuat com a solista amb les orquestres del Gran teatre del Liceu, Simfònica de Barcelona, Ferenc Liszt de Budapest, i orquestra mundial de Joventuts Musicals, dirigida per A. Ros- Marbà.\n1 Gener, 2012 - Noticies de Montalegre\tComentaris (0)\nLes obres en la rosassa\nEls treballs sobre la rosassa del creuer de l’església (dels que ja varem parlar anteriorment*) estan a punt d’acabar i podrem contemplar de nou com s’expandirà el llum acolorit dels vitralls. Al llarg de la setmana passada es va instal·lar la protecció exterior que d’entrada pot sorprendre però ja ens anirem acostumant en el ben entès que el que interessa és protegir l’obra única dels vitralls. A més, avui hem vist com col·locaven els plafons que s’havien tret per tal de fer la restauració més acurada als tallers de la vitraller Sra. BelénRequena. Per tant creiem que molt aviat també es traurà la bastida interior que ha estat instal·lada a les grades, i finalitzarà aquesta nova remodelació de l’església.\n*notícia en la web 14-12-11\n28 Desembre, 2011 - Noticies de Montalegre\tComentaris (0)\nEn Montalegre varem celebrar la nit santa de Nadal començant amb la missa anomenada del Gall. Enguany es va produir la novetat d’avançar la celebració a les 11 de la nit. El guarniment de les poinseties vermelles, l’església totalment enllumenada, els revestiments dels mossens de festa solemne, la soprano Patrícia Sendra i el músic a l’orgue Josep Masabeu, van constituir un conjunt de coses que varen fer de la celebració un acte feliç i alegre, amb tota la solemnitat del dia, perquè tots els que hi érem allí ens sentíem contents de celebrar el naixement de Nostre Senyor Jesucrist. Al llarg de la missa vam cantar nadales, i com és habitual, els fidels disposàvem dels textos de les cançons de forma que el que va voler va seguir “Les dotze van tocant”, “El noi de la Mare”, “Santa Nit”, i a l’anar a fer l’adoració al Nen Jesus, “Adeste fideles”.\nEl rector, el qual va presidir la celebració, es va referir a les lectures destacant les referències que en elles i altres textos sagrats es fa a la Llum, especialment en l’evangeli de Sant Joan, quan diu de Jesús “Jo soc la llum del món”: La llum és un símbol que es representa mitjançant el sol ja des de temps antics, on el sol a la vegada és el símbol de Déu, ja que el sol dóna calor, dóna la vida… i en aquesta nit tot i que pugui semblar un contrasentit, és la Nit de la Llum. I en aquests dies, especialment en la nit de Nadal es canten nadales, i en les del nostre entorn cultural del Mediterrani es fa esment a imatges de productes molt propis com el vi, els peixos, el mató, la xocolata….però malgrat que siguin molts populars, tenen un contingut poètic i teològic extraordinari perquè van ser escrites i compostes per persones d’una gran fe… i molt sovint aquest contingut se’ns escapa entre les tornades i les tonades. Per últim, Mn. Francesc Perarnau ens va dir que Déu des del bressol ens parla de pobresa i d’humilitat.. i el veurem créixer en l’evangeli on la llum només és ell… La Mare de Déu i els sants també són llum, però són un reflex de la llum de Déu, i ens va animar, com a cristians que som, a portar la llum de Déu al món.\nUn cop acabada l’adoració al Nen Jesús, ens van convidar a un ressopó molt simpàtic on els fidels habituals de l’església vam cantar fins quedar-nos quasi afònics un munt de nadales, amb el músic que ja he citat més amunt i Lluís Malgosa, ambdós a les guitarres, acabant la trobada tot desitjant-nos un Bon Nadal!\n26 Desembre, 2011 - Noticies de Montalegre\tComentaris (0)\nLa porta del Nadal\nLa Coral del Col·legi Canigó enguany en el seu XIII concert celebrat a les 21 h del 17 de desembre, a l’església, ens ha complagut més que mai. Trenta tres veus masculines i femenines han desenvolupat un programa de cançons nadalenques molt acurat i molt maco. Recordant altres edicions no es equivoquem si diem que en aquesta ocasió s’han superat amb distància. Tots els cantants i en especial les solistes Laura Domènech i Maite Alonso, han demostrat una maduresa en les veus i una coordinació impecable.\nEl programa del concert es va anunciar en aquesta web, del total de 15 cançons volem destacar “Hör Mein Bitten” l’himne del Llibre dels Salms 55, 2-8, peça de gran bellesa i dificultat, motiu pel qual va ser la més aplaudida dela nit. Icom cada any, en la Rondalla dels pastors van incorporar-se a la coral un grupet de nenes i un noi, els quals ho van fer molt be.\nLa nau central de l’església, de la meitat cap endavant, estava totalment plena, així com la capella dels confessionaris. El director i organista va ser José Antonio Mur i el director col·laborador, Horacio Paz.\n18 Desembre, 2011 - Noticies de Montalegre\tComentaris (0)\nSeguint el costumari català el pessebre es prepara per Santa Llúcia, així a l’església a partir del 13 de desembre es va iniciar el muntatge i en pocs dies tot plegat, fins les llums ja estava acabat. Aquest any no és un haima (2009) ni un portal (2010) on es troba la sagrada família, sinó un entorn de naturalesa viva i de suro.\nEl conjunt del naixement és modernista, les figures són de resina, elaborades sobre motlles del gran escultor barceloní D. Josep Llimona i Bruguera (1864-1934), contemporani de D. Antoni Gaudí, amb el qual va col·laborar entre 1903 i 1916 en l’escultura del Crist Ressuscitat del Primer Misteri de Glòria del Rosari Monumental de Montserrat. El treball va ser realitzat per alumnes d’Arquitectura dela Universitat Internacionalde Catalunya (UIC).\nI es pot contemplar tot just sobre passat el vestíbul pel carrer Valldonzella i a l’entrar al temple, un motiu més per assistir a les celebracions litúrgiques i als concerts d’aquestes festes de Nadal.\n17 Desembre, 2011 - Noticies de Montalegre\tComentaris (0)\n“A mi, Jose Maria m’ajuda”\nEl dia en el que es va fer la celebració litúrgica de donar sepultura a José Maria Hernández Garnica a l’església, es va anunciar que el 9 de desembre es faria la missa en sufragi de la seva ànima. En aquest sentit, mig hora abans la nau central es va anar omplint dels fidels en els que ja ha arrelat la devoció privada vers el Servent de Déu; mentrestant l’organista de la Casa, Sr. Josep Masabeu, facilitava un ambient seré per l’oració personal.\nAl començament de la missa, el rector ens va recordar que el traspàs de José Maria es va produir el 7 de desembre i del qual ja es complien 39 anys, però al ser una data en la que es celebra la novena de la Immaculada, es va entendre que era millor seguir la tradició del dia 9 desembre. Va afegir que malgrat que estem convençuts de que ja hi és al cel, tenim l’obligació d’oferir sufragis per la seva ànima fins que l’Església determini la seva santedat, amb la certesa de que mai es perden les oracions ja que s’apliquen a qui me les necessiti.\nMn. Francesc Perarnau en la seva homilia va fer referència a les coses que s’han realitzat en els darrers cinc anys des de que es va iniciar el procés de canonització, destacant: Tot va començar com una il·lusió, la de tenir a José Maria aquí però cap de les persones que hem participat podíem imaginar que tot el procés anés tan ràpid… en això s’ha produït el que deia Sant Josepmaria, “somieu i us quedareu curts”.... I ara que es veu que tot s’ha produït en tan poc temps hem d’entendre el que significa: és urgent promoure la devoció provada, i sobre tot, escriure a la Causa dels Sants els favors que hem rebut. En aquest punt va fer una petita recomanació que a vegades oblidem: “Hem de se parar el que es demana, és a dir, demanar al Servent de Déu en concret i amb fe, això és el més important, hem de confiar en la seva intercessió.\nMolts dels que érem a l’església podíem repetir dintre nostre les paraules que un fidel li havia dit al rector, “A mi m’ajuda”. I si promovem la devoció privada parlant d’ell, distribuint estampes, etc., aconseguirem a força d’insistir, resar i resar, arrancar de Déu el miracle que s’espera.\nDesprés de la missa que va ser la pròpia de l’Advent, es varem traslladar a la Capella del Santíssim on l’oficiant va dirigir un respons per l’ànima de José Maria, i de totes les ànimes del purgatori, Que la llum perpètua els il·lumini.\n10 Desembre, 2011 - Noticies de Montalegre\tComentaris (0)\nReparació d’una de les rosasses del creuer\nL’Església de Santa Maria de Montalegre amb quasi cent deu anys li ha calgut al llarg d’aquest temps diverses remodelacions, rehabilitacions, i reparacions importants, tot considerant que en ella s’hi troben obres d’art ja que havien treballat artistes i artesans contemporanis dels més coneguts de l’època.\nNo havíem acabat amb les obres de la capella del Santíssim on tothom que ha anat diu “què be s’està, què be que es resa!”, que ja des de fa una setmana en la façana exterior de l’església, pel carrer Valdonzella, podem trobar una bastida de set plataformes que s’enfila fins d’alt de tot de l’edifici per tal de reparar una de les tres grans rosasses del creuer de l’església, la de la dreta.\nLes rosasses estan formades per motius geomètrics i florals i en el centre destaquen paraules referides a l’amor. A la rosassa del creuer esquerre, sobre la capella del Santíssim, hi posa “Dilige” (estima); a la dreta del creuer de la dreta (el ara s’està reparant), sobre la capella dels confessionaris, hi posa “Miserere” (compadeix-te); i en la del peu de la nau, darrere de l’orgue, hi posa “Charitas” (caritat). El vitraller que va fer els vitralls de l’església a l’any 1902 va ser Antoni Rigalt i Blanch (1850-1914), el qual havia estat premiat amb la medalla d’or en l’Exposició Universal de 1888.*\nL’actual vitraller de l’església ésla Sra. BelénRequena, la qual no és la primera vegada que treballa a Montalegre. Inicialment semblava que havia un vint forats però les tempestes i altres actituds no massa ben intencionades han fet incrementarla reparació. Teniml’esperança que per Nadal s’hagi acabat aquesta nova rehabilitació d’aquesta església antiga però bellíssima.\n* Llibre: “Santa Maria de Montalegre, Església de l’antiga Casa de Caritat, Centenari 1902-2002”, de Josep Masabeu, Editorial Albada. (Es ven a l’església).\n4 Desembre, 2011 - Noticies de Montalegre\tComentaris (0)\nEns fem ressò de les noticies que s’han publicat en varies webs al respecte de la celebració litúrgica del passat divendres 11 de novembre, a la nostra església. En la web de l’Opus Dei hi ha la crònica, recull d’imatges i un breu vídeo de la cerimònia; també en el blog de D. José Maria i en la web de l’Arquebisbat de Barcelona. A més en la nostra trobareu el reportatge de l’esdeveniment així com l’entrevista a l’arquitecte de l’obra del sepulcre del Servent de Déu i altres detalls de la remodelació de la Capella, amb un recull amplíssim de fotografies.\n19 Novembre, 2011 - Noticies de Montalegre\tComentaris (0)


Programa del diumenge 10 d’agost\n10 d'agost de 2014 3.4.01: Festival de Locarno\nAquest diumenge, a Locarno 2014, un nou film de Jeam-Pierre Améris, el premi d’honor a Agnès Varda, la difícil relació entre un pare granat i el seu fill sense ofici ni benefici, un documental sobre un alberg per a sense sostre de Lausana i un noi que vol ser poeta.\nMarie Heurtin (Marie Heurtin | Mary’s Story). Direcció: Jean-Pierre AMÉRIS. Producció francesa. Amb Isabelle Carré, Ariana Rivoire, Brigitte Catillon. Sinopsi: Basada en fets reals de final del segle XIX, la pel·lícula relata la història de Marie, una noia de catorze anys, sorda i cega, incapaç de comunicar-se amb el món exterior. Tot i el diagnòstic d’un metge que la considera “muda”, el pare de Marie, un artesà modest, no veu clar d’internar-la. Desesperat, la du a l’Institut Larnay, a la vora de Poitiers, on unes monges atenen noies sordes. La germana Marguerite, jove religiosa que no comparteix l’escepticisme de la seva mare superiora, es fa càrrec de Marie i malda per fer-la sortir de la foscor. Estrena mundial. Més informació: Imdb.\nLleopard d’Honor a Agnès Varda i projecció del film:\nLes platges d’Agnès (Les plages d’Agnès). Direcció: Agnès VARDA. Producció francesa, 2008. Documental. Sinopsi: Una passejada amb la directora Agnès Varda, resseguint el curs de la seva vida i visitant les platges en què ha viscut els episodis fonamentals de la seva vida: les de la infantesa a Bèlgica, la joventut al sud de França, la maduresa a Califòrnia amb son marit Jacques Demy. Però també les seves platges interiors o imaginàries, com la improvisada a ca seva, a París, transformant al carrer, per un instant, en una “Daguerro-Platja”. Una autobiografia en imatges, de to irònic i lleuger, que recorre un trajecte fonamental de la Història del cinema francès, tot barrejant compromisos i combats, amistats i amors, pel·lícules i trobades de l’artista. Més informació: Imdb.\nDiumenge, 10 d’agost.


La Selva TV - Fruita fresca i circ per donar la benvinguda a l’estiu riudellotenc\nFruita fresca i circ per donar la benvinguda a l’estiu riudellotenc\nRiudellotencs i riudellotenques de totes les edats han donat la benvinguda a la programació d’estiu amb la Festa de la Fruita Fresca, que se celebra des de fa catorze anys, i l’espectacle de circ de petit format Hopa-li.\nL’any passat, a causa de la pandèmia, l’esdeveniment es va suspendre.\nAquest any, per controlar l’aforament i complir els protocols de contenció de la Covid, la celebració s’ha dut a terme en la pista coberta de l’Escola de Riudellots, un emplaçament diferent de l’habitual.\nAmb la col·laboració de Dipsalut, l’organisme de Salut Pública de la Diputació de Girona, l’Ajuntament de Riudellots ha organitzat la tradicional degustació de fruita fresca i, en aquesta ocasió, un espectacle de circ.\nAbans de la degustació de fruita, les famílies també s’han divertit d’allò més amb l’actuació, d’una hora aproximada de durada, de la companyia Tot Circ. Un espectacle de circ i clown on un simpàtic cuiner fa equilibris i malabars utilitzant utensilis de cuina com plats, cassoles, copes, culleres... I de cop i volta, la cuina es converteix en una sala de concert de música clàssica, on pot passar de tot, i més.


Pàgina d'inici\tAgenda\tLa Passió\nDel 4 de març de 2019 al 13 de maig de 2019 - Diversos municipis dels Països Catalans\nDes de principis de Quaresma fins a mitjan maig, diversos municipis dels Països Catalans mantenen el costum de representar la Passió de Crist. Es tracta d'una tradició que té els seus orígens en els 'Misteris' d'època medieval, que arreu d'Europa recreaven passatges bíblics de la vida de Crist, la Mare de Déu o d'algun sant. Aquelles rudimentàries representacions –que en un principi s'escenificaven en llatí, fins que al segle XIII van canviar a la llengua vulgar-, van evolucionar fins a convertir-se en les actuals representacions teatrals, amb una escenografia acurada i unes interpretacions brillants. Actualment, si bé aquest gènere teatral compta amb la participació de la major part dels vilatans de cada municipi on es representa, també presenta variacions en el gènere, el format o l'estil depenent de cada població: n'hi ha que es representen a l'aire lliure, i d'altres, a l'interior de les esglésies o els teatres; algunes són parlades, mentre que d'altres s'escenifiquen sense diàleg, i n'hi ha algunes que introdueixen elements plàstics dintre l'escenografia.\nDe totes les representacions de la Passió, en destaquem les següents:\nEsparreguera. L'any 1611, uns veïns de Sant Llorenç d'Hortons van enviar una carta a uns familiars d'Esparreguera dient-los que anirien a veure la Passió. Aquesta és la primera constància que es té d'aquest espectacle, tot i que des de llavors ha canviat molt. La Passió, tal com la coneixem avui, va començar a representar-se el 1860 i s'ha anat celebrant fins a l'actualitat. Hi participen més d'un miler de persones entre actors —tots ells 'amateurs'—, figurants, tramoistes, equip tècnic, manteniment, atenció al client i administració. Una curiositat: el teatre on té lloc l'obra, considerat un dels més grans de Catalunya i amb capacitat per a 1.747 persones, va ser dissenyat expressament l'any 1969 per representar-hi aquest espectacle, que cada any veuen unes 15.000 persones. La seva importància i èxit van fer que l'any 1983 la festa fos declarada d'interès nacional.\nOlesa de Montserrat. La Passió d'Olesa de Montserrat té unes característiques que la fan única al món. Es tracta d'una magnífica escenificació que es repeteix de pares a fills des de l'any 1538 i en la qual prenen part gairebé un miler de persones per recrear l'episodi del patiment final i crucifixió de Crist. Més enllà del sentit sacre de l'obra, es tracta d'una de les representacions més espectaculars de les que es fan al nostre país i és l'única de les passions que ha estat guardonada amb la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya, l'any 2002.\nChristus d'Olot. El muntatge de quadres plàstics amb figures estàtiques converteix el Christus d'Olot en una Passió totalment diferent de les que es representen al país. El 'Christus', que adoptà un nom llatí per burlar la censura de l'època, nasqué el 1945 en una reunió de l'Orfeó Popular Olotí, en la qual la majoria d'assistents eren pintors, d'aquí la idea del muntatge de quadres plàstics, que sempre s'han acompanyat de la lectura de textos religiosos. Amb el temps, els quadres s'ampliaren, es renovaren els textos, es feu parlar als actors i, més recentment, s'aprofitaren les noves tecnologies per introduir canvis, especialment en la il·luminació, que té un paper molt important en la representació. Després de diversos períodes sense representar-se, el 'Christus' tornà a l'escena olotina el 1995, amb motiu de la Mostra d'Art Religiós del municipi garrotxí.\nUlldecona. Aquest municipi de la comarca del Montsià disposa de dues peces teatrals diferents. L'obra en català, del poeta mallorquí Jaume Vidal i Alcover, està escrita en vers i centrada en la figura d'un Jesús sentimental i filòsof. La peça inclou el text 'Davallament de la Creu', un manuscrit en català antic datat del segle XVIII i trobat a l'església de la població del Montsià. L'obra en castellà, escrita pel crític teatral Josep Maria Junyent i Quintana, té com a fil conductor l'evolució psicològica dels diferents personatges que acompanyen el protagonista i els seus desenllaços. La representació està adaptada perquè l'espectador pugui gaudir-la amb els cinc sentits: des de tastar el vi de l'últim sopar fins a olorar la humitat de l'hort de les oliveres.\nCervera. Aquesta representació teatral, que presenta la vida, mort i resurrecció de Jesucrist, és un dels esdeveniments teatrals més importants del país i està reconeguda com la més antiga d'Europa. Data del segle XV, i en aquella època tots els actors eren capellans, fins i tot per fer els papers femenins. A mitjan segle XVI, les noves directrius vaticanes van expulsar l'obra de l'interior de l'església, començant així un pelegrinatge de funcions per les places i teatres de la ciutat. No se'n coneix interrupció fins a la Guerra Civil. Als anys quaranta, l'espectacle es va recuperar per a gaudi dels cerverins i, des de llavors, no ha parat de créixer. Ara compta amb una companyia de més de tres-cents actors i té un edifici propi, el Gran Teatre de la Passió, amb 1.700 localitats, un escenari de 40 metres i uns decorats que et deixaran amb la boca oberta.\nVilalba dels Arcs. La Passió de Vilalba dels Arcs transcorre als carrers medievals de la població. Es representa des de l'any 1996 amb actors 'amateurs', fills de Vilalba. Tot i ser una Passió molt jove, amb poc temps ha adquirit forta popularitat, fins al punt de convertir-se en una de les més visitades de casa nostra.\nTorreblanca. Aquest municipi de la Plana Alta representa la seva Passió en una única funció que s'escenifica per Dijous Sant a les 22 h. Al llarg de dues hores, la Passió de Torreblanca transporta els espectadors als temps remots en què va viure Jesús. Les 17 escenes es representen a diferents escenaris a l'aire lliure del nucli urbà. Hi participen uns cent actors, veïns de la població que, gràcies al seu esforç, han fet possible una Passió que s'escenifica des de 1979.\n'Viu la Passió' a Balaguer. El santuari del Sant Crist de Balaguer i les runes del castell Formós, antiga residència dels comtes d'Urgell, són l'entorn natural escollit per interpretar aquesta peculiar Passió. 'Viu la Passió' és un espectacle únic en el qual s'escenifiquen 12 quadres escènics no dialogats, en què els espectadors poden ser participants actius del drama. Cada quadre escènic és com si fos una escultura vivent: els actors no parlen, l'única il·luminació que hi ha és la de l'escenari i la música és l'encarregada de donar el pas d'un quadre a l'altre. El públic assistent té la sensació de formar part de l'escena. Les representacions tenen lloc quatre vegades al dia, en torns de tres quarts d'hora, Divendres, Dissabte i Diumenge Sant al vespre.


El passat mes de desembre, la direcció del CEIP Pere Casasnovas, en nom de tot el claustre, del personal no docent, del Consell Escolar i d'aquesta AMPA, va fer arribar una carta a la Conselleria d'Educació, on es traslladava el malestar ocasionat per la manca de recursos humans que s'han destinat a l'escola.\nPel fet d'haver triplicat els cursos de tercer a cinquè, l'escola s'ha vist obligada a comptar amb tres mestres especialistes com a tutores d'aquests grups, ja que la Conselleria, tot i tenir tres classes noves, no ha proporcionat més docents. D'aquesta manera, les mesures d'atenció a la diversitat, així com el desenvolupament d'algunes activitats i projectes, s'han vist afectades per aquesta manca de recursos.\nL'escola va demanar, mitjançant aquell escrit, que la Conselleria respongués a les demandes que li estem fent: més recursos humans per a una millor qualitat educativa.\nFa pocs dies, el Delegat Territorial d'Educació de Menorca, Joan Marquès Coll, ha respost finalment a les peticions esmentades, i aquesta és la carta que ha fet arribar a l'escola:\nDesprés d'aquestes paraules, només ens queda donar les gràcies a tota la comunitat educativa de la nostra escola per intentar-ho, i molt especialment a l'escola per l'esforç que realitza dia a dia per tirar endavant en aquesta situació tan complicada.


Els Reis arriben per primer cop a Figueres sense animals - Diari de Girona\nEls Reis arriben per primer cop a Figueres sense animals\nLa cavalcada incorpora una zona de baixa intensitat sensorial Per primera vegada es va canviar el recorregut i els tres Mags van parlar des de la Rambla\nacn 06.01.2020 | 00:07\nLa cavalcada de Reis de Figueres presentava importants novetats aquest 2020. Per primer cop els animals que habitualment acompanyaven la comitiva de Ses Majestats no van sortir. Un fet que l'Ajuntament considera que era «necessari», i recorda que ja són moltes les ciutats que han retirat els animals de les diferents cavalcades. La sortida de la comitiva va ser com sempre des del Carrer Nou a les set de la tarda, després dels campaments. La comitiva va recórrer el centre de la ciutat fins al carrer Castelló, on va girar a la dreta fins arribar a la plaça Catalunya, enmig d'una gran quantitat de nens amb els seus fanalets.\nEn aquest punt Ses Majestats van trobar una altra de les novetats d'aquest any. La zona de baixa intensitat sensorial, on es va rebaixar el volum de la música i es van eliminar els efectes sonors i lluminosos estridents. L'alcaldessa de Figueres, Agnès Lladó, va explicar que era important incorporar aquesta zona per fer més «inclusiva» la cavalcada.\nPels volts de dos quarts de nou del vespre els Reis d'Orient van arribar a la Rambla, on hi havia la tercera gran novetat d'aquest any. I és que per primera vegada el recorregut es va alterar i no va arribar al balcó de l'ajuntament, sinó al capdamunt de la Rambla. Un gran escenari ha estat des d'on Ses Majestats van fer els discursos just després que els rebés l'alcaldessa.\nEn acabar els discursos es va fer l'entrega de premis del concurs de fanalets que prèviament s'havien presentat al migdia al Teatre Jardí. Malgrat tot, tots els nens van rebre un obsequi dels Reis.\nTrump rebrà els Reis d'Espanya a la Casa Blanca el 21 d'abril.


Los placeres de Pepa: CAFÈ NINOSKA, QUE BONS ELS ANTICUCHOS!!!\nEstabliment: Café Ninoska\nAvinguda d'Icària, 131\nMenú diari: 10,60 €\n3,0 - Bons plats, lavabo millorable.\nCuina peruana, casolana i abundant. Local modest amb banys millorables. Terrassa. Atenció amable a preus correctes. Un 3 estrelles Pepa Pink pels lavabos, els menjar és molt bo.\nPetit (40 p) Terrassa\nEl Cafè Ninoska està molt a prop del port olímpic de Barcelona, el nom es deu a la mestressa del local, Ninoska, que segons ens va explicar, el seu avi era rus però va emigrar al Perú així que el menjar que es serveix aquí des de fa 24 anys és peruà.\nÉs un local modest, més aviat com una casa de menjars o serveixen esmorzars i mostra a la porta pissarres amb ofertes de plats i pollastres a l'ast. Accessible a cadires de rodes, amb una terrassa coberta pels dies més freds, el mobiliari és senzill i les taules estan bastant atapeïdes. Els lavabos, amb una senyalització confosa, necessiten un arreglo, només està la ceràmica i assecar-se les mans tampoc és fàcil. Definitivament, no van amb la resta del local, que està més cuidat, decorat i amb música ambiental (latina).\nL'atenció és molt propera i ràpida, fins que el local s'omple. També és veritat que vam anar un dia que hi havia molta gent per la zona degut a la manifestació per la llibertat dels #PresosPolítics i segons s'anava omplint el Cafè Ninoska, lògicament l'atenció s'anava rellentint. Ens va resultar curiós un grup de jubilats que va demanar una taula a la terrassa per menjar els seus entrepans, dient que demanarien begudes, i la cambrera, sense perdre el somriure els hi va preparar una taula petita al costat de la part coberta de la terrassa.\nNosaltres vam demanar una cervesa Cusqueña i un plat d'anticuchos, un pinxo de cor de vedella marinat. Ens vam posar una salsa, per si volíem afegir picant, però picava tant i el marinat de l'anticucho estava tant bo, que no vam agafar gaire. És una carn ferma i suau a la vegada, sense cap nervi ni greix. Molt recomanable.\nDesprés vam demanar un plat per cadascú, encara que ens semblava poc, però la noia que ens va atendre ens va suggerir que amb això ja estava bé.Pel Santi un pescado a lo macho, arrebossat i fregit, amb una crema d'ají deliciosa i un punt picant. Pot recordar al suquet de peix, perquè també portava gamba, calamar, musclos i cloïsses. El plat es completa amb arròs blanc i iuca fregida. També hi havia coriandre, però per sort eren trossos que es podien apartar.\nPer a mi ají de gallina, en aquest plat l'ají és de color groc molt cremós, pit de pollastre en filagarses amb patates bullides tot cobert amb l'ají, nous, formatge i ou dur. També amb un suau punt picant, boníssim. Un plat molt bo però no vaig poder acabar l'arròs. En comptes de pa, l'arròs bullit és l'acompanyament de gaire bé tots els plats.\nPer postres vam sucumbir al pastís tres leches. Molt bo, molt dolç i cremós.\nEl total va resultar prou econòmic, uns 22 € per cap, sense cafè, que ja començava a omplir-se la zona i volíem fer un cafè en alguna terrasseta al sol.\nUn lloc del que queden pendent plats per tastar com el lomo saltado, el seco a la huachana, el arroz chaufa, la causa limeña i com no, el pisco sour!!!\nEtiquetes de comentaris: Barcelona, cocina peruana, terrassa\nUbicació: Av. d'Icària, 131, 08005 Barcelona\nRicard Sampere 3 de desembre de 2017, a les 11:09\nSi que es veu bé, i amb aquest nom, sembla que sigui un restaurant rus i de fet pel que dius, la que ho porta ho és.\nPinten bé els plats i els preus.\nPepa Lázaro 4 de desembre de 2017, a les 21:36\nJo no diria que és russa, perquè va ser el seu avi el que va arribar al Perú... Sí què és una dona amb trets físics més russos que peruans, però si ha nascut i viscut allà és més peruana que russa. :-)\nUn lloc molt familiar i el menjar prou bo.\nJordi Castaño 3 de desembre de 2017, a les 18:19\nLa meva experiència en aquest tipus de cuina es limita als piscos, causes, cebiches i algun altre plat que penso surt una mica d'aquesta gastronomía com els makis...\nPerò els plats que aquí penges (crec que has duplicat la fotografia del pescado a lo MACHO) semblen diferents i amb molt bona pinta, dels que vaig tastar jo al Tanta del Acurio.\nPepa Lázaro 4 de desembre de 2017, a les 21:39\nArreglat el tema foto, gràcies! Vaig sense temps aquests dies amb tantes mobilitzacions.\nDoncs ja coneixes uns quant platets! Aquí són plats senzills, sense cap tècnica d'escola, cuina casolana amb bon resultat al plat.\nEscorpi69 3 de desembre de 2017, a les 21:14\nDesconec totalment aquesta cuina. Potser caldrà tastar-la, però hi veig molta salsa.\nPepa Lázaro 4 de desembre de 2017, a les 21:44\nAquest lloc pot ser una bona opció per tastar la cuina peruana, plats casolans sense elaboracions complicades que et permeten tastar una cuina tradicional.\nNo hi ha més salsa que un suquet nostre de peix o un fricandó. Anima't!! va!!


Els nous membres de la família\nAmb la reforma de la llei, en una separació o divorci, el jutge decidirà si s’estableix la custòdia compartida o qui en serà el titular. || J.R.\nLes mascotes deixen de ser considerades “coses” i gaudiran d’un estatus d’“éssers vius dotats de sensibilitat” a efectes jurídics\nTot i que moltes famílies ja ho consideraven així, a efectes legals, des del 5 de gener, els animals amb qui es conviu a la llar passen a ser considerats membres de la família. Fins ara tenien un estatus de “coses”, però la llei 17/2021 que representa la triple reforma del Codi Penal i les lleis hipotecària i d’enjudiciament civil, que va entrar en vigor a principis d’any, estableix que els animals de companyia gaudiran d’un estatus d’“éssers vius dotats de sensibilitat”. En el preàmbul de la llei es detalla que un dels objectius de la reforma és evitar “el maltractament, l’abandonament i una mort cruel o innecessària”. Aquests canvis a la llei tindran un impacte directe en casos de separacions, divorcis i herències, en què es vetllarà per garantir els drets dels animals i se’n prioritzarà el benestar, i els vincles amb els membres de la família, que prevaldran per sobre de la titularitat de la mascota.\nAixí, a partir d’ara els jutges seran els encarregats de dirimir, en cas de separació o de divorci, si hi ha custòdia compartida o quin membre de la parella se’n farà càrrec, i com es pagaran les despeses del seu manteniment. A més, entre els canvis que s’han introduït a la llei, destaca que l’amenaça o el maltractament a un animal domèstic es podrà considerar violència vicària, i serà determinant a l’hora de decidir-ne la custòdia. És un nou supòsit que també es tindrà en compte en processos de violència masclista. D’altra banda, en cas de defunció del tutor de l’animal, es tindrà en compte el benestar animal per decidir qui vetllarà per ell, independentment de què s’ha disposat en un testament.\nEn aquesta línia, el nou estatus dels animals de companyia fa que quedin exclosos de les hipoteques. Els canvis a la llei hipotecària es tradueixen en què els animals de granges, instal·lacions lúdiques o industrials no es consideraran part de les hipoteques vinculades a les instal·lacions. De la mateixa manera, la llei d’enjudiciament civil recull que els animals es declaren no embargables.\nAquesta descosificació dels animals també es farà palesa en situacions d’emergència. Fins ara, en cas d’un accident de cotxe, els animals es tractaven com un objecte: no existia cap obligació d’atendre’ls, de protegir-los i evitar que es perdessin. Ara, però, també s’haurà de tenir-ne cura per part dels cossos de seguretat i d’emergències.\nSi bé al Codi Penal es feia menció als danys als animals, amb sancions per als casos de maltractament, aquesta modificació suposa l’adequació a la legislació de la UE, i s’acosta a la de països com Alemanya, França, Portugal o Suïssa, on els animals no es consideren coses jurídicament.\nAra bé, aquesta triple reforma només és la punta de l’iceberg d’un projecte molt més ambiciós. A hores d’ara, s’està preparant la futura llei de protecció i drets dels animals amb el guiatge del Ministeri d’Afers Socials i Agenda 2030, que va presentar fa uns mesos l’avantprojecte. Entre les novetats que es van presentar destaca la creació d’un DNI per als animals amb qui es conviu a la llar, per tal de lluitar contra l’abandonament i poder fer un seguiment del seu l’estat de salut i benestar. Es preveu que sigui una mesura que si finalment s’aprova podria entrar en vigor el 2023, i que permetria unificar els registres dels animals.\nActualment, existeix el cens municipal i l’Arxiu d’Identificació d’Animals de Companyia de Catalunya, que es gestiona per part del Consell de Col·legis de Veterinaris de Catalunya, i l’Arxiu d’Identificació d’àmbit estatal. El document d’identitat, associat al Registre Nacional d’Animals de Companyia, permetria unificar tots els registres i establir una traçabilitat de les vacunes, revisions i esterilització dels animals. En l’esborrany de la llei també figura l’obligatorietat dels propietaris de fer un curs de formació abans d’adoptar un animal. La llei es debatrà al Congrés i al Senat durant el 2022 per recollir les esmenes dels grups parlamentaris, que hauran de decidir si donen suport a la proposta. Val a dir que de moment, la nova llei exclou la regulació del sector dels braus, i la situació dels animals de ramaderia i de laboratori.\nCatalunya disposa de la seva pròpia legislació des del 1988, que després de diverses modificacions i ampliacions, va fer possible que el 2011 es deixessin de fer curses de toros amb l’excepció polèmica dels correbous de les festes majors. La legislació autonòmica també prohibeix que els animals de les protectores se sacrifiquin si no són adoptats en 21 dies.\nA post shared by L'Actual de Castellar (@lactual)\nActivitats al voltant del Dia de la Salut de les Dones\nEls alumnes de 5è de primària han participat en la quarta edició de la Festa del Riu a Can Juliana\nCastellar avança al lloc 41 de la llista de ciutats espanyoles amb millor renda neta per habitant\nJunts per Castellar demana la creació de places d'aparcament al centre de la vila


50 anys d'El Zoo d'En Pitus a la Biblioteca de Santa Cristina\nLa biblioteca Mossèn Baldiri Reixach de Santa Cristina d'Aro s'ha convertit en un autèncic zoològic. Enguany es commemoren 50 anys d'El Zoo d'en Pitus de Sebastià Sorribas i per celebrar-ho, s'ha dedicat aquest trimestre a treballar el llibre amb els escolars tot ambientant l'espai.\nEls nens i nenes de l'Escola Pedralta han visitat la biblioteca aquest dijous on han pogut viure en pell pròpia la història d'En Pitus, aquest nen de Barcelona que necessita anar a l'estranger per curar la seva malaltia i a qui els seus amics ajuden muntant un zoo per recaptar fons.\nEls escolars poden endinsar-se a la història per mitjà de plafons il·lustratius de Pilarín Bayés que expliquen el conte, la cova que amaga tant siluetes d'animals com exemplars dissecats i l'espai zoològic.\nAquest curs la biblioteca de Santa Cristina dedica cada trimestre a treballar un llibre o autor que commemora algun aniversari amb els escolars. Ho fan per mitjà dels valors i les emocions i buscant la implicació activa dels nens i nenes segons la franja d'edat, de forma que l'aprenentatge deixi emprenta.\nLa mostra sobre El zoo d'en Pitus es podrà visitar fins l'arribada del Nadal. Per promocionar-la, els més grans de l'escola han pintat uns cartells que es repartiran per tot el poble.


El Museu d’Història presenta la peça del mes de maig: «una llàntia romana» | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nEl Museu d’Història presenta la peça del mes de maig: «una llàntia romana»\nEl nou objecte es presentarà el dimecres 8 de maig a les 18h en un acte obert i gratuït\nEl mes de maig estrena nova peça en el marc de la proposta divulgativa del Museu d’Història “Quan els objectes parlen: La peça del mes”. Es tracta d’una llàntia romana que mostra la lluita de dos púgils. El dimecres 8 a les 18h, es presentarà al pati de la Casa Castellarnau en un acte obert i gratuït.\nLa presentació del dimecres anirà a càrrec dels tècnics de Patrimoni Històric, Jordi Abelló i Cistòfor Salom que detallaran la composició de l’objecte, donaran les claus per entendre la quotidianitat romana i relataran com va arribar a formar part del fons del Museu.\n08/11/2019 Antonio José actuarà a Tarragona el mes de maig


Desarticulat un grup criminal que es feia passar per repartidors per robar en empreses | Diari de Tarragona\nEls Mossos van iniciar la investigació arran d'un robatori amb força en una empresa del Polígon Industrial Riu Clar de Tarragona\n07/03/2021 12:23 | Actualizado a 07/03/2021 12:24\nImatge de dos dels homes detinguts pels Mossos en una empresa de missatgeria obrint una furgoneta per carregar paquets. Foto: Mossos d’Esquadra\nEls Mossos d'Esquadra de la Unitat d’Investigació de la comissaria de Tarragona van detenir dilluns tres homes com a presumptes autors dels delictes de pertinença a grup criminal, un robatori amb violència, un robatori amb força i, com a mínim, dotze delictes de furt. Els detinguts tenen 32, 33 i 34 anys. Un d'ells és veí de Badalona i es desconeix on viuen els altres dos. Els agents van començar a investigar el novembre de l'any passat arran d'un robatori amb força en una empresa del Polígon Industrial Riu Clar a Tarragona. Els arrestats utilitzaven furgonetes amb logotips d'empreses de missatgeria i accedien als magatzems vestits amb roba de feina per fer els furts sense aixecar sospites entre els treballadors. La investigació continua oberta i no es descarten més detencions.\nEls investigats triaven empreses on el volum de feina fós elevat i on els magatzems estiguessin amb les portes obertes durant el torn de treball. Llavors, mitjançant una furgoneta identica a la que feien servir els repartidors, els membres de la banda accedien a les naus vestits amb roba de feina i es feien passar per treballadors per carregar paquets i caixes. Tot seguit, marxaven ràpidament i discretament.\nEls mossos d'esquadra van detectar fins a dotze robatoris amb el mateix 'modus operandi'. La meitat a Tarragona i la resta a Reus, Constantí, Hospitalet de Llobregat, Terrassa, Tàrrega i Roda de Ter. A més, aquest grup també se'l va investigar per un robatori amb violència en un furt comès a l'Hospitalet de Llobregat. En aquella ocasió, els lladres van ser sorpresos per un treballador i després de forcejar amb els empleats van estar a punt d'atropellar-los mentre fugien amb la furgoneta.


“Menys concreció, més abstracció” (Francesc Orteu)\n“Menys concreció, més abstracció”\nPoeta, traductora i mare de tres nens, de 13, 11 i 7 anys. Publica la segona edició de ‘Clínica de l’abandó’, d’Alda Merini (Jardins de Samarcanda), 12è premi Jordi Domènech de Traducció de Poesia, i l’obra de teatre ‘Mentida’\nSoc espontània. De vegades em poso a saltar i a ballar perquè estic contenta per alguna cosa que m’expliquen els nens. De vegades soc com ells. Mai no hauríem de deixar de ser nens del tot. M’agrada jugar amb ells a jocs de tota la vida o a jocs que s’inventen, m’agrada explicar-los i repetir-los històries que són només nostres.\nI t’agraden els arbres...\nTots tres, des de petits, han tingut una tendència a la verticalitat. Els nens ja no s’emparren als arbres, ja no fan cabanes. Així que el seu pare i jo els vam ensenyar a fer-ho millor cada dia, amb comentaris del tipus “No belluguis la mà si no tens el peu ben posat”, “Vigila amb les branques primes”... I ara en saben molt i sempre hi ha nens que els volen imitar.\nQue sovint hi ha altres pares que ens venen a avisar que els nostres fills són dalt d’un arbre, que cauran, que es faran mal. Nosaltres hem de respondre que sí, que podrien caure, que gràcies per l’avís. Però tots tres són molt feliços escalant arbres, escalant roques, escalant al rocòdrom.\nQuè et costa?\nSeguir les normes que sembla que no es puguin contradir, perquè sempre hi ha qui ve i et diu “Tota la vida s’ha fet així”. Hi ha coses de tota la vida que mai no s’haurien d’haver fet i altres coses de tota la vida que s’han deixat de fer i cal recuperar. També em costa molt callar.\nAra m’has fet riure...\nTampoc no puc suportar que el sistema educatiu variï tan lentament. Calen canvis radicals. Els dissenys curriculars haurien d’incloure l’educació emocional i moltes més hores de dedicació a matèries artístiques com la música i les arts plàstiques. Que deixin de fer aprendre els noms dels rius de la Península ja! Més abstracció i menys concreció.\nTot són nens, oi? Què fas quan es barallen?\nEls nens s’han de barallar, és la seva manera de solucionar conflictes. Una manera extrema, certament. De vegades s’ha de deixar que es barallin i de vegades s’hi ha d’intervenir. És intuïtiu. És com el plorar. Els nens, quan són petits, ploren perquè no saben parlar. I de vegades cal intervenir-hi. I altres vegades, quan són més grans, cal deixar-los plorar fins que ja no recorden per què ploren.\nEducar és difícil. Podem donar petites instruccions, que als fills els semblaran banals, i si un dia els arriben a semblar importants potser nosaltres ja serem morts. Els hem d’ensenyar a apreciar la bellesa de l’art, de la literatura, de la música o d’un paisatge, la bellesa del moviment del mar, de les formes d’un animal. Els hem d’ensenyar a brindar per la vida i a dubtar dels dogmes.\nExplica’m un record bonic.\nUn dia, en una festa poètica, aprofitant una pausa, el gran es va posar a fer de tècnic de so i els altres dos van agafar els micròfons i van començar a explicar coses. Semblava que m’imitessin. Jo em vaig asseure entre el públic i me’ls mirava com si no fossin meus. No vaig fer cap foto ni cap vídeo. Em petava de riure veient-los com improvisaven. Vaig viure aquell moment intensament, va ser un dels millors de la meva vida.


Fecha del evento: 09/05/2021 10:00 - 13:00 Exportar evento\nCURSA D'ORIENTACIÓ + PREGUNTES I RESPOSTES ENTRELLAÇADES\nCORRE, CAMINA, I PENSA!\nSORTIDES: CARRER DES JONDAL 47.\nHORARI SORTIDES: DE 10.00 A 13.00.\nLa Casa de can Tomeu, que és un bé d'interès cultural (BIC), està ubicada al barri de Can Escandell. És una casa típica eivissenca anomenada originàriament "Casa de Escandell de Tonio" en plànols de Joan Ballester de 1738 que forma part de l'Catàleg de Patrimoni del municipi d'Eivissa.\nCARACTERÍSTIQUES DE LA GIMCANA ESPORTIVA FAMILIAR CAN TOMEU (ORIENTACIÓ + PREGUNTES I RESPOSTES ENTRELLAÇADES + CRONOMETRATGE AMB CODIS QR)\nEn cada balisa els participants trobaran 1 pregunta sobre la ciutat d'Eivissa, Can Tomeu i la Recuperació dels Camins tradicionals, amb diverses respostes, i únicament la correcta indicarà quina és la següent balisa, de manera que només contestant de manera encertada podràs realitzar el recorregut complet. No basta localitzar i passar per totes les balises, sinó contestar en l'ordre correcte, és a dir conèixer EIVISSA I LA SEVA CULTURA.\nMàxim 150 participants\nGrupos de 6 persones.\nMODALITAT SCORE. Passa per totes les balises que puguis en el temps màxim per aconseguir la major puntuació; no oblidis contestar adequadament les preguntes. Cada minut de retard et penalitzarà.\nCorre, camina i pensa! Terreny ràpid, on l'elecció de ruta determinarà que s'incrementin considerablement els quilòmetres lineals. Els participants hauran de guardar forces i sobretot concentració durant tot el recorregut.\nLes sortides tendran lloc segons arribin els participants per evitar aglomeracions; la competició es cronometrarà amb una app que haurà de descarregar-se prèviament, s'evitaran els lliuraments de premis i la màscara serà obligatòria en tot moment.\nCONTROL DE TEMPS AMB CODIS QR- COMPLINT LES MESURES DE SEGURETAT COVID-19.\nCada participant o grup de participants ha de comptar almenys amb un mòbil amb accés a internet, buscar en Play Store (Android) o en APP STORE (IOS) l'aplicació “IOrienteering” i instal·lar-la.\nHa de registrar-se a l'app, creant un compte per poder pujar els resultats en línia i poder comparar els temps parcials i totals amb la resta dels participants.\nA continuació, ja podem iniciar la competició!\n- Primer: Obre l'aplicació, prem “Scan”, escaneja el codi QR inicial per carregar les dades de la carrera.\n- Segon: Dirigeix-te a la sortida i escaneja el codi START; aquí comença a córrer el temps.\n- Tercer: Escaneja el major nombre de balises possible abans que s'acabi el temps assignat. Cada balisa tendrà diferent valor en funció de la dificultat en la localització per la qual cosa a igualtat de temps guanyarà qui obtengui una major puntuació.\n- Quart: Escaneja el codi QR “FINISH”. En escanejar la meta podrem veure els resultats individuals.\n- Cinquè: Ara has de pujar els resultats a la pàgina web prement en el botó "Upload". Fa falta tenir creat un compte del web Iorienteering (com havíem comentat prèviament) o crear-lo des del mateix mòbil en el moment.\nEscanejar dues vegades el mateix codi no sumarà més punts.\nPenalitzarà cada minut de més que se sobrepassi del temps assignat.\nL'ús d'aquesta aplicació pot generar despesa de DADES.\nEl club no es responsabilitza dels danys que pugui sofrir el telèfon durant la realització d'aquesta prova.\nTrànsit Obert, usa les voreres i els passos de vianants.\nNORMES QUE HAN DE COMPLIR OBLIGATÒRIAMENT ELS/LES PARTICIPANTS.\nQueda totalment prohibit llançar qualsevol tipus d'embolcall o envàs al llarg del recorregut fora de les zones que l'organització habilita per a això i que coincideixen amb l'avituallament.\nAquesta prova es realitza en circuit obert el trànsit, per la qual cosa en tot moment s'ha de seguir la normativa de la via i extremar la precaució. La responsabilitat de qualsevol menor d'edat serà de la persona adulta que l'acompanyi i s'ha de mantenir una vigilància permanent per evitar incidents.\n1. En el lliurament del MAPA s'ha de guardar en tot moment la separació de dos metres entre participants.\n2. Ús obligatori de mascareta en tot moment per trobar-nos en una zona urbana.\n3. Les begudes no poden compartir-se entre corredors/res.\n4. Les sortides de la prova es donaran al ritme que vagin arribant els participants per evitar aglomeració de persones.\n5. La carrera tendrà una limitació màxima de 150 corredors, i els grups han de ser d'un màxim de 6 persones.\n6. L'organització prendrà la temperatura a tots els participants abans començar l'activitat; la temperatura màxima permesa serà de 37,4 °C.\n7. Els participants han de caminar o córrer guardant distància de seguretat amb altres participants.\n8.Tots els equips han de signar l'ANNEX I. FORMULARI DE LOCALITZACIÓ PERSONAL (FLP) i l'ANNEX II. DECLARACIÓ RESPONSABLE abans d'iniciar la prova, que es lliuraran abans del mapa.\nEtiquetas: Trideporte OrientacionTrideporte CarreraOrientaciónIbiza MonteParte


La guerra dels botons | elCugatenc\nÉs clar, que ho fa en la secció que té anomenada El cine de la meva vida. Justament és una de les pel·lícules de la meva vida. Una de les que més em va deixar empremta. Tant és així, que, quan ja era mestre, la vaig fer veure als meus alumnes i van tenir una conversa posterior. Dic que van tenir una conversa, perquè jo em vaig mantenir al marge. I vaig encertar. No us penseu que sempre encertava –què més hauria volgut jo!– però, aquella vegada, sí.\nPels que no la coneixen, us en faré cinc cèntims. La rivalitat entre dos petits pobles veïns passa entre adults i entre nens. La canalla, quan surt de l'escola, van a barallar-se a un paratge que hi ha entre els dos pobles. Quan hi ha presoners, la venjança és arrencar-los tots els botons. Els botons no sols són un trofeu de guerra, sinó que, a més, hi ha implícita la pallissa dels pares quan tornin a casa sense. Com que ja ho saben, tenen una noia que els cus altres botons que tenen guardats de reserva.\nEls alumnes i les alumnes de la meva classe van treure tots els aspectes que jo pensava exposar i algun altre que m'havia passat per alt.\nLa rivalitat entre pobles. Les baralles entre els vailets. Les baralles entre adults. Les pallisses dels pares als seus fills. El tracte respectuós dels mestres cap als seus alumnes (penseu que era el 1962! Això els va impactar força perquè els pares els havien explicat els seus anys d'escola). La poca presència de la noia en el grup de nois. La figura del típic “xivato”...\nDéu n'hi do el suc que en va sortir. Va ser un d'aquells dies en què et sents feliç fent d'alumne dels teus alumnes.\nCrec que encara és un material vàlid per a portar a la classe. Inclús se'ls podria demanar que investiguessin i escoltessin els anys d'escola dels seus avis.\nI ara que s'està fent el cinema d'autor a Sant Cugat, seria una bona pel·lícula per anar en família.\nEl dia que una veïna benestant d'aquí a Valldoreix, propietària, per a més senyes, de vàries cases que tenia llogades, li va dir al meu sogre: “Bueno, señor Pasqual, ahora, a v


.: Escola Valenciana :. Notícies - El Feslloch aterra als instituts\nData: 28/05/2015 11:00\nEl Feslloch, organitzat per l'Ajuntament de Benlloch, Escola Valenciana, Reviscola i l'Associació Cultural Pitxurrull, arriba enguany a la 9a edició i se celebrarà el dies 9, 10 i 11 de juliol.\nPer segon any, l'organització del festival de música en valencià ha dissenyat xarrades destinades als instituts de les comarques de Castelló amb la intenció d'acostar a l'alumnat de Secundària i Batxillerat el ric i divers panorama de la música feta per grups i solistes que canten en valencià, així com les propostes musicals i les diferents activitats del festival.\nPer ara hi ha 20 sessions concretades a instituts de Borriana, Almenara, Castelló, el Grau de Castelló, Benicarló, Benicàssim, Betxí, Sant Mateu, l'Alcora, Onda, la Vall d'Alba, Benassal i Peníscola.\nEls grups seleccionats han estat Égalité, El Blüe, Contratempo, Talps i Trobadorets, aquest últim dedicat als més menuts que van al festival. A part, el Feslloch l'obrirà un correbars amb la Xaranga de Benlloch, conformada per músics de la Banda Municipal del poble.\nDes de l'organització del Feslloch es té disponibilitat per ampliar les xarrades als instituts de qualsevol comarca del País Valencià. Si hi ha professorat interessat es poden adreçar al correu electrònic comunicacio@feslloch.com


Millors accessos i permís per a bicis i patinets en la EMT | Valencia Extra\nGrezzi ha presentat un esborrany de la nova ordenança per a actualitzar la de 2005\nEls autobusos facilitaran l’accés als usuaris amb més dificultats i es permetrà l’entrada de bicicletes i patinets. Així ho ha anunciat el regidor de Mobilitat Sostenible, Giuseppe Grezzi, en la presentació de l’esborrany del nou reglament de l’Empresa Municipal de Transports (EMT).\nD’aquesta manera, s’actualitza l’anterior normativa (2005) per a adaptar-la a les noves necessitats de les persones. En aquest cas, ajudaria al fet que ciclistes o persones que es moguen amb vehicles de mobilitat personal puguen seguir la seua ruta amb autobús, però sempre plegant aquests objectes.\nNo obstant açò, segons els drets dels conductors que arreplega l’esborrany, la conductora o conductor podrà decidir l’entrada o no amb aquests mitjans de transport en el cas que l’autobús estiga ple.\nA açò se suma que les mares i els pares que porten carro per a bessons podran utilitzar la rampa de la porta central per a pujar o baixar, igual que fan les persones amb cadira de rodes, andador o que tinguen dificultats per a moure’s. En canvi, si el carret és simple (per a un sol bebè), hauran de fer-ho per la porta davantera.\nD’altra banda, la nova ordenança estableix que els conductors hauran de detenir l’autobús per a arreplegar a usuaris invidents o amb mobilitat reduïda (en cadira de rodes, andador o crosses), sense que siga necessari que ho sol·liciten abans amb cap senyal.\nUna altra de les novetats, a més del permís perquè pugen mascotes, és que els vehicles de transport públic facen parades fora de les marquesines per raons de seguretat o en horari nocturn, en resposta a les inquietuds plantejades des de diversos col·lectius socials.


La Crida posarà un recurs a la pròrroga del contracte d'Ilnet\nActualitzada 01/03/2018 a les 17:38\nSi el ple de la Paeria el suspèn, ho portaran al jutjat contenciós administratiu\nLa Crida per Lleida – CUP ha anunciat avui que presentaran al ple de la Paeria un recurs de reposició contra la pròrroga del contracte del servei de recollida de residus i neteja viària fins al 2023, en mans d'Ilnet. La formació assegura que no concorren les condicions legals per modificar aquest contracte per raons d’interès públic, degudes a causes imprevistes "que no tenen res a veure amb iniciar una prova pilot de recollida selectiva durant sis anys", ha denunciat el regidor Pau Juvillà.\nEn una roda de premsa celebrada aquest migdia, Juvillà ha denunciat que la Paeria va presentar la pròrroga "a corre cuita perquè no vol complir la nova llei de contractes públics". Aquesta llei restringeix la manera d’adjudicar la gestió dels serveis públics: per exemple, impedeix fer un sol contracte per a dos serveis diferents – recollida de residus i neteja viària –, com té actualment Ilnet, mentre avui obliga a fer-los en ‘lots’ per diversificar les adjudicacions.\nLa Crida considera que el govern de la Paeria "ha fet servir l’excusa" de no disposar de temps suficient per redactar un nou contracte i denuncia que "mai ha optat per la opció de municipalitzar el servei", com exigeix la formació.\nAixí doncs, en cas que el ple de l'ajuntament rebutgi aquest recurs de reposició, el grup municipal ho portarà al jutjat contenciós administratiu.


Les pensionistes de Muro passejen i riuen per a celebrar el Dia de la Dona — Pagina 66, Noticias de Alcoy y de El Comtat\nLes pensionistes de Muro passejen i riuen per a celebrar el Dia de la Dona\nHan fet un esmorzar de germanor.\nLa regidoria de Serveis Socials, Joventut i Dependència, i l'Associació de pensionistes UDP Penya al Frare de Muro han celebrat el Dia de la Dona.\nJuntes han portat endavant dues activitats lúdiques on les dones han fet una excursió a la pedania de Benámer i han esmorzat al Llar dels Jubilats. Després han realitzat un taller de risoteràpia on han participat al voltant de 40 persones.\nA banda d’aquestes activitats, la Regidoria de Serveis Socials ha preparat la 4ª Cursa Solidària de la Dona, que se celebrarà el dissabte 11 de març a les 17.30h des de la Plaça El Matzem, on participaran al voltant de 1.300 dones.


El govern rebutja les propostes dels veïns per evitar nous esfondraments al carrer sant Antoni | Candidatura d'Unitat Popular\nLa CUP ha preguntat al Ple municipal sobre les mesures que pren l’Ajuntament de Mataró davant el risc d’esfondrament de les cases antigues a l’Eixample del mar.\nMataró és una ciutat costanera que a mitjans del segle XVIII va créixer fora muralles fins a la línia de mar. L’Eixample del mar es va construir sobre les maresmes compostes principalment per sorra de platja, amb un nivell freàtic molt superficial.\nL’Eixample del mar encara conserva la construcció de cases originals edificades pels volts del 1750. Són cases antigues, amb una estructura de parets de tàpia i bigues de fusta. Al llarg de la seva història, s’han anat succeint diferents intervencions tant en el propi carrer (substitució de clavegueram, pas d’instal·lacions), com en les cases (retallades de mitgeres, remuntes de noves plantes) que han deixat el conjunt en un delicat i sensible estat, que suggereix uns estudis més en detall dels que s’han fet fins ara, així com un immediat replantejament del trànsit rodat pesant pel carrer.\nDurant els darrers anys s’han patit igualment diversos esfondraments fortuïts de cases en aquest sector de la ciutat, tots ells amb un mateix patró: cases construïdes en la mateixa època i situades sobre les antigues maresmes del litoral mataroní.\nAquesta complexitat urbanística, així com l’alarma pel passat esfondrament de la casa situada al carrer sant Antoni, o les contínues esquerdes que van apareixent en les cases, agreujades possiblement pel trànsit pesant i la inseguretat del barri en general davant possibles nous esfondraments, han provocat que els veïns es mobilitzin per reclamar un seguit de mesures que garanteixin la pròpia seguretat i la de les seves cases.\nEntre les mesures que proposaven els veïns, hi ha l’elaboració d’un protocol urbanístic que determini com s’hauria de fer qualsevol obra d’enderroc o construcció situada en aquesta zona.\nLa preocupació del veïns s’ha disparat arran la notícia que el mateix constructor que va protagonitzar l’esfondrament del carrer sant Antoni, té la intenció de fer una nova obra en el mateix carrer, just a la cantonada amb el carrer de Damià Campeny.\nLa CUP ha preguntat sobre el silenci de l’Ajuntament davant les peticions fetes des de la Plataforma Cívica del carrer sant Antoni i sobre la nova llicència d’obres al carrer sant Antoni atorgada al mateix constructor que va originar l’esfondrament.\nDes de la CUP també s’ha reclamat una revisió del trànsit rodat al carrer sant Antoni per evitar la circulació de vehicles pesants que generen continues esquerdes als habitatges, així com el protocol d’intervenció urbanística al sector antic de l’Eixample del mar.\nEl govern va respondre que no creia necessari un protocol urbanístic en aquest sector i no va concretar res sobre el trànsit de vehicles pesants.\nprg-carrer sant Antoni


Pobles | Sallés Hotel & SPA Mas Tapiolas\nPer descobrir els encants de la Costa Brava haurà de visitar els principals pobles de la zona. Cada un dels pobles té el seu propi estil i les activitats turístiques a realitzar son variades. Podrà passejar prop del mar, pels carrers empedrats i de cases blanques o d'estil medieval, comprar objectes de ceràmica i navegar per paratges naturals.\nUna localitat pintoresca i que conserva l'antic encant dels pobles mariners. Calella de Palafrugell es caracteritza per ser un poble de pescadors situat sobre una costa rocosa a on podrà trobar cales. En un extrem es situa el Cap Roig i el Jardí botànic de Cap Roig a on l'estiu es celebren concerts en el Festival de Cap Roig.\nEn el cim d'un turó es troba la població de Pals. La torre romànica domina tot el recinte medieval i als seus peus es troben els carrers d'estil gòtic. L'encant de la població és l'impecable recinte medieval gràcies a la seva restauració.\nEn la població de l'Estartit es troben les Illes Medes compostes per illetes amb un gran interès paisatgístic. Estan catalogades com espai natural i és per aquest motiu que és un espai protegit, tot i que es pot fer submarinisme sota control. També, hi ha una alternativa de realitzar un tour amb barca per poder observar la flora i fauna típica del Mediterrani.\nLa localitat de La Bisbal d'Empordà és capital de comarca i es caracteritza per la seva tradició en la ceràmica. En el carrer principal podrá trobar botigues que ofereixen diversos objectes de ceràmica, les fàbriques a on es pot veure com la fan i el Museu Terracota, dedicat a aproximar les qualitats de la ceràmica i de la seva activitat de la zona.


20 pentinats negres amb bretxes que coincideixen elegantment desconegudes - Tipus De Pèl\nEls pentinats negres amb estretes sovint fan una impressió impressionant. No és d'estranyar, les dones afroamericanes són molt versàtils quant a moltes coses: estil, estètica, habilitat, intel·ligència. Aquest article us donarà una visió de 20 pentinats diferents per a les dones afroamericanes que no només són afalagadores sinó divertides i elegants.\nEls pentinats negres més escabrosos amb pulsions\n# 1: Longitud de l'espatlla Downdo amb els braços de la testa frontal\nEl pentinat vist a la imatge té una longitud d’espatlles amb cops de front. Funciona per a diversos tipus de rostre, però té aspectes òptims en aquells que tenen ossos de galta que em maten. Els rebots amagats amaguen un front més gran mentre que les capes de longitud mitjana s’emmarquen la cara de la forma més graciosa. És un guanyador\n# 2: Voluminós pentinat negre amb cops laterals\nEl corró de mitja longitud amb braços laterals serveix una gran varietat de gestions. Suavitza formes més angulars amb el seu cos i extrems tallats. La subtilesa de les capes ajuda a mantenir la simplicitat alhora que és glamurosa. Un joc de corrons és normalment una gran opció quan voleu reduir el foc directe i augmentar el volum.\n# 3: Collar Bone Bob amb Wispy Bangs\nAquesta bobina de coll de longitud ossega amb uns cops esquinços és fantàstica per emmarcar una cara més arrodonida i més completa. Els rebots esmicolats pasturen el front sense tapar-lo completament. La llargada toca només a l’os del coll, el que fa que el bob “abraci” les galtes i mantingui el seu estil. Tot i que voleu col·locar-lo o tirar-lo enrere, encara és prou llarg per a estils còmodes.\n# 4: Peinat de píxel negre amb bretxes i Babylights valents\nAquest tall de pixel ombre és molt agut i descarat. És perfecte per a una dona amb poder. Demana atenció i porta una estètica professional. Els brots ombre creen dimensió dins la cara i realcen l’èmfasi dels seus ulls i pòmuls. El tall de picot curt també permet un règim de manteniment baix amb una longevitat de fins a dues setmanes.\n# 5: pentinat en capes de longitud mitjana amb els colls laterals\nAquest pèl és fantàstic si voleu optimitzar el gruix del vostre cabell. Funciona bàsicament en qualsevol forma de rostre, però té el millor aspecte en aquells amb més estructura angular. Els extrems de tall contundent permeten al cabell obtenir una densitat òptima. El laterals escombrats crear la silueta plana A-line. Tot s’uneix de manera tan bonica!\n# 6: Edgy Half-Hawk pentinat negre amb pulsions\nEl mig-falcó significa que la part frontal del pèl té la forma d'un falcó fals, però la part posterior del pèl està solta. Aquest és un fet elegant i molt rebel que va de prefecte amb un vestit elegant. El volum de la corona dóna drama al pentinat, mentre que els costats escombrats del costat afegeixen estructura al look.\n# 7: Bob negre ondulat amb cops arquejats\nCom a frescor al tall tradicional de bob recte, afegir una textura ondulada individualitza el pentinat. Dóna un nou aspecte al tall de cabell orientat a Àsia. Tot i que aquest estil pot ser difícil de separar, les ones són tan elegants que sempre voldreu mostrar-les.\n# 8: pentinat negre ondulat de lateral amb barretes\nEls rínxols laterals escombrats són molt elegants i sense esforç. Podeu aconseguir aquest aspecte en pocs minuts, sempre que estigueu preparats amb la base arrissada. Agafeu un ferro de roscat de barril gran i enrossgueu trossos de mida mitjana fins que tot sigui en espiral. Només cal fer passar un pentinat de dents amples a través dels rínxols per crear uniformitat, arrossegar el pany per un costat i fixar-lo.\n# 9: Escombratge d'esquena curta amb cops laterals\nAquest curt escombrat d'esquena amb bretons és molt bo per a les dones que acaben de tallar-se els cabells. Dóna una certa versatilitat amb un aspecte formal. Simplement, heu de definir els vostres cops de costum. A continuació, talleu-ne els costats dels cabells i fixeu-los per crear un escombrat enrere.\n# 10: pentinat negre mitjà amb anelles i capes inclinades\nAquest pentinat és molt apagat i és una gran alternativa als cabells d’escena per a aquells que relaxen els panys. Es pot obtenir el mateix efecte de glam de balancí amb menys danys als cabells. Comença amb un bon tall. Un tall de navalla dóna un aspecte més ampli i amb una vora. Quan es fa un estil, passeu els fils amb una planxa plana per allisar-ho tot.\n# 11: Ponytail Volumized With Bangs\nEl volumitzat cola de cavall amb brides laterals escombrats és un pentinat molt de moda amb actitud! L’alçada a la corona afegeix drama mentre que el llarg augmenta la feminitat. Tot i que es vegi bé a la catifa vermella amb una bata de bola, també es pot portar en un esdeveniment casual, a l’oficina o en una cita. Pot servir en diverses ocasions.\n# 12: pentinat de lob negre amb cops complets\nAquesta bobina de llargada d'espatlla amb braços al front és més aviat intemporal i manté una essència de moda. És una excel·lent opció per a dones madures que volen tenir un aspecte elegant però no massa kidiana.\n# 13: La longitud de l'espatlla es roda amb els cops al cap\nEls rínxols de la longitud de l'espatlla amb els braços al cap funcionen fantàsticament per a qualsevol edat. L’acabat brillant és sorprenent, però intenteu no excedir amb el producte d’estil o bé acabareu amb rínxols de plàstic.\n# 14: pentinat de cola de cabellera argentada amb cops de front\nAquesta ponytail baixa és molt senzilla de crear. El millor és el cabell recte i llarg. El cabell ombre de plata és una tendència fantàstica en les dones joves quan es complementen amb un brillant maquillatge.\n# 15: Peinats de pèl Pixie amb pulsions curtes\nAquest curt pixie és una solució per a dones que volen minimitzar el seu cabell i cridar l'atenció sobre les seves cares encantadores. Realment permet que les vostres millors funcions, com ara pòmuls alts o ulls bonics!\n# 16: pentinat natural arrissat amb pulsions\nEl 'ras' arrissat funciona bé per a les dones que volen abraçar el seu patrimoni ètnic a través de les seves bobines naturals. Pots experimentar els colors del cabell i provar alguns deliciosos colors del cabell com aquesta fabulosa xocolata amb llet. Tota noia hauria d'estimar els seus rínxols!\n# 17: Updo negre amb llargs pulsions destacades\nAquesta acció amb llargs arruixats braços és calenta! Permet tenir alguns elements de glamour sense deixar de ser clau. Els llargs rínxols del frontal emmarquen la cara de manera que no estigui completament oberta. Mentrestant, el todo a l'esquena ajuda a reduir el drama innecessari, mantenint-lo senzill i divertit.\n# 18: pentinat de pèl-pèl negre recte amb pulsions curtes\nEls talls de píxel es solen enrotllar i plomar. Tanmateix, poden semblar tan bons quan es deixen rectes. Aquest tall de pixie recte és molt elegant i fa una declaració! Demostra que a qui porta el tall li agrada afegir la seva barreja a les coses mentre mostra certa concurrència amb les tendències modernes.\n# 19: Estil curt i mig voluminós amb plomes i volums\nAquest estil volumitzat amb ploma és excel·lent per a dones madures que volen apassionar el seu aspecte diari. El volum de la corona dóna forma al cabell i derrota la limpesa. Les plomes creen una textura impressionant i accentuen el cos del 'do'.\n# 20: elegant pentinat negre de cola de cabell amb els colls laterals\nLa elegant cola de cavall amb bretons laterals és molt elegant i té un aspecte fantàstic per a tots. La elegància de la cola de cavall és ordenada i duradora, mentre que els colpejos laterals li afegeixen un estil fabulós. El millor és que aquest estil és impecable. S’assembla excel·lent als adolescents i adults.\nCom veieu, hi ha molts pentinats diferents amb què poden treballar les dones afroamericanes. No només els 20 esmentats aquí, sinó molts més! Tingueu en compte alguns d'aquests estils la propera vegada que trageu els ninots i vegeu on us porten.


Receptes divertides Imagina unes postres anomenades "Frankenstein" o una amanida de fruita amb forma de cub de Rubik. T’expliquem receptes, pas a pas, perquè els nens vegin el menjar com una experiència divertida i aprenguin a menjar.\nPassa’t-ho d’allò més bé cuinant en família Amanida de fruita cub Carabassa de Halloween\nJuga en família Fes en família uns preciosos fermalls utilitzant feltre de colors o un moneder bric reciclant objectes que anaven a les escombraries… treballs manuals per gaudir d’unes hores plegats.\nDiverteix-te jugant amb els teus Tres en ratlla Pinça imant\nReceptes del meu col·le Els nostres cuiners a les escoles, volen compartir amb tots nosaltres les receptes que els fan triomfar i la seva satisfacció en fer gaudir als nens i als seus professors.\nLa fideuà de la Elena L'arròs "tres puñaos" de la Maria José Els canelons a la bolonyesa de la Nati\nPassa’t-ho d’allò més bé cuinant en família\nEn aquesta secció trobaràs receptes divertides per cuinar en família.\nPodràs seguir les pautes de "com es fa" i preparar els ingredients veient-ho a la pantalla del teu ordinador o descarregar-les en PDF.\nI encara que es diu que amb el menjar no s’hi juga, amb aquestes receptes aconseguiràs passar una bona estona i fer que els més petits es familiaritzin amb la cara agradable de menjar i a la vegada ajudar-los a descobrir nous sabors, associats a formes simpàtiques i acolorides.\nAra, tingues a punt els ingredients i a cuinar.