Sant Quirze comptarÃ amb un nou Pla de prevenciÃ³ d'incendis forestals\nEl ple va aprovar ahir el nou document que permetrÃ treballar intensament en zones estratÃ¨giques d'alt risc\nEl Ple extraordinari celebrat ahir va aprovar per unanimitat el Pla de prevenciÃ³ dâ€™incendis forestals 2018-2024. La novetat principal Ã©s que en el nou document sâ€™hi han inclÃ²s les anomenades Ã rees de baixa cÃ rrega de combustible estratÃ¨giques, Ã©s a dir, zones on sâ€™ha estudiat que per la seva ubicaciÃ³, orografia i registre histÃ²ric dâ€™incendis, requereixen dâ€™actuacions de reducciÃ³ de la densitat forestal per garantir la protecciÃ³ de la Serra de Galliners. Aquestes Ã rees sÃ³n les del camÃ dels Monjos i el mirador del Pujol Blanc, la pista de Sant Feliuet, el torrent de Can Corbera, Vallsuau, Can Feliu i Can Ferran. Segons va manifestar ahir el regidor de Territori, Ecologia Urbana i Espai PÃºblic, Josep Coll, â€œSant Quirze Ã©s considerat municipi dâ€™alt risc dâ€™incendis perquÃ¨ comptem amb una de les reserves de massa forestals mÃ©s importants del Corredor Verd, Collserola-Sant LlorenÃ§, i aixÃ² ens obliga a tenir un pla propi de prevenciÃ³ dâ€™incendis. El fet que en aquest nou pla incloem un tractament especial de zones estratÃ¨giques permetrÃ aconseguir espais que evitin la propagaciÃ³ del focâ€�.\nEl darrer Pla de prevenciÃ³ dâ€™incendis amb quÃ¨ compta lâ€™Ajuntament Ã©s el corresponent a 2012-2016, que va ser redactat per la DiputaciÃ³ de Barcelona en el marc del programa de cooperaciÃ³ municipal en matÃ¨ria de prevenciÃ³ dâ€™incendis, i que sâ€™ha prorrogat durant aquest temps per garantir el manteniment de les infraestructures de prevenciÃ³.\nEl nou pla consta tambÃ© dâ€™un plÃ nol i unes fitxes on sâ€™hi reflecteixen grÃ ficament les infraestructures de prevenciÃ³ del municipi i la descripciÃ³ de les actuacions i les inversions a realitzar. TambÃ© inclou informaciÃ³ sobre els models de combustible, els equipaments mÃ©s vulnerables i els elements del territori que poden provocar un incendi. A les fitxes es descriuen les accions de manteniment i les obres que sâ€™han de realitzar per fer operatives les xarxes viÃ ries i de punts dâ€™aigua i per reduir la vulnerabilitat i el perill. TambÃ© es defineixen els costs i sâ€™estableix un calendari dâ€™execuciÃ³.\nEl ple tambÃ© va aprovar definitivament les Ordenances Fiscals per a lâ€™exercici 2020. AtÃ¨s que el 10 de desembre va finalitzar el termini per a la presentaciÃ³ dâ€™alÂ·legacions, una vegada resoltes, ahir es van aprovar definitivament. El punt va comptar amb els vots a favor de Junts per Sant Quirze, les abstencions de Sant Quirze en ComÃº i Ciutadans, i el vot en contra de Junts per Catalunya-Sant Quirze i el PSC.\nUn altre dels punts aprovats ahir va ser la modificaciÃ³ del Text RefÃ³s de ModificaciÃ³ Puntual de les Normes UrbanÃstiques del PGO, en algun dels seus articles. Les modificacions fan referÃ¨ncia a la qualificaciÃ³ dels locals de lâ€™edifici de Can Tuset, propietat de lâ€™Ajuntament, on aquest desenvolupa les activitats prÃ²pies de lâ€™Espai Maria MercÃ¨ MarÃ§al.\nEl punt va comptar amb el vot favorable de tots els grups municipals excepte el PSC, que es va abstenir.


El Breny - El Poble - Octubre 2004\n1. ACTES DE CELEBRACIÓ DE LA DIADA DE L'ONZE DE SETEMBRE\n2. PROCLAMACIÓ DE L'HEREU I LA PUBILLA\n3. CÀNDIDA VILA SUBIRANA REP UN HOMENATGE PELS SEUS 100 ANYS\n4. CELEBRACIÓ DE LA DIADA DE L'ESPORTISTA\n5. MANIFEST EN CONTRA DE L'ABOCADOR DEL GINEBRAL\n6. LA MEITAT DELS SANTVICENTINS TREBALLEN A SANT VICENÇ\nACTES DE CELEBRACIÓ DE LA DIADA DE L'ONZE DE SETEMBRE\nEls actes de celebració de la Diada de l'Onze de Setembre d'enguany van començar el dia abans amb una xerrada del periodista Enric Calpena que va omplir la biblioteca de gom a gom. El títol d'aquesta conferència va ser "Els catalans, un poble pacífic?" i va ser molt enriquidora per a tothom. El dia de la Diada Nacional de Catalunya, totes les entitats culturals i esportives de Sant Vicenç, juntament amb el consistori, es van voler unir per celebrar la nostra festa.\nPels volts de les deu del matí del dia onze, la plaça de l'ajuntament es va anar omplint dels representants de les entitats per anar en cercavila, acompanyats dels Barons de Castellet de la Colla de Geganters i dels Bastoners de Terrassa, fins a la Plaça de l'Onze de Setembre. Un cop allà es va fer una petita mostra dels diferents balls de bastons que van oferir els Bastoners de Terrassa i els balls dels gegants de Sant Vicenç. Després dels parlaments de rigor va haver-hi la tradicional ofrena floral al monument de la plaça.\nUn cop van passar totes les entitats, va ser l'hora de cantar "Els Segadors" amb la companyia de les diferents corals de Sant Vicenç. Tot i això, la celebració de la Diada no acabava aquí ja que a la tarda hi havia preparat un estol de jocs tradicionals per a petits i grans a la mateixa Plaça de l'Onze de Setembre i al vespre una cantada d'havaneres al porxo de Can Soler per part del grup "Vallparadís".\nPROCLAMACIÓ DE L'HEREU I LA PUBILLA\nEl dia 17 de setembre al porxo de Can Soler es va fer la Proclamació de l'Hereu, la Pubilla i la Dama de Sant Vicenç que representaran el poble al llarg de tot Catalunya de l'any 2004. Hem de dir, que aquest any i per la manca de participació només es va poder escollir una Dama d'Honor. La festa va comptar amb la presència de molts Hereus i Pubilles d'arreu de les comarques catalanes així com els seus màxims representants, l'Hereu i la Pubilla de Catalunya. Recordem que l'Hereu de Catalunya 2003 és el santvicentí Marc Rodríguez i la Pubilla de Catalunya 2003 és Eulàlia Peris de Falset. Al mes d'octubre deixaran el seu títol nacional per a uns nous representants a la ciutat de Roses.\nEls que representaran el poble de Sant Vicenç durant tot un any són el Marc Trulls Méndez com a Hereu, la Teresa Sambia Devant com a Pubilla i la Jennifer Figueira Martínez com a Dama. L'Hereu va ser presentat pel Club Natació Castellet; la Pubilla pel Club Atlètic Sant Vicenç i que l'any passat ja va ser Dama; i finalment, la Dama va ser presentada per l'Associació de Lluita Contra el Càncer.\nDesprés de la proclamació, es va presentar el nou espectacle "Mira bé el que et dic" de "Quico, El Cèlio, el Noi i el Mut de Ferreries" que un any més van estar a Sant Vicenç i van fer gaudir de valent a tot el públic assistent.\nCÀNDIDA VILA SUBIRANA REP UN HOMENATGE PELS SEUS 100 ANYS\nEl passat dia onze de setembre, després de l'acte oficial de la Diada, l'ajuntament de Sant Vicenç i com a màxims representants, l'alcalde Valentí Carrera i la regidora de serveis socials, M. Àngels Casals juntament amb dos representants del Patronat d'Homenatge a la Vellesa de Sant Vicenç, van retre un homenatge a Càndida Vila Subirana ja que el passat mes d'agost havia complert 100 anys.\nValentí Carrera i Mª Àngels Casals, com a\nmembres de l'ajuntament, van retre un\nhomenatge a Càndida Vila Subirana. / ARXIU FAMILIAR\nCàndida Vila Subirana en el dia que se li feia l'homenatge\npels seus 100 anys envoltada de bona part de la seva família.\n/ ARXIU FAMILIAR\nL'àvia centenària va ser obsequiada amb un esplèndid ram de flors, juntament amb un marc i una placa commemorativa obsequi de l'ajuntament i del patronat. També hem de dir que va rebre una medalla pels seus 100 anys de vida del Departament de Benestar Social de la Generalitat de Catalunya.\nCàndida Vila Subirana va néixer el 18 d'agost de l'any 1904 a Castellbell i el Vilar i va venir a viure a Sant Vicenç poc abans d'esclatar la Guerra Civil al 1935. Sempre a treballat al sector tèxtil i fins als 85 anys encara es cuidava de l'hort. Actualment, Càndida Vila té dues filles, dues nétes i quatre besnéts. Des d'aquí li donem l'enhorabona.\nCELEBRACIÓ DE LA DIADA DE L'ESPORTISTA\nHomenatge als millors esportistes de l'any\nDurant tot el dia del 23 d'octubre es va celebrar la "Diada de l'Esportista" per quart any consecutiu. Al llarg del matí es van celebrar tota una sèrie d'actes adreçades a tots els santvicentins als que els hi agrada l'esport. Es van fer competicions de futbol, futbol sala, bàsquet, voleibol, entre altres esports al camp de futbol, al pati de l'escola de les Germanes Domíniques i al pavelló municipal. S'ha de destacar la cursa d'orientació que aplegar un bon nombre de nens i nenes que van realitzar diferents proves per diferents carrers de la població. També cal fer esment de la bona resposta per part del públic de la bicicletada popular i la marxa atlètica que es van fer a la tarda d'aquell diumenge.\nUn cop al vespre i arribada l'hora de sopar, la sala polivalent de Can Soler es va omplir d'esportistes per saber qui eren les millors entitats, els millors equips, els millors esportistes, els millors entrenadors i els millors directius de l'any. Aquest sopar va comptar amb la presència de Jordi Bayona Sivila, Jordi Bonet Dalmau i Jordi Camprubí Casas, alpinistes que van formar part de l'expedició Caixa Manresa que va coronar l'Everest ara fa tres anys. També es comptava amb Teresa Forn i Munné, campiona del món de curses de muntanya l'any 2002.\nDesprés de sopar va ser l'hora de l'entrega de premis. Els guanyadors d'aquesta temporada són els següents:\n- CATEGORIA INFANTIL MASCULINA - CATEGORIA INFANTIL FEMENINA\n1r. José Ramón González (Club Kàrate) 1a. Mireia Díaz (Club Taekwondo)\n2n. Adrià Aris (CN Castellet) 2a. Nàdia Machado (Club Taekwondo)\n3r. Ferran Selva (CB Castellet) 3a. Yiwan Àvila i Mariona Ruiz (CN Castellet)\n- CATEGORIA SÈNIOR\n1a. Alba Luna (Kàrate)\n2n. Marc Trulls (CN Castellet)\n3r. Xavi Salcedo (Centre Excursionista)\n- MILLOR ENTRENADOR: Josep Martí (CN Castellet)\n- MILLOR DIRECTIU: Enric Gimeno\n- MILLOR CLUB: Club Natació Castellet\n- MILLOR EQUIP: Benjamí del CN Castellet\n- MENCIÓ HONORÍFICA: AMPA de l'escola Mare de Déu del Roser per la seva promoció de l'esport santvicentí.\nAl llarg de la nit, es va fer un homenatge merescut a la gent del Centre Excursionista que aquest any, l'entitat celebra el seu 50è aniversari. També es va fer un reconeixement especial als socis fundadors d'aquesta entitat per la seva labor. Com a representants del Centre Excursionista van assistir a l'acte Jordi Guardiola Bach, Anna Fernández Martínez, Ricard Gomis Preñanosa, Albert López Atienza, Josep Maria Matías Núñez de Arenas i Joan Gorgas Vila.\nVa ser un dia on l'esport va ser el protagonista que va ser organitzat per la regidoria d'esports de l'ajuntament de Sant Vicenç amb la col·laboració de diferents entitats i associacions esportives del poble.\nMANIFEST EN CONTRA DE L'ABOCADOR DEL GINEBRAL\nCal recordar a tothom que al costat del dret a la llibertat, al treball, a la salut o a l'educació, se n'hauria d'incloure un altre: el dret a ser ciutadà. És a dir, el dret de tots nosaltres a viure en territoris propicis a la convivència i usos diversos, en els quals l'espai i els equipaments públics o privats siguin factors de desenvolupament col·lectiu i individual. El dret de tots a gaudir d'un entorn que afavoreixi el progrés personal, la cohesió social i la identitat cultural.\nDavant la possibilitat d'ubicar un abocador o ecoparc a la zona del Ginebral o de Vallhonesta, els ciutadans reunits en el dia d'avui a Reillinars, exposem:\nVista la normativa vigent promulgada pel Parlament de Catalunya i pel Govern de la Generalitat de Catalunya continguda, entre altres, en la Llei 3/1998, de 27 de febrer, de la intervenció integral de l'Administració Ambiental i en el seu reglament de desenvolupament Decret 136/1999 de 18 de maig, en la Llei 6/1993 de 15 de juliol reguladora dels residus de Catalunya modificada per la Llei 15/2003 de 13 de juny, en el Decret 328/1992 de 14 de desembre sobre espais naturals protegits i en la Llei 16/2003 de 13 de juny sobre el finançament de les infraestructures del tractament de residus i del cànon sobre l'abocament de residus, conformes amb les Directives de la Unió Europea, en especial, la Directiva 1996/350/CEE de la Comissió de 24 de maig sobre disposició i abocament de residus i amb consonància amb la Llei del Regne d'Espanya 10/1998 d'abril de “residuos”, que constitueixen el marc legal referent als requisits, procediment i règim legal d'instal•lació, funcionament i responsabilitats derivades de la ubicació d'un abocador o ecoparc,\nVist que el Ginebral, Vallhonesta i el corredor natural del meandre de Castellbell (corredor natural entre el Parc Natural de Sant Llorenç de Munt i Serra de l'Obac i el Parc Natural de Montserrat), són part del pulmó verd de la Catalunya Central, espai natural i de lleure molt concorregut pels habitants del seu entorn i dels centres excursionistes de tot l'Estat. Entenem, que han de ser preservats i protegits,\nVist que dins del Bages Sud, si troben ubicats l'abocador comarcal de Manresa i les plantes de tractaments de residus del Pont de Vilomara. Qüestió que suposa un alt tribut al món de les deixalles i residus de Catalunya,\nVist que la col·locació d'un ecoparc o un abocador a el Ginebral o Vallhonesta suposa un atemptat ecològic al Parc Natural de Sant Llorenç de Munt i serra de l'Obac, i als municipis de Rellinars, Castellbell i el Vilar, i Sant Vicenç de Castellet. Amb el conseqüent perjudici de la salut, l'educació no formal i la qualitat de vida dels ciutadans,\nAtès que la nostra identitat rau en deixar un món millor del que hem trobat, actuant sempre des de la recerca del compromís personal amb els drets humans, i amb el màxim de transparència i honestedat,\nPaté que les respostes polítiques han d'adequar-se a les necessitats de la ciutadania, que la seva aplicació ha de ser igual per a tothom i per a tot el territori català, independentment dels valors econòmics i dels guanys empresarials\nPrimer.- Que rebutgem enèrgicament la ubicació d'un abocador o ecoparc a la zona del Ginebral o de Vallhonesta, perquè s'agredeix el patrimoni natural, històric i cultural del Parc Natural de Sant Llorenç de Munt i la serra de l'Obac, i també del corredor natural del meandre de Castellbell (corredor natural entre el Parc Natural de Sant Llorenç i la serralada de Montserrat).\nSegon.- Tot defensant el que creiem és d'interès general dels ciutadans i ciutadanes dels municipis i comarques afectades, ens constituïm com a plataforma, sota el lema: “Sí a l'ampliació del Parc Natural de Sant Llorenç de Munt i la serra de l'Obac i a la protecció del corredor natural del meandre”. Conseqüentment, fem una crida molt sincera a tothom demanant la seva participació activa i positiva.\nTercer.- La plataforma cívica, realitzarà i emprendrà qualsevol tipus d'activitats o accions per assolir aquest fi dins el marc de l'Estat de Dret i la no violència.\nQuart.- Instar als Ajuntaments de Rellinars, Castellbell i el Vilar, i Sant Vicenç de Castellet a que s'iniciïn immediatament, i per tràmit d'urgència, els processos administratius, jurídics i polítics necessaris amb la Comissió Territorial d'Urbanisme de la Generalitat de Catalunya per la demanda i aprovació de l'ampliació del Parc Natural de Sant Llorenç de Munt i la serra de l'Obac, annexionant-s'hi l'espai del Ginebral (municipi de Rellinars), l'espai de Vallhonesta (municipi de Sant Vicenç de Castellet), i el corredor natural del meandre de Castellbell i el Vilar.\nCinquè.- Instar als Ajuntaments de Rellinars, Castellbell i el Vilar, i Sant Vicenç de Castellet a que s'iniciïn immediatament, i per tràmit d'urgència, la modificació dels plans urbanístics municipals, declarant en aquests paratges un pla especial de protecció, i essent grau de protecció, igual a les normes de protecció existents al Parc Natural de Sant Llorenç de Munt i serra de l'Obac. (Aquesta possibilitat ha estat utilitzada per l'Ajuntament de Terrassa per protegir unes 1000 hectàrees).\nSant Vicenç de Castellet, 4 d'abril del 2004\nLA MEITAT DELS SANTVICENTINS TREBALLEN A SANT VICENÇ\nSegons dades subministrades pel CFI Bages Sud, el 51% dels santvicentins ocupats no necessiten sortir fora del municipi per portar a terme la seva activitat laboral. Aquesta dada, que correspon al mes de maig del 2004, és sensiblement superior a la de fa cinc anys (46,9%). L'índex d'autocontenció, com s'anomena tècnicament, se situa, doncs, en la meitat de la força de treball. En concret són 1.458 els treballadors que no han de moure's de Sant Vicenç per motius laborals, mentre que hi ha 1.421 que sí que ho han de fer.\nPel que fa a l'índex d'autosuficiència, és a dir, la relació entre els residents ocupats al municipi i el total de llocs de treball del municipi, se situa en el 66%. Aquesta dada indica que el 34% del total de llocs de treball que hi ha a Sant Vicenç s'ha de cobrir per treballadors d'altres municipis, concretament per 764 persones que es desplacen cada dia a Sant Vicenç des d'altres municipis. L'índex d'autosuficiència també ha millorat respecte de 1996 (62,7%).\nUna dada destacable és la baixa incidència que té el transport públic en els desplaçaments per raó de treball. Sempre s'atribueix a Sant Vicenç un avantatge respecte d'altres municipis pel fet de disposar de les dues línies de ferrocarril. Tot i que això és innegable per moltes altres raons, la seva utilització com a mitjà de transport per anar a la feina és reduïda. En el cas dels santvicentins que es desplacen fora del municipi, només 149 de 1.421 (un 10,48%) fan servir habitualment el transport públic, malgrat que les principals poblacions de destinació estan ben connectades en aquest sentit: Barcelona i Manresa. Seguint l'ordre, després vindrien Castellbell, Castellgalí, Sant Fruitós i Olesa. En el cas dels que vénen de fora, només 60 de 764 treballadors (un 7,85%) ho fan en transport públic. Manresa, Castellbell, Barcelona i Terrassa són per aquest ordre les principals poblacions d'origen d'aquests treballadors.


Les claus de les polítiques de joventut - ACPJ - Associació Catalana de Professionals de Joventut\nadmin\ton 25 de setembre de 2014\nL’Escola EFA, de l’Associació Catalana d’Empreses del Lleure, l’Educació i la Cultura (ACELLEC) proposa aquest interessant curs on-line, adreçat a professionals de joventut i amb descompte a les sòcies i socis de l’AcPpJ.\nDurant tot el novembre, a través d’un curs on-line amb una càrrega lectiva de 20 hores, es respondran aquestes preguntes clau en les polítiques i l’àmbit de la joventut. I ho farà definint els principals criteris que ens ajudaran a prendre decisions en un programa de joventut, la relació d’aquests programes amb la resta de polítiques sectorials (cultural, serveis socials, salut, ocupació…)… com també posarà a prova aquestes respostes, a través de casos reals extrets dels projectes i propostes inclosos en la plataforma de bones pràctiques en l’àmbit de la joventut de l’AcPpJ.\nAquest curs, impartit per Pep Montes (Expresident de l’AcPpJ i coordinador del projecte de bones pràctiques en l’àmbit de la joventut), s’adreça a tot tipus de professionals de joventut (del tercer sector, públic, privat), educadors/es socials, animadors socioculturals o a qualsevol professional de l’àmbit de l’atenció a les persones interessat en les polítiques de joventut.\nCada participant al Curs, dins dels límits d’inici i finalització d’aquest, pot realitzar el curs en el dia i moment que més li convingui. Es dissenya preveient una càrrega de treball per l’alumne de 4/5 hores setmanals que pot ser modificat en cas de demanda.\nEl curs te un preu de 78€.\nPer sòcies i socis de l’AcPpJ: 65€\nL’oferta formativa de l’Escola EFA per aquesta tardor\nPrevious: Previous post: INNOVA'T. Trobada d'Informació i Orientació Juvenil 2014 a Vic\nNext: Next post: 1 plaça de Tècnic de joventut a l’Ajuntament de Navàs


Corrípies, trampetes i un despistat d’ERC | Les aigües turbulentes\nCorrípies, trampetes i un despistat d’ERC\nPublicat el 26 de novembre de 2012 per jordicc\nApunts diversos sobre la jornada electoral d’ahir. Deixo per un altre moment les reflexions en veu alta (com diuen els pedants) després de saber els resultats finals.\n* El dia comença d’allò més animat, amb multituds al carrer. No té res a veure, però, amb les eleccions, sinó amb la mitja marató que aquest diumenge es disputa a Tarragona. L’inici de la cursa es troba, coses de la vida, entre el meu domicili i el col·legi on exerciré d’apoderat, de manera que puc gaudir de l’animació als carrers. Em trobo un grup de participants, vells coneguts, que llueixen una enorme estelada a la samarreta. Els saludo fent la ve de victòria i crido exultant: “avui, tots guanyarem!”. Ai.\n* Durant el dia, circumstàncies diverses m’obliguen a visitar fins a sis col·legis electorals (a saber, el Serrallo, la Casa del Mar, la facultat de Ciències Jurídiques, la Diputació, la llar de jubilats de Sant Pere i Sant Pau i el Col·legi d’aquest barri). En tots ells l’afluència de votants és molt nombrosa i fa preveure els alts índexs de participació que la tele ens donarà al vespre. Per cert, que en el darrer dels col·legis esmentats em topo amb l’alcalde, Pep Fèlix Ballesteros. Com és habitual en ell, fa una ronda pels llocs de votació de la “seva” ciutat.\n* Com ja han destacat els mitjans, la presència d’interventors del PP és ben abundant. Van tots proveïts de carpetes blaves i alguns vénen de lluny: em sembla entendre que els que tinc al costat són de Castelló. Per la xarxa comencen a circular notícies sobre petites trampetes electorals protagonitzades pels homes de blau: paperetes barrejades, candidatures d’eleccions anteriors, sobres ja plens… Es pensen que amb aquestes criaturades modificaran els resultats? Per l’amor de Déu!\n* L’escrutini, relativament ràpid, no ofereix novetats dignes de passar a la història. Un sobre, perceptiblement abultat, conté propaganda de diversos partits amb la llegenda “no ens representeu”. En un altre sobre, un despistat ha introduït una papereta d’ERC… de Barcelona.\n* Travo conversa amb l’apoderat de la CUP, un noi la mar d’agradable. A l’acomiadar-nos al final de la llarga jornada, em convida a assistir a una de les assemblees, “completament obertes” segons em recalca, que fan al Casal que tenen a la ciutat. “No t’amago que s’assemblen a les que surten a Polònia“, afegeix, sincerant-se. M’agafen ganes d’anar-hi, per allò de provar noves sensacions…\n* Aquest matí, a la feina, no estàvem per bromes. Ni jo, amb Solidaritat desapareguda del mapa parlamentari, ni el meu company de despatx, “periquito” declarat… Una altra companya se li ha escapat de dir: “a SI li han dit que no”. Està ben trobat, però aquest dilluns tenia el sentit de l’humor sota mínims…


Dúplex a La Cogullada-Terrassa - Finques Opengesfinver\nDúplex a La Cogullada-Terrassa LA COGULLADA\nTipologia Duplex, Duplex Estat Venda, Venda Ubicació Terrassa, Terrassa Zona La Cogullada, La Cogullada Preu 209.000 € Superficie (m)127Dormitoris3 Banys2 Referencia3Hv1018-372-3H-A\nEn venda dúplex semi nou i molt agradable situat a La Cogullada, zona molt tranquil·la i alhora molt ben comunicada amb el centre de la ciutat i sortida d’aquesta. L’habitatge compta amb 133 m2 construïts dels quals útils són 127 m2, amb 3 dormitoris, ampli saló menjador molt lluminós amb balcó, bany, aseo, cuina en perfecte estat i terrassa a la part superior. Destacar els seus excel·lents acabats així com calefacció, aire condicionat, sòls de terratzo i fusteria exterior d’alumini. En el preu a més s’inclou una plaça de pàrquing. Vingui a visitar-ho sense compromís.\nDúplex a La Cogullada-Terrassa\nA partir de: 137.000 €


El port de Castelló reforça el seu suport al sector de la ceràmica - À Punt\nEl port de Castelló reforça el seu suport al sector de la ceràmica\nLa infraestructura farà una inversió de 40 milions d'euros per a ampliar i millorar les instal·lacions.\nVÍDEO | El port de Castelló reforça el seu suport al sector de la ceràmica\n02 de febrer 2020 - 17:31\nEl port de Castelló es presenta aquest dilluns a Cevisama com el port de la ceràmica. La infraestructura reforçarà el seu suport al sector amb una inversió de 40 milions d'euros per a ampliar i millorar les instal·lacions. El 2019 ha mogut 7,5 milions de tones.\nEl port de Castelló és el quart de l'Estat espanyol en trànsit de materials sòlids a granel i el cinqué en importacions i exportacions, que han augmentat un 196% i un 101% respectivament en només nou anys.


El jutge corrobora "punts foscos" en l'actuació de Dobrowolski, que no es pot acostar al productor\n4 min. Barcelona 25/10/2020 16:07 Traduccions: Cat Cas\n651x366 Angela Dobrowolski a l'entrada dels jutjats avui a Barcelona, acompanyada pel seu advocat, Jorge Albertini Angela Dobrowolski a l'entrada dels jutjats avui a Barcelona, acompanyada pel seu advocat, Jorge Albertini\nPrimeres mesures judicials contra la dona del productor de televisió Josep Maria Mainat, Angela Dobrowolski, investigada per haver intentat matar-lo fa alguns mesos. El jutge que porta el cas ha prohibit a la dona del productor acostar-se a ell i als fills que tenen en comú. Abans de l’estiu, Mainat va denunciar la dona per haver intentat matar-lo. Des de llavors els Mossos d'Esquadra l'han arrestada dues vegades, una per aquesta temptativa d'homicidi a finals de juny i una altra per una denúncia de falsificació de xecs, també del productor. Però fins ara el jutge l'havia deixada en llibertat amb càrrecs. Ara el magistrat té en compte "els nombrosos episodis de violència" protagonitzats per la dona de Mainat últimament per dictar l'ordre d'allunyament.\nCas Mainat: un intent d'assassinat i falsificació de xecs\nAquest diumenge el jutge ha interrogat Mainat i Dobrowolski en el marc de la investigació que manté oberta. La Fiscalia ha demanat l'ingrés a la presó de la dona o, alternativament, una ordre d'allunyament, que l'advocada del productor ha sol·licitat que es fes extensiva també als seus fills. Després de posar tots els elements a la balança, el jutge s'ha decantat per dictar l'ordre d'allunyament i impedir a Angela Dobrowolski acostar-se a menys de mil metres de Mainat i dels fills –sí que li permet comunicar-s'hi–. També li ha retirat el passaport perquè no pugui fugir a l’estranger i l'obliga a anar a firmar cada quinze dies als jutjats. "No l'odio", ha assegurat a Efe el productor televisiu a la sortida dels jutjats de Barcelona.\nLa dona de Mainat dona la seva versió: "És fred, calculador, venjatiu i abusiu"\nEls Mossos d'Esquadra van arrestar per primera vegada la dona de Mainat a finals de juny. El productor havia ingressat a l'hospital en coma a causa d'una baixada sobtada d'insulina –és diabètic– mentre dormia. El centre hospitalari va enviar posteriorment al jutge de guàrdia un informe perquè tant el seu estat com les circumstàncies de l'ingrés van fer aixecar sospites dels metges. Uns dies més tard Mainat i el seu fill gran van denunciar que la dona havia intentat assassinar el productor subministrant-li insulina mentre dormia. Segons va avançar La Vanguardia, les càmeres de seguretat de la casa haurien enregistrat els moviments de la dona entrant i sortint de l'habitació on dormia el productor fins a tretze vegades. El jutge ha tingut en compte els "punts foscos" en el comportament de Dobrowolski que aquella mateixa nit va detectar Mainat i que corroboren les imatges.\n651x366 Josep Maria Mainat arribant avui a la Ciutat de la Justícia de Barcelona amb la seva advocada, Olga Tubau / EFE Josep Maria Mainat arribant avui a la Ciutat de la Justícia de Barcelona amb la seva advocada, Olga Tubau / EFE\nAquella nit Dobrowolski s'hauria anat amagant en un angle mort entre la nevera i les càmeres de seguretat que el productor havia instal·lat a casa seva. Mainat creu que va preparar alguna substància per administrar-li i fer-li baixar els nivells de glucosa. Després les càmeres la van captar mesurant diverses vegades els nivells d'insulina del marit. La màquina va anar guardant el recompte. Després de l'últim mesurament, la dona del productor va trucar a urgències. El facultatiu de l'ambulància que va atendre Mainat a casa seva "es va sorprendre" que no hagués trucat abans als serveis mèdics, tenint en compte els nivells registrats, i li va preguntar reiteradament per què havia trigat tant.\n"Hi ha indicis racionals de criminalitat contra l'encausada com a autora d'un presumpte delicte de temptativa d'homicidi o d'assassinat", explica el jutge en la seva última resolució, en què també apunta que les proves recollides fins ara pels investigadors estan ajudant a aportar llum en la investigació i corroboren la versió del productor de televisió.\nAssalt a casa del fill gran de Mainat\nDesprés d'aquest episodi, el jutge en descriu dos més: el 19 d'agost Dobrowolski s'hauria colat a la finca del costat de la casa on viu actualment Mainat amb els seus dos fills petits. En una altra ocasió hauria protagonitzat un altre "episodi de violència física i verbal" tant contra el productor com contra un dels menors, que és fill d'una relació anterior de Mainat.\nEl setembre passat els Mossos van tornar a detenir Dobrowolski, però no per aquests incidents, sinó perquè van recollir proves que apuntaven que, pocs dies després d'haver intentat matar el productor, la seva dona hauria intentat falsificar la seva firma per cobrar dos xecs.\nL'anàlisi d'Antoni Bassas: 'El fracàs de l’administració de l’Estat'\nL'ambient de ple hivern es mantindrà tot el cap de setmana\nCom es fa la crema de carbassa amb magrana? Recepta de la cuinera Teresa Carles


DENIP 2015: construïm el Llibre de la Pau - #edutransforma\nDENIP 2015: construïm el Llibre de la Pau\nEl proper divendres 30 de gener, Dia Escolar de la Noviolència i la Pau -DENIP-, 300 alumnes de primària de les escoles La Mar Bella i Pere IV del Poblenou construiran el «Llibre de la Pau».\n27.01.2015 - 08:15\nLafede.cat organitza aquesta activitat educativa amb el suport del Districte de Sant Martí. La idea és que els infants desxifrin «l’alfabet Gandhi» a través de diferents pistes i jocs, i que acabin bolcant amb paraules o dibuixos les seves impressions. L’activitat serà dinamitzada per persones vinculades al Grup d’Educació per la Pau i a l’Escola de Cultura de Pau, totes dues entitats federades.\nDurant tot el matí, els Jardins Gandhi del Poblenou s’ompliran de nens i nenes que reflexionaran sobre la cultura de pau i la noviolència a partir d’una proposta dinàmica i divertida. La pau és ser tu mateixa?; la pau és que homes i dones tinguin les mateixes oportunitats?; o que tothom pugui menjar cada dia? Preguntes com aquestes són les que es plantejaran als infants de tercer a sisè de primària que participaran al DENIP.\nA banda de l’activitat proposada per Lafede.cat, altres entitats federades tenen propostes per al DENIP 2015 que s’emmarquen en el seu treball diari per a la incorporació de l’educació per la pau als projectes educatius de les escoles i instituts de Catalunya. Així, l’Escola de Cultura de Pau planteja l’activitat «Els murs» que, aprofitant el 25è aniversari de la caiguda del mur de Berlín, proposa una seqüència didàctica per explorar els murs que ens construïm les persones. Fundipau, per la seva banda, proposa l’activitat Fem pinya per prohibir les armes nuclears, que pretén conscienciar als joves de l’amenaça que representa per a la població mundial l’existència de 16.000 armes nuclears actives al món, així com fer-los partícips de la Campanya Internacional per l’Abolició de les Armes Nuclears.\nLa proposta del DENIP per aquest 2015 suposa un canvi en l’orientació de l’activitat. Fins ara, i des de l’any 2008, l’antiga Federació Catalana d’ONG per la Pau organitzava un acte de caire simbòlic que reunia al moviment de pau català al voltant de l’estàtua de Gandhi, situada als Jardins del Poblenou que porten el seu nom. En la nova etapa com a Fede.cat – Organitzacions per a la Justícia Global, el DENIP se centra en la incidència en l’àmbit educatiu per apropar les escoles a l’educació crítica i transformadora posant el focus, aquest dia, en la pau des d’una perspectiva positiva i en la necessitat que els infants siguin protagonistes del canvi del seu entorn proper.


El Mas dels Peluts està desbordat davant l'augment d'abandonaments\nDurant l'estat d'alarma es van abandonar tota mena d'animals per por de contagis de COVID-19.\nL’Associació de Veïns I de Maig ha iniciat una campanya de recollida de mantes i aliments per aquest centre d’acollida d’animals\nActualitzada 01/07/2020 a les 08:01\nEl Mas dels Peluts està passant per un moment complicat davant la gran quantitat d’abandonaments d’animals que s’estan produint des que va esclatar la crisi sanitària de la COVID-19. Un fet que està desbordant aquest centre d’acollida d’animals, ja que els abandonaments s’han multiplicat considerablement i les adopcions continuen sent minses. Davant aquesta situació, l’Associació de Veïns I de Maig ha decidit fer una campanya per recollir aliments i mantes per aquesta entitat i ajudar-los una mica en el seu dia a dia.\n«Tenim necessitat perquè nosaltres no rebem ajudes, hi ha molts abandonaments i les adopcions són més lentes. Per això ens va bé tota ajuda», explica Pilar López, una de les responsables del Mas dels Peluts, sobre la iniciativa de l’AVV I de Maig. Pel que fa als abandonaments, López assegura que «respecte als anys passats hi ha una comparativa abismal, ha estat molt fort», i afegeix que «ha estat una contradicció molt gran, perquè ens trobàvem molts animals abandonats però també molta gent que demanava adoptar-ne un». Sobre aquestes adopcions, Pilar López argumenta que «ens demanaven gossos per poder sortir al carrer durant el confinament, però nosaltres, lògicament, ens vam negar perquè ja vèiem que l’únic que volien era un gos per sortir a passejar». Aquestes peticions es van fer, sobretot, en el moment més fort del confinament, quan tan sols es podia sortir de casa per anar a llocs de treball considerats essencials, fer la compra o passejar el gos.\nTota classe de mascotes\nÉs per aquest motiu que, una vegada van començar a relaxar les mesures de confinament i es podia tornar al carrer, des del centre van detectar un increment molt elevat d’abandonaments. «El problema no va ser només que la gent va abandonar gossos quan ja es podia sortir al carrer, sinó que també van portar-nos tota classe d’animals, gats, cobais, fures, conills, hàmsters, etc. per males informacions», detalla la responsable del Mas dels Peluts, qui afegeix que «en aquest cas, venien a deixar els animals de qualsevol manera perquè creien que podien contagiar el Coronavirus, tot i que nosaltres els explicàvem que això no era cert». «Cada dia trobàvem tres o quatre gossos, conills, gats...», lamenta López. Per tot això, des del centre es negaven a donar en adopció els animals, «els dèiem que si encara estaven interessats a adoptar un d’aquests animals quan passés l’estat d’alarma, que vinguessin», diu Pilar López, qui assegura que «de tots aquests, no ha tornat ningú».\nEl Mas dels Peluts es troba completament «saturat», però els seus responsables confien que «ens en sortirem», malgrat que els abandonaments encara continuen ara. «L’altre dia ens van abandonar 12 fures i un altre 10 cobais, d’aquestes anem donant sortida als mascles, perquè no podem donar les que poden estar embarassada sense saber-ho, així que les tenim en quarantena». És per tots aquests motius que des del Mas dels Peluts celebren que l’Associació de Veïns I de Maig vulguin ajudar-los aportant mantes i menjar. «Ens va bé tota ajuda, siguin mantes, llençols, olles o paelles velles», assenyala López, ja que les mantes i els llençols els utilitzen, durant l’estiu, com a matalàs, però també juguen i ho acaben trencant. És per això que necessiten anar-les canviant cada «tres o quatre dies». Pel que fa a les paelles o olles amb el mànec trencat, les utilitzen de menjadors perquè «al principi vam comprar menjadors de plàstic, però s’acaben trencant tots i hem vist que les olles o paelles van bé i no es trenquen», afirmen des del Mas dels Peluts.\nCinc associacions involucrades\n«Ho hem passat molt malament, no teníem diners per anar a comprar i els hem hagut de posar de la nostra butxaca», lamenta Pilar López, qui afegeix que «quan ens van dir si volíem participar en aquesta ajuda que feien, vam acceptar perquè allà on ens cridin i tot el que sigui una ajuda estem disposats a anar-hi». Aquesta ajuda per part de l’AVV I de Maig va sorgir d’una lliga de futbol sala benèfica que organitza el vicepresident de l’associació, Ismael García. «Cada any fem una lliga amb altres associacions de veïns amb intenció d’ajudar diverses entitats i, enguany, volem ajudar el Mas dels Peluts perquè ho estan passant malament», explica García.\nAquestes associacions que participen enguany són Mas Vilanova, el Santuari, el Carrilet i Immaculada. Està previst que a finals d’aquesta setmana o principis de la vinent, l’AVV I de Maig reculli totes les donacions i les entregui al Mas dels Peluts. Aquells que vulguin participar, poden portar les mantes, olles o menjar al local de l’AVV I de Maig o de la resta d’associacions que també hi col·laboren. Si no, també poden posar-se en contacte amb l’AVV I de Maig perquè passin a recollir-ho ells.\nComenta el contingut : El Mas dels Peluts està desbordat davant l'augment d'abandonaments


ÚLTIM TERMINI DADAPTACIÓ A LA LLEI DE SOCIETATS PROFESSIONALS. - Agrònoms - Enginyers Agrònoms de Catalunya\nInici » Àgora » ÚLTIM TERMINI DADAPTACIÓ A LA LLEI DE SOCIETATS PROFESSIONALS.\nLes societats professionals tenen com a data límit el 16 de desembre de 2008 per adaptar-se als nous requeriments legals.\nUs recordem que el proper 16 de desembre de 2008 és la data límit per tal que totes les societats que tinguin per objecte l’exercici d’activitats professionals s’adaptin a la nova Llei 2/2007, de 15 de març de 2007, sobre societats professionals.\nEn el document “Circular informativa sobre l’adaptació a la Llei de Societats Professionals” trobaràs els passos necessaris per tal de constituir o adaptar una societat professional.\n–Text de la llei\n–Documentació Jornada aprofundiment a la Llei 2/2007 de 15 de març, de societats professionals\nNota interpretativa DARP: Normativa Ordenació granges porcines\nReunió de la Comissió de Responsabilitat Social del Col·legi


Louis Riddick encara està casat amb la seva dona? el patrimoni net el 2022 i el seu fill: és que Louis Riddick encara està casat amb la seva dona? patrimoni net el 2022 i fill - Biografia\nLouis Riddick encara està casat amb la seva dona? Patrimoni net el 2022 i Son\nFets de Louis Riddick\n15 de març de 1969\nantic futbolista nord-americà\n80 mil dòlars\nTim Lewis i Will Lewis\nUniversitat de Pittsburgh, districte escolar de Pennridge, escola secundària Parade\nInstagram de Louis Riddick\nVeure més / Veure menys Fets de Louis Riddick\n1 Quina és la nacionalitat de Louis Riddick?\n2 A quina escola va completar la seva formació Louis Riddick?\n3 Què tan ric és Louis Riddick? Valor net estimat el 2022\n4 Premis i Assoliments de Louis Riddick\n5 Per a qui treballa Louis Riddick?\n6 Qui és l'esposa de Louis Riddick?\n7 Carrera professional de Louis Riddick\nL'antic futbolista nord-americà Louis Riddick és popular per jugar set franquícies diferents de la NFL que serveixen de seguretat per a diferents equips com ara 'San Francisco 49ers', 'Atlanta Falcons', 'Cleveland Browns' i 'Oakland Raiders'.\nQuina és la nacionalitat de Louis Riddick?\nLouis Riddick va néixer el 15è de març de 1969 , a Quakertown, Pennsylvania, als Estats Units d'Amèrica. Louis Angelo Riddick és el seu nom complet de naixement. De moment, té 52 anys, de naixement, el seu signe solar és Àries. Per nacionalitat, té la ciutadania nord-americana i és d'origen ètnic afroamericà. De la mateixa manera, segueix la religió del cristianisme. Falta la informació sobre la identitat dels seus pares a les xarxes socials.\nTítol: foto de la infància de Louis Riddick (Foto: Instagram)\nLouis va dir que el seu pare va morir als 65 anys l'any 2013. De la mateixa manera, no només és fill dels seus pares. És el fill gran de la família. Robb Riddick és el nom del seu germà petit que també és un jugador retirat de la NFL. Tim Lewis i Will Lewis és el nom del seu cosí que també és una antiga estrella de la NFL. Els seus pares el van criar amb molt d'amor i cura.\nA quina escola Louis Riddick va completar la seva educació?\nPel que fa a la seva formació, és una persona ben formada i qualificada. Va completar la seva educació de nivell superior al districte escolar de Pennridge a Perkasie. Durant els seus dies de secundària, va formar part de l'equip de futbol de l'escola.\nAllà va ser homenatjat per la revista 'Parade', ja que el van incloure a la seva llista de Parade High School All Americans. Després d'això, es va matricular a la Universitat de Pittsburgh, on es va graduar amb una llicenciatura en economia l'any 1987.\nQuè tan ric és Louis Riddick? Valor net estimat el 2022\nLouis Riddick té un patrimoni net enorme. Sembla que aconsegueix recollir una bona suma de diners de la seva carrera professional. Té un valor net estimat de 10 milions de dòlars a partir del 2022. Igualment, té un sou anual de 80 mil dòlars . És un jugador ric.\nTítol: Louis Riddick assegut al seu cotxe (Foto: The Moring Call)\nDe la mateixa manera, Riddick és capaç de recollir aquesta decent suma de fortuna de la seva exitosa carrera a llarg termini com a antic futbolista nord-americà. De la seva carrera, ha guanyat les dues coses i la cara al mateix temps. A partir d'ara, viu una vida feliç i luxosa amb la seva família amb els diners que guanya amb la seva carrera. En els propers dies, segur que augmentarà el seu patrimoni net i el seu sou anual.\nPremis i Assoliments de Louis Riddick\nLouis Riddick ha estat nominat moltes vegades a la seva vida. De la mateixa manera, és conegut per les seves habilitats de parla i tècniques de presentació. També té èxit en guanyar un gran i prestigiós assoliment, el Campionat del Món de boles.\nPer a qui treballa Louis Riddick?\nL'any 2008, Louis Riddick va ser contractat pels Philadelphia Eagles com a explorador professional. El 3 de febrer de 2010 va ser ascendit a Director de Pro Personnel. Després d'això, es va incorporar a ESPN com a analista. També es va convertir en un locutor de la cobertura d'ESPN de Monday Night Football l'any 2020.\nQui és l'esposa de Louis Riddick?\nBé, Louis Riddick és un home feliçment casat. Es va casar amb la seva núvia de llarga durada. Però el nom de la seva dona no apareix a les xarxes socials. A més, no ha compartit la data del seu matrimoni. És una persona molt secreta quan la pregunta arriba a la seva vida personal.\nTítol: Louis Riddick amb els seus fills (Foto: NBC Sports)\nA partir del seu matrimoni, la parella es va convertir en pares de dos fills. De moment, la família viu feliç. A més, no hi ha cap signe de separació i divorci entre la parella.\nCarrera professional de Louis Riddick\nAl principi, Louis Riddick va treballar com a carter durant 4 anys.\nDesprés d'això, l'any 1991, Riddick va ser seleccionat pel popular equip de la NFL, els San Francisco 49ers com la 248a selecció a la novena ronda del draft.\nTítol: Louis Riddick jugant (Foto: Louis Riddick)\nTambé ha signat amb Sacramento Surge i més tard amb l'equip de la NFL Atlanta Falcons amb seu a Atlanta.\nDesprés va jugar al popular equip de la NFL de Cleveland.Cleveland Brownsde l'any 1993 al 1995.\n12 fets sobre James Joyce


Grapats potencia l'ús de vaixelles reutilitzables — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Grapats potencia l'ús de vaixelles reutilitzables\nGrapats potencia l'ús de vaixelles reutilitzables\nEl servei s'ha utilitzat a la xocolatada organitzada aquest començament d'any al carrer dels Canonges. Això permet evitar l'ús de plats i coberts d'un sol ús\nTarda de Contes al carrer dels Canonges, el 2 de gener passat\nLa botiga Grapats de la Seu d'Urgell està potenciant actualment el seu servei de vaixelles reutilitzables, que ofereix per a activitats i festes de la ciutat i de la resta de l'àmbit de la Diòcesi d'Urgell.\nUna de les darreres propostes en què hi han estat presents és la xocolatada que es va organitzar el 2 de gener passat al carrer dels Canonges, dins de la Tarda de Contes que es va organitzar al centre històric de la Seu. Grapats hi va facilitar 250 serveis de vaixella i es van utilitzar tasses per servir la xocolata als infants i als pares i mares.\nEl personal de Grapats va preparar les tasses i culleretes i es va fer càrrec de la distribució i de la neteja posterior dels estris. D'aquesta manera també es vol "afavorint entre els participants la consciència de treballar per la sostenibilitat del planeta". A més a més, la botiga va oferir obsequis de comerç just als qui prenien part en aquesta ruta de contes.\nAquest 2019, Grapats s'ha implicat en activitats del carrer dels Canonges, tenint en compte que la botiga està situada en aquest indret. Des de l'establiment de Càritas d'Urgell fan "un balanç òptim de la participació", perquè ajuden a que "el centre històric s’ompli de famílies per participar en una activitat festiva i nadalenca". Alhora, es dóna "visibilitat a aquesta zona de la ciutat" i es mostra "com les activitats socials i de trobada es poden celebrar d’una manera eco-sostenible".


Esgrima Hongaresa Badalona: Campionats del Món 2017 a Leipzig\nCampionats del Món 2017 a Leipzig\nAquest final de juliol hem tingut com cada any el campionat del món d'esgrima en totes les modalitats, aquest cop a Leipzig. Farem un repàs del panorama que ha quedat d'aquests campionats en l'apartat de sabre, tant masculí com femení, com també per equips.\nRànking masculí individual podi:\n1 SZATMARI Andras HONGRIA\n2 GU Bongil COREA\n3 ANSTETT Vincent FRANÇA\n3 IBRAGIMOV Kamil RÚSSIA\nBon Gil Gu KOR vs Andras Szatmari HUN\nLa primera part del combat ha acabat en 4 a 8 a favor del coreà, en la primera fase del combat, la de tempteig, les accions han sigut principalment de simultanis. En aquesta situació, el coreà ha pogut dominar el centre de pista sobretot agafant l'hongarès sobre el seu l'atac. El moment de més distància de punts ha sigut el 2 a 7.\nAl segon parcial hi ha un canvi de tàctica per part de l'hongarès, comença a ser més efectiu al centre de pista fent 4 punts seguits i posant el marcador a 8/8. Millora el resultat dels seus atacs com també li han funcionat més les parades al centre i inici del combat que abans no, i que han sigut presents en tot l'assalt a la vegada que força decisives ja que han sigut un de les grans fonts de punts de l'hongarès. A l'11è punt en Szatmari es posa el davant i finalment guanya l'assalt. Com es pot veure per la ressenya el combat ha sigut molt centrat al mig de la pista. En termes ofensiu defensiu ha sigut equilibrat per part de tots dos tiradors.\nRànking femení individual podi:\n1 KHARLAN Olga UCRAÏNA\n2 BESBES Azza TUNÍSIA\n3 BERDER Cecilia FRANÇA\n3 VECCHI Irene ITÀLIA\nKHARLAN Olga UCRA vs BESBES Azza TUNÍSIA\nL'Olga Kharlan guanya la final sobradament contra la tunisiana Azza Besbes amb un 15 a 5. La Besbes no li fa el primer punt fins que no estan 6 a 0 a favor de la ucraïnesa. La tunisiana se la veia fora del combat per enfrontar-se amb la seva rival. El combat es divers per el que fa accions, diferents i variades, sobretot per el que fa la Kharlan que a ha demostrat una vegada més que té una potència de cames enorme i uns dels millors desplaçaments del món, i també té un gran repertori de tècnica amb l'arma difícilment igualable. Dos dels assalts més interessants per el que fa accions i vistositat són aquest i també aquest.\nRànking masculí equips podi:\nRànking femení equips podi:


Conferencia Redinnova Consulting: Gestió d'ajudes per projectes d'I+D - emagister.com\nOrganizado por Servei Empresa Tecnocampus amb Redinnova Consulting\nTens un projecte de recerca o innovació i et manca finançament per el seu desenvolupament? Coneixes les diferents fonts de finançament públic al teu abast?\nTecnoCampus, amb l’objectiu d’impulsar la competitivitat de les seves empreses, organitza el proper 29 de novembre, en col·laboració amb Redinnova Consulting, una jornada per explicar-te els principals instruments i ajudes a nivell nacional i internacional per el finançament del teu projecte.\nRedinnova, consultora especialitzada en el finançament de projectes de Recerca, Desenvolupament i Innovació Tecnològica, oferirà també la possibilitat de mantenir reunions amb tècnics experts per presentar la teva empresa i valorar les possibilitats de finançament.\nPer tal de sol·licitar una reunió caldrà que ho indiquis al formulari d'inscripció.\n10:05 h Oportunitats de Finançament a nivell nacional\n10:45 h Oportunitats de Finançament a nivell internacional\n11:15 h Torn de preguntes\n11:30 h Cloenda de l´acte\n11:35 – 13:30 h Reunions individuals amb el personal REDINNOVA


Oques Grasses, Buhos, Xeic! i Aspencat, protagonistes enguany a Casetes — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Oques Grasses, Buhos, Xeic! i Aspencat, protagonistes enguany a Casetes\nRecinte de Casetes\nEl recinte de Casetes, al camp de terra de l'aparcament Doctor Peiró, acollirà un any més els principals concerts nocturns de la Festa Major de la Seu d'Urgell. A banda del Seu Rock de divendres, el cartell de grups, dissenyat d'acord amb les aportacions de les mateixes colles i espectadors mitjançant una enquesta, presenta diverses de les formacions de referència actualment en les festes populars a Catalunya. Un any més, l'accés a tots els concerts és gratuït. RàdioSeu ofereix durant aquests dies previs entrevistes amb els components de les principals bandes convidades.\nLa 'Nit a tot gas', dissabte, presenta com a novetat l'actuació dels osonencs Oques Grasses, una de les propostes més trencadores de l'actual panorama musical català. El grup està format per set músics sorgits de l'Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC) i en els seus inicis van tenir com a cantant Arnau Tordera. Defineixen el seu estil com "reggae a la casolana", amb unes lletres i una estètica sorprenents. L'any 2010 van guanyar el Premi Enderrock al grup revelació i, entre d'altres indrets, han actuat al Canet Rock, a la Telecogresca, al SummerFest de Milwaukee (Wisconsin) i, també als Estats Units, al Summer Stage Festival de Nova York. A la Seu presentaran el disc Youponi.\nLa mateixa nit també seran a Casetes els Buhos, que actuen a la Seu per segon any consecutiu a petició del públic. El grup de Calafell segueix presentant amb èxit arreu del país el disc Lluna plena, que inclou cançons com 'Barcelona s'il·lumina', que ja suma prop de 850.000 visualitzacions a YouTube. El cartell de dissabte el completen els urgellencs BatukaSeu i el grup de versions Neon.\nDiumenge, la 'Nit al ralentí' oferirà la primera actuació a la Seu de Xeic!. El grup de les Terres de l'Ebre, amb vuit components, presenta el seu vuitè CD, La nit és nostra, en què mantenen la mescla d'ska i ritmes llatins. L'any 2013 Xeic! van gravar amb una trentena de personalitats del país el videoclip 'Tornarem' en defensa de la llengua catalana i per mostrar el rebuig a la 'Llei Wert'. La nit també comptarà amb Porto Bello i el grup de versions The Pink Goats.\nFinalment, dilluns, la 'Nit sense fi' estarà protagonitzada pels valencians Aspencat. La banda de la Marina Alta portarà al Pirineu el seu rock combatiu mesclat amb instruments tradicionals com ara la dolçaina, una fusió que ha donat identitat a l'actual fornada de grups del País Valencià. Aspencat presentaran el seu sisè disc, Tot és ara, tot compartint la vetllada amb els urgellencs Van d Rock, el conjunt de versions Zàping i, per completar la nit, la sessió de DJ Marsal Ventura.\nPer als més incondicionals, el recinte de Casetes també romandrà obert la nit de dimarts, amb un final de festa que oferirà una sessió de DJ Nuncarguense.


Reflexions des de lluny sobre el cas Pujol i el frau fiscal | Coordinadora Comarcal de La Selva\nInici » Reflexions des de lluny sobre el cas Pujol i el frau fiscal\nLa declaració pública de Jordi Pujol sobre l’herència andorrana de la seva família m’ha agafat no només desprevingut, sinó també lluny del país, a les Amèriques. Evidentment he fet un seguiment acurat de la notícia,via Internet, però per sort m’he estalviat l’impacte emotiu més directe i l’empatx mediàtic. Aquest distanciament em permet fer una anàlisi del que ha passat a través d’un prisma menys entelat que el casolà. D’entrada reafirmo la gravetat del tema i la incidència que de ben segur té aquest fet sobre el context en què viu el país ara mateix.\nNo he amagat mai el meu posicionament sobre Jordi Pujol. He intentat fer equilibris —sempre difícils— entre el respecte institucional pel president del meu país petit i la crítica política al líder de CDC. I no tan sols per la seva gestió de govern, sinó especialment per l’estratègia autonomista, que l’ha empès, durant gairebé trenta anys, a intentar fer encaixar Catalunya dins d’Espanya. He comentat sempre que aquesta via ens permetia avançar —ben cert—,però no pas cap a la plenitud nacional, com ens volien fer creure, sinó cap al precipici de l’assimilació i la desaparició progressiva de Catalunya com a nació.\nAixí doncs em sento, si no legitimat, almenys amb prou tranquil·litat d’esperit per fer crítica sense fer sang. Jordi Pujol, que ha confessat el seu pecat fiscal, ha perdut l’ocasió de passar a la història com un estadista —errat però honest— que va saber rectificar a temps la seva posició amb coherència intel·lectual i prou autocrítica, reconeixent l’esgotament de la seva proposta política. Ara el balanç final que en facin les generacions futures estarà marcat, per damunt de tot, per la seva manca d’honradesa personal i la befa que ha fet de l’esperit de ciutadania que tant reclamava als altres. Però d’això a llançar-lo a les potes dels cavalls hi ha un bon tros pel qual jo no penso transitar. Sobretot perquè la major part dels atacs estan impregnats d’un fariseisme que em repugna tant o més que el pecat que pretesament condemnen.\nVoleu que parlem de frau fiscal? Parlem-ne. I comencem per les xifres oficials i reconegudes per tothom: 80.000 milions d’euros en un sol any a tot l’Estat espanyol. Entre el 75% i el 80% d’aquest frau és imputable a les grans empreses i fortunes. No en tenen prou amb un tracte fiscal de privilegi que acaben robant a la plebs, via frau fiscal, una part important dels serveis públics fonamentals. I per la significació que té —ètica, política, democràtica, poseu-li l’adjectiu que us agradi més—, caldria començar posant sobre la taula l’origen de la fortuna de la institució monàrquica. Algú dubta ara mateix de la relació de causa i efecte entre el frau fiscal i la corrupció i la sorprenent abdicació borbònica i el blindatge absolut de la monarquia que se n’ha derivat? On us penseu que han fet l’aprenentatge dos delinqüents a punt d’escoltar la seva sentència com Urdangarin i la seva senyora?\nContinuem amb les responsabilitats. Què han fet el PSOE i el PP, amb el silenci culpable de molts altres, per combatre el frau fiscal, datat i inventariat des de fa anys i panys? L’acció més destacada del PSOE és haver avortat la proposta de pla antifrau dels inspectors d’hisenda de l’Estat, que duien una llista de dos-cents cinquanta noms de grans evasors sota el braç. El PP ha ofert generoses amnisties fiscals a la clientela. I ens ha ofert exemples sublims de lladres col·locats als seus rengles orgànics.\nI acabem amb les causes. Algú pot negar que les engrunes que queden de l’Estat estan sota el control directe de les oligarquies financeres? Algú pot al·legar ignorància sobre el fet que la majoria dels oligarques són clients preferents i inventariats dels paradisos fiscals, sense cap risc per a la seva honorabilitat i encara menys pera la seva butxaca?\nJordi Pujol ha de ser jutjat per la justícia per la seva actuació personal i per la història per la seva acció política, com qualsevol ciutadà i com qualsevol polític d’un estat de dret, però em nego a acceptar que els seus jutges, i encara menys els seus botxins, siguin «los hermanos mayores» de la confraria del frau fiscal.\nI els que volem superar per sempre més aquesta Catalunya que ens han intentat imposar durant trenta-cinc anys de transacció post-franquista com una còpia de l’Espanya més retrògrada per poder construir un país lliure, just i solidari, no podem pas malgastar esforços fent el caldo gras als delinqüents habituals i reconeguts però impunes fins ara. Tenim feines de més responsabilitat vers el país i el seu futur alliberat.\nAh, i si algú es pensa que el “sotrac Pujol” pot fer entrebancar el projecte sobiranista, va errat. Fa temps que la Catalunya real s’ha escapat del cap de qualsevol líder i ha quallat en una voluntat col·lectiva, ferma i extensa que ningú no pot parar.\nManagua, 28 de juliol de 2014\nEl 9-N, VOTAREM! →


Rutes per descobrir els paisatges sonors dels barris | betevé\nTapar-se els ulls per obrir les orelles: descobrir la contaminació acústica de la ciutat\nAjuntament i Generalitat organitzen passejades pels barris per sensibilitzar els ciutadans del soroll que pateixen\nRedacció | divendres, 26 d'abril del 2019, a les 13.49\nBarcelona és una ciutat amb força contaminació acústica, segons els experts. Per exemple, si ens situem a Plaça Catalunya, prop de la Rambla, el sonòmetre sobrepassa els 85 decibels pel trànsit i per les obres que s’hi estan efectuant. Així ho han pogut comprovar aquest divendres els participants de les passejades sonores ‘Els batecs dels barris: tocant a sometent’.\nL’activitat consisteix en tapar-se els ulls, agafar-se a una corda i deixar-se endur. Les tècniques de la Fàbrica del Sol, qui organitza l’activitat, han acompanyat els assistents per diferents espais sonors del barri Gòtic i Ciutat Vella. Durant la passejada s’ha activat el sonòmetre, l’aparell que mesura la pressió del so, per comprovar els nivells de contaminació acústica.\nDels 85 decibels a 55 en menys de 200 metres\nSi en espais tan transitats com Plaça Catalunya la màquina electrònica marca per sobre els estàndards recomanats a pocs metres de distància, a l’església Santa Anna, el soroll queda del tot minimitzat. La tècnica educadora de la Fàbrica del Sol, Neus Paradell, explica que “l’entorn sonor d’un lloc concret és totalment efímer i variable en el temps”. És per això que Paradell destaca que “la contaminació acústica és difícil de detectar” i que és complicat emprendre mesures contra el fenòmen perquè “no s’acumula ni es trasllada en el temps“.\nParadell també ha recordat que l’Organització Mundial de la Salut fixa en 70 decibels el límit desitjable per a la salut i que en molts espais de la ciutat s’està superant. “Les ciutats son un entremat complex amb molts soroll ambientals en els quals ens hi hem habituat i això està creant molts problemes de salut sense ser-ne conscients“, ha recalcat l’experta.\nUna setmana silenciosa\nAquesta és una de les vuit rutes que s’han programat aquesta setmana amb motiu de la Setmana Sense Soroll a vuit districtes de la ciutat. El soroll s’ha convertit en un malson per alguns barcelonins. Una de les problemàtiques que més afecta als ciutadans són el trànsit, l’oci nocturn i el turisme.\nComença la Setmana sense Soroll, amb diverses activitats a Barcelona\nEntrevista: Maria Foraster, investigadora d’ISGlobal\nEl soroll, un malson per a molts barcelonins\nTaula: Com conviuen els veïns amb el soroll de Barcelona?\nLa retirada d’amiant a l’estació de la Verneda, en 30 segons\nEl pronòstic: més sol i calor aquest divendres


Elon Musk, Twitter i la guerra cultural - Converses a Catalunya\nElon Musk, Twitter i la guerra cultural\nA primera vista, els fets no semblen anar més enllà d’una gran, però sense rellevància per al ciutadà comú, operació mercantil. Pel gran públic, la sola curiositat de l’afer és el morbo personal que el comprador de Twitter, Elon Musk, hi aporta.\nEn realitat, però, la compra de la xarxa social per l’inventor i fundador-dirigent de Tesla i SpaceX per 44.000 milions de dòlars amaga diversos fets que li confereixen una importància que va molt més enllà de l’àmbit empresarial, amb repercussions polítiques i socials de primer ordre.\nLa primera és potser la més evident: la transacció ratifica que els poders públics han estat incapaços (o no han volgut) regular els gegants d’internet.\nEn aquest sentit, està per veure si la legislació que la Unió Europea acaba d’aprovar i que suposa el pas més important de la història per regular les empreses tecnològiques canviarà aquesta tendència. A hores d’ara sembla improbable per les dificultats que Converses assenyalava recentment.\nEn segon lloc, aquesta operació en particular entrarà probablement a la història perquè té una forta càrrega ideològica. La compra de Twitter per Elon Musk suposa el primer cop contundent contra el consens ideològic progressista que impera en el sector. I paradoxalment, qui el dóna és precisament un membre destacat de l’elit de Silicon Valley.\nLa compra de Twitter per Elon Musk suposa el primer cop contundent contra el consens ideològic progressista que impera en el sector Click To Tweet\nElon Musk és sense dubte el visionari i empresari tecnològic més important des de Steve Jobs. I ara ha trencat definitivament files amb els seus homòlegs, apostant per un model de xarxa social on -segons afirma ell mateix- imperi la transparència però sobretot la llibertat d’expressió.\nLa decisió ha fet sonar totes les alarmes entre els progressistes dels Estats Units. Ja acusen Musk de privatitzar el debat polític i alerten dels efectes que el seu liberalisme tindrà sobre els continguts que promouen l’odi o la discriminació.\nEl problema de la major part d’aquestes veus crítiques és que apliquen a Musk una vara de mesura diferent a la que han fet servir fins ara.\nMolts dels que ara es mostren preocupats han aplaudit mesures extremes com la de Twitter de suprimir el compte del llavors president nord-americà Donald Trump. Twitter ho feu, recordem, de forma totalment unilateral.\nEls crítics de Musk tampoc s’inquieten quan grans empreses nord-americanes com Netflix o Disney amenacen amb retirar les seves inversions d’estats socialment conservadors com a “càstig” per les seves lleis sobre l’avortament o l’educació, a pesar d’haver estat democràticament aprovades.\nA més, quan el sector tecnològic s’ha intentat auto-regular, ho ha fet de forma opaca i els resultats han demostrat tenir un biaix progressista molt marcat. No és d’estranyar, ja que el compromís polític de la gran majoria de dirigents i treballadors de Silicon Valley és ben conegut.\nPerò és que encara hi ha més. Tenint en compte l’actual hegemonia de la ideologia progressista en el sí de la política a Europa i els Estats Units, tampoc està gens clar que una moderació de continguts duta a terme per institucions públiques obtingués resultats més equilibrats.\nNomés cal veure quines són les prioritats de l’actual govern espanyol per donar-se compte del perill a la llibertat que podria suposar un control públic de les xarxes socials al nostre país.\nAra bé, quan aquest mateix joc d’interessos privats que interfereixen sobre l’esfera pública passa al corrent ideològic conservador, els progressistes clamen al cel.\nQue Musk ha creuat un autèntic Rubicon també ho demostra el fet que hagi traslladat la seu de Tesla al conservador -i business-friendly– estat de Texas, i que probablement ho faci també SpaceX.\nPoc a poc es va conformant un bloc d’estats nord-americans conservadors que fan front a la guerra cultural del progressisme woke dirigida des de Washington (com a braç polític) i Califòrnia (com a braç econòmic i mediàtic gràcies al seu pontentíssim sector tecnològic i cultural).\nAixò sí que és una invasió de l’espai públic per part del sector privat amb totes les de la llei, i no pas l’adquisició que acaba de fer Elon Musk. De fet, és molt pitjor encara, ja que suposa un nou tipus de totalitarisme imposat per empreses privades sense necessitat d’un dictador.\nEn definitiva, la compra de Twitter té nombrosos elements d’una contra-ofensiva ideològica que, a més, no arriba d’un govern conservador sinó de la mateixa industria. En qualsevol cas, és tot un símptoma del canvi d’època que vivim, on els poders públics cada cop tenen menys a dir.\nMantindrà Aragonès el seu ultimàtum a Sánchez o bé votarà a favor seu a la primera ocasió que tingui?\nVotarà a favor seu a la primera ocasió que tingui\nLa preocupant deriva del Parlament Europeu\nA França, escoles públiques canvien el “Dia de la Mare” pel “Dia de la gent que estimem”\n29 abril, 2022 12:41\nCrec que el més remarcable, i no massa comentat, és que l’Elon Musk compra Twitter amb l’argument que, donat que s’ha convertit en una espècie de plaça pública, mereix llibertat d’expressió.\nUn argument doblement falaç. En primer lloc, Twitter no és una plaça pública entesa com el «agora» dels antics, però omple el buit de la necessitat d´una veritable plaça pública que els poders públics no han satisfet. En segon lloc, Musk ignora o fa com si ignorés la diferència entre llibertat positiva i negativa. Entre fer el que em deixen fer i fer el que procedeix fer. En fi.


Castex ajorna fins al 2021 la reforma de les pensions de Macron\nEl primer ministre demana temps per centrar-se en la gestió del coronavirus fins a la tardor\n3 min. Barcelona 17/07/2020 21:14\n651x366 Un somrient Jean Castex sortint del Palau de Matignon / BERTRAND GUAY / AFP Un somrient Jean Castex sortint del Palau de Matignon / BERTRAND GUAY / AFP\nCalma i temps. Amb aquests dos elements, el flamant primer ministre francès, Jean Castex, ha optat per congelar el diàleg amb la patronal i els sindicats fins a la tardor per donar marge perquè la crisi sanitària i econòmica que està deixant el coronavirus desocupi el centre d’atenció per a la recuperació del país. “La prioritat ara és la batalla contra la crisi, per l’ocupació i per lluitar contra l’atur”, ha afirmat Castex en la seva intervenció davant dels periodistes després de la primera reunió amb representants sindicals. El nou calendari retardaria fins al 2021 l’entrada en vigor del nou sistema de pensions i la nova assegurança per desocupació, dues de les propostes estrella del programa amb què el president Emmanuel Macron es va instal·lar a l’Elisi el 2017.\nLa priorité des priorités, c'est la lutte contre la crise et le chômage, et le retour à une croissance économique qui sera riche en emplois durables.\nCastex, però, està marcant nou ritme a un govern que Macron acaba de remodelar i que abans de l’epidèmia havia topat amb la fortalesa del moviment sindical francès per la retallada de drets adquirits en els sectors estratègics de l’educació i el transport públic i per les reivindicacions dels armilles grogues.\nEl nou primer ministre arriba amb l’etiqueta de gestor i sobretot de tenir mà esquerra en les negociacions, qualitat lloada pel mateix Macron, que s’ha evidenciat amb les cares relaxades dels interlocutors de les grans centrals sindicals, res a veure amb la tensió que es vivia amb el seu predecessor, Édouard Philippe. En un gest de bona voluntat, l’executiu deixa en suspens les polèmiques mesures aprovades el novembre del 2019 que endurien les condicions per cobrar prestació de desocupació.\nAmb tot, és un ajustament del calendari per negociar sense el neguit del coronavirus i per esgarrapar uns mesos per trobar un “nou mètode” que distingirà el “caràcter estructural de la reforma” i “el seu aspecte financer”, ha dit el primer ministre.\nMacron manté l’ agenda reformadora, segons va anunciar el 14 de Juliol, el dia de la Festa Nacional, però també és conscient que la despesa social s’ha disparat i que l’aturada econòmica forçada pel coronavirus ha canviat prioritats i les maneres de fer front a aquestes reformes pendents. El govern ha anunciat un paquet de 100.000 milions d’euros d’estímul per crear ocupació, que detallarà passat l’estiu, quan quedin poc més de 500 dies per a les eleccions.


Identifiquen les mutacions que causen una nova malaltia neurològica\nCientífics de l'IDIBELL han trobat el gen responsable, el PI4KA, a través de la seqüenciació del seu genoma\nper Marta Romera / ACN 29/08/2021 09:00h\nUn equip internacional liderat des de l'Institut d'Investigació Biomèdica de Bellvidge (IDIBELL) ha identificat les mutacions que causen un nou trastorn minoritari que podria afectar centenars de persones al món.\nL'estudi publicat a la revista Brain ha diagnosticat deu pacients afectats d'aquesta nova malaltia i ha trobat el gen responsable, PI4KA, mitjançant la seqüenciació del seu genoma. Quatre dels casos eren de l'estat espanyol, dos nens i dos adults, i els altres de centres internacionals com el Broad Institute de Boston o el National Human Genome Research Institute de Bethesda.\nEls símptomes van des del retard global en el neurodesenvolupament i el dèficit intel·lectual, sovint amb crisis epilèptiques, fins a una simple coixesa. El gen implicat és molt important per a la formació de la mielina, una substància vital per a la conducció dels impulsos elèctrics entre les neurones.\n«Una mielinització incorrecta fa que els nervis no puguin dirigir bé les senyals cap al cervell ni a la inversa, com passa a l'esclerosi múltiple, i que, per exemple, no es puguin enviar correctament missatges com moure una cama», segons Aurora Pujol, que ha liderat l'estudi.\nEls científics esperen que la troballa permeti identificar més casos de persones amb símptomes similars que fins ara romanien sense diagnòstic i obri la porta a trobar un tractament per aquestes persones.\nL'equip d'investigadors ja ha començat a col·laborar amb el Broad Institute de Boston per identificar potencials fàrmacs fent servir eines d'anàlisi massiu. Un cop identificada una molècula que pugi potencialment combatre la malaltia, es faran estudis preclínics utilitzant minicervells creats a partir de cèl·lules pluripotents derivades d'aquests pacients.\nAquest projecte ha estat finançat amb fons de la Fundació La Marató de TV3, el projecte PERIS-URDCat de Medicina Genòmica del Departament de Salut de la Generalitat, la Fundació Hesperia, el Ministeri de Sanitat i la xarxa de recerca en malalties rares CIBERER.


sondatges destructius | sondatges a rotació | assaigs SPT | nivell freàtic | penetrometre | pressiometre\nAquests consisteixen en la perforació amb martell de fons d'un terreny. La testificació la fa un geòleg que esta en permanència a l'obra analitzant el detritus.\nAquest tipus de sondatge es demana principalment per situar la cota del substrat rocós respecte a la superficie d'un terreny. En el camp de l'edificació, aquests sondatges són d'utilitat per establir la distribució del substrat rocós d'un sól per tal de valorar els sistemes de fonamentació més adequats.\nSONDATGES A ROTACIÓ\nEls sondatges a rotació permeten de fer una testificació molt més precisa del terreny ja que es realitza una extracció continua de mostra.\nTambé es recuperent mostres inalterades (MI) del terreny per al seu posterior anàlisis en laboratori en les quals s'hi poden realitzar tot tipus d'assaigs com serien el tall directe, granolometries, densitats, etc... Aquestes mostres es posen en un tub PVC d'uns 50mm de diametre i es precinten amb parafina.\nLa finalitat de la realització dels assaigs és la de la determinació de la resistència a la penetració del terreny; la metodologia de l'assaig es basa en l'aixecament d'una maça de 63.5 kg. que cau a sobre d'una barra de 51 mm. de diàmetre des d'una alçada de 76 cm. Aquest assaig es troba recollit a la norma ASTM D-1586-84.\nPer a poder realitzar aquest assaig és necessari tenir ben net el sondeig i després introduir una puntaça normalitzada; s'introdueix en el terreny mitjançant l'energia transmesa pel colpeig de la maça amb la puntaça (Figura 5).\nEs tracta d'un assaig discontinu; s'ha de mesurar el nombre de cops necessaris per a fer baixar la puntaça 15 centímetres en 3 sèries successives diferents. Es tendeix a rebutjar la primera sèrie, degut a que es pot produir una falsificació dels resultats degut a una contaminació del fons del sondeig, per això es sol tenir en compte les dues següents.\nPuntaça normalitzada per fer els assaigs de penetració SPT\nDins la puntaça es recupera una part del terreny que s'ha de considerar com a remoldejada degut a que l'espessor de les parets del tub és molt gran en relació amb el diàmetre interior, però podem conèixer la composició granulomètrica i en els terrenys coherents, la humitat.\nHi ha diferents factors que s'han de tenir en compte a l'hora d'interpretar els resultats ja que influeixen en els mateixos:\n• Preparació i qualitat del sondatge\n• Longitud del varillatge\n• Posició de l'assaig en relació amb el nivell freàtic.\n• Diàmetre del sondatge\n• Pandeig del varillatge\nEls resultats de la prova SPT s'utilitzen per a descriure els estrats travessats durant la perforació i en particular la compacitat i consistència, la taula adjunta relaciona els resultats dels N amb la compacitat del terreny en funció del tipus de dipòsit ( Taula 5).\nClassificació orientativa de la consistència del terreny en base a la prova SPT en argiles (terzaghi i Peck,1948; Skempton,1986; 1986, Sabbie)\nLa sonda utilitzada per a mesurar aquest nivell és elèctrica, de la marca SLOPE INDICATOR de BOART LONGYEAR; a un extrem té un sensor que, en contacte amb l'aigua, emet un senyal acústic. Aquest aparell està connectat a una cinta de mesurar que ens permet conèixer el nivell freàtic de manera exacta.\nPer la realització de l'assaig pressiomètric, s'ha utilitzat un pressiòmetre tipus Menard.\nL'aparell pressiomètric està constituït per una sonda cilíndrica, dilatable radialment, que es fa descendir per la perforació fins al nivell d'assaig. També consta d'un aparell de mesura que queda a la superfície.\nLa sonda exerceix sobre la paret del sondatge unes pressions uniformes segons una progressió aritmètica. Les deformacions resultants a la paret són enregistrades per a cadascuna de les pressions en funció del temps.\nEsquema dels elements d'una sonda pressiomètrica de Menard\nEls elements de pressió i de regulació són pneumàtics. La informació corresponent a les deformacions del terreny es transmeten hidràulicament i es visualitzen en un volumnòmetre de gran precisió.\nLa sonda pressiomètrica es troba protegida per un tub tallat al llarg de diverses generatrius, pe tal de permetre les dilatacions radials de l'aparell. Aquesta, s'introdueix per colpeig a pressió, o bé per vibració. La col·locació produeix una lleugera compactació de la base, tot i que aquesta té una influència despreciable en els assaigs quan es tracta de terrenys granulars.\nL'assaig està normalitzat i es realitza amb 10 increments de pressió iguals, tot i que s'accepten de 6 a 14 fins assolir el trencament del terreny. Les lectures de la deformació per cada esglaó de pressió es fan en funció del temps, que és de 15”, 30” i 60” un cop assolida la pressió corresponent.\nEls penetròmetres son aparells capacitats d'introduïr un utensili al terreny, ja sigui per empenta o per colpeig. A cada assaig es medeix la resistència a la penetració al llarg del recorregut.


L’associació de professionals sèniors Gest! incorpora tres nous membres - Regió7\nL’associació de professionals sèniors Gest! incorpora tres nous membres\nCarme Botifoll, Domènec Casasayas i Jaume Torruella se sumen a l’entitat manresana\nL’associació manresana de professionals i i empresaris sèniors Gest! ha incorporat tres nous membres: Carme Botifoll, Domènec Casasayas i Jaume Torruella.\nCarme Botifoll és enginyera industrial i ha ocupat càrrecs de rellevància com la direcció de la delegació a Manresa de l’Entitat d’Inspecció i Control Tècnic (ICICT), la direcció general de l’antic CTM, i la direcció general de l’agència del Govern Acció. Actualment es membre entre d’altres, del Consell Rector de la Caixa d’Enginyers.\nDomènec Casasayas, diplomat en Ciències Empresarials, va estar pràcticament tota la seva vida laboral vinculat a la Caixa d’Estalvis de Manresa, on va ocupar càrrecs de responsabilitat en les àrees fiscal i administrativa, així com a l’obra social de la Fundació Caixa Manresa. També va estar vinculat a Ampans, on va ser tresorer, vicepresident i president.\nJaume Torruella, per la seva banda, és enginyer industrial i va ocupar càrrecs directius en empreses com La Maquinista Terrestre y Marítima, La Maquinaria Industrial, el grup Revlon i Pielsa. També ha fet formació i ha assessorat puntualment empreses de diferents sectors. Des del 2001 és propietari de l’empresa del sector metal·lúrgic Starg Bages. Ha estat secretari i president de la delegació Bages-Berguedà del Col·legi d’Enginyers Industrials de Catalunya, i president de l’Associació d’Empresaris de Bufalvent.


cicle superior | Escola El Temple\nGeneral, Portada, Sisè, Superior 0\nTaller Flor de Nadal\nLa tarda del 21 de desembre del 2016, la Yolanda, mare d’Alex i la Rosa, mare Txell, van venir a passar una estona a la classe de 5A i a fer una activitat en família. Aquest és el resum que ens han enviat del que van fer. Podeu veure… Llegeix més»\nCinqué, Famílies, Superior 0\nAquest mes hem anat al laboratori per veure com és un peix per dintre. Hem observat les diferents parts .\nCinqué, Superior Laboratori 0\nEls alumnes de cinquè al matí van fer primer un taller on per grups escrivien un conte per poder fer un llibre. Al entrar del pati un taller de pintar fulles per decorar la classe. Per la tarda vam anar de castanyers i castanyeres .\nCinqué 2016, cinquè, tardor 0


Purito Rodríguez reforça el lideratge de la Vuelta amb un gran triomf a Jaca - Diari de Girona\nPurito Rodríguez reforça el lideratge de la Vuelta amb un gran triomf a Jaca\nCop d'autoritat del ciclista català, que s'imposa per davant de Froome i ValverdeContador mostra els primers símptomes de debilitat\nContador, Rodríguez i Froome, durant l´ascensió al Fort de Rapitán (Jaca). efe\nJACA | DDG\nEl ciclista català del Katusha, Joaquim Rodríguez, va reforçar ahir el seu lideratge al capdavant de la classificació general de la Vuelta a l'apuntar-se la victòria en la sisena etapa, un recorregut de 175 kilòmetres amb final a Jaca, on va poder-se viure el primer símptoma de feblesa d'Alberto Contador (Saxo Bank).\nChris Froome va llençar un atac ferotge que va deixar enrere a Contador i Alejandro Valverde (Movistar), que van perdre 18 i 10 segons a la meta, respectivament, però el Purito va aguantar a la seva roda i el va avançar per apuntar-se la victòria d'etapa.\nEn una pujada final al Fort de Rapitán marcada pel fort ritme de l'Sky, quan a Henao se li acabaven les forces, va ser el seu compatriota Urán qui va dinamitar la cursa amb un esprint espectacular que només van poder seguir el seu company i líder, Chris Froome, i un Joaquim Rodríguez que va fer bons els pronòstics i va guanyar al britànic gràcies a la seva millor velocitat explosiva.\nAixò sí, Froome va veure com aconseguia uns segons molt valuosos respecte a Alberto Contador i Alejandro Valverde, que al final van veure's superats pel ritme de Froome i el Purito, van cedir uns metres i també un temps que hauran de recuperar si volen tenir opcions a la general.\nAl pas per Jaca, a 5 quilòmetres per la meta, el pilot va caçar a De Gendt (Vacansoleil), l'últim supervivent de la fuga del dia. Va iniciar-se llavors l'ascens al Fort de Rapitan, on els primers en cedir van ser Bauke Mollema i Robert Gesink. De fet, molts homes forts van veure's tallats en la pujada prèvia al Port d'Ordel, de tercera categoria. Va aparèixer llavors Urán per facilitar l'arribada de Froome, qui va veure com en els últims metres era superat pel Purito, encara més líder de la Vuelta.\n3. Plaga de rates a Salt\n4. El Barça manté viu el Madrid\n5. La crisi ha destruït més de 68.000 llocs de treball a Girona\n6. Avís de pluges intenses durant el migdia i la tarda\n7. Onze imputats i set ferits en dues baralles a la sortida de bars\n8. Tossa tancar una discoteca fins que estigui ben insonoritzada\n9. Successos Un foc prop del puig de Montilivi afecta uns 1.000 metres quadrats\n10. Rubi ajorna el debut d´Acuña\n1. Avís de pluges intenses durant el migdia i la tarda\n2. Intervinguda una tona de material per al ´top manta´\n3. El mite d´Armstrong s´esfondra\n5. Detingut per velocitat excessiva i dur un carnet robat a Blanes\n6. Es desestima gestionar les estacions d´esquí gironines\n7. Un incendi declarat a Madremanya crema més de 140 hectàrees al Gironès\n8. Madrid restringeix l´accés a l´ajuda de 400 euros\n9. Denuncien el Registre Civil de Figueres pel cas dels nens robats\n10. Nova protesta dels treballadors de l´Ajuntament de Girona


Jordi Benplantat: CREMANT AL REI\nSi volen cremar simbols e l'opressió que cremin peatges o oficines d'hisenda. I si no volem rei independitzem-nos, se m'enfot que els espanyols tinguin Rei.\nPer cert, necessito una lliçó d'Història: des de quan tenim Rei?\nPel que jo recordo, els nostres reis no passaven de ser uns mercenaris del catalans, a qui enviament a conquerir terres i els permetiem fer-se'n Rei, (d'Aragó -per matrimoni-, de València, de Mallorca,.....) però mai de Catalunya.\nI l'altra, Felip V crec que aquí li deien Felip II de Catalunya,... al que aguantarem després de Joan Carles l'anomenarem VI d'Espanya i IV de Catalunya?\nI l'última, vaig veure al Museu d'Història de Barcelona, el compromís signat de Felip V de respectar els furs de catalunya... abans de 1714, es clar. Per que no deroguem el decret de Nova Planta i recuperem aquell compromís?\n30 de setembre de 2007, a les 16:38\nJoliu, oficialment el principat es un comptat, pero rosselló, valència i mallorca tenen rei.\nFelip V es Felip IV de Catalunya-Aragó. En Felipet serà el nostre V, si regna.\nExacte, en Felip IV va jurar les Constitucions, i desprès cuatre burguesos ens van enmerdar en una guerra seguint el consell i promeses dels anglesos.\nLa Devolució, o sigui derogar el decret de Nova Planta, es la millor opció, pero no tenim politics amb capacitat per fer-ho i explicarho prou bé aquí, a Espanya i al món.\n30 de setembre de 2007, a les 19:48\nPer tant, des de quan tenim rei?\nO tenim Comte?\nJoliu, de dret tenim rei desde 1714. De fet, en tenim desde Felip II que va ser el primer que actuaba nomès aconsellat pel Consejo de Castilla.\n2 d’octubre de 2007, a les 9:29\nImagino que t'agradarà\nQuan un patriota escocés topa en un escrit polític amb la paraula “Devolution”, li recorda no sols que Anglaterra li llevà diverses vegades les seves llibertats al llarg de la història, sino que des del 1707, amb la promulgació de l’Act of Union que donà naixença a la Gran Bretanya, Escòcia té pendent la recuperació de la seva sobirania, que ho expressa amb un mot ben simple i programàtic: DEVOLUCIÓ. I és a punt de portar-ho a les urnes sense cap impediment de Londres. Doncs bé, aquesta “devolució” podria ser també la nostra divisa fins que aconseguim que ens sigui retornat el que és nostre i ens va ser birlat o per l’engany (Tractat dels Pirineus de 1659) o per les armes (Conquesta franco-espanyola el 1714) o per una legislació ilegítima (Decret de Nova Planta de 1716), o per les tres coses a l’hora. Sense oblidar coses tan actuals com els Papers de Salamanca, les Seleccions esportives catalanes,etc.Si la Vicepresidenta del Gobierno repeteix “Constitución, Constitución, Constitución”, l’eco a Catalunya ha de ser “Devolució, Devolució, Devolució”. Una devolució que sobretot connecta d’immediat amb el control total del nostre territori, del patrimoni, del fruit del nostre treball, de la nostra economia, de les nostres relacions exteriors i de la capacitat de legislar sobre tot el que afecta a la nostra gent, sense haver de demanar permís o deixar-nos mutilar en les nostres aspiracions.\nQue un Estat que es diu democràtic pretengui enmudir, inmobilitzar, i fins amenaçar un poble que constitueix una nació i que ha exercit i vol exercir la sobirania que li va ser presa per aquell mateix Estat del que són hereus els actuals jerarques, ha de tenir unes motivacions molt poderoses per mantenir-nos lligats . I tant que les té! Però es guarda ben bé prou de manifestar-les aquestes motivacions que tradueix en lleis i àdhuc en instruments de força bruta, pel que pugui ser. Quines poden ser aquestes motivacions? El nostre bé o els d’ells? No ens enganyessim pas: l’afany de dominació que des de Castella ja fa segles es va escampar per la Península fins que va aconseguir fer-se també amb el nostre teritori i la seva gent. Espanya fa segles que considera Catalunya com una possessió, com ho féu en els segles XV i XVI al continent d’Amèrica. I perquè vol conservar aquesta possessió? Perquè li ha estat i li és rendible sota tots els punts de vista: econòmic (política fiscal, exportacions catalanes al món,etc.); polític (més poder i prestigi exterior); cultural (creació cultural i artística en general, amb noms universals com Casals, Gaudí, Dalí, Miró, Tàpies,etc); esportiu (atletes i campios; clubs i equips de primer ordre), etc.\nDavant d’això, qui s’empassa la cantarella “Constitución, Constitución, Constitución”?\nHo deia millor el president Pujol: “no és Catalunya que s’ha d’adaptar a la Constitució, sinó la Constitució, en tot cas, a Catalunya”. Però és més que dubtós que això es verifiqui mai: hi tenen massa a perdre, i nosaltres massa aguantar. O no?\n8 d’octubre de 2007, a les 13:57\nEls catalans no tenim rei !\n14 de novembre de 2007, a les 16:04\nEl jutge multa amb 2.730 euros els acusats de cremar fotos dels Reis a Girona\n• El magistrat espera que els joves aprenguin que "poden tenir les idees que vulguin, però no atacar les institucions de l'Estat"\nEQUIVAL A DIR: "QUE TINGUIN LES IDEES QUE VOLGUIN MENTRE NO LES EXPRESSIN"\nAIXÒ ES "JUSTICIA A LA ESPANYOLA"


Un moment de 'Ovidi al cub'\nNo és un recital ni un míting. Però té un to delicat, senzill i bàsicament tacte. David Fernàndez en deia assemblea polipoètica i començava dient que "no ha de tornar qui no se n'ha anat mai". Amb aquest pretext comença, un estol de samarretes per rerefons i tres amics passant-s'ho bé, l'espectacle Ovidi al Cub, que va omplir a vessar el Cafè de Mar en els dos passis programats diumenge, al migdia i a la tarda. Al diputat de la CUP, periodista abans que polític, l'acompanyen el poeta David Caño que contrapunta la música amb paraula dita i expressada i la delicatessen que sempre és la guitarra i la veu de Borja Penalba.\nTots tres canten Ovidi Montllor i canten a Ovidi Montllor, en un exercici doble realment emocionant. Context, interpretació i reivindicació. En clau d'un passat rabiosament present. I amb voluntat, també, de futur guanyat.\nFragments d'Ovidi al Cub\nA la sessió de tarda hi va haver de tot. Des d'un Fernàndez emocionat relacionant la protagonista d'Homenatge a Teresa a les combatents de Kobane fins a l'eufòria per la victòria de l'"Oxi" a Grècia. Bona part de les millors cançons i lletres s'aclamen, mai millor dit, al d'Alcoi que flota entre fum de Ducados, la rebel·lia intrínseca de tot el seu embolcall social, whisky i guitarra. Consciència i emoció d'un passat musical que, com la matèria, fa quatre lustres va canviar d'estat. L'Ovidi segueix de vacances, però aquests tres i tants d'altres el saben percebre a la perfecció.


La primera vegada que vaig sentir-ho va ser en un anunci de televisió. El que anunciava no hi tenia res a veure, però el principi era divertit. Explicava que una vegada, un vaixell va perdre un contenidor amb 30.000 aneguets de goma al mig de l’oceà i que aquells aneguets havien anat flotant tot seguint els corrents marins fins arribar a alguna platja llunyana. Doncs el cas és que la història és absolutament real i ha servit per fer un estudi dels corrents marins del Pacífic Nord. Tot va començar el 10 de gener de 1992. Una tempesta va fer que un vaixell provinent de Hong Kong i amb direcció als Estats Units perdés tres contenidors plens de joguines fabricades a Xina. No eren únicament aneguets grocs de goma. També hi havia tortuguetes blaves, granotetes verdes i castors vermells. I el nombre exacte eren 28.800, repartits en proporcions de 35 % d’aneguets, 18 % de tortugues, 21 % de granotes i 26 % de castors. L’incident va passar a 44.7°N, 178.1°E, pràcticament on la línia de canvi horari talla el paral·lel 45. I uns pocs mesos més tard, al setembre, ja apareixien els primers aneguets a les costes d’Alaska. A 2.200 milles de distància. Això va arribar a oïdes de Curtis Ebbesmeyer, un oceanògraf que estudiava els corrents marins i es va adonar que aquelles restes flotants eren un mètode excel·lent per verificar els seus models informàtics. Feia poc que treballava en un sistema anomenat OSCURS, per Ocean Surface CURrent Simulator i va començar a muntar un sistema per recollir informació sobre les trajectòries que seguien. Era tota una oportunitat ja que fins aleshores el que feien era llençar ampolles amb missatges al mar. Al missatge demanava que informessin de la troballa, però de mitjana es recupera únicament un 2 % dels objectes. Que de cop n’haguessin quasi trenta mil d'identificables era un regal del destí! Mica a mica va anar recopilant informació sobre els indrets on havien trobat les joguines. N’Han aparegut al Japó, Hawaii, Austràlia i Sud-Amèrica. Ara ja està clara la trajectòria circular que segueixen la majoria, donant voltes per la banda nord del Pacífic. Molts ja han completat el recorregut circular quatre o cinc vegades. Però alguns han emprés un camí encara més complicat. Han anat cap al Nord, en direcció a l’estret de Behring. Allà possiblement han quedat atrapats entre blocs de gel i s’han anat desplaçant lentament fins l’oceà Atlàntic. Després, al baixar fins latituds més càlides i alliberats del gel han arribat a la costa est dels Estats Units i fins i tot, al 2003 es va localitzar el primer a Escòcia i s'espera que aviat algun arribi a Anglaterra. La gràcia de la durabilitat és que els van fer amb plàstic però que, contra el que és habitual, aquests aneguets no tenien cap forat, de manera que es mantenen flotant anys i anys. Un altre detall curiós és que els aneguets i els castors han perdut el color (groc i vermell) originals. Ara ja són blancs. En canvi, les tortugues blaves i les granotes verdes mantenen el color com el primer dia. Encara més. L’any 2004 es va fer una fira de “beachcombers” (recol·lectors de deixalles a la platja) i van mostrar 111 joguines recollides a Alaska, que mantenien les proporcions originals entre aneguets, tortugues, castors i granotes. I si en trobeu un, tingueu present que hi ha una recompensa de cent dòlars quan aviseu, però cal que tingui la marca “The First Years” que validi que són els originals. Finalment, les dades obtingudes de les trajectòries de les joguines ajuden a entendre el que passa al mar. Hi ha una immensa zona plena de deixalles flotants al Pacífic Nord. És l’interior de la trajectòria circular que conformen els corrents marins que han mostrat les joguines. Allà hi ha una bona part de brossa flotant abocada pels vaixells. Parlem de tones i tones de porqueria. I és que cada any es perden deu mil contenidors! Però no penseu que els aneguets i els seus companys són un cas únic. Treballs similars s’han fet aprofitant altres accidents que van abocar milers de sabates Nike, de pilotes de tennis o de guants de hockey. Publicat per\nEn aquest cas és podria dir allò de "no hi ha mal que per bé no vingui"Qui els ho anava a dir a aquests aneguets que gaudirien de tanta fama.\nllum. Doncs suposo que el pigment aguanta més. Els vermells sempre són els primers a desaparèixer en general. Fins i tot a l'antiguitat.carquinyol. Mai saps que depara el futur!anna. Doncs ja ho saps. A mirar per la platja!! ;-)\nM'ha fet gràcia que hagis publicat això el mateix dia que he llegit això altrewww.kirainet.com/porqueria-en-el-pacifico/també escrit avui...aquest aneguets sí que han vist món!\nEl que és curiós és que patets de goma s'hagin de fabricar a Xina, atravessar tot l'Oceà en contenidors per acabar en mans d'un nadó americà. Mira que ens ho compliquem!!! (lleis de mercat..)Una història fascinant Dan!\ncris ruano. Doncs justament va ser arrel d'aquestes zones de porqueria que vaig trobar la història dels aneguets! :Dsants. Realment vivim en un món ben boig!\nDe tot això es en va parlar un home de la Unitat de Tecnologia Marina, que va venir durant la setmana de la ciència a parlar-nos de la tècnica aplicada a la investigació del mar i és clar, també en relació al canvi climàtic, el tema estrella. Ens van explicar que al principi llençaven ampolles i que n'havien trobat una cap al 1998 que havia estat llençada a principis de segle... fascinant! Però que ara es feien servir unes boies amb GPS que s'enfonsaven i sortien soletes a la superfície, per controlar tant les corrents superficials com les submarines.Imatges de centenars de bambes, equips d'hoquei i aneguets surant a l'aigua... semblava un exèrcit marí!! per cert, no sabia que al vessament també hi hagués tortugues i castors!!\nlaia. Si, això de les boies amb el GPS va molt bé perquè es pot seguir en temps real la trajectòria. Però són cares i se'n poden fer servir poques, comparativament.Per això va bé aprofitar aquests exèrcits de aneguets i tortuguetes "voluntaries" :D


espeleobloc: Jornada de neteja a la Tomba d'en Sitjar\nJornada de neteja a la Tomba d'en Sitjar\nLa Tomba d'en Sitjar és una cavitat emblemàtica del Ripollés, al terme municipal de Camprodon. Amb -54m de fondària, està estructurada en un pou de 18m en forma d'un preciós i perfecte elipsoide, que acaba en un replà i continua en una rampa que a -30m ens aboca a la vertical que ens duu fins a la cota -54m.\nL'avenc fou explorat per membres del C.E.Pirenaic-Ripoll l'any 1956, publicant-lo a la revista Cordada:\nActualment no és possible passar del primer replà a causa de la grandiosa quantitat de deixalles de tot tipus que des de la cota -10m van omplint la cavitat. A partir d'aquesta cota fem el descens recolzant-nos en la "paret" de brossa compactada, i un cop a la base del pou ens trobem al bell mig de la plataforma de runes i deixalles que ens deixen entreveure la continuació cap a la rampa descendent.\nEn vermell, la zona contaminada\nAmb l'objectiu de concienciar sobre la greu problemàtica dels abocaments contaminants, el Departament d'Ecologia i Protecció del Medi Subterrani de la Federació Catalana d'Espeleologia va convidar als clubs catalans federats a la jornada de neteja de l'avenc, comptant amb el suport de l'Ajuntament de Camprodon, el Grup de suport de muntanya dels Agents Rurals, l'ADF Catllar-Montgrony i Protecció Civil de Ripoll.\nEl dia 22 d'Octubre entrem M.Pintos i J.Pastor per instal.lar les cordes a la via equipada dies abans per membres de l'Escola de la Federació Catalana d'Espeleologia, i instal.lem una segona via de suport per l'equip que l'endemà efectuarà la neteja. Ens impressiona la gran quantitat de deixalles de tot tipus, i la valorem en tones, segurament fa décades que l'avenc es fa servir com a abocador; trobem sacs de restes d'obres, bosses d'escombreries, restes d'animals morts en quantitat...\nL'endemà, dia 23 d'Octubre, tornem a baixar per prendre mesures del nivell de gasos per fer segura la baixada dels companys que estan per arribar, i tot que el nivell de oxigen és baix, no posa en perill la seguretat; tampoc trobem CO ni sulfidric, així que iniciem la tasca de portar a superfície les deixalles i deixar-les als sacs que l'Ajuntament de Camprodon va facilitar.\nTot seguit us mostrem algunes imatges preses durant la jornada:\nTothom va esforzar-se de valent i aconseguirem extreure uns 200kgs aproximadament. Felicitats a tots els participants!!!\nTot seguit inserim un video de Gramenettvc:\nAgraïr especialment la colaboració i les facilitats donades a Joan Manel Serrat, propietari de la finca del Sitjar, i al Càmping Vall de Camprodon.\nAnònim 26 d’octubre de 2011 a les 10:11\nestoy convencido que en las siguientes batidas seremos muchos mas, Enhorabuena.\nAnònim 1 de novembre de 2011 a les 19:56