Gabès - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n«Gabes» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Gabes (Pèrsia)».\nGabès (àrab: قابس, Qābis, pronunciat en el dialecte local Gabs) és una ciutat de Tunísia, a la governació de Gabès, amb una població de 116.323 habitants (2004), capçalera de tres delegacions (Gabès Médina, Gabès Ouest i Gabès Sud). De la conurbació de Gabès formen part les municipalitats de Gabès, Chenini Nahal, Ghannouch, Métouia i Ouedhref, que reuneixen en total més de 170.000 habitants. Es troba a la costa del golf de Gabès. És també un oasi, el més oriental de Tunísia, però els dàtils del seu palmerar són de baixa qualitat.\n33° 52′ 53″ N, 10° 05′ 54″ E / 33.8814°N,10.0983°E / 33.8814; 10.0983Coord.: 33° 52′ 53″ N, 10° 05′ 54″ E / 33.8814°N,10.0983°E / 33.8814; 10.0983\nAspecte de Gabès\nLa ciutat de Gabès està dividida en quatre barris: Mazil, al nord de l'Oued Gabès; Djara, al sud; Bab Bahr; i Gabès Port. Manzil i Djara foren molt afectades per les inundacions de 1959 i 1962. Limita al sud amb el Djebel Sidi Boualba, on hi ha el santuari del patró de la ciutat, un company del Profeta, i el Djebel Manara, amb un antic far medieval, destruït després del 1962 per construir-hi un barri popular.\n2.1 Època antiga\n2.2 Conquesta islàmica\n2.3 Aglàbides, fatimites i hilalians\n2.4 Els Banu Jami\n2.5 Els almohades\n2.6 Els otomans\n2.7 Ocupació francesa\nL'oasi de Gabès té 1.500.000 palmeres, de les quals la meitat són datileres. A la regió hi ha altres cultius com la vinya, una mica d'olivera i fins i tot plàtans, i pesca a la mar. La ramaderia és purament familiar. La capa d'aigua subterrània està sobreexplotada. Un gasoducte uneix la ciutat amb el pou d'El Borma. La industrialització es desenvolupa mercès a l'interès del govern.\nFou una ciutat de la província romana d'Àfrica, amb els noms de Kape, Tacape, Tacapa i Tacapae. Situada a la regió de la Sírtica, al límit interior del golf de Sirtis Menor, el port era dolent. Inicialment va dependre de la Bizacena, però posteriorment fou incorporada a la regió de la Tripolitana, de la qual era la ciutat més occidental. Tenia unes fonts d'aigües minerals anomenades Aquae Tacapitanae, actualment El-Hamma.\nFou seu episcopal al segle iv. Prop de Gabès foren derrotats els bizantins el 547 per la tribu amaziga dels astrices, i després d'això fou fortificada.\nFou conquerida pels àrabs en una data incerta entre el 654 i el 670, però evacuada després de la derrota d'Uqba ibn Nafi a Tahuda el 684 a mans de l'amazic Kusayla. El 693/694 la Kàhina va expulsar més enllà de Gabès les forces d'Hassan ibn an-Numan, que volia recuperar el país, però pocs anys després el cap àrab va aconseguir el seu propòsit.\nEl riu de Gabès al seu pas per la ciutat\nEl kharigita zenata Ukaixa ibn Ayyub al-Fazarí la va ocupar el 741 i va amenaçar Kairuan, però va morir en la lluita el 743; uns anys després, va tornar a caure en mans dels kharigites de tendència ibadita durant el govern d'Abd-ar-Rahman ibn Habib, però el cap kharigita Ismaïl ibn Ziyad an-Nafussí va morir en combat i la ciutat fou recuperada vers el 748 o 749 (131 de l'Hègira). Abd-ar-Rahman ibn Habib fou assassinat el 755; els kharigites es van revoltar altra vegada i Gabès va anar canviant de mans. El 758, l'ibadita Abu-l-Khattab la va ocupar, però fou recuperada per Ibn al-Àixath (761), que aviat la va tornar a perdre. El fundador de la dinastia muhal·làbida, Yazid ibn Hàtim al-Muhal·labí, la va ocupar el 28 d'abril del 772 i va establir-hi la pau durant un quart de segle.\nAglàbides, fatimites i hilaliansModifica\nSota els aglàbides fou seu d'un governador; per un temps, va estar sota influència dels rustúmides de l'imam Abd-al-Wahhab de Tahart (784-823). Tot i que consta que hi havia un àmil, sembla que seria un àmil clandestí, que recaptava les contribucions dels ibadites del lloc en favor de l'imam de Tahart, tot i que la ciutat restava sens dubte en mans dels emirs de Kairuan. Els ibadites nafusa revoltats foren esclafats prop de Gabès per l'emir Ibrahim el 896.\nAl segle següent va passar als fatimites, que van deixar el govern local en mans dels Banu Luqman, de la tribu amaziga dels kutama. Van estar després sota control dels zírides. El 972 es van revoltar el kharigites i la ciutat fou atacada i en part destruïda. Els zírides van deixar el govern en mans dels Banu Amir i després fou governada per un germà de l'emir Badis (996-1016), de nom Ibrahim, a qui va succeir Mansur ibn Mawas; el darrer governador zírida fou al-Muïzz ibn Muhàmmad ibn Walmiya.\nEls Banu JamiModifica\nEl 1052, la batalla d'Haydaran, no lluny de Gabès, va donar el domini de la regió als Banu Hilal. El governador local se'n va fer client. El cap riyàhida (un dels grups hilalians), Munis ibn Yahya (de la tribu dels Banu Mirdàs), va permetre a alguns caps zírides refugiar-se a Gabès. El 454 de l'hègira (1062/1063) el governador al-Muïzz ibn Walmiya, descontent pel tractament donat als seus germans, Ibrahim i Qadi, per l'emir zírida, es va proclamar independent sota protecció del mirdàsida riyàhida Munis ibn Yahya. A Ibn Walmiya el va succeir Ibrahim, i després el va seguir Qadi, però aquest fou mort per una revolta popular local, per la seva tirania, el 1096, i els notables de la població van donar el poder a un germà de l'emir Tamim (1062-1108), de nom Úmar ibn al-Muïzz.\nSeguidament van pujar al poder els Banu Jami, de la tribu dels Dahman, emparentats amb els hilalians Banu Riyah. Els zughba, el clan hilalià al qual el califa fatimita havia promès Trípoli i Gabès, es van acontentar amb Trípoli i això va permetre a Makkí ibn Kàmil ibn Jami prendre el poder després d'eliminar Úmar ibn al-Muïzz. A Makki el va succeir el seu fill Rabí ibn Makkí, i a aquest el seu parent Ruixayd ibn Kàmil ibn Jami, que va governar de 1121 a 1147. Una breu usurpació del poder per part del llibert Yússuf, que tenia el suport dels normands, va ser seguida pel govern de Muhàmmad ibn Ruixayd i finalment pel de Mudafi ibn Ruixayd. En aquests anys, els normands van assetjar diversos cops la ciutat (1082/1083, 1086/1087, 1093/1094 i 1117/1118). Després del 1147, descendents d'al-Muïzz ibn Walmiya van recuperar el poder, tot i que amb l'hostilitat de la població local; aleshores els notables de la ciutat es van aliar amb tots els seus enemics i la ciutat fou assetjada de nou pels hilalians (1083/1084 i 1099/1100) i pels normands (1117/1118). Muhàmmad ibn Ruixayd va recuperar el poder quan ja dominava Mahdia (des de 1148) i el Sahel tunisià amb el suport normand. En aquesta època, es va construir a la ciutat el palau d'Al-Arusayn. Muhàmmad ibn Ruixayd va arribar a emetre moneda amb el seu nom vers el 1150.\nEl 1158 o 1159, Gabès es va revoltar contra la dominació normanda i el 1160 fou ocupada per l'almohade Abu-Muhàmmad Abd-Al·lah, fill d'Abd-al-Mumim ibn Alí.\nDesprés d'uns anys de pau, la ciutat fou atacada per l'armeni Qaraqux, senyor de Trípoli, i una mica després pels mallorquins Banu Ghàniya. La ciutat estava en poder de Qaràqux, aliat d'Alí ibn Ghàniya, i era una posició fortificada el 1187, quan el califa almohade al-Mansur el va atacar i el va derrotar a al-Hamma (1188/1189, 583 de l'Hègira). Tanmateix Qaràqux la va recuperar ben aviat, tot i que en conflicte amb els Banu Ghàniya, de forma que la va perdre altra vegada davant els almohades; Yahya ibn Ghàniya, successor d'Alí, va derrotar Qaràqux i li va arrabassar Trípolí i després va assetjar Gabès (1195), i en va destruir l'oasi per obligar-lo a capitular. Els relats diuen que només va deixar una palmera de record. Finalment, el mallorquí va entrar a Gabès i en va fer la seva capital, dominant tota Ifríqiya, inclòs Tunis (conquerida el 1203). An-Nàssir (1199-1213) va haver de reconquerir tota la part oriental dels seus dominis, i va aconseguir derrotar Yahya prop de Gabès l'octubre del 1205, recuperant els territoris perduts.\nAbu-Zakariyyà Yahya era governador de Gabès quan va rebre el nomenament del califa almohade de governador de tota Ifríqiya. Va fundar la dinastia hàfsida. Amb el suport del notable local Abd-al-Màlik ibn Makkí va aconseguir conquerir Tunis al seu germà destituït. Gabès va quedar en poder dels Banu Makkí que des del 1282 foren virtualment independents fins al 1394. El germà d'Abd-al-Màlik, Muhàmmad ibn Makkí, governador de Gerba, va aconseguir estendre el seu poder fins a Trípoli. Els dos germans eren d'ascendència luwatiana i eren cultes i uns polítics hàbils. El 1282, Abd-al-Màlik va obrir les portes de la ciutat a l'usurpador hàfsida Ibn Abi-Umara, a qui va ajudar a pujar al poder; l'emir el va nomenar visir amb amplis poders; eliminat Ibn Abi-Umara, Abd-al-Màlik va tornar a Gabès. L'emir de Bugia, proclamat el 1285, Abu-Zakariyyà Yahya III ibn Ibrahim el va assetjar el 1286 i el palmerar fou altre cop devastat; el 1287/1288 va sostenir sense èxit el pretendent Ibn Abi-Dabbús contra Abu-Hafs (1284-1293) i el 1294 va rebutjar la sobirania hàfsida i es va declarar feudatari de Bugia, on el net d'Abu-Zakariyyà Yahya, Abu-Zakariyyà Yahya III, reclamava la successió del seu avi.\nEl 1333, un nou pretendent, Abd-al-Wahid Zakariyyà I ibn al-Lihyaní va tenir també el suport del senyor de Gabès contra l'emir Abu-Yahya Abu-Bakr II (1318-1346). Els Banu Makkí van continuar oposant-se als hàfsides en els següents anys; el 1350 es van oposar al camarlenc Ibn Tafrajín, i van aconseguir estendre els seus dominis i assegurar la seva autoritat. El 1355, Venècia va signar un tractat comercial amb els Banu Makkí. Encara després, van donar suport a la segona invasió marínida (1352-1356) dirigida per Abu-Inan.\nL'emir Abu-l-Abbàs Àhmad III (1371-1394) va posar fi a la situació. Gabès fou conquerida el febrer o març del 1380, i s'hi va instal·lar un governador hàfsida de nom Yússuf ibn al-Abbar. El 1381 un net d'Abd-al-Màlik ibn Makkí, de nom Abd-al-Wahhab, va recuperar el poder i va matar el governador hàfsida. Abu-l-Abbàs va assetjar personalment la ciutat el 1387, i altre cop va destruir el palmerar. Abd-al-Wahhab es va rendir i va donar un fill com a ostatge pagant una indemnització. El 1390 fou assassinat pel seu oncle Yahya ibn Abd-al-Màlik ibn Makkí, que es va proclamar independent, però el 1393/1394 un cop de mà afortunat va retornar el poder als hàfsides per mitjà del fill de l'emir. Yahya fou executat i la dinastia Banu Makkí es va acabar.\nEl 1535 va passar a dominació espanyola, quan es va imposar un protectorat a l'emir hàfsida. El 1574, els castellans es van haver de retirar i la regió va passar als otomans i fou organitzada com a paixalik. El governador Uthman Day (1590-1610) va instal·lar a Gabès una colònia de kutughlis, és a dir, una barreja d'otomans i àrabs o amazics. Va estar lleugerament afectada per la revolta d'Alí ibn Ghadhahum (1864) i el 1870 fou saquejada pel khaznadar.\nEl 1881, la vila de Djara va optar per l'obediència als francesos i la de Manzil per la resistència. Els francesos van tardar a ocupar Manzil, que va resistir del 24 de juliol al novembre.\nDurant la II Guerra mundial es va edificar una línia de defensa al sud de Gabès, a Mareth, i va patir un bombardeig alemany (19 de novembre de 1942). Els britànics i francesos lliures i van entrar-hi el 29 de març de 1943.\nÉs el centre de la municipalitat o baladiyya homònima, amb codi geogràfic 51 11 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en sis circumscripcions o dàïres:\nGabès (51 11 11)\nTeboulbou (51 11 12)\nCité Manara (51 11 13)\nChott Essalem Balad (51 11 14)\nSidi Boulbaba (51 11 15)\nBou-Chemma (51 11 16)\nAl mateix temps, està repartida entre tres delegacions o mutamadiyyes, Gabès Médina (51 51), Gabès Ouest (51 52) i Gabès Sud (51 53), al seu torn dividides en cinc, set i set sectors o imades, respectivament.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Gabès\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Gabès&oldid=28485961»\nDarrera modificació: 23 oct 2021 a les 16:35\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 oct 2021 a les 16:35.


La Guàrdia Civil treballa amb la hipòtesi que l'aparició del xot mort a casa de Balboa és una bretolada\nEls agents investiguen l'autoria dels fets, que haurien succeït després de les festes d'Alaró\nARA BALEARS Palma 13/09/2017 10:36\n651x366 El batle d’Alaró, de la coalició ecologista i sobiranista Més per Mallorca, Guillem Balboa Buika. / LLORENÇ GRIS El batle d’Alaró, de la coalició ecologista i sobiranista Més per Mallorca, Guillem Balboa Buika. / LLORENÇ GRIS\nLa Guàrdia Civil lleva transcendència a l'aparició del xot negre mort a casa del batle d'Alaró, Guillem Balboa, i treballa amb la hipòtesi que l'incident respon a una bretolada de mal gust. La Policia Judicial, que investiga l'autoria dels fets, sospita que es tracta d'una venjança contra Balboa per haver avançat l'horari del tancament d'alguns locals d'oci de la zona del municipi. A hores d'ara, la investigació continua oberta.\nSegons han confirmat fonts de l'Institut Armat, algú hauria deixat l'animal mort al domicili de Balboa dies posteriors a les festes del poble, a final del mes passat. La bretolada podria ser constitutiva d'un delicte de maltractament animal.\nBalboa interposà una denúncia a la Benemèrita després de la troballa, quan tornà de vacances amb la seva família. El succés, però, no va conèixer-se fins aquest dimarts. El batle ha preferit no fer declaracions amb relació a aquests fets per evitar que torni mediàtic i protegir, així, la imatge del poble que governa. La condemna dels fets va ser unànime per part de totes les formacions polítiques de les Balears.\nEl batle d'Alaró denuncia l'aparició d'un xot negre mort a casa seva\nFinalitzades les obres del primer tram del passeig del Port de Pollença


Coronavirus: por i angoixa entre nens i adolescents\n17 de abril de 2020 (11:20 CET)\n“Molts nens i adolescents tenen por, ansietat i angoixa pel que està passant”\nSílvia Garcia Velasco, psicòloga infanto-juvenil del Gabinet Psicològic Mataró, ofereix claus per mitigar els efectes de la situació actual en els més joves\nEl canvi de rutina provocat pel confinament pel coronavirus ha trasbalsat la vida i la rutina de molts nens i famílies. Aquest confinament és una situació sense precedents i amb el transcurs de les setmanes petits i grans han hagut d’adaptar-se a marxes accelerades a la nova realitat, la qual no només implica no sortir de casa sinó que també seguir amb els estudis, trobar activitats d’entreteniment i mantenir una certa estabilitat psicològica.\nSílvia Garcia Velasco, psicòloga infanto-juvenil del Gabinet Psicològic Mataró, destaca que “a tots els nens en general el coronavirus els ha trencat la rutina i això ha suposat una inestabilitat a molts nivells. Es recomana marcar molt els tempos dels nens a casa i establir uns horaris per a cada activitat, ja que això disminueix l’ansietat”. La por és un dels sentiments que més s’ha instal·lat en els menors. “Els infants estan manifestant un gran temor a que els seus familiars emmalalteixin o morin, especialment en aquells casos que els pares treballen fora de casa en serveis essencials. Ens ha arribat molt aquesta sensació de desprotecció que tenen, encara que no ho verbalitzin a casa”.\nLa psicòloga Silvia Garcia Velasco\nEls problemes familiars i econòmics són altres factors que també afegeixen més pressió a la situació. “Es pot pensar que els nens no s’assabenten de tot el que parlem a casa però no és així. Per això és important mantenir una certa estabilitat a la llar, tranquil·litzar-los i donar-los esperança. Hem de treballar en la línia de no angoixar els nens, d’oferir respostes sempre que siguin molt adequades a la seva edat mental i de no afegir més problemes amb frases com que ‘els pares no tenen feina’, que ‘no tindrem diners’, etc.”.\n“Es recomana marcar molt els tempos dels nens a casa i establir uns horaris per a cada activitat, ja que això disminueix l’ansietat”\nNo tractar certs temes davant dels nens no significa aïllar-los de la realitat. “Nosaltres recomanem explicar-los què està passant però sense preocupar-los massa i sempre enfocat a que tot això s’acabarà superant”, puntualitza Velasco. A més a més, la psicòloga recomana que els nens i nenes realitzin exercici o activitats amb moviment a la llar “que els serveixi per canalitzar l’energia i alleujar l’estrès”. Part d’aquest estrès també ve provocat per la sobrecàrrega de deures que tenen alguns estudiants, sumat a les barreres tecnològiques i la incapacitat i frustració d’alguns pares per no poder-los ajudar en certes matèries on no tenen els coneixements suficients.\n“Aquesta situació aguditza molts casos de problemes psicològics previs en adolescents, ja que és més difícil que canalitzin les seves emocions”\n“Molts adolescents estan passant moments durs. Aquesta situació aguditza molts casos de problemes psicològics previs, ja que és més difícil que canalitzin les seves emocions. Per això, és important que els pares es comuniquin amb ells i que tinguin una bona convivència”. Sílvia Garcia Velasco és conscient que quan el panorama s’estabilitzi i tornem a una certa normalitat, a més de situacions d’estrès o ansietat en infants, hauran d’atendre casos de processos de dol. “Ens arribaran casos de nens que hauran perdut un familiar sense haver pogut elaborar el dol. Haurem d’afrontar la pèrdua amb els infants i treballar l’estrès posttraumàtic”.\nÚs excessiu de pantalles\nUn dels altres problemes que estan detectant des del Gabinet és l’ús excessiu de les pantalles per part d’infants i adolescents. “Es fa un ús exagerat de tablets, mòbils, ordinadors, videojocs... Això perjudica el desenvolupament dels nens i a la llarga pot comportar problemes conductuals. L’ideal és reduir l’oci de les pantalles una hora al dia com a màxim durant el confinament i omplir les altres estones amb altres activitats”, defensa Velasco. En el cas dels adolescents, cal parar atenció en l’ús que fan d’Internet, ja que s’ha comprovat que en les darreres setmanes s’han aguditzat els casos de menors que cauen en els jocs online d’apostes.