Regals Originals - Aparador de col·leccions MIQUELRIUS – miquelrius.com\nLes millors idees per a regals originals.\nRegals: regals originals, regals diferents i regals únics per aquella persona especial\nLes millors idees per a regalar\nPer aquells moments especials que necessites sorprendre a la teva parella, per aquell Nadal que no saps què regalar, aquells aniversaris d'imprevist o aquella ocasió en la qual vols destacar. Per aquests i molts més, et proposem un ampli ventall d'opcions perquè sigui quina sigui l'ocasió, encertis de ple.\nAccessoris, motxilles o quaderns amb estampats i colors MIQUELRIUS pels que més estimes. Perquè regalar, és millor que rebre.\nLi agrada viatjar, les activitats a l'aire lliure, descobrir nous llocs i aventurar-se? És un ànima creativa, es passa el dia dibuixant i somiant nous mons? O es passa els caps de setmana llegint i escrivint nous relats? Tota una gamma de productes pensats exclusivament per a ell.\nAccessoris per decorar l'escriptori, papereria bonica amb els colors tendència del moment, motxilles i accessoris pel cap de setmana.... Tenim el regal perfecte per regalar a amigues, mares i conegudes.\nAccessoris i papereria en tons neutres i colors de moda. Per a casa, l'oficina o les teves escapades preferides. Aquesta selecció de productes agradarà a tots!\nÉs divertit, alegre, apassionat i li encanta jugar? Els nostres regals per a nens motivaran la seva creativitat i els faran somiar i viure noves aventures.\nPetits detalls que marcaran la diferència. Per a nenes presumides, somiadores i molt vivaces, disposem d'una àmplia gamma d'accessoris per al dia a dia o el cap de setmana.\nDes de que vam començar a dissenyar i fabricar productes de regal, ens hem compromès a oferir la millor qualitat amb estampats innovadors i de tendència. Entenem que t'agrada comptar amb elements originals, diferents i que destaquin per la seva qualitat.\nPer a nosaltres, el més important és que gaudeixis i facis gaudir als altres amb un producte MIQUELRIUS. Per això, els nostres accessoris estan pensats en exclusiva per a tu. Gaudeix-los!


CONTRADICCIONS FLAGRANTS | ALBERT CORTES MONSERRAT\n5 d'octubre de 2020 GeneralALBERT1969\nCom ja sabem amb les eleccions a la cantonada escoltarem cants de sirena dels dos principals partits independentistes i que entren en total desacord amb els fets que els acompanyen els últims 3 anys. La misèria te aquestes coses.\nElsa Artadi ens deia l’altre dia en una entrevista que no hi havia consens sobre que vol dir l’1 d’Octubre i quin mandat en sortia de tot plegat. Alhora veiem com tant el President Puigdemont com el President Torra ens expliquen i assumeixen que el principal obstacle per la independència es l’autonomia i que cal un Govern que no faci passos enrere.\nPel que fa l’Elsa crec que es un nou insult a la intel·ligència de la societat catalana i que no ens mereixem. A aquestes alçades posar com excusa de no saber el significat d’un referèndum es de traca. Crec que com en qualsevol Referèndum del món cal anar a l’arrel, o sigui la pregunta. “Vol que Catalunya sigui un Estat independent?”, si la majoria vota Si, com es el cas vol dir que si, que la volen independent, si la majoria es no, vol dir que volen seguir sent una autonomia espanyola. Tant senzil i bàsic com això, per cert el mandat, seria seguir la llei del referèndum aprovada en el Parlament i que li donava cobertura legal i fer efectiva la resposta sigui en un cas o l’altre. Crec que el nivell d’Artadi dona per això i molt més, per tant les raons de seguir amb aquesta desorientació son més aprop de seguir jugant amb la societat catalana fins a l’infinit per no atrevir-se o no voler complir els mandats de la mateixa.\nA la segona part, també seria una obvietat. Si l’autonomia catalana dins Espanya ens permetes recaptar i distribuir la nostra riquesa i gaudir de les competències principals del territori tant econòmiques com socials, que la llengua fos protegida i que les competències fossin blindades, llavors en podriem parlar de que ens valdria la pena. Tots sabem que l’autonomia catalana va en direcció contrària i el seu poder es tant limitat que gairebé no existeix. Per fer-se una idea, la seva norma bàsica legal, l’Estatut ni tant sols ha estat votat pel poble com correspondria, per tant dir que l’Autonomia es el principal obstacle per la República, i la principal cotilla pel desenvolupament del país es simplement una obvietat.\nTot son contradiccions flagrants.\n← DIES HISTÒRICS\tEL CAS TAMARA COM EXEMPLE →


Terrània presenta el programa de la setzena edició del Festival Internacional de Ceràmica de Montblanc — Ajuntament de Montblanc\nTerrània presenta el programa de la setzena edició del Festival Internacional de Ceràmica de Montblanc\nInici / Notícies / Terrània presenta el programa de la setzena edició del Festival Internacional de Ceràmica de Montblanc\nTindrà lloc del 28 al 30 de setembre i els Països Baixos són els convidats.\nLa setzena edició de Terrània, el Festival Internacional de Ceràmica de Montblanc, que se celebrarà els dies 28, 29 i 30 de setembre ja disposa del programa definitiu, material gràfic que se suma al cartell i el flyer promocional que han servit per fer-ne difusió des de fa mesos.\nLa imatge de la portada del programa i del cartell és una peça del ceramista Jordi Serra. Precisament el primer acte del festival està dedicat a aquest artista de Cornellà de Llobregat. El dijous 6 de setembre, dins els actes de la Festa Major, s'inaugurarà l'exposició Reflexos metàl·lics. Nissaga Serra del 1901 fins al 2018. Tindrà lloc a la Sala Sant Miquel i es podrà visitar els matins de divendres i els caps de setmana previs al festival i, òbviament, els tres dies de Terrània.\nEls aficionats a la ceràmica trobaran altres exposicions durant el festival. A la Galeria Natàlia Ferré hi exposarà Montse Llanas; al Centre d'Interpretació de l'Art Rupestre, Mercè Rius; i a l'Oficina de Turisme hi haurà una mostra d'obres del alumnes de l'Escola d'Art i Disseny de Tarragona.\nTanmateix, com cada any, el punt central de Terrània serà l'antic convent de Sant Francesc. A la nau central hi haurà l'espai d'exposició i venda, on es podran trobar ceramistes arribats de Catalunya (11), França (9), Espanya (6) i el Regne Unit (1). Al claustre hi haurà la mostra d'un ceramista belga i cinc dels Països Baixos, país convidat en aquesta edició, les demostracions i els tallers dedicats a grans i a petits. La plaça tornarà a acollir l'espectacle dels dissabte al vespre: la companyia Fanglina presentarà Fire Lakes.\nFa setmanes que la informació del festival es troba al web www.terrania.cat i a partir d'aquesta setmana la pàgina de Facebook del festival anirà presentant les novetats i els participants a la setzena edició d'un esdeveniment de referència que enguany ha estat reconegut amb el Premi d'Honor de l'Associació de Ceramistes de Catalunya en la modalitat Premi Artesania de Catalunya.


Detingut per conduir begut i empènyer els agents que li feien la prova d'alcoholèmia - Diari de Sabadell\nDetingut per conduir begut i empènyer els agents que li feien la prova d'alcoholèmia\nLa Policia Municipal ha detingut aquesta passada matinada un home de 38 anys per atemptat a agents de l'autoritat. Els fets han passat a les 3.00 h en un espai que el cos no ha concretat, un cop han tingut signes evidents que el conductor circulava sota els efectes de l'alcohol.\nUn cop aturat el vehicle, han sotmès l'home al test, no sense complicacions. En el moment de fer la prova ha emès els agents, sobretot en el moment en què han procedit a immobilitzar el vehicle per traslladar-lo al dipòsit municipal.\nHa estat llavors quan s'ha decidit detenir-lo per un presumpte delicte d’atemptat als agents de l’autoritat, a més d’un presumpte delicte contra la seguretat viària per negar-se a sotmetre’s a les proves de detecció d’alcohol legalment establertes.\nTemes:alcoholemia, detingut, successos


La determinant etapa de Requena-Gandia en La Tornada Ciclista a Espanya 2016\nEl president de la Diputació, Jorge Rodríguez, i el director general de la volta, Javier Guillén, van presentar el trajecte, que és el segon més llarg de la competició amb 200,6 km i travessa municipis com Cofrents, Xalans, Aiora, Moixent, Fontanars dels Alforins, Ontinyent, Albaida i Bèlgida. L’etapa parteix de Requena, a uns 700 metres d’altura, per a acabar a Gandia, a la vora del mar. Entre els participants estan figures del ciclisme com Nairo Quintana i Alberto Comptador, que ja han confirmat la seua presència.\nLa Vuelta a Espanya és un dels grans esdeveniments en l’àmbit nacional i també internacional. La retransmissió en directe de la carrera arriba a 190 països de tot el món, amb 2.500 professionals en ruta que fan possible la celebració de cadascuna de les etapes d’una competició. Per a cobrir-la hi ha més de 1.400 periodistes acreditats de tot el món.\nJorge Rodríguez, el president de la Diputació, es va referir a la importància del tram Requena-Gandia en el turisme de la província: “Les xifres de la Volta són espectaculars i justifiquen la inversió realitzada. Pocs esdeveniments poden fer possible que els nostres tresors turístics disposen de sis hores de televisió en directe, a través de 37 canals que ofereixen el senyal a 190 països”, va afirmar. Va agrair també a l’Àrea d’Esports i Turisme, que fent un treball en conjunt han permés la visibilitat de l’etapa ciclista: “La Volta a Espanya és un aparador que no podíem desaprofitar i per açò crec que ha sigut un encert que tant des de l’Àrea d’Esports, amb Isabel García al capdavant, com des de Turisme, amb Pilar Moncho, s’haja apostat per a portar aquest esdeveniment a les nostres comarques”.\nEl 8 de setembre La Volta passarà per les carreteres valencianes de l’interior i la costa, les que juntes conformen “un traçat nou que té com a principal atractiu la connexió dels dos grans territoris vitivinícoles de la província, com són Requena-Utiel i Terres dels Alforins”, segons ha dit Jorge Rodríguez, aprofitant el moment per a expressar la seua gratitud a l’ex ciclista Fernando Escartín, que ha estudiat la zona i va ajudar a plantejar el traçat de la competència.\nPer la seua banda, el director general de la Volta, Javier Guillén, ha agraït al president el seu desig de ser amfitrió de la Volta a Espanya. “Mou a més de 3.000 persones i que només en dia i mig va deixar una tornada de més de 300.000 euros en la província”, va explicar per a al·ludir a l’impacte econòmic en profit de la zona.\nRespecte al ciclisme, que congrega a tantes persones al llarg del país, Guillén ha expressat: “A través de l’excusa de la bicicleta volem ser moltes més coses, com una plataforma global de comunicació”, qui a més va informar que Televisió Espanyola cobrirà íntegrament tres hores de retransmissió de l’etapa valenciana. El director de la Volta ha destacat sobre aquesta que a més estarà oberta al públic, perquè podran acostar-se els afeccionats, a més de comentar que hi haurà una volta júnior prèvia a l’arribada a Gandia, on després de la fi de l’etapa hi haurà una fira per a seguir gaudint de la festa del ciclisme. “Volem estar a l’altura de València”, va concloure el director general.\nPer la seua banda, la diputada provincial d’Esports, Isabel García, ha manifestat: “El compromís de la Diputació de València amb l’esport enganxa molt bé amb els valors de la participació i la transversalitat que transmet el ciclisme. El treball en equip i la solidaritat són valors que tenen molt clars els ciclistes i, en el nostre cas, són principis de l’actuació d’aquest govern provincial”, va dir referint-se a la dinàmica que pren aquest esport quan es disputa La Volta.\n“La celebració de proves d’aquest nivell situen a València com a referent organitzatiu i donen a conéixer el nostre territori més enllà de la província”, ha apuntat també Isabel García, per a destacar que “l’oportunitat que se’ls proporciona als municipis pels quals transcorre la prova de ser descoberts en l’àmbit mundial”.\nPilar Moncho, diputada de Turisme, ha dit que La Volta compleix “la majoria d’edat en el nostre territori, en una decisiva etapa que travessa les comarques valencianes des del magnífic interior de la Plana d’Utiel-Requena fins a l’emblemàtica costa de La Safor ,passant per la Vall d’Aiora, La Canal de Navarrés, La Costera i La Vall d’Albaida”. “És una oportunitat magnífica perquè Europa i la resta del món vegen l’excel·lent paisatge valencià, una promoció internacional la repercussió de la qual és impagable i fa inqüestionable el suport de València Turisme”, va afirmar.\nA més, ha apuntat l’experiència que La Volta ofereix als veïns de les comarques, els qui són els altres protagonistes d’aquesta gran cita i podran “en directe i en els seus propis municipis a esportistes d’elit del ciclisme, un esport que compta amb molta afició en el nostre territori”


Beralmar - Newsletter 19 Maig 2008\nLA REVISTA CONSTRUMATICA CREA LA CONSTRUPEDIA\nInspirats en l’enciclopèdia Wikipedia, els continguts de la qual son generats pels propis usuaris, la revista DE.CONSTRUMATICA ha creat un concepte similar per al món de la construcció: l’enciclopèdia CONSTRUPEDIA.\nEls continguts de la CONTRUPEDIA estan en constant creixement, arribant actualment als 2.935 articles, que es reparteixen en categories com Diccionari de Construcció, Normatives, Mesures, Riscs Laborals, Patologies Constructives, Càlculs d’ Estructures, etc.\nEl temps i sobretot els seus usuaris diran si la CONSTRUPEDIA es converteix en un recurs de referència per a tot tipus d’informació relacionada amb la construcció, però d’entrada s’ha d’aplaudir la iniciativa i desitjar el millor.\n+ info: CONSTRUPEDIA Revista DE.CONSTRUMATICA\nCELEBRACIÓ DEL CONGRÈS DE CERAMISTES POLONESOS\nEl congrés anual dels ceramistes polonesos va tenir lloc a Varsòvia entre el 15 i el 16 de Maig, i BERALMAR va oferir una presentació sobre el model de fàbrica completa més eficient energèticament que es pot proposar a Polònia, amb els combustibles disponibles i el tipus de peces que més s’hi fabriquen.\nAquesta hipotètica fàbrica comptaria amb un assecader de càrrega en verd sobre vagoneta de forn, que s’alimenta exclusivament de l’aire calent recuperat del forn, i amb una instal•lació de cocció que combina gas i carbó mineral.\nBERALMAR ha tingut experiències molt positives amb aquest tipus de fàbriques, que han donat consums específics inferiors a 300 Kcal/kg. Aquesta eficiència, combinada amb un consum predominant de carbó mineral, proporcionaria costos operatius molt moderats que, especialment en moments crítics de mercat, s’agraeixen.\nDes d’aquestes línies agraïm l’oportunitat a l’Associació de Ceramistes de Polònia.\n+ info: Web Associació Ceramistes Polonesos\nPRESENTACIÓ DE BERALMAR A SÈRBIA\nEl proper 12 de Juny BERALMAR realitzarà una presentació sobre cocció amb combustibles sòlids en el marc del 5é Congrés de la Indústria Ceràmica Sèrbia, organitzat per l’Associació Sèrbia de Ceramistes (IGP).\nLa presentació de BERALMAR tractarà sobre les tecnologies que han permès un ús modern dels combustibles sòlids en la indústria ceràmica de molts països, així com dels problemes potencials de l’ús d’aquests combustibles i cóm evitar-los.\nTenint present que BERALMAR és l’únic proveïdor de gran experiència amb combustibles sòlids, esperem que la presentació sigui de l’interès dels assistents.\nVISITA DEL PERSONAL DE BERALMAR A REALITZACIONS PRÒPIES\nEls passats 9 i 10 de Maig BERALMAR va organitzar una excursió per a tot el personal de l’empresa per a visitar algunes realitzacions pròpies.\nL’excursió va estar especialment orientada per a tot aquell personal de l’empresa que, per la natura de la seva tasca professional, no té sovint l’oportunitat de veure les realitzacions que es duen a terme.\nConcretament, es varen visitar 3 ceràmiques: CERÁMICAS DE MIRA (Mira, Cuenca), CERÁMICAS VIDAL-BENEYTO (Turis, València) i CERÁMICAS ALONSO (Ayelo de Rugat, València). El tracte de tots tres ceramistes amb el nostre grup va ser exquisit, i volem aprofitar l’ocasió per a agraïr-los de nou l’hospitalitat.\nL’excursió també va servir per a passar bons moments en grup, en un ambient forçosament més distès que l’habitual a les oficines.\n+ info: CERÁMICAS DE MIRA CERÁMICAS VIDAL BENEYTO\nCERÁMICAS ALONSO Referències de BERALMAR\nNOVA INSTAL•LACIÓ DE COCCIÓ DE SÒLIDS EN MARXA, A POLÒNIA\nEn la Newsletter del mes d’Abril informàvem de la posada en funcionament d’una instal•lació de cocció amb carbó mineral model Promatic a Polònia. Enguany els informem d’una nova posta en funcionament d’una instal•lació similar, a una ceràmica propera a Bydgoszcz.\nAquesta instal•lació aporta el 100% de l’energia que consumeix el forn, i una vegada més, el carbó polonès es mostra com un excel•lent combustible per a la indústria ceràmica. Tot i que BERALMAR sempre recomana mantenir un precalentament amb gas natural o fuel-oil, en aquest cas la producció moderada i la qualitat del carbó mineral permeten un consum exclusiu de carbó.\nPolònia té una llarga tradició en l’ús de carbons minerals per als forns ceràmics, que en aquests moments es presenta com una alternativa vàlida, amb la tecnologia adequada, als asfixiants costos del gas natural i el fuel-oil.\n+ info: Cegielnia STOPKA Sistema PROMATIC\nPOSADA EN FUNCIONAMENT DE NOVA CERÀMICA A MÈXIC\nBERALMAR acaba de posar en funcionament una nova ceràmica per a LADRILLERA SANTA CLARA de la ciutat fronterera de Monterrey (Nuevo León, Mèxic), que s’uneix a la ja existent línia de producció de peces cara-vista.\nL’assecader és del tipus semicontinu amb estants, i el forn és el model PRESTHERMIC, hermètic i de quasi 185 metres de llarg junt amb el preforn. El forn ha estat equipat amb cremadors de gas per al precalentament i una instal•lació de cocció de coc de petroli model PROMATIC, per a una producció mínima de 660 tn/dia de revoltó, maons foradats (barroblock) y canaletes de forjat localment anomenades cazuelas. Tota la producció serà exportada als Estats Units. Tant l’assecader com el forn estan gestionats automàticament pels controls MICROSEC i MICROBER de BERALMAR.\nAquesta és la segona fàbrica que BERALMAR posa en marxa al pais nord-americà, desprès de la construcció d’una línia de producció per a NOVACERAMIC a Tlaxcala.\n+ info: LADRILLERA SANTA CLARA Assecader model MESTRAL\nForn model PRESTHERMIC Cremadors de gas Sistema PROMATIC\nNewsletter 19 - Maig 2008


Fòrum Iskanderllibreunic - iskander\nFòrum Iskanderllibreunic => Iskander: volem conèixer la vostra opinió => iskander\n03-02-2009 19:39 (UTC) [citar]\nFri Dec 12 at 11:39 am via su formulario de contaco de su pagina web:\nEl IP del remitente ha sido el 217.148.68.113, el mensaje ha sido enviado el Fri Dec 12 at 11:39 am (GMT)M’he llegit Iskander evitant les presses. No volia menjar-me el pastís d’un mos i em vaig proposar llegir-ho capítol a capítol, càptul a càptul. Així el pastís m’ha durat un mes. Us ho aconsello, perquè és d’aquells llibres que no t’agrada que s’acabin.\nIskander és un compost de fantasia, aventura i intriga diria que per aquest ordre. O sigui un pastís de crema i nata amb llimadures de xocolata per sobre...mmmmm... dels que m’agraden, que en això tothom té els seus gustos.\nEl llibre aviat t’atreu cap el seu terreny i fa que voli la imaginació, t’abstrau del món real i vas a petar a un lloc on els llibres tenen una altre significat. Amb gran riquesa de personatges i vocabulari. M’han agradat les expressions creades a partir d’aquest nou vocabulari, són enginyoses i amb el seu toc d’humor que sempre s’agraeix. Iskander és original i amb creativitat, manté l’atenció i fa que desitgis continuar llegint, tirar endavant. Això diu molt d’un llibre.\nVa, per posar-hi alguna pega, m’ha costat una mica entrar en el vocabulari iskandès, he hagut d’anar pàgines enrere per buscar els significats de la mètrica temporal que utilitzen. Però jo ja sóc grandet, eh. Potser és més qüestió de la bèstia que del que hi ha a la sàrria.\nI la cirereta del pastís no ens la menjarem d’entrada, la guardarem pel final, clar. Per què, quin és el llibre que pot ser Únic, diferent als altres? Va, us donaré unes pistes, encara que les autores potser em faran vudú:\n- El Kamasutra\n- Cóm construir el teu propi hivernacle\nAu, a llegir-lo si ho voleu saber i que us aprofiti el pastís.\nLa continuació lògica de la història podria ser el procés d’aprenentatge de la lectura a Iskander, i l’escriptura. O al menys el seu intent. Segurament l’epíleg ja defineix una mica la continuació ja que marca els trets principals del que va passar després. Però com que tot es pot manipular en literatura, pot seguir-se per diversos camins. Està clar que hi haurà lluites de poder per apropiar-se del dret a ensenyar a llegir, o a amagar-ho per part dels místics. Segur que ja s’han quedat sense tot el poder? Potser l’escena darrera dels triunvirs que es queden sense poders ha estat només una sacsejada produïda per l’inici de lectura del Dídac, un instant de confusió i després s’han recuperat. Potser el que passa és que quan es llegeixi un llibre, el seu títol deixa de tenir poder, un a un. O potser no el van perdre els que estaven folrats. Possiblement les lluites es generalitzin. La continuació promet molt, té varies vessants i s’hi poden incloure personatges nous. Potser podrien trobar una màquina d’escriure, un llibre de cal•ligrafia...\nO un cop sembla que estigui tot calmat i es comencen a recuperar els coneixements apareix algun místic amb un llibre poderós que tenia guardat sota un llac...\n06-02-2009 16:52 (UTC) [citar]\nGràcies per la teva ressenya, Màndalf.\nReferent al tema del lèxic i aquest vocabulari iskandès, suposo que t'hi has trobat perquè per raons editorials que ara no vénen al cas, hom va considerar que no calia incloure un annex específic. Però de totes formes, prenem nota del comentari de cara a una propera edició.\nSigui com sigui, ens agrada saber que la lectura t'ha atrapat des del primer moment i que t'ho has passat bé deixant-te dur per aquest món d'Iskander. Gràcies per viatjar amb nosaltres a la màgia dels llibres.\nI sobretot, gràcies per aquestes aportacions d'idees per a una segona part. És un tema (aquest de la segona part) que tot just tenim embastat, però que anirem treballant.\nQuanta gent ens ha vist 117681 visitantes (259475 clics a subpáginas) Heu estat al Món Iskander


On vols anar bou, que no llauris (núm. 5) – Montpeita\nOn vols anar bou, que no llauris (núm. 5)\nMentre L’Avel.lina i el Claudi van ser de viatge de noces, el Nonat va posar en ordre tot el que s’havien gastat per fer el restaurant i el casament, el cert és que s’havien gastat molts diners, tot i que havien venut un terreny, s’havien quedat força escurats, tanmateix no calia pas passar ànsia per això. Amb l’ajuda del gendre, i treballant tots, a més d’algun cambrer, recuperarien amb escreix els diners gastats. El més important era que l’Avel.lina fos feliç i això sí que ho havien aconseguit\nNonat era cuiner de professió i per vocació. En els fogons era on ell podia expressar el que sentia i el seu art. La seva cuina era tradicional: Fricandó de vedella amb llenegues, Peu de porc amb naps, Ànec amb salsafins i peres…també cuinava uns arrossos que tenien tots els gustos. Quan alabaven la seva cuina, se sentia feliç. Sofia era de caràcter amable, sabia tractar els clients amb el punt just de sincera amabilitat, però sense incomodar per accés. Era la que rebia i acompanyava a les taules els clients. Tenia cura que en el menjador tot anés bé, amb un do especial per captar, en tot moment, els desitjos dels seus clients.\nEls va quedar clar que el Claudi no havia nascut per treballar a la cuina, i tampoc per portar el menjador, ja que de tant que volia ensabonar els clients es feia pesat i poc sensible. Nonat i Sofia no deien res, però un principi de neguit va néixer dintre del seu cor i dintre del seu cap.\nL’Avel.lina va tenir una nena molt bonica, tothom assegurava que tenia la mateixa cara bonica d’ella i això la feia estar radiant. Tenia una filla preciosa i durant l’embaràs no li havia sortit ni una sola estria. El dia del bateig de la nena van tornar a fer festa grossa amb molts convidats. A la criatura li van posat l’imponent nom de Regina. Una Avel.lina eufòrica va anunciar als seus pares que el Claudi li havia dit que ara que ja havia nascut la nena, ell es volia dedicar a parlar amb viticultors entesos en vi, i també fer alguns cursos per arribar a ser un bon sommelier, això donaria prestigi al Restaurant L’OBAGA. Reconeixia que durant aquests mesos havia anat força de bòlit i se sentia estressat però això era força comprensiu ja que ell mai havia treballat en el món de la hostaleria, i s’hi havia atabalat una mica.\nL’Avel·lina no havia volgut fer cap carrera universitària però havia estudiat idiomes, parlava el català, el castellà, el francès, l’italià i l’anglès. A més tenia bon ull pels números. Per aquest motiu, quan alguns cambrers que havien llogat van acabar el contracte, els van acomiadar i en el seu van llogar noies que guanyaven menys. El Claudi va començar un Curs de sommelier, el feien a Barcelona ciutat i hi passava tot el dia. A l’Avel.lina no li agradava que hagués de ser fora tot el dia i li va exigir que sempre tornés a dormir a casa, no es volia perdre la ració d’amor de cada nit. Encara que el Claudi sovint arribava molt cansat de l’esforç d’aprendre el màxim totes les lliçons—i també perquè se n’anava a dinar a bons restaurants i feia unes fartaneres, que algunes nits era incapaç de complir com a marit.


Revisió del 10:39, 14 juny 2014\nCorregit: al matí següent > l'endemà al matí\nRevisió del 07:51, 9 juny 2014 (modifica)\nm (Corregit: producció al 2001 > producció el 2001)\nRevisió del 10:39, 14 juny 2014 (modifica) (desfés)\nm (Corregit: al matí següent > l'endemà al matí)\nEn una nit de pluja al [[Londres]] [[Període eduardià|eduardià]], els espectadors de l'òpera esperen sota els arcs de [[Royal Opera House|Covent Garden]] pels seus cotxes. Eliza Doolittle, una venedora de flors [[cockney]], ensopega amb un jove anomenat Freddy. Ella l'esbronca per fer caure les seves violetes a terra, però s'alegra quan un vell gentleman li compra un. De cop i volta comença a cridar quan veu a un altre home que escriu el que ella diu. L'home li diu que estudia [[fonètica]] i que és capaç d'identificar l'origen de qualsevol pel seu accent. Lamenta l'horrible accent d'Eliza, preguntant-se per què els anglesos no poden aprendre a parlar ("Why Can't the English?"), i afirma que en sis mesos podria convertir a Eliza en una dama ensenyant-li a parlar amb propietat. El vell gentleman es presenta a si mateix com el Coronel Pickering, un lingüista que ha estudiat dialectes [[Índia|indis]]. El foneticista es presenta a si mateix com Henry Higgins, i després de descobrir que tots dos volien trobar a l'altre, Higgins convida a Pickering a casa seva de Londres. Llança totes les monedes que té al cavaç d'Eliza, i ella i els seus amics es pregunten com seria viure una vida còmoda ("Wouldn't It Be Loverly?").\nEl pare d'Eliza, Alfred P. Doolittle, i els seus companys de beguda Harry i Jamie, tots ells escombriaires, s'aturen l'endemà al matí següent. Busca diners per fer una copa, i Eliza comparteix els seus guanys amb ell ("With a Little Bit of Luck"). Pickering i Higgins estan discutint vocals a casa de Higgins quan la Sra. Pearce, la dispesera, informa a Higgins que una jove amb un accent horrible ha arribat per veure'l: és Eliza, que ha arribat per prendre lliçons per aprendre a parlar per poder aconseguir una feina com dependenta a una floristeria. Pickering aposta que Higgins no podrà complir la seva afirmació i s'ofereix per pagar les lliçons d'Eliza: un intens treball sobre el discurs, les maneres i el vestuari d'Eliza comença per preparar-la per portar-la a un Ball d'Ambaixada. Higgins es veu a si mateix com un home pacient i generós que no pot estar amb les dones; ("I'm an Ordinary Man") tot i que en realitat és un home absort en si mateix i [[misogínia|misogin]].\nPer a Alfred Doolittle és evident que la seva filla ha estat raptada pel Professor Higgins; així que decideix que potser podria guanyar uns diners gràcies a vendre la seva filla ("With a Little Bit of Luck" [Reprise]); i arriba a la casa de Higgins l'endemà al matí següent, afirmant que Higgins està comprometent la virtut d'Eliza. Higgins queda impressionat pel do natural que l'home té per al llenguatge i la seva total mancança de valors morals. Higgins i Doolittle acorden que Eliza pot continuar prenent lliçons de Higgins i vivint a casa seva si Higgins dóna cinc lliures a Doolittle. Higgins recomana a Doolittle a un milionari americà que buscava algú per parlar sobre les virtuts morals. Mentrestant, Eliza treballa el seu discurs, repetint una vegada i una altra frases com "In Hertford, Hereford and Hampshire, hurricanes hardly ever happen” o "The rain in Spain stays mainly in the plain". Frustrada, somia en diverses formes de matar a Higgins, des de la malaltia a posar-lo davant d'un escamot de fusellament ("Just You Wait"). Els servents lamenten el dur treball que fa en Higgins ("The Servants' Chorus"). Quan estan a punt de rendir-se, Eliza de cop i volta recita "The rain in Spain stays mainly in the plain" en un anglès perfecte. Higgins, Eliza i Pickering ballen feliçment a l'estudi de Higgins ("The Rain In Spain"). Finalment la seva pronuncia és impecablement la de la classe alta. La Sra. Pearce, la dispesera, insisteix que Eliza vagi al llit, tot i que ella està massa excitada per dormir ("I Could Have Danced All Night").\nPer la primera prova en públic, Higgins porta a Eliza a la llotja de la seva mare a [[Ascot Racecourse]] ("Ascot Gavotte"). La mare de Henry accepta ajudar a Eliza a tenir conversa, seguint el consell d'Henry que Eliza només pot parlar de dos temes: el temps i la salut. Eliza fa una bona impressió amb les seves maneres educades; tot i que després sorprèn a tothom quan li surt el parlar cockney. Malgrat tot, s'ha fet amb el cor de Freddy Eynsford-Hill, el jove amb el que havia ensopegat a la primera escena. Freddy va a veure a Eliza aquell vespre, però ella es nega a veure'l; i ell està decidit a esperar-la al carrer, davant la casa de Higgins ("On the Street Where You Live").\nHiggins es lleva l'endemà al matí següent trobant-se que, sense Eliza, li han servit te en lloc de cafè i que no pot trobar les sabatilles. Es sorprèn perquè l'ha abandonat després del triomf al ball i conclou que els homes (especialment ell) són molt superiors a les dones ("A Hymn to Him"). Pickering, preocupat tant per Higgins com per Eliza, va a trobar un amic del ministeri. Higgins va a veure la seva mare a demanar-li consell i es troba que Eliza està prenent el té amb ella. La Sra. Higgins els deixa sols, i Eliza li explica que Higgins sempre l'ha tractat com una florista, però que ella ha après a ser una dama car el coronel Pickering l'ha tractat sempre com una dama. Higgins clama que ell sempre ha tractat a tothom de la mateixa manera, i li demana que torni. Eliza l'acusa que només la vol per fer-li buscar i portar coses, i li diu que es casarà amb Freddy perquè l'estima, a més que no necessita a Higgins per a res, dient que va ser una ximple per pensar que el necessitava ("Without You"). Higgins queda colpejat per la voluntat de Eliza i la seva independència i vol que ella es quedi amb ell, però ella li replica que no la tornarà a veure.\nMentre que Higgins torna cap a casa, s'adona dels seus sentiments per Eliza ("I've Grown Accustomed to Her Face"). No pot arribar a confessar que l'estima, i insisteix en que si ella es casa amb Freddy i torna a ell, ell no l'acceptarà. Malgrat tot, troba difícil imaginar estar de nou sol. Recorda l'enregistrament que va fer el matí que Eliza va arribar per prendre lliçons. Escolta les seves pròpies dures paraules: "''És tan deliciosament vulgar! Tan horriblement bruta!''"... quan el fonògraf s'apaga, i se sent una veu real que parla amb accent cockney: "''M'he rentat la cara i les mans abans de venir''". Henry escolta a Eliza, que està a la porta. El musical s'acaba amb un moment ambigu d'una possible reconciliació entre mestre i pupil·la, mentre que Higgins s'estira i pregunta: "''Eliza, on dimonis estan les meves sabatilles?''"\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/13592116»


L'ACTUALITAT DEL MASNOU - Del 30 de juny al 7 de juliol de 2017\nServei 'Vacances segures' de la Policia Local\nL'objectiu d'aquesta prestació és la de reaccionar de manera àgil i eficient per poder agilitar les gestions en els casos en què algú pateixi un robatori o qualsevol altre incident a casa seva mentre és de vacances.\nNou servei d´assessorament jurídic sobre clàusules abusives de les hipoteques a l´OMIC del Masnou\nEl servei es realitzarà fins a desembre del 2017, tres divendres al mes, de 10 a 14 h.\nL´Ajuntament del Masnou ha dut a terme durant les últimes dues setmanes diferents actuacions a l´espai viari, amb l´objectiu de millorar la seguretat dels vianants i l'accessibilitat al transport urbà.\nOriol Amorós, secretari d´Igualtat, Migracions i Ciutadania, visita el Masnou\nLa reunió entre l´alcalde, Jaume Oliveras, i el secretari d´Igualtat, Migracions i Ciutadania, Oriol Amorós, va tenir lloc a l´Ajuntament i va comptar amb la presència de la tinent d´alcalde primera i coordinadora de l´Àrea de comunitat i persones, Noemí Condeminas. A continuació, van fer plegats una vista a Promoció Econòmica.\nEl Dia Internacional de l'Orgull LGBTI, també conegut com a dia de l'orgull gai, se celebra el 28 de juny o bé el primer dissabte posterior a aquest.\nLlega800 atén els problemes de recepció de senyal de televisió fruit d´aquesta implementació\nDurant els propers dies s´activarà una nova connexió de serveis mòbils d'última generació –anomenats comercialment 4G- al Masnou. Les principals avantatges per als usuaris de les operadores de telefonia mòbil de Telefónica, Movistar i Orange, seran una major velocitat de connexió i una millora de la cobertura.\nL´ ens municipal ha rebut en total 42 aportacions a través de la web, dues instàncies i escrits amb aportacions.\n01.07.2017 - 11.00h\nVisita a un dels edificis modernistes més singulars del municipi del Masnou. Dissenyat per l'arquitecte Gaietà Buïgas i Monravà l'any 1902 i promogut per l'alcalde Pau Estapé i Maristany, la creació d'aquest asil benèfic va suposar la concessió a la vila del Masnou del títol de Benèfica per part del rei Alfons XIII.\n01.07.2017 - 19.00h\n02.07.2017 - 20.00h\nS´interpretaran cançons d´autors catalans i europeus d´entre el 1900 i el 1940.\n02.07.2017 - 11.00h


Der Mädchenkrieg - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPel·lícula alemanya del 1977\nDer Mädchenkrieg (en alemany La guerra de les donzelles) és una pel·lícula alemanya del 1977 dirigida per Bernhard Sinkel i Alf Brustellin en base a la novel·la homònima de Manfred Bieler.\nAlf Brustellin i Bernhard Sinkel\nWalter Taub (en)\nKarel Heřmánek (en)\nSvatopluk Beneš (en)\nDana Medřická (en)\nNikos Mamangakis (en)\n7 juny 1977\nConquilla de Plata al millor director (1977)\nConquilla de Plata a la millor actriu (1977)\nPraga, als anys trenta. Mentre que la barbàrie nazi d'Adolf Hitler s'estén cada cop més a la veïna Alemanya, la vida a la capital txecoslovaca sembla un riu llarg i tranquil. Les amenaces semblen remotes, la burgesia gaudeix de pau i prosperitat. Se centra en les tres belles filles de l'empresari alemany Dr. Sellmann, que va abandonar amb elles la seva ciutat natal, Dessau, el 1936 i va assumir el càrrec de director de la banca bohèmia de Praga.\nChristine, Sophie i Katharina són personatges molt diferents. La seva vida diària es configura inicialment menys pels trastorns polítics de l'Europa central que per les petites alegries i preocupacions personals de la vida quotidiana, per l'amor, la luxúria i el patiment. En els propers deu anys fins poc després de la fi de la guerra el 1945, les seves vides estaven cada cop més determinades pel paper central que hi tindran tres homes (un intel·lectual comunista que lluitarà contra els nazis durant l'ocupació, un artista sensible, entusiasta i un empresari molt ric).\nDes del 1939, els esdeveniments privats entronquen amb la gran política. Mentre Katharina passa a la clandestinitat amb el seva amant comunista durant la guerra per lluitar contra els ocupants, Christine es casa amb el fabricant txec Jan Amery, però després de la ruptura del matrimoni, col·labora amb el poder ocupant alemany; mentrestant, Sophie comença a estudiar cant i adora secretament al seu cunyat Jan, que es manté tabú sempre que la seva germana Christine estigui casada amb ell. Al seu torn, Sophie ha trobat una gran admiradora en un músic una mica oníric, en qui, però, no sembla interessat. Per escapar d'aquest caos de l'amor, Sophie decideix deixar enrere la vida mundana i anar al monestir.\nAdelheid Arndt: Sophie\nKatherine Hunter: Katharina\nAntonia Reininghaus: Christine\nHans-Christian Blech: Dr. Sellmann, el pare\nMatthias Habich: Jan Amery\nDominik Graf: Pavel Sixta\nChristian Berkel: Karol Djudko\nEva-Maria Meineke: Kalman\nValter Taub: Dr. Lustig\nSvatopluk Beneš: Vavra\nJan Tříska: Schwerdtfeger\nJana Medřicka: Hanka\nVáclav Postránecký: Pater Svoboda\nKarel Heřmanek: Victor\nLa pel·lícula es va rodar en 59 dies del 7 de setembre al 15 de desembre de 1976 a Praga i voltants i a Venècia. La pel·lícula es va completar l'1 de juny de 1977. L'estrena va tenir lloc el 7 de juny de 1977 i el llançament mundial el 24 d'agost de 1977 amb la premiere a la Gloria-Palast de Berlín. La primera emissió televisiva de The Girls 'War va tenir lloc el 25 de desembre de 1980 a ARD.\nJoachim von Vietinghoff es va encarregar de la producció, els decorats van ser dissenyats per Hans Gailling i Karel Vacek. Maleen Pacha va dissenyar el vestuari. Bernd Heinl va ajudar Dietrich Lohmann amb el treball de càmera. Lena Valaitis proporcionava les parts vocals. Der Mädchenkrieg va rebre el títol de pel·lícula "particularment valuosa".\nLa jove debutant premiada, Katherine "Kaki" Hunter, de 21 anys, és una californiana que després va tornar als Estats Units i va continuar la seva carrera cinematogràfica fins a principis dels anys 90 amb treballs menys exigents com Porky's (1982).\nA Alemanya fou premiada amb els Deutscher Filmpreis a la millor actriu revelació (Kaki Hunter), a la millor pel·lícula i al millor disseny de producció. D'altra banda, va representar Alemanya al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1977, on fou guardonada amb la Conquilla de Plata al millor director i el Premi Sant Sebastià d'interpretació femenina per Kaki Hunter.\n↑ Resum de la pel·lícula al web de Bernhard Sinkel\n↑ Der Mädchenkrieg a filmportal.de\n↑ Der Mädchenkrieg. A: Lexikon des internationalen Films. Zweitausendeins\n↑ Primer premio, a la película soviética «Pieza incompleta para piano mecánico» — Mejor película de habla española, "A un dios desconocido», de Jaime Chávarri, La Vanguardia, 23 de setembre de 1977\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Der_Mädchenkrieg&oldid=26350249»\nDarrera modificació: 14 feb 2021 a les 17:41\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 14 feb 2021 a les 17:41.


Cada generació té una història\ndissabte, de juliol 14, 2012\nCom podem veure en aquesta canço alemanya de l'any 1983 (el mur de berlín, la guerra freda...) cada generació té una història per explicar. Nosaltres estem vivint uns moments que seràn història. Depén de nosaltres com la volguem viure i compartir! Endevant, és moment d'il·lusió i força, per tirar endevant els nostres somnis, només si ho intentes pots arribar-hi!\nUbicació: Figueres, Espanya


anna santi: enero 2007\nSessió de cinema, sessió cultural\nDesprés de passar el meu primer cap de setmana complet a Guayaquil em venen al cap força moments que vull compartir.\nEl matí va dissabte el vam dedicar a la neteja de la casa i de la roba, ben quotidià per aquí. Fa gràcia perquè aquí estens la roba al matí i al migdia ja la pots treure, s'asseca en dos segons!\nAmb la Mari Carmen (la noia de Madrid que viu amb mi) vam anar a passar la resta del dia al centre. Allà es veu tot diferent, hi ha més vida, més botigues... i un cinema!\nVam anar a comprar coses per la casa, fer trucada a la família, revelar fotos (ja tinc totes les fotos de la festa de comiat!), passejar i al final vam anar al cinema a veure "Babel". La pel·lícula és fantàstica, però el més curiós és veure com afecta la cultura en una sala de cine. Durant la pel·li va haver gent entrant i sortint, sonaven missatges de mòbil... i no passava res, però el més curiós va ser que els llums es van obrir una mica abans de que acabés la pel·li, just quan posaven a qui la dedicaven i començaven a sortir les lletres i tothom es va aixecar de la butaca i en 15 segons tan sols quedàvem la Mari Carmen i jo a la sala, païnt una mica la pel·li, és a dir, fent el que es fa per les nostres terres. Les dues vam flipar, era com si els hagéssin posat una agulla al seient.\nEl cas en sí és poca cosa i simplement provoca gràcia, però després, donant-li voltes. T'adones de fins a quin punt afecten les diferències culturals en el quotidià i sobretot t'adones que quan una persona emigra cap a Catalunya no cal que s'aprengui la discografia del Llach, que sigui del Barça i s'apunti a Castellers, sinó que l'ajudem a situar-se. Vull dir: com ens saludem, quan es paga el bus, si cal aixecar-se quan ve algú, fins a quina hora es pot trucar a les cases i un llargíssim etcètera... Aquestes coses són les que descol·loquen, les que et deixen fora de joc i amb les que et sents perdut; i no tant seguir els partits blaugranes o entendre quan un castell a fet l'aleta quan tocava o no.\nL'endemà, després de visitar el Parque Histórico de Guayaquil (espècies maques) vam fer una altra sessió de cinema a casa del Lucho i la Gabi (els nostres veïns que ens cuiden un munt), aquest cop vam veure "Hotel Rwanda", fantàstica. A l'acabar, igual, els equatorians s'aixequen i se'n van i la Mari Carmen i jo sentades i rient del mateix fet. Just després el Lucho ens va previndre de les fortes pluges que ens esperen i com casa nostra queda en un carrer que s'enfanga de seguida i les inundacions a les cases són fortes ens traslladarem un carrer més amunt i allà estarem tranquils. Després de veure "Hotel Rwanda" ens vam sentir "refugiats", però altre cop, passada la broma, t'adones de les barbaritats de les que som capaços de fer i del patiment pel que han hagut de passar certes persones al llarg de la seva vida.\nAquest matí he estat a Fondo social, és a dir, l'extrema pobressa... i els casos no deixen de sorprendre i de fer que el cor es vagi fent petit, petit; però alhora gran per acullir totes aquestes persones i les seves vides.\nPublicado por anna santi en 13:53 14 comentarios:\nA punt d'anar cap a casa em disposo a fer la darrera resenya del dia.\nCom ja us he dit per aquí fa calor, però estem a l'hivern, és a dir, època de pluges i de moment estem caminant per camins enfangats!\nDiuen que plourà fins l'abril que comença l'estiu, però ja està bé viure aquesta època també. Ara anem caminant sota la pluja amb les sandalies, els pantalons curts o de 3/4 o la samarreta de màniga curta (amb el xubasquero, és clar). És a dir, que plou, però fa calor!!!\nAhir vam estar fent una sessió de cartes amb la Mari Carmen i la Priscila (les meves companyes casa), així anem fent vida de família! Però el més xulu va ser poder compartir els sentiments i les vivències. Això d'aquí és molt guapo, però també és cert que els ecuatorians tenen la seva manera de fer, el seu ritme i les seves prioritats que xoquen amb les nostres. No es tracta de ser ràpid o lent, però són una mica apalancats. Jo m'imagino que això és dóna a tot el que han hagut i han de treballar a casa seva, s'han de construir la casa! Anar posant canyes, fusta i, amb una mica de sort, maons. A més tenen el pes a sobre de no poder pagar-ho tot. No sé, és com anar amb l'aigua al coll constantment.\nAhir ens vam llevar amb la notícia de la ministra de defensa que va morir a l'helicòpter (si no sabeu de què va mireu www.telenoticies.cat). El cas és que per aquí sospiten massa de que es tracti una altra vegada d'un "error humà". No sé com acabarà això, però tenen la impressió de que ha estat provocat i això els inquieta perquè demanen estabilitat al govern. Un govern que cada any canvia de president.\nAvui he estat situada en el que serà el meu lloc de feina, vaig mirant i em sembla una muntanya aprendre tot això, però estic segura de que amb el temps m'ho faré meu.\nDintre d'uns messos em traslladaré perquè ens estan fent una casa nova un carrer més amunt, de manera que la casa ja no quedarà just davant de la carretera. Visca!\nNo he comentat res del menjar, bàsicament es menja sopa i arròs. L'arròs els acompanya en tots els àpats i diàriament!\nAvui he anat per barris força desfavorits visitant alguna escola... espais petits, cartellets i unes taules de fusta menjada en la que hi entra mig full.\nNo l'he vist en acció, però hi posen entusiasme i proven de fer-ho el millor que poden.\nDeixo les impressions per més endavant, em sento amb poca llicència per jutjar, demà farà tan sols una setmana que sóc aquí i he conegut un munt de coses noves i de gent. Ara que ve el cap de setmana toca païr. Es presenta molt bé, sembla que podré fer una mica de ruta pel barri i conèixe'l una miqueta millor: les botiguetes, els camins enfangats i els veïns amb la seva amabilitat i els seus somriures.\nApa, bon cap de setmana i fins aviat.\nPublicado por anna santi en 18:28 10 comentarios:\nAvui he tingut oportunitat d'estar força estona a internet, així que posaré el que he fet avui.\nLa foto que he posat (o que provo de posar) és d'una "casita de Hogar de Cristo". Per poder pagar aquesta casa tenen 36 terminis sense interessos, és a dir, 3 anys. Avui m'he situat a l'espai on es cobrava la casa, cartera. Cada cas és un món, una realitat, un drama.\nTenen messos de no pagar i se'ls dóna un ultimàtum abans de prendre'ls-hi la casa, bé perquè no paguen, bé perquè l'han venut o bé perquè l'han fet servir per altres fins que no són els de viure (muntar botigueta, llogar-la, ocupar solar,...).\nEl cas és que els diuen que en 15 dies han de pagar 20 dòlars (uns 16 euros) i se'ls fa una muntanya. Supliquen que se'ls permeti uns dies més per arribar a fi de mes i cobrar la seva feina, però a voltes no tenen feina o es gasten els diners en altres coses. És complicat.\nAra m'han estat explicant els projectes que duen a terme per aconseguir calerons per tot plegat. Aviat us podré explicar les altres seccions de la casa, es preveu apasionant.\nJo per la meva banda estic molt bé, molt cuidada per aquesta gent. Els meus companys de casa són molt macos i la Gabi, el contacte que vaig tenir per venir aquí, està pendent de mi i és maquíssima, a més tenim la sort de que viu a la casa del costat.\nSovint penso que si nosaltres tractèssim els immigrants tan bé com ells ens tracten a nosaltres tot seria molt diferent. Com podria dir el Laporta als catalans: que n'aprenguin!\nAquestes dues setmanes estic a l'Hogar de Cristo de l'Atarazana, a 15 minuts en cotxe des de casa meva. Aquí construeixen les cases i tenen les oficines. Després estaré al de Nazareth (el meu barri) i ja us podré explicar com funciona.\nDemà estaré a Nazareth... nou lloc, noves impressions, nova gent, nou aprenentatge.\nHo deixo aquí. Fins aviat i gràcies pels missatges!\nPublicado por anna santi en 20:15 7 comentarios:\nla foto, ara sí\nPublicado por anna santi en 17:18 No hay comentarios:\nAixò ho vaig començar a escriure el dimarts.\nAvui he arribat ben d'hora a Hogar de Cristo amb la intenció de conèixer els passos que dóna una persona per tal de que li puguin oferta una vivenda.\nEl primer que es fa es anar a informació on expliquen el funcionament del procés i tot el referent a la vivenda. Es tracta de cases de 4,80x4,80 fetes de canya i fusta, el sostre és de zinc. És una sola habitació i cadascú es construeix el bany i l'escala per arribar a la casa. Ara no els poden oferir els 9 pals que sostenen la casa, doncs els falta material, així que cadascú es busca la vida una mica.\nLa casa no la poden posar a terra perquè les pluges són molt dolentes i la casa es faria malbé per dintre i per fora...\nDesprés de rebre la informació han de passar per l'entrevista, allà vaig estar amb una noia i jo anava introduint les dades a l'ordinador. Ha estat una passada... aquestes dones sovint diuen algunes mentides per a què els concedeixin la casa, però tot i així el que expliquen no dista tant de la realitat.\nSón realitats dures, són poquetes coses les que tenen, són lluites continuis, és poca educació a les escoles, és... a mesura que anava escoltant històries el cor se m'anava fent petit, però alhora amb el sentiment d'aprendre i de lluitar per aquestes injustícies.\nA la tarda, unes monges espanyoles que des de fa dos anys i mig són a Ecuador celebràven anys del neixament de la seva fundadora: Maria Ward. És de l'època de St. Ignasi i pel que diuen (i a més es veu) són molt ignasianes. Segueixen els exercicis i es basen en punts com trobar a Déu en totes les coses. Va ser una celebració ben maca. Allà vaig poder conèixer un dels fundadors de Hogar de Cristo: el germà Roberto. Vam començar a xerrar i casualitats de la vida ell havia estat força temps a... Raimat! Diu que va ser uns dels qui van començar l'escola. I just després em diu: "També vaig estar un any i mig a Sant Cugat!" jaja. Genial: vam tenir una bona conversa.\nAhir vaig estar fent sortida, és a dir, anant amb la gent que demana casa a veure el seu solar i la casa on viuen ara per veure si realment en necessiten una altra.\nCada zona està divida en solars que té un senyor que nosaltres anomenariem "l'amo del tros", el cas és que ven a la gent solars i allà cadascú fa el que vol.\nHa estat brutal veure les casetes de la gent... em va xocar bastant i em vaig plantejar un munt de coses... com sempre que es veu la realitat. Jo vaig aprenent i estic segura que en treuré molt d'això. M'agradaria que ho veiessiu.\nBé, un altre dia us explicaré més que he d'anar a "cartera". En quan pugui us ho explico que no m'és tan fàcil conectar-me.\nPetons per tots i moltes, moltes gràcies pels mails i pels comentaris que deixeu aquí, m'agrada moltíssim anar sabent de vosaltres.\nPublicado por anna santi en 16:42 6 comentarios:\nQuè és això d'Hogar de Cristo?\nAquest matí l'hem dedicat a fer una volta per Hogar de Cristo amb la intenció de fer una "inducción" i conèixer així tots aquests racons. Estaré fent això dues setmanes per anar coneixent com va tot i després aniré a un centre que està a prop de casa meva a treballar amb l'educació.\nOn sóc ara hi ha les oficines, s'atèn a la gent i es construeixen les parets de les cases per després muntar-les on s'escaigui. És tota una moguda, molt xulu.\nAra mateix tinc el cap ple de idees, departaments, responsables, noms, persones,... ; però provaré d'explicar què és això.\nHogar de Cristo (http://www.hogardecristo.org.ec) va nèixer fa gairebé 38 anys. Al principi es pretenia oferir cases a bon preu (ara valen 500 dòlars) a la gent necessitada. Aquests diners els poden pagar en 3 anys sense interessos.\nAmb els anys van veure que aquest únic servei mancava en un tracatament integral de la persona, ja que amb una casa no poden sortir del que significa "ser pobre". Fa relativament poc van nèixer els 5 pilars de desenvolupament integral de la comunitat: vivenda, feina, educació, fe, salut.\nAl parlar de feina s'entèn que la persona millori en la seva formació professional o trobi alguna cosa que la motivi creant microempreses. Per altra banda s'otorguen micro-crèdits per a què puguin bassar-se econòmicament en una quantitat segura.\nL'educació va dirigida als fills de les dones que van a demanar la casa... aquest tema me'l reservo per quan comenci a treballar aquí (serà el meu lloc de feina). La fe, treball pastoral, on parlar de valors, d'autoestima, tallers, xerrades,...\nAquesta institució és enorme i compta amb moltíssims treballadors.\nRealment val la pena treballar aquí.\nLa casa on estic està molt bé, just davant de la carretera principal (això no està tan bé, jaja), però és una cosa oberta, com totes, i la gent entra i surt per passar una estona amb nosaltres.\nAl pati tenim dues hamaques, lloc perfecte per estirar-se a llegir i dormir-se una miqueta.\nTenim una cuina petita, però suficient per moure'ns. De música de fons podem comptar amb la d'una ràdio petita que ens diu l'hora i ens canta cançons. És un regalet que van deixar unes noies basques que estàven a la casa fins fa poc.\nEl lavabo funciona com tots els d'aquestes terres, el pots fer servir, però el paper a la paperera i si la cadena no va amb prou força has de tirar un cubell d'aigua. De la dutxa surt un xorro que va a parar a la paret, de manera que m'he d'interposar i amb un cubell acabar de tirar-me aigua per tot el cos.\nTot plegat té molt bona pinta, i tant! Amb la gent ens entenem bé i jo em sento com a casa. Sé que és el principi i que passaré per moltes etapes, però de moment gaudeixo d'aquest moment i en dono gràcies.\nTinc el calendari posat a l'habitació i a les meves companyes de casa els ha agradat molt!\nAra he tingut una estona per escriure, però no sé si això serà massa habitual.\nHo deixo aquí, aviat marxaré cap a casa.\nUs envio una abraçada ben forta des de Guayaquil, on fa calor, calor i calor!\npd: de moment no puc posar fotos perquè en aquest ordinador no les puc descarregar, però ja preguntaré.\nPublicado por anna santi en 14:04 14 comentarios:\nJa estic situada!\nDesprés de passar-me el dia 20 viatjant vaig arribar a les 21h (horari d'aquí) i vaig sortir de l'aeroport amb les meves maletes! De seguida em van dir que em treiés el jersei... ho vaig entendre de seguida, una onada de calor em va venir a rebre...\nA la casa convivim 4 persones, tots voluntaris, una noia de Madrid i un noi i una noia d'altres bandes d'Ecuador. Tinc una habitació per mi amb un ventilador que agraeixo!\nAquest matí el despertador ha sonat a les 6h i ja estàvem a 27 graus!\nAra estic a Hogar de Cristo, el meu nou lloc de feina, està molt bé. Treballen per poder oferir cases barates a la gent que més ho necessita, la seva motivació més gran per treballar és el seguiment de Jesús...\nEstic molt bé, ja aniré explicant més, ok? Moltes gràcies pels missatges que deixeu i pels mails que envieu, no els puc respondre, però els agraeixo moltíssim.\nUna abraçada i fins aviat, Anna\nPublicado por anna santi en 8:19 5 comentarios:\nUnes horetes em separen de l'avió...\nBona nit, primer de tot agraïr-vos la bona rebuda que li heu donat al bloc! Sou impressionants, us asseguro que durant tots aquests dies m'he sentit totalment acompanyada per tots vosaltres.\nAvui ja he aconseguit el visat que em permet passar-me dos anys a Guayaquil. Ha costat una mica, però finalment ho hem aconseguit!\nA poques hores de pujar a l'avió que em portarà de camí cap a Guayaquil em sento en sintonia amb vosaltres i només em surt donar gràcies. És que no pareu d'acompanyar-me... gràcies!\nPer altra banda, la sensació de que m'espera quelcom molt gran es va apoderant de mi... el temps ho dirà i el bloc en serà un bon testimoni per tots vosaltres.\nAra ja he descobert com es posen fotos aquí, així que la súper-càmara-digital farà la seva funció!\nBon viatge cap a Ítaca per a tots!\nPublicado por anna santi en 13:40 16 comentarios:\nDesprés d'anar llegint habitualment el blog de l'Eloi (http://www.elblocdeleloi.blogspot.com/), i d'escoltar aquells que diuen que em faci un blog per explicar les batalletes des de Guayaquil, m'he decidit a fer-me'l.\nDe moment no té massa teca, però poc a poc ja aniré introduint canvis i espero que entre tots en fem del blog on bon lloc de comunicació.\nUs agraeixo la festa de diumenge passat, als qui vau venir i als qui us va ser impossible, per participar en aquest projecte meu de diferents maneres. M'enduc un gran sentiment de tots vosaltres, gent ben especial que feu que tot plegat tingui ple sentit.\nPublicado por anna santi en 4:48 17 comentarios:\nBon dia! Després d'anar llegint habitualment el bl...


[VÍDEO] 'Les torres humanes que desafien la mort', el documentari de National Geographic sobre els castells\nLa CUP condiciona l'entrada en un govern de concentració a una 'agenda de ruptura' amb l'estat espanyol\tLa CUP condiciona l'entrada en un govern de concentració a una 'agenda de ruptura' amb l'estat espanyol\nAlbiach demana a Torra una resposta inclusiva a la sentència del Suprem\tAlbiach demana a Torra una resposta inclusiva a la sentència del Suprem\nBorràs reclama a Sánchez tornar a la bilateralitat si vol diàleg\tBorràs reclama a Sánchez tornar a la bilateralitat si vol diàleg\n[VÍDEO] ‘Les torres humanes que desafien la mort’, el documentari de National Geographic sobre els castells\nEl documentari relata que els castells són una demostració del fort sentiment d'identitat que els catalans han generat arran de l'opressió que han patit\nEls castells, per la seva estètica icònica i la seva duresa física, són un dels elements de la cultura catalana que més fascinen. Ara National Geographic ha publicat un breu documentari que es titula Castells i els defineix com ‘les torres humanes tradicionals de Catalunya que desafien la mort’.\nEn la introducció, expliquen que ‘arran de l’opressió, els catalans han desenvolupat un fort sentiment d’identitat. En el passat, van ser fins i tot perseguits per parlar la seva llengua. Avui perseveren expressant la seva cultura arreu de la regió’.\nEn el documentari es dóna veu a diverses persones relacionades amb els castells, des de castellers veterans i retirats fins a joves enxanetes, que expressen els nervis que encara tenen quan s’enfilen. Moltes de les imatges que apareixen formen part del concurs de castells de Tarragona del 2018.


Albert Esteve: “S’han fet passar els interessos de partit per sobre de l’interès nacional” | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEl conseller de l’oposició del Comú de la Massana considera “digne d’estudi” que el Consell General no aprovés la congelació de les transferències pactada per l’executiu i les set corporacions parroquials, una qüestió que “s’hauria d’haver aprovat per unanimitat”. Albert Esteve, que creu que amb el pla d’EMAP es podria anar més enllà, lloa la bona relació entre la majoria i l’oposició, que afavoreix els ciutadans.\nCom valora aquest primer any al Comú?\nHa estat positiu. No tenia cap experiència en gestió comunal i crec que ha estat positiva. És molt diferent de quan estava al ministeri perquè és una gestió molt més del dia a dia, propera als ciutadans, i és molt més gestió que no pas estratègia com potser era al Govern. He de remarcar que el treball entre majoria i minoria o oposició ha estat fructífer, treballem plegats. Ens vam allargar la mà a l’inici del mandat, cada un va agafar la mà de l’altre en benefici dels ciutadans i la col·laboració de les dues parts ha estat molt estreta.\nCom s’articula una oposició amb un únic conseller?\nÉs complicat perquè et demana una dedicació suplementària que si poguessis partir amb altres companys, que evidentment és el que hauria volgut, seria millor. Però ho és més combinar-ho amb la vida professional i familiar. El fet que es tracti d’una empresa familiar em permet una mica més de flexibilitat en aquest sentit, i també és cert que des de la majoria se’m facilita la tasca. Algunes vegades, si dic que l’endemà no puc assistir a alguna comissió, o bé ho fem via telemàtica i demano informació complementària sobre el que hi ha, o si hi ha temes importants es desplaça la comissió. En l’altre sentit també, i és una anècdota, però hi va haver una comissió en què em van trucar i em van dir que si no hi anava no hi havia quòrum, i això que soc l’únic de l’oposició, però m’hi vaig desplaçar i ja està. De totes dues parts hi ha molt bona predisposició.\nEs pot considerar una oposició privilegiada tenint en compte el funcionament d’altres comuns?\nPotser sí, però crec que és la bona de fer. Puc fer oposició sobre algun tema de política en què no estic d’acord, però no puc fer oposició sobre la manera d’actuar, i això crec que és una bona cosa per a la política del país.\nDe fet, ha votat molt poques vegades en contra d’alguna de les propostes de la majoria. Pot generar això un risc que el votant de DA de la Massana no es vegi representat al Comú?\nPotser sí que hi ha risc. Si faig aquesta mena d’oposició és perquè no em sentiria còmode actuant d’una altra manera. Si és una oposició constructiva perds visibilitat, cedeixes el protagonisme a la majoria en molts casos. Però crec que també porta beneficis, el que passa és que no és un benefici ni personal ni per al partit, és un benefici per als ciutadans perquè tots anem conjuntament a buscar el millor de la Massana. Jo he votat en contra d’alguna decisió que s’ha pres que anava en contra del nostre programa electoral. El fet que participis en totes les comissions i se’t tingui en compte ‒és a dir, hi ha modificacions que he proposat i s’han acceptat‒ et facilita les coses. Em sentiria molt incòmode votant en contra d’algunes decisions.\nVa votar en contra de la rebaixa del percentatge de cessió urbanística, però no gaire més.\nEm sembla que a l’inici també vaig votar en contra d’alguna altra decisió, i en d’altres em vaig abstenir perquè no hi havia pogut participar o venien del mandat anterior. A aquesta en concret no hi vaig donar suport perquè era una mesura clarament en contra del nostre programa electoral. Ens vam basar en la sostenibilitat econòmica, mediambiental i de tota mena, i és una decisió que a la llarga crec que és perjudicial per a la Massana. A curt termini pot ser que faci augmentar una mica l’urbanisme, però a llarg termini el Comú disposarà o de menys terrenys per ubicar-hi instal·lacions que poden arribar a ser necessàries o recaptarà menys ingressos. No es preveuen les conseqüències del llarg termini, i per això vaig votar-hi en contra.\nEn canvi, sí que va votar a favor del pressupost tot i alguna discrepància pel que fa a les inversions.\nIncrementar la partida no es podia. Va ser una crítica més a les afirmacions del cònsol, que sovint parla del múscul financer de la Massana. I de múscul no n’hi ha perquè tenim unes obligacions amb EMAP que estem obligats a recomprar. Si no la nostra capacitat d’inversió seria el doble. Era una crítica més en el sentit de no vanagloriar-nos tant. Però a mi se’m va deixar participar en el pressupost, es van tenir en compte algunes de les aportacions i es van incloure al pressupost. Puc ser crític amb algunes coses, però crec que és bo. Per molt que tinguem dues visions polítiques una mica diferents, venim del mateix lloc, de manera que tampoc és tan diferent, totes les forces polítiques anem en el mateix sentit.\nQuin canvi hauria fet en les inversions previstes? Més als pobles?\nAquesta és una queixa que vaig expressar durant la campanya electoral. I, en canvi, les inversions majoritàriament han anat destinades als pobles. Primer va ser la millora de l’Aldosa, ara la forta és la de Sispony i de la resta, moltes de petites també van als pobles. En aquest sentit m’he sentit escoltat, i també es va tenir en compte la proposta per renovar el parc mòbil, perquè si no al final ho haurem de canviar tot de cop i a més també es dona una imatge dolenta, i hi ha una part d’inversió en aquest sentit. La llàstima és que a una inversió important i necessària com és la de Sispony s’hi ha de destinar el 50% de la capacitat inversora que tenim quan de fet seria un 20% o un 22% si no tinguéssim les preferents.\nTot i la contenció dels darrers anys, aquesta situació d’EMAP limita la capacitat del Comú.\nSí, limita. La campanya va ser si era deute o no era deute. Comptablement no es pot considerar deute perquè si no hauríem fet fallida en aquell moment. Però em sento recolzat quan veig que el Comú, quan presenta la situació de deute, en què evidentment no apareixen les preferents, afegeix aquestes al gràfic intern.\nFins a quin punt aquesta compra i el pla estratègic d’EMAP podran ajudar a resoldre la situació a curt termini?\nA curt termini no, s’ha d’anar resolent de mica en mica. Pel que fa a EMAP, els darrers números surten positius i s’està treballant en el pla estratègic, que s’està fent conjuntament.\nFacilitarà l’entrada d’un inversor privat?\nAquí compartim una mica la visió amb la majoria. Mentre els números eren negatius era gairebé impossible trobar un inversor privat. Aquesta situació s’ha revertit però és difícil. En un cas com la Massana ha de ser un perfil d’inversor molt específic. EMAP preveu que tots els beneficis que té es reverteixin en inversions i renovar instal·lacions, i un inversor privat vol dividends. En altres llocs el benefici dels inversors privats és fora de la gestió de l’estació, és més a nivell immobiliari, se’ls deixa fer hotels..., i aquí aquest model no el tenim. A més, des del Comú, EMAP també és una eina per atreure gent a la parròquia, per exemple amb el Mundials de BTT... Però tots aquests esdeveniments, que són molt macos i ajuden a fer-ho conèixer, per a EMAP no són rendibles. I són possibles perquè hi ha uns diners públics, unes subvencions, ja siguin del Comú o d’Andorra Turisme per promocionar el país, però si ho miréssim des d’un punt de vista purament privat potser diríem deixem de fer perquè no donen rendibilitat a l’empresa. És una mica aquesta doble visió. Podria ser que hi hagués un inversor privat directament relacionat amb el turisme i que també hi veiés aquesta opció de dinamitzar la parròquia i treure ingressos per un altre costat, tot i que entenc que és un model difícil. Ara bé, si no la fem rendible era impossible, ara es poden obrir portes pel futur.\nSigui com sigui, la majoria d’accions ha de continuar sent del Comú.\nAixò no es posa en dubte.\nI pel que fa al pla estratègic, serà prou ambiciós?\nTreballem molt bé, però nosaltres portàvem al programa l’ampliació del consell d’administració. Es van modificar els estatuts per poder-ho fer, tot i que de moment no s’ha ampliat. Si s’està fent un pla estratègic i preveus més professionals que puguin aportar la seva experiència per a EMAP, crec que haurien d’haver-hi participat. És a dir s’hauria d’haver fet l’ampliació i després el pla estratègic conjuntament amb aquesta gent. Primer perquè ens hauríem pogut aprofitar de la seva experiència i segon perquè si els incorporem i l’han d’implementar sempre és millor alguna cosa en la qual s’ha participat directament.\nI després, aquí necessitaríem també un ajut, buscar una universitat, una escola de negocis perquè ens dirigís una mica, ens digués que tirem per aquí o per allà o anem a buscar d’altres opinions tot agafant l’experiència del que han fet en altres llocs... I per una qüestió de costos es va decidir de no fer-ho. Fem un pla estratègic el millor que podem, però segurament hauríem pogut fer una cosa més potent. A més, tot i ser a vint anys, el centrem molt en els primers anys, les inversions estan previstes a dos o tres anys, no anem més enllà. És difícil i a més a més a més hi ha hagut la visió política, és a dir hi haurà noves eleccions i dius que els nous decideixin. Però es tracta d’una gestió privada i cal atrevir-se a anar més lluny, a deu o quinze anys, encara que després algú alguna cosa canviarà. Si el fas a deu anys segur que alguna cosa canviarà, però es podria fer potent.\nCom valora la no congelació de les transferències?\nPodria trobar molts qualificatius, però, com a polític, és desmotivador i com a ciutadà m’indigna. És com si es renegocia el preu dels lloguers a la baixa i hi ha la llei i els contractes. Posem que en alguns dels contractes digués que per modificar-lo cal el cent per cent de l’acord del Comú, i el propietari del terreny està disposat a abaixar el lloguer i el Comú demana que el rebaixi i jo, com a conseller de la minoria, digués que no em dona la gana. Si hi ha un acord entre institucions per rebaixar les despeses de l’Estat, no entenc com s’hi oposen.\nLa despesa però serà la mateixa la faci el Govern o els comuns.\nSí, però un diu que té uns pressupostos aprovats i un marc pressupostari per a tot el mandat i tots els comuns diuen que amb aquests diners ja fan. I ara què? El Govern deixarà de fer coses, però les haurà de fer en un futur. Suposo que ho traurà d’inversió, però que s’haurà de fer al pressupost del 2018. Sincerament, i més quan hi ha l’acord de tots, no m’entra al cap.\nPotser s’hauria d’haver inclòs el Consell General abans en la negociació?\nCrec que anar al Consell General amb un document ja consensuat i que després es facin aportacions és una bona cosa. Es té un document de base per poder modificar i fer aportacions. Si ampliem més la taula de negociació probablement encara ho allargarem més. N’hi ha que diuen que les minories dels comuns també hi haurien de ser... Serem tanta gent en una taula que al final no es prendrà cap decisió.\nLes minories sí que s’han queixat que desconeixen absolutament què s’està negociant, tot i que suposo que no és el cas de la Massana.\nJo tinc la informació pels dos costats, però els documents els he vist pel Comú de la Massana. En aquest sentit sí que s’hauria de fer-hi participar les minories, però no fer una taula ja que no es prendrà cap decisió. Són els dos òrgans gestors, el Consell General segur que hi aportarà millores, però caldria estudiar-ho tècnicament i després fer la valoració política. Deixem que les dues institucions que gestionen el dia a dia i a les quals els afecta més directament busquin la manera de fer l’Estat en la seva globalitat i després que intervingui el poder legislatiu. Que s’hauria hagut d’introduir abans? Potser sí. Però aquesta decisió concreta hauria d’haver estat votada per unanimitat, hi guanyem tots. És fer passar els interessos privats per sobre els particulars, i aquí s’ha fet passat els interessos de partit per sobre l’interès nacional, i això és digne d’estudi en alguna universitat.\nEl no del PS els dona força quan la negociació arribi al Consell General?\nÉs possible, però el model que plantegen és que els comuns cada vegada quedin més diluïts, però a mi m’agrada el model institucional que tenim, que és únic i m’agrada mantenir-lo. Una manera de guanyar força a les negociacions? Són aquestes estratègies polítiques que quan sortim perdent els administrats no m’agraden.\nNo li sembla agosarat que es fixi una xifra màxima en les transferències quan no s’ha tancat el tema de les competències?\nLa negociació és conjunta, tot i que en l’àmbit mediàtic s’ha centrat en l’import. Cinquanta-cinc milions d’euros és un import que l’Estat-Govern pot assumir i amb el qual, amb el que reben els comuns diuen amb això ens en sortim. És evident que si es treu una part important de la despesa dels comuns i reben una mica menys no es queixaran, i si, al contrari, es diu que una competència passa als comuns perquè la poden gestionar millor perquè són més propers i això suposa un increment de cost, potser aquesta xifra es pot augmentar i disminuir-la del Govern. Ara, amb les competències d’avui en dia, s’està a aquest nivell.\nEn el cas de la Massana, els diners de més on s’haurien de destinar?\nSuposo que, com que el Govern els haurà de treure d’inversions, la majoria de comuns els destinarem a inversions, a avançar les que estan previstes en un futur, és a dir, algunes de les previstes per al 2018 es posaran el 2017 i així successivament. Però insisteixo, en aquest punt hi havia hagut d’haver unanimitat al Consell General.\nEls sindicats han fet públics els resultats de l’enquesta sobre el vot dels residents a les comunals, en la qual més del 90% dels enquestats s’hi mostra favorable. Han de votar a les comunals els residents?\nTenim un percentatge molt alt d’immigració, i els que estan assentats aquí és lògic que vulguin participar en la vida política, però passa molt poc en altres països. Obrir?, i és una opinió personal, potser sí, però exigiria uns anys de residència.


Notícies – Pàgina 5 – BIM/SA\nFinalitza la reurbanització de l’espai La Pèrgola\nAquestes obres han permès guanyar 1.706,64 m2 per a ús ciutadà.\nInicien les obres per rehabilitar la Torre de la Sagrera i el seu entorn\nComencen les obres per rehabilitar i ampliar la Torre de la Sagrera i el seu entorn, al carrer Berenguer de Palou 52-62 del districte de Sant Andreu. L’objectiu és convertir aquest edifici històric en un nou equipament municipal per tal d’obrir-lo als veïns i veïnes i guanyar un nou espai d’ús ciutadà que acollirà un casal de barri i també serà la seu de l’Associació de Veïns de la Sagrera.\nLa Biblioteca Joan Maragall guanya la Menció dels Premis Beyond Building\nLa Biblioteca Sant Gervasi – Joan Maragall guanya la Menció d’Edificació dels Premis Beyond Building – Construmat 2015.\nEngeguen les activitats infantils a la plaça del Sol per promoure diferents usos\nUn cop finalitzades les obres de remodelació han iniciat les activitats de dinamització infantil a la plaça.\nComencen les obres dels túnels viaris a la Plaça de les Glòries\nLes obres que ara comencen permetran executar els túnels entre els carrers Castillejos-Badajoz, de 508 metres de longitud, amb boques al c/Castillejos i a meitat de l’illa Badajoz- Ciutat de Granada. Es tracta d’uns túnels urbans -dos tubs independents unidireccionals, amb tres carrils per sentit, que s’executaran en un termini previst de dos anys.\nLa plaça de les Glòries es converteix en un nou espai ciutadà de Barcelona\nDesprés de quinze mesos d’obres, l’espai acull zones de joc, d’estada, verdes i esportives per afavorir que els ciutadans s’apropiïn de l’espai d’aproximadament 6 hectàrees.


Degoteig de baixes en Ciutadans per no facilitar la investidura de Sánchez - À Punt\nDegoteig de baixes en Ciutadans per no facilitar la investidura de Sánchez\nEl cap de llista al parlament d'Astúries segueix a Roldán i a Nart i renuncia a l'escó per discrepàncies amb la política de pactes.\nToni Roldán, Javier Nart i el candidat de Ciutadans al parlament asturià, Juan Vázquez\n24 de juny 2019 - 22:21\nTercera baixa en Ciutadans en el que va de jornada. El cap de llista de la formació en les eleccions autonòmiques d'Astúries, Juan Vázquez, ha anunciat que renuncia a l'escó en el parlament regional per discrepàncies amb la política de pactes que està duguent a termini Ciutadans, segons han assenyalat fonts del partit.\nL'eixida de Vázquez se suma a l'abandonament de l'eurodiputat Javier Nart i el fins ara portaveu adjunt al Congrés Toni Roldán. Els dos han criticat el viratge a la dreta de la formació de les últimes setmanes, en tancar pactes de govern a diverses autonomies i municipis amb presència del partit d'ultradreta Vox.\nJuan Vázquez, que hores abans havia abans havia pres possessió de l'escó en la sessió constitutiva del parlament asturià, ha convocat els periodistes per a anunciar la dimissió després que l'executiva de Ciutadans haja ratificat que no investiria Pedro Sánchez com a president del govern i haja rebutjat començar una negociació amb el PSOE.\nL'exrector de la Universitat d'Oviedo es va presentar com a independent en les eleccions i ja havia mostrat disposició a buscar acords amb el futur govern socialista d'Astúries per a donar estabilitat i es va aliar amb la postura de l'exprimer ministre francés Manuel Valls entorn de la política de pactes de Ciutadans.\nL’exsecretari de Programes a Múrcia també abandona\nLa crisi interna de Ciutadans continua agreujant-se. El que va ser secretari de Programes de la formació a Múrcia, Miguel López Bachero, també ha anunciat que es dona de baixa del partit que encapçala Albert Rivera. En un breu comunicat ha dit que es tracta d’un dia “trist” per a aquells que confiaven “en el caràcter progressista i regenerador” de Ciutadans. Bachero ja havia abandonat en setembre el seu càrrec, però aquest dilluns ha fet efectiva la petició de baixa del partit.


El talent a les organitzacions - UEA\nEl talent a les organitzacions\nUna cinquantena de persones van assistir en la jornada sobre el talent a les organitzacions celebrada a les dependències de la Unió Empresarial de l’Anoia amb el cap de Recursos Humans del Banc Santander a Catalunya, Joan Parés.\nLa ponència va versar sobre el desenvolupament del talent i de com gestionar-lo per tal d’aconseguir un avantatge competitiu d’alt valor afegit per a les empreses. Així es van tractar elements com la complicada tasca de destinar a persones, amb els competències adequades, al lloc adequat i en el moment adequat. També la reflexió que hem evolucionat cap a una era del talent amb el dubte de si realment s’ha passat del treballador tradicional a professionals amb talent. Parés va exemplificar i intentar definir de diverses maneres “què és el talent”, convidant a la reflexió amb conceptes com competències + motivació, el talent innat vs. el talent desenvolupat, les claus del treball dur però amb intel·ligència, el talent com la suma de diversos conceptes com la continuïtat, persones, realisme o la realitat compartida….\nVa ser una jornada de reflexió, de creixement i d’interès per tots els assistents que poden recuperar el power point projectat en la sessió en el document adjunt.\nEl talent a les organitzacionsDescarregar


Entrenament de la gimnàstica elsa - Jocs gratis, jocs en línia gratuïts\n» Jocs d'acció » Jocs elsa » Entrenament de la gimnàstica elsa\nEntrenament de la gimnàstica elsa\nNinja gel chop\nLlanterna verd : el camp d'entrenament\nCamp d'entrenament mma\nInformació del joc : Entrenament de la gimnàstica elsa\nDescripció : Elsa va decidir anar a la pilota. però sembla que ella ha guanyat una mica de pes durant els últims mesos. així que és hora que es vagi al gimnàs! ajuda a veure bastant prima i una altra.\nElsa entrenament de la gimnàstica, jugar elsa gimnàstica joc d'entrenament, elsa gimnàstica jocs d'entrenament, el joc en línia joc d'entrenament elsa gimnàstica, joc en línia.,\nJuga total : 1626\nGame Link : Entrenament de la gimnàstica elsa\nCopiar a un Bloc : Entrenament de la gimnàstica elsa\nCopiar a un Fòrum : Entrenament de la gimnàstica elsa


Condicions de privacitat – Residence Acero Rosso | Web Oficial | Aparthotels a Ponte di Legno\nAquesta Política de privacitat s'aplica a www.residencehotelacerorosso.it, que és propietat i està operat per Residence Acero Rosso. Aquesta Política de privacitat descriu com recopilem i fem servir la informació que deixes al nostre web (www.residencehotelacerorosso.it), com ara les teves dades personals. A més, descriu les opcions que tens pel que fa a l'ús que fem de les teves dades personals i com pots accedir-hi i actualitzar-les.\nSi vols que es deixin de processar les teves dades d'acord amb el que s'estipula als propòsits C-F i no trobes cap opció per donar-te de baixa directament (com per exemple, a la configuració del teu compte), posa't en contacte amb info@residencehotelacerorosso.it .\nConfiem en tu per assegurar que les teves dades personals estan completes, són precises i estan actualitzades. Si hi ha cap imprecisió o canvi en les teves dades personals, cal que ens n'informis immediatament a info@residencehotelacerorosso.it . Gestionarem la teva petició d'acord amb la llei vigent.\nSi tens cap pregunta o queixa sobre com processem les teves dades personals o vols exercir els drets que es descriuen en aquest avís, pots posar-te en contacte amb nosaltres a: info@residencehotelacerorosso.it . També pots posar-te en contacte amb l'autoritat de protecció de dades local.


Derrota del Cambrils Unió al camp de l'Andorra - Revista Cambrils\nPublicat el Dilluns, 6 de maig de 2019 12:05h\nImatge del partit disputat entre el Cambrils Unió i l'Andorra corresponent a la primera volta | Lluís Rovira i Barenys\nFC Andorra 3 - Cambrils Unió 1\nEl Cambrils Unió va caure derrotat en un dels camps difícils de la categoria, l'Andorra, un equip que des de meitats de temporada es va reforçar amb la intenció de pujar de categoria. Tot i això, el Cambrils Unió es va avançar en el marcador en el minut 9 de partit. Abans de la mitja part l'Andorra ja havia empatat el partit. A la segona part, l'Andorra es va imposar amb dos gols d'Ernest Forgas, l'ex del Reus B Cambrils fitxat per l'Andorra a meitats d'aquesta temporada.\nEl Cambrils Unió ocupa el 16è lloc de la classificació amb 29 punts, a falta de tres jornades per acabar la competició. Aquest proper diumenge, l'equip cambrilenc torna a jugar fora de casa i ho farà al camp del cuer, el Balaguer. El Cambrils Unió necessita la victòria per somiar en la salvació.


Notícies - Sant Cugat es compromet amb l'accessibilitat i la preservació de Collserola\nEl Projecte Vores i l'ordenança de circulació de bicicletes pretenen millorar el gaudi del parc\nLes millores són fruit de la col·laboració entre l'Ajuntament, el Parc de Collserola i la ciutadania / Foto: Cugat.cat\nel 2/des/18 Sergio Morales Societat PDF\nSant Cugat treballa perquè l'experiència dels visitants del Parc Natural de Collserola sigui la millor i respecti l'entorn natural. Ho està fent gràcies a la implementació del Projecte Vores, una iniciativa sorgida dels pressupostos participatius dotada de 270.000 euros amb la qual es millora el contacte entre la ciutat i la natura, millorant itineraris i amb processos de naturalització. De fet, l'alcaldessa, Carmela Fortuny, ha avançat que des de l'equip de govern es vol seguir caminant en aquest sentit i es treballarà per connectar tots els parcs urbans de la ciutat entre ells i amb aquest gran pulmó.\nAmb el Projecte Vores s'ha arranjat un recorregut natural que segueix el torrent de Llaceres. Es tracta d'una feina que ha suposat el desbrossament de més de vuit hectàrees de terreny i l'eliminació d'espècies invasores com les canyes. Tot això s'ha substituït per vegetació autòctona.\nTambé s'ha millorat l'espai entre la Rabassada i el Club de Golf per garantir l'accessibilitat, així com a l'entrada del Forat d'en Bocàs, a tocar de la rotonda del Rotary. Precisament en aquest punt s'hi ha instal·lat un punt d'informació sobre Collserola, que estarà obert tots els diumenges de l'any, excepte a l'hivern. Els visitants al parc podran trobar-hi detalls i itineraris d'aquest entorn natural.\nEl Projecte Vores va ser la segona iniciativa dels primers pressupostos participatius amb més vots. Es tracta d'una proposta del biòleg i expert en conservació d'espais naturals Carles Castells, amb el suport del Club Muntanyenc, que va aconseguir 2.500 vots.\nPacificació entre bicicletes i caminants\nLa nova ordenança per a bicicletes a Collserola està a punt de ser una realitat. En les properes setmanes haurà de publicar-se al butlletí provincial i, després, ja s'aplicarà. Un dels aspectes més comentat sobre la normativa és que tindrà caràcter sancionador, amb multes d'entre 100 i 500 euros. Així, aquells ciclistes que no respectin el límit de velocitat de 20 quilòmetres per hora, que circulin per corriols o rieres o bé que no respectin la distància de seguretat amb els vianants s'exposen a aquestes sancions.\nSerà la Policia Local qui apliqui aquestes multes. De moment, el cos policial només adverteix els infractors, però no els imposa sanció. Tant l'alcaldessa Fortuny com la cap de servei del parc natural de Collserola, Isabel Raventós, han confiat en el civisme de la ciutadania perquè no s'hagi d'arribar a l'extrem d'aplicar-les.\nRaventós també ha celebrat que Sant Cugat sigui el primer dels nou municipis amb influència al parc que hagi engegat aquesta normativa. 'La resta també s'han de comprometre amb la preservació de Collserola', ha dit.\nL'ordenança, que va passar pel ple municipal, ha comptat amb les aportacions de l'Assemblea de la Bici de Sant Cugat, de la Unió Ciclista Sant Cugat i de Vaik.\nAquest equip de govern continuarà apostant per Collserola i per la connexió del parc amb la ciutat. També volem treballar perquè els 13 parcs urbans de la ciutat estiguin connectats entre ells i amb Collserola.\nSant Cugat ha estat el primer municipi en aprovar-ho. Ara també ho fan Molins, Sant Just i Esplugues, però ho han de fer tots.


La reivindicació del sector del metall a Cadis s’estén a Barcelona\nAntiavalots de la Policia Nacional durant les protestes del sector del metall a Cadis / Europa Press\nLa Taula Sindical de Catalunya convoca una manifestació davant de Foment del Treball el pròxim dissabte\nLa intensa vaga indefinida dels treballadors del metall a la badia de Cadis, que ha derivat en barricades, càrregues i enfrontaments amb la policia en els últims dies, tindrà el seu reflex a Barcelona. La Taula Sindical de Catalunya organitza una manifestació a Barcelona pel proper dissabte “en solidaritat amb els treballadors del metall de Cadis”, ha anunciat la CGT, una de les organitzacions que secunden la mobilització, igual que Solidaritat Obrera, IAC, CNT, CO.BAS i la COS.\nLa concentració es convoca el 27 de novembre a les 18.00 hores davant de la seu de Foment de Treball, a la Via Laietana. Sota el lema “La lluita de Cadis també és la nostra”, les organitzacions que criden a sumar-s’hi advoquen per respondre “des de Catalunya als atacs a la classe treballadora”.\nLa Taula Sindicat de Catalunya expressa la seva “solidaritat, suport i recolzament” a la vaga de Cadis en un comunicat. Explica que se la sent “com a pròpia” i la considera un “exemple en defensa d’unes reivindicacions justes”. El sector del metall de Cadis, clau per a la construcció de vaixells i avions, dona feina a més de 20.000 persones a la ciutat andalusa i la seva rodalia i els treballadors porten vuit dies de vaga per reclamar millores al conveni col·lectiu, amb un augment del salari en consonància amb l’increment de l’IPC. Les negociacions entre la patronal i els sindicats no han prosperat amb cap acord fins ara.\n“La lluita de la classe treballadora de Cadis és la lluita de tot un poble que durant anys ha patit la pèrdua d’indústria i de llocs de treball”, sostenen els sindicats convocants de la manifestació a Barcelona. Consideren que es tracta de “la lluita d’un poble que ha dit prou al govern central de l’Estat espanyol i a les polítiques dictades des de la UE per fer que tota la badia de Cadis perdi una indústria, la del metall, que durant anys ha sigut un motor important de desenvolupament i riquesa i que ara les noves polítiques neoliberals volen desmantellar”.\n“Cal que la classe treballadora catalana es mobilitzi per deixar clar que la lluita de Cadis és la lluita de totes, una lluita compartida que de ben segur determinarà i afectarà els drets laborals i les condicions de vida de totes i tots”, augura la Taula Sindical. A més, l’organització ha creat una caixa de resistència per recollir fons a favor dels vaguistes de Cadis.\nFoment del Treball protesta\nIceta titlla de “catetada” que Barcelona no vulgui una estàtua del Quixot\nEl ministre de Cultura considera una “vergonya” que l’Ajuntament hagi rebutjat la proposta de Cs


Vols barats en\tOctubre a Barcelona des de 101 € a Iberia\nVols barats Octubre Barcelona\nVols barats en\tOctubre a Barcelona (BCN)\nOfertes de vols a Barcelona (BCN) a Octubre\nPalma de Mallorca - Barcelona Trobat fa : 34h 43m Anada i tornada des de 101 €\nMenorca - Barcelona Trobat fa : 16h 11m Anada i tornada des de 112 €\nEivissa - Barcelona Trobat fa : 66h 16m Anada i tornada des de 114 €\nMadrid - Barcelona Trobat fa : 51h 24m Anada i tornada des de 116 €\nSantiago de Compostela - Barcelona Trobat fa : 31h 31m Anada i tornada des de 117 €\nSevilla - Barcelona Trobat fa : 33h 11m Anada i tornada des de 118 €\nGran Canària - Barcelona Trobat fa : 78h 6m Anada i tornada des de 137 €\nGranada-Jaén - Barcelona Trobat fa : 5h 12m Anada i tornada des de 142 €\nBilbao - Barcelona Trobat fa : 4h 12m Anada i tornada des de 143 €\nAlacant - Barcelona Trobat fa : 34h 40m Anada i tornada des de 148 €\nA Corunya - Barcelona Trobat fa : 33h 17m Anada i tornada des de 166 €\nMàlaga - Barcelona Trobat fa : 11h 43m Anada i tornada des de 176 €\nAstúries-Oviedo - Barcelona Trobat fa : 5h 16m Anada i tornada des de 219 €\nAlmeria - Barcelona Trobat fa : 42h 12m Anada i tornada des de 226 €\nFuerteventura - Barcelona Trobat fa : 4h 33m Anada i tornada des de 267 €\nJerez de la Frontera - Barcelona Trobat fa : 40h 27m Anada i tornada des de 451 €\nConsulta l’oferta de vols a a Barcelona per al Octubre i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats a Barcelona.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a a Barcelona fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


Disfunció erèctil » IFS Centre Mèdic\nDisfunció erèctil: problemes per mantenir una erecció. Una patologia que va més enllà de l’esfera sexual.\nEls problemes d’erecció són molt freqüents en la població general i augmenten de manera exponencial amb l’edat. Poden aparèixer tant en pacients joves com en els de més edat i sol ser causa de problemes emocionals tant d’índole personal com de parella.\nLes causes són diverses i generalment estan relacionades amb l’estrès i altres problemes emocionals. Altres vegades només és un símptoma d’un problema general relacionat amb l’alcohol, el tabac o malalties generals com la diabetis o un problema d’alcohol, o cardíac.\nTingues en compte que quan hi ha un problema d’erecció, tot i que siguis molt jove, cal descartar que tinguis un trastorn relacionat amb les artèries del cor. Tinguem present que un 40% de les persones que té problemes cardíacs, tenen 2 o 3 anys abans problemes d’erecció. Això és així perquè com les artèries del penis són més petites que les del cor, s’espatllen abans i donen aquests símptomes més aviat (Un home amb D’sense símptomes cardíacs és un pacient vascular o cardíac fins que no es demostri el contrari. (Princeton Consensus Guidelines. Jackson et al. J Sex Med 2006; 3: 28-36).\nA IFS Centre Mèdic estem especialitzats en prevenir i tractar aquestes incidències. Si creus que tens una dificultat d’aquest tipus t’aconsellem ens consultis aviat i no deixis que aquests trastorns es converteixin en un problema que afecti la teva personalitat o que pugui repercutir en la teva relació de parella.


Valoració positiva de l’inici de temporada a SkiPallars - Darreres Info útil i notícies d'esquí - Esquiades.com\nValoració positiva de l’inici de temporada a SkiPallars\nEnguany el pont de la Puríssima ha esdevingut un inici de temporada més que satisfactori degut a una afluència d’esquiadors destacable a les estacions d’Espot i Port Ainé. Gràcies al treball del personal de pistes i a les baixes temperatures, es va poder iniciar la temporada el dia 6 amb més del 50% del domini esquiable obert. Durant el pont es va arribar a obrir fins el 65% de les pistes i es van posar en marxa les noves activitats del Parc Lúdic i Aventura de Port Ainé amb molt bona acceptació per part del públic.\nObertura Zona Freestyle Port Ainé\nGràcies a la producció de neu artificial i al precís treball dels constructors de la zona freestyle, el proper cap de setmana 15 i 16 de desembre s’obrirà al públic el Snowpark de Port Ainé. Aquest any, la zona freestyle serà dinamitzada per d’empreses especialitzades\ndel sector amb esdeveniments diversos (competicions, concentracions i camps) i amb nous mòduls específics per al gaudi dels practicants d’aquesta modalitat d’esquí isnowboard.