COL.LOCACIÓ DE LES LLAMBORDES EN RECORD ALS GIRONINS DEPORTATS ALS CAMPS DE CONCENCTRACIÓ NAZIS – Culturania.net\nHome Sin categoría COL.LOCACIÓ DE LES LLAMBORDES…\nLes Stolpersteine o “pedres de topada” són unes llambordes quadrades de 10cm x 10cm fetes de formigó i cobertes d’una fulla de llautó on es graven les dades essencials d’una persona empresonada i deportada a camps de concentració.\nForen creades per l’artista alemany Gunter Demnig amb l’objectiu de recordar i honrar les víctimes del nazisme. Des de la col·locació de la primera llamborda el 16 de desembre de 1992, en l’actualitat hi ha més de 50.000 Stolpersteine distribuïdes en més de 21 països a tot Europa.\nEn els darrers temps, el Memorial Democràtic ha impulsat la col·locació de llambordes commemoratives en diferents municipis catalans (Navàs, el Palà de Torroella, Manresa, Igualada, Castellar del Vallès Els Guiamets i Sabadell) on s’ha tingut coneixement que hi havien nascut ciutadans que van ser deportats a camps de concentració nazis.\nA Girona, la instal·lació de les setze llambordes tingué lloc el passat 29 de gener, on el mateix Gunter Demnig fou l’encarregat de col·locar les Stolpersteine al Jardí de la Infància en commemoració dels setze gironins deportats. La recerca documental de la localització de noms dels deportats ha estat realitzada per Culturània buscant en els arxius que hi ha al Museu d’Història de Girona.\nL’acte fou presidit per Marta Madrenas, alcaldessa de Girona; Eduard Berloso, vicealcalde de l’Ajuntament de Girona; així com també hi participaren Carme García Suárez, directora general de Relacions Institucionals i amb el Parlament de la Generalitat de Catalunya; i Sílvia Planas, la directora del Museu d’Història dels Jueus i del Museu d’Història de Girona.\nA mesura que els fets succeïts a la vila de Santa Coloma de Farners s’anaren…\nCulturània a la “Girona, ciutat de setges”\nTal i com us vam dir fa dies, Culturània ha format part del rodatge i…\nCulturània al Temps de Flors (Girona 2013)\nCulturània també participa en l’edició d’enguany de l’exposició del Temps de Flors que es celebra…


Publiquem les cartes del manresà Manel Prat i Pujol, desaparegut el 1938 al front de Terol - Memoria.cat\nPubliquem les cartes del manresà Manel Prat i Pujol, desaparegut el 1938 al front de Terol\nEl portal de webs www.memòria.cat de l’Associació Memòria i Història de Manresa fa una nova aportació al coneixement de la guerra de 1936-39 publicant la correspondència que es conserva del manresà Manel Prat i Pujol amb la seva família que va ser escrita durant els quaranta-dos dies que va passar a les files de l’exèrcit republicà, entre el 16 de març de 1938, quan marxà de Manresa, fins el 26 d’abril que és donat per desaparegut probablement a Rubielos de Mora, Terol.\nAquest fons postal procedeix de l’arxiu de Joan Prat i Guitart i consta d’una targeta postal, vuit cartes escrites per Prat a la seva muller Ignàsia Guitart i Bohigas, nou cartes de la muller al marit, quatre cartes de Prat a la seva germana Rosa i al seu cunyat Amadeu Rosell, una carta a Prat de la seva germana Antonina i una carta d’Ignàsia Guitart adreçada a Sebastià Palol, sembla que un company de guerra, amb data del 15 de novembre de 1938 demanant-li notícies del seu marit.\nEscriure serà una dèria, el cordó umbilical que uneix el soldat amb la família i, a l’inrevés, també la família confiarà a les cartes la falsa sensació de proximitat. És una correspondència de la quotidianitat, no s’hi expliquen ni batalles ni grans patiments. De la guerra, Manel Prat no en diu res llevat d’un metrallament causat per un avió franquista a l’estació de tren de Tortosa i que causà tres ferits entre el contingent que anava al front; la resta és: gana, fred, allotjament molt precari, polls, instrucció i avorriment.\nQuan encara no fa vint-i-quatre hores que és fora de Manresa, ja envia una targeta postal des de Tarragona de les que facilitava l’exèrcit: “Querida esposa i fill i demés família. Sabràs que estem avui dia 17 a les 10 del matí a Tarragona. Quan sabrem on anem, ja us ho faré saber. Petons pel nen i tu molts records del que no t’oblida”.\nQuan Manel Prat arriba a destí, es troba amb unes unitats republicanes en plena reorganització després d’haver perdut Terol. A Prat el van destinar a una companyia de metralladores de la 39 Divisió feta de trossos d’altres unitats. Prat va ser soldat de quota i, per tant, no va anar a fer el servei militar quan li tocava, així que l’any 1938 era un soldat sense cap mena de vivència militar; formava part d’aquelles tropes sense experiència enviades al front.\nEl dia 23 d’abril va començar l’ofensiva de l’exèrcit franquista cap a Castelló de la Plana i va trobar una enorme resistència republicana que la va fer aturar el dia 27. És en un d’aquests episodis de resistència contra els sublevats que mor Manel Prat. L’única notícia que rebrien els familiars que feia intuir el fatal desenllaç serien les tres cartes retornades i marcades amb una gran “D” al davant i amb el mot “Desaparecido” en el revers.\nEl web publica la reproducció de les cartes manuscrites i sis fotografies. També la transcripció dels fragments que millor descriuen les situacions al front i a Manresa i que fan alguna aportació al coneixement de la quotidianitat en temps de guerra a través de les vivències personals.\nHem d’agrair a Manel Prat i Guitart, el fill de Manel Prat i Pujol i d’Ignàsia Guitart i Bohigas, que ens ha fet a mans les cartes i fotografies. També a Rosa Xarpell i Santasuana, vídua de Manel Prat i Pla, nebot de Manel Pla i Guitart, per haver-nos fet fàcil l’accés a les fotografies del seu arxiu familiar.\nL’autor del web és Salvador Redó i Martí.\nL’enllaç del web és el següent: https://www.memoria.cat/cartes-de-Manel-Prat/


Qui és en ROGER TUNEU? – VIRUNGA\nQui és en ROGER TUNEU?\nBy Virunga 22 Gener, 2018 Maig 28th, 2019 No Comments\nJa fa alguns dies que ens sentiu parlar d’un tal Roger Tuneu i durant les pròximes setmanes (i mesos!) anireu sentint més el seu nom i l’anireu veient per les nostres xarxes socials i per la botiga. Però, ja sabeu qui és en Roger?\nEn Roger és un amant dels esports i la natura, té uns valors molt clars sobre superació, motivació, amistat i esport i els intenta transmetre en cada projecte que porta a terme. Amb ell compartim molts d’aquests valors i és per això que ens agrada tant poder col·laborar amb ell.\nAvui volem que el conegueu una mica més, així que us deixem un article seu on explica qui és. Però té moltes més coses per explicar! Això només és un petit tast, o sigui que aneu estant atents que la història continuarà…\nEmprenedor, Aventurer, Multiesportista i Ambiciós\nSóc un gran amant dels esports i la muntanya. El 2010 vaig debutar per primer cop a nivell internacional amb BTT Orientació i el 2014 en Raids d’Aventura. Actualment, practico diferents esports de muntanya que em permeten viure grans aventures i alhora enriquirme de noves experiències. Però també sóc molt competitiu i alguna cursa internacional a l’any sempre hi ha de ser.\nM’agrada transmetre la meva passió per l’esport, així que juntament amb el CET Enclusa vam decidir fundar l’Escola Esportiva Enclusa, el 3e, on formem a joves esportistes a través de l’esport. La metodologia de treball que utilitzo és fer-los viure noves experiències que els enriqueixin i els ajudin en el seu desenvolupament i creixement personal, sempre tenint en compte 3 àmbits principals: l’esportiu, el social i l’entorn.\nSóc soci i cofundador de SATUAL, una empresa / marca jove que es dedica a fer bicicletes d’alta gamma i la distribució d’altres components. La nostra missió és oferir un producte excel·lent i exclusiu al nostre client. El meu càrrec és de Director Tècnic, però al ser una empresa petita, faig una mica de tot. Actualment ens trobem en fase de reforma del projecte, buscant noves ambicions i desenvolupant nous productes.\nTinc una història vital per explicar i puc demostrar que amb una bona actitud pots aconseguir tot allò que et proposes. Així que de tant en tant faig alguna conferència de Superació, Motivació i/o Creixement personal.\nJuntament amb el Consell Català de l’Esport, he coordinat el Pla d’actuacions per fomentar la pràctica d’activitat física i l’esport inclusiu, perquè tothom ha de poder gaudir de l’esport i activitat física. Actualment estic treballant amb ells a l’Àrea d’Alt Rendiment i Esport Federat.\nSempre que puc intento ajudar a qualsevol esportista, des del més amateur al més professional, tant en l’entrenament, com en la preparació de curses o reptes, o fins hi tot a trobar espònsors. Si et trobes una mica perdun en algun d’aquests aspecte, no ho dubtis i posa’t en contacte amb mi!\nTot això ho faig amb un objectiu molt clar, Viure la vida intensament!\nPrevious PostQui és la LAIA AGUILAR?\nNext PostSALMING i VIRUNGA amb 4 grans atletes


BarcelonaLa reacció de protesta pacífica contra la macrooperació policial llançada avui per l'Estat per intentar aturar l'1-O no ha parat de créixer durant el dia. El que ha començat al matí com una concentració espontània de desenes i, després, centenars de persones davant de la seu del departament d'Economia, s'ha convertit aquesta tarda en una protesta multitudinària de 40.000, segons el recompte de la Guàrdia Urbana, a la cruïlla de la Gran Via amb la rambla Catalunya, molt a prop del departament.\nPaperetes decomissades per la Guàrdia Civil Ministeri D'interior\nImatge del document de la llista numerada de votants decomissat per la Guàrdia Civil Ministeri D'interior\nEl director general de Patrimoni, Francesc Sutrias, sortint de casa seva Ara\nGuàrdies civils al vestíbul del departament d'Economia durant l'operació contra l'1-O Ara\nAixí, en total el jutjat d'instrucció número 13 de Barcelona ha ordenat 41 escorcolls, sis dels quals són a despatxos situats a diferents seus oficials del Govern. Segons el tribunal, els escorcolls es limiten als despatxos de les persones que tenen la condició d'investigats en la causa. El magistrat també ha acordat escorcolls a tres empreses de Barcelona, a despatxos professionals no oficials i a domicilis particulars. La causa està oberta pels delictes de desobediència, prevaricació i malversació, amb una vintena de persones investigades.\nLa concentració del davant de la conselleria d'Economia vista des del terrat de l'edifici durant l'operació de la Guàrdia Civil contra l'1-O\nRufián arribant a la manifestació davant del departament d'Economia Pere Virgili


Desmantellat un assentament il·legal al barri de Cas Serres\nPublicat el Divendres, 14 Febrer 2020 12:31\nLa Policia Local d’Eivissa desmantella un assentament il·legal al barri de Cas Serres del que s’ha retirat prop de 8 tones de deixalles i materials emprats per aixecar diverses construccions.\nLa Policia Local d’Eivissa i l’empresa municipal de neteja han desmantellat un assentament il·legal que es trobava a un solar del barri de cas Serres.\nEls agents, juntament amb els operaris de l’empresa de neteja Valoriza, han procedit a la retirada de material acumulat, a un àrea de envoltada per zona boscosa, on s’havia aixecat aquest assentament i on s’han trobat diverses tendes de campanya i quatre cases prefabricades.\nEn el moment del desmantellament hi havia tres persones que han col·laborat amb la Policia Local d’Eivissa i han marxat d’aquest espai. La Policia Local els ha informat dels diversos serveis d’atenció amb els que compta l’Ajuntament d’Eivissa en cas de ser necessari.\nA l’operatiu hi han participat dues patrulles de la Policia Local d’Eivissa, un camió brigada amb una grua, un camió polivalent, un camió recol·lector, una furgoneta i 7 operaris de l’empresa de neteja Valoriza.\nDegut a la gran quantitat de restes, han estat necessaris dos dies de feina per deixar el solar al seu estat original i en total s’han retirat unes 8 tones de residus.\nAmb aquesta intervenció, ja són dos els assentaments il·legals desmantellats per la Policia Local d’Eivissa als últims dies, després del detectat a la zona de ca n’Escandell, la setmana passada.


Quants diners ha guanyat Totti en els seus 21 anys a la Roma? Quants diners ha guanyat Totti en els seus 21 anys a la Roma? – Món Esport\nQuants diners ha guanyat Totti en els seus 21 anys a la Roma?\nUn mitjà italià ha calculat el total de diners que el futbolista internacional s'ha embutxacat des dels 19 anys fins l'actualitat\nFrancesco Totti celebrant un gol.\nRedacció Octubre 5, 2016 5:47 pm\nFrancesco Totti acaba de fer 40 anys. La setmana passada, el davanter de la Roma va inaugurar una nova dècada de la seva vida, però ho va fer sense deixar el camí d’allò que més li agrada, el que l’ha fet gaudir de l’esport durant 21 anys: entrenar-se amb l’equip de la seva vida per preparar el partit del cap de setmana passat davant l’Inter de Milà.\nL’històric jugador italià, en actiu a la màxima categoria del futbol nacional des dels 19 anys, no ha anunciat encara la seva retirada. De fet, el mes de gener passat, Totti va declarar públicament la seva intenció de seguir jugant al màxim nivell durant un mínim de dos anys més, fins els 42.\nAquesta setmana, el prestigiós web Calcio e Finanza -d’economia i màrqueting al futbol- ha publicat una xifra aproximada dels diners que ha guanyat Francesco Totti al llarg de la seva carrera, des del seu primer contracte professional signat l’any 1996 fins l’actualitat, amb un pic de 6 milions per temporada en la temporada 2004-05, coincidint amb l’interès de Florentino Pérez per incorporar-lo al Reial Madrid. Durant aquells anys, Totti va ser considerat un dels millors jugadors del món, essent clau per a la consecució de l’últim Scudetto romanès, la temporada 2000-01.\nSegons el web, Totti ha guanyat 84,25 milions d’euros nets en 21 anys, una xifra que ha reportat a l’Associazione Calcio Roma una despesa d’uns 152 milions d’euros pel seu sou durant tots aquests anys. Això significa que el davanter internacional s’ha embutxacat una mitjana de 4 milions d’euros nets per temporada.\nLa temporada de més ingressos, com s’ha dit abans, és la 2004-05, amb 6 milions d’euros de fitxa. Durant els seus primers dos cursos, 1996-97 i 1997-98, Totti va tenir un sou de 500.000 euros nets, un salari que va augmentar fins l’1,5 milions la temporada 1998-99, els 2,25 milions la 1999-00 i els 4 la temporada del títol, la 2000-01. El seu sou va créixer fins la 2004-05 (6 milions), va reduir-se en 0,2 milions les següents quatre temporades (5,8M) i ha anat baixant fins els actuals 1,2 milions d’euros.\nEl sou de Francesco Totti durant tota la seva carrera. | calcioefinanza.it


El Trasplantament Cardíac al Clínic | Hospital Clínic Barcelona\nTrasplantament Cardíac Procediment al Clínic\nEl Trasplantament Cardíac al Clínic\nL’Hospital Clínic té una àmplia tradició com a centre trasplantador cardíac, amb 20 anys d’activitat i més de 360 trasplantaments realitzats fins al desembre de 2018, que inclouen trasplantaments cardiohepàtics i cardiorenals.\nAl Clínic, s’hi trasplanten una mitjana de 20 pacients l’any. Fins març de 2019 s’han dut a terme 374 trasplantaments. Tots els pacients són seguits a consultes externes i s’atenen 335 pacients trasplantats de mitjana cada any. També s’avaluen entre 30-40 pacients derivats d’altres centres per a trasplantament cardíac. Es fa una avaluació multidisciplinària i estudi de pacients candidats per a aquest procediment; avaluació quirúrgica, immunològica, nutricional, psiquiàtrica, social i anestèsica.\n20 Trasplantaments de cor\nL’experiència del Clínic es fonamenta en el fet que és pioner en la posada en marxa de diversos procediments com:\nLa valoració del grau d’hipertensió pulmonar secundària en la insuficiència cardíaca i el tractament específic.\nPrehabilitació del pacient en llista de trasplantament cardíac.\nSeguiment de les complicacions postTC: disfunció de l’empelt, rebuig cel·lular i mediat per anticossos, infeccions, neoplàsies i vasculopatia de l’empelt.\nTrasplantaments complexos i combinats. Es van realitzar tres retrasplantaments, tots per vasculopatia de l’empelt; 14 trasplantaments multiorgànics; sis cardiorenals; quatre cardiohepàtics (amiloïdosi per mutació del gen de la transtiretina i malaltia congènita amb cirrosi cardíaca) i quatre cardíacs amb trasplantament de medul·la òssia seqüencial (amiloïdosi AL).


Mai no sabem quan guanyem | Directa\nMai no sabem quan guanyem\n"L'acció directa no violenta tracta de provocar tal crisi i d'induir tal tensió que una comunitat que ha refusat sistemàticament negociar, es vegi obligada a enfrontar-se al problema"\nMartin Luther King, Carta des de la presó de Birmingham\nQui coi llegirà una columna el dia de la Mona? Com que l'Assemblea atea de la Directa no entén de calendaris espirituals ni de vacances emocionals, la primera temptació és fugir cap a algun dolor més llunyà. Explicar que Israel ha tornat a assassinar palestins desarmats. Que la UE, en la seva extrema inhumanitat, acaba de fer-li al vaixell d'MSF el mateix que a Open Arms i els ha obligat a tornar 120 nàufrags als guardacostes libis. O potser recordar que ara fa 15 anys que van assassinar Couso a una d'aquelles guerres fundacionals de l'horror global actual. Però fer això seria autoengany i autocensura per no voler enfrontar-se al que-mal-todo ambiental, i a la por de dir i de no dir.\nI cal dir-ho. Sis mesos després de la gran victòria social de l'1-O quasi tot fa olor de derrota. De divendres sant. Més presos, més exiliats, més causes judicials obertes, grolleria sense límits de l'aparell estatal, incapacitat desesperant dels partits sobiranistes per trobar sortides, poca, molt poca comprensió i solidaritat de l'altra banda de l'Ebre, i una amarga sensació que ja hem renunciat a la idea de ser un sol poble. I per sobre de tot, i com a pervers mar de fons, la normalització de la violència argumental, física i legal. Calfreds amb els tuits que parlen de cucarachas independentistes perquè així li deien als tutsis a la Ràdio de l'Odi de Ruanda. Astorament davant els líders d'opinió indepes que inventen enemics com inventen acudits. Com si cada petita acció o omissió no servís per asfaltar l'infern. Com si tot fos un joc. Però resulta que no estem a una punyetera batalla de 'paintball' (i que han calat foc a l'Ateneu de Sarrià).\nPotser és un bon moment per recordar que la independència de l'Índia no va ser pim-pam. Que allò de Gandhi van ser 30 anys de resistència civil noviolenta, d'accions, de marxes i de disgustos\nPer sort no escrivim només per certificar que tot està fatal. I per sort es multipliquen les crides a la noviolència per evitar que la violència sigui l'únic marc mental disponible (no pensis en un elefant). Potser és un bon moment per recordar que la independència de l'Índia no va ser pim-pam. Que allò de Gandhi van ser 30 anys de resistència civil noviolenta, d'accions, de marxes i de disgustos. A la noviolència ell li deia "ahimsa" -en sànscrit- i amb aquest concepte filosòfic lluny de negar el nostre impuls agressiu o violent ens convida a domar-lo i a transformar-lo en quelcom positiu.\nTraducció apta per a membres de la Guàrdia Civil: la resistència civil noviolenta ni és violenta ni és un conjunt de tècniques per evitar prendre mal a les càrregues policials. És, ben al contrari, un programa de reeducació personal i col·lectiva per desobeir el mandat cultural de la violència i no té res a veure amb la passivitat. La resistència civil noviolenta ve de lluny i és, a hores d'ara, l'única opció sensata per a Catalunya, èticament i estratègicament. Entre altres raons perquè, a efectes pràctics, ha demostrat tenir més èxit que les revoltes violentes. Segons un estudi de dues politòlogues de la Universitat de Columbia, que ha analitzat 323 campanyes entre els anys 1900 i el 2006 a tot el món, el 53% de les que van tenir èxit van ser noviolentes, davant el 26% de revoltes violentes.\nLa resistència civil noviolenta és un programa de reeducació personal i col·lectiva per desobeir el mandat cultural de la violència i no té res a veure amb la passivitat\nTot just ara fa 50 anys que van assassinar Martin Luther King i 55 que va escriure la seva Carta des de la presó de Birmingham, "la carta més llarga que he escrit mai". La carta, un autèntic tractat de resistència noviolenta, va ser la resposta a uns religiosos d'Alabama que l'acusaven de provocar disturbis i té la virtut d'ensenyar-nos com de prop estan tots els poders que veuen amenaçada la seva hegemonia secular, i com de recurrents i previsibles són les seves acusacions. "Declaren vostès que les nostres accions, encara que pacífiques, han de ser condemnades perquè provoquen violència, però és aquesta una afirmació lògica? No equivaldria a condemnar a una víctima d'un robatori perquè la seva possessió de diners va provocar la malvada acció del lladre?"\nPostdata pasqual: Malgrat la dulcificació de la seva figura, quan Martin Luther King va sentir el tret a la gola, no era precisament el tio més popular de la classe. Al vell rebuig dels nacionalistes negres i dels republicans es va afegir els dels demòcrates quan es va oposar a la guerra de Vietnam i va gosar posar-se interracial i interseccional. "Els tres gegants contra els quals cal lluitar, el racisme, el materialisme extrem i el militarisme". Va morir assetjat per l'FBI i pensant que ningú no l'entenia, tres setmanes abans que comencés la seva gran marxa contra la pobresa. 50 anys després un reverend i una reverenda ressusciten la seva Poor People's Campaign i lideraran sis setmanes d'acció directa i desobediència civil en 25 estats. Acabaran amb una marxa al Capitoli el mes de juny. De vegades guanyem quan sembla que perdem. I de vegades és a l'inrevés.\nMai no sabem quan guanyem Flattr donate!


El peix, l’aliment protagonista del Malbaratament Alimentari del febrer – ampafarigola.cat\nEl peix, l’aliment protagonista del Malbaratament Alimentari del febrer\nEl mes de febrer, l’aliment protagonista del Malbaratament Alimentari ha sigut el peix. Com sempre, els més petits i petites de l’escola han hagut d’endevinar primer quin era l’aliment.\nAquest mes l’estudi l’ha fet el curs de 4t, que ha fet un seguiment de tot el procés per calcular quin malbaratament hem fet en el menjador de la nostra escola. Els nens i nenes de 4t han fet fins i tot un vídeo on expliquen l’origen del peix, la posada al mercat mitjçant la clàssica llotja, la posterior venda al mercat i l’arribada a l’escola.\nBy Eva Garcia| 2019-03-07T12:28:20+00:00\tmarç 6th, 2019|notícia menjador|Comentaris tancats a El peix, l’aliment protagonista del Malbaratament Alimentari del febrer


Parcs infantils homologats per al jardí. Es poden configurar els seients dels gronxadors, es poden posar molts accessoris com parets d'escalada, mirall màgic, periscopi, campana i molt més. Fins i tot es poden unir diferents torres amb una passarel·la. La fusta està tractada per a l'exterior. S'inclouen els ancoratges per a un terra de sorra o gespa.


Blog CAT: d’octubre 2018\nNi tots els monstres porten disfressa ni únicament surten en Halloween.\nAvui algunes persones els sorgeix un lleu pessigolleig al cos, de nervis positius en ser una nit diferent, de pors trobats amb les ganes de poder ser el monstre o malson que més anhelen ser, en un ambient distès i d'alegria, per a tot plegat commemorar l'única nit que creuen estar envoltats de monstres i personatges terrorífics sense ser preses de la mort. No obstant això, no saben que durant tot l'any és quan passegen les veritables temibles feres pels nostres carrers, amb els quals compartim poble, voreres, vagons de metro o inclòs treball, amistats o família.\nNo volem induir la por a vosaltres, però sí que obriu els ulls, perquè realment estem envoltats de bé però mai s'ha d'oblidar el mal.\nEn aquest article us volem resumir quatre històries reals i punyents de veritables monstres, els que actuen si més no ens ho esperem i de la forma més retorçada i inimaginable.\nEl modern Caníbal de Rotenburg\nArmin Meiwes és denominat pel sector mediàtic com el Caníbal de Rotenburg, a causa del assassinat i posterior esquarterament i canibalisme d'una persona, amb la qual havia contactat per Internet, per satisfer les fantasies de devorar i ser devorat. La curiositat és que Armin portava una doble vida, una amb amics hobbies i aparença de normalitat i en l'altra on patia un greu desordre de les seves preferències sexuals, una parafília, tot i sent capaç de controlar els seus impulsos va sucumbir al desig de menjar-se el membre sexual de la seva última víctima.\nPer als més interessats sobre l'horrible història, hi ha moltes entrevistes, documentals i fins a una pel·lícula basada en la història real d'aquest assassí, anomenada igual que el seu sobrenom El Caníbal de Rotenburg.\nEl mític Jack l'Esbudellador\nVa ser un assassí en sèrie que va cometre diversos crims a Londres en 1888. Les víctimes tenien els òrgans interns remoguts de manera pràcticament quirúrgica. Després d'analitzar-les es concluió que seria un home de mitjana edat, ben arreglat i d'aire respectable amb un aspecte inofensiu. Probablement tenia l'hàbit de portar capa o abric perquè d'una altra manera la sang de les seves robes i mans hagués cridat l'atenció de les persones.\nEl sectari, Charles Manson\nAquest assassí serial va assolir un nivell de maldat que molts altres assassins no van aconseguir arribar. Va ser el líder d'una secta, al final dels anys 60, i en general abrigava persones que tenien problemes emocionals profunds i que estaven sempre en contra dels seus familiars. Amb això Manson va poder convèncer-los a alliberar els seus instints assassins. Després de cada crim comès normalment escrivien missatges a les parets del lloc de l'assassinat amb la sang de les víctimes.\nLa vídua negra, Mary Ann Cotton\nMary Ann, és l'assassina en sèrie més coneguda de tots els temps. Aquesta anglesa va assassinar més de 20 persones, fins i tot els seus propis fills, utilitzant l'arsènic. Entre les morts estan també tres marits, un amant i diversos nens. Aquests últims els va matar per poder obtenir diners de l'assegurança. Va ser penjada el 24 de març de 1873.\nAixí que recordeu, estar sempre en alerta ja que els malsons poden arribar a ocórrer en la vida real.\nPenses que estan espiant la teva empresa? Doncs llavors aquest article és per a tu. Anem a parlar del "escombrats electrònics", una forma útil per eliminar les sospites d'espionatge. ¿Però, que és en realitat l'escombrat electrònic? Resumidament, és l'execució d'inspeccions i recerques amb la finalitat de detectar, localitzar i (si cal) eliminar dispositius espies. És la contramesura de seguretat més important, doncs busca instruments d'espionatge actius, sistemes intrusos que capten informació, escoltes i punxades telefòniques. Pot aplicar com a mesura preventiva o com a mesura secundària davant d'una sospita de fuga d'informació.\nLa veritat és que la nostra societat és cada vegada més transgressora quan es tracta de la nostra privacitat, ja que s'observen centenars d'empreses que ofereixen equips d'espionatge accessibles a tot o tipus de persones. Per tant és imprescindible contractar personal qualificat i amb equips tècnics adequats, quan hi hagi sospites sobre un possible cas d'espionatge, ja sigui el més senzill o el més complex. Els professionals que s'ocupen d'efectuar aquests escombrats són normalment detectius privats entre altres, contractats per detectar transmissions de vídeo i / o àudio, càmeres, micròfons ocults i altres sistemes passibles d'espionatge, ja que per a la detecció d'aquests equipaments és indispensable un coneixement detallat dels mitjans d'espionatge i els llocs on instal•lar-los.\nEls escombrats electrònics inclouen des d'un registre físic de les instal•lacions fins a l'anàlisi de l'origen d'eventuals enregistraments i localització d'aquests dispositius. A més, també es pot fer el rastreig de micròfons en vehicles o localitzar sistemes GPS ocults. Moltes vegades és possible instal•lar igualment equips de contramesures, com per exemple, equips que generen soroll i que impedeixen entendre i / o gravar converses.\nLes causes per les quals s'efectuen escombrats electrònics són diverses, però les principals són les fugues d'informació, treballadors deshonestos, filtracions a la premsa i registre de patents.\nL'espionatge està en auge per això les precaucions de les grans empreses són cada vegada més justificades, prenent mesures per evitar-ho.


Sebastià Portell: «Tendeixo al cinisme i a la ironia per fugir del dolor» | NacióDigital\nSebastià Portell: «Tendeixo al cinisme i a la ironia per fugir del dolor»\nEl jove autor i dramaturg mallorquí ha publicat la novel·la "El dia que va morir David Bowie", una de les sensacions de la temporada | L'escriptor confessa que "hi ha una part molt fosca de mi que no m'agrada ensenyar"\nper Esteve Plantada, 12 de febrer de 2017 a les 10:01 |\nSebastià Portell | Adrià Costa\nÉs jove, de somriure encomanadís i una de les sensacions literàries dels darrers temps. Guanyador del premi al Creador de l'any 2016 que concedeixen els lectors de Time Out, Sebastià Portell (Ses Salines, 1992) s'ha confirmat com una de les veus catalanes que caldrà seguir de ben a prop en un futur, gràcies a l'èxit d'una novel·la fulgurant, El dia que va morir David Bowie (LaBreu). De ritme frenètic i odissea generacional, de retops contents amb la tradició, una obra que transcorre en només quinze minuts. Això sí, sense treva.\nEn aquest exercici, Portell és capaç de fer-nos viatjar de a rialla desaforada al nus a la gola, sense perdre cap bri d'autenticitat ni de magnetisme. De la frivolitat al plor, com si res, com si tot fos part d'aquest gran entramat literari. "És una de les coses que més m'ha sorprès de la recepció del llibre", confessa. "No va ser volgut. Alguns amics propers m'han dit que hi he posat molt de mi". I potser és cert, diu. "Com a persona, tendeixo al cinisme i a la ironia per fugir del dolor. És una actitud molt postmoderna", sosté, mentre se li escapa una rialla.\n"Molts autors d'avui en dia tendeixen a fer broma de tot, a no parlar d'ells mateixos de manera sentimental o profunda". Com Mircea Cartarescu, a qui ha llegit i admira, i "que sempre parla d'ell mateix, malgrat que es mostri frívol". Traçant algunes similituds, Portell ha intentat transvestir-se en un personatge a El dia que va morir David Bowie, "i això fa que la gent em demani què hi ha de mi, perquè noten que és una disfressa". Fins i tot, la seva pròpia família li va arribar a preguntar si es trobava bé. "Els anys en què vaig escriure el llibre no van ser bons", rebla. "Sóc una persona molt fosca recoberta de llum. No sempre tinc un somriure, hi ha una part de mi que no m'agrada ensenyar".\nAmb l'esperit de David Bowie sobrevolant\nDes de bon inici, la novel·la va créixer de manera molt orgànica. "Només havia escrit sobre dones d'edat més avançada", personatges molt intensos i histriònics. "Sempre dic que tinc una dona de cinquanta anys atrapada al meu cos", i torna a esclafir de riure. "Quan vaig publicar Maracaibo (AdiA, 2014), em vaig adonar que estava fent un exercici de transvestisme constant". I per això, a El dia que va morir David Bowie, calia atrevir-se a radiografiar-se, encara que fos només una mica. "D'aquí surt la idea d'un personatge tan semblant a mi: mallorquí, a Barcelona, jove i gai". I també com la ciutat el condiciona.\nSebastià Portell. Foto: Adrià Costa\nAixò sí, l'autor tenia clar que l'esperit de Bowie havia de ser real, que el personatge pensés igual de principi a final. "Per això tot està tan condensat, com una pastilla de caldo". Un cop el concepte era clar, Portell va fer un esquelet, "un llistat de gravats i aiguaforts, molt cinematogràfics, que volia que apareguessin: aquesta novel·la és un retrat, no un argument". Feta de retalls i d'idees que anaven agafant forma, ordre i concert. "Els fragments finals són els primers que vaig escriure, els episodis amb la Carol. També m'interessaven fragments de la Bíblia. La gran prostituta és la presentació d'una drag queen a punt de sortir d'escena!", exclama, meravellat. "La resta va ser qüestió d'anar omplint buits a aquesta llista d'impressions, amb referents intercalats que deien millor que jo les coses".\nUna novel·la collage amb un títol canviant\nCada llibre demana una veu, i per explicar una història com aquesta, calia barrejar gèneres, autors, convencions. "El contingut de la història és d'una promiscuïtat total. No he inventat la sopa d'all, però sí que volia fer una cosa estripada i barrejada, perquè la història ho és". Un collage, però amb trampa. "És allò que ja va fer en Biel Mesquida al 1975. No s'ha d'entendre res, el lector ho ha d'elaborar tot. Però no volia que es perdessin en cap moment, perquè jo sóc molt ordenat i quadrat, i sempre em vull fer entendre". Malgrat la dispersió, amb la voluntat que sempre hi hagi un lloc on aferrar-se.\nPotser per això té molt de sentit que el llibre estigui ancorat amb la realitat concreta d'un moment. "Aquesta història no podia passar fa cinquanta anys, havia de situar-la en un dia molt concret, com el dia la investidura de Puigdemont, que és el mateix dia que va morir Bowie". Amb tot, el músic britànic no sempre havia estat present. "Aquesta novel·la es deia, originalment, Walk of shame. És un terme que s'utilitza als campus nord-americans, en contraposició al Walk of fame". Quan surts de matinada i tornes a casa després d'haver passat la nit amb algú.\nAquell títol, però, tenia diversos handicaps i vam veure la llum, precisament el dia que Bowie va morir i l'Ester Andorrà, l'editora, m'ho va proposar. Al final, això és el que ha convertit el llibre en una història embastada". Portell vol destacar, especialment, la tasca editorial de LaBreu, on "realment han fet d'editors". I afegeix que "un bon editor és aquell qui no et fa canviar coses, sinó que et posa preguntes sobre la taula per a què tu responguis. Vaig haver de pensar molt, i això fa que el llibre hagi sortit molt enfortit". Una obra que espurneja vitalitat i que, alhora, és un cop de puny al ventre. Com les grans obres, com la força d'una veu jove que ha vingut per quedar-se.\nLes entrevistes de NacióDigital, Els imperdibles, Cultura, Sebastià Portell, literatura catalana, Mallorca, LaBreu Edicions, David Bowie, literatura, Biel Mesquida


Segle XXX aC - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nsegle xxxi aC - segle xxx aC - segle xxix aC\nEl segle XXX aC és un període de l'edat antiga marcat pel desenvolupament cultural de les illes gregues i l'auge dels intercanvis comercials i guerrers entre els diferents pobles. Inclou els esdeveniments transcorreguts entre els anys 3000 aC i 2901 aC.\nLa divisió regional va provocar noves aliances i guerres, especialment a Mesopotàmia, on es construeixen les muralles d'Uruk, i el Llevant. A Memfis, regna la dinastia I d'Egipte. Es dona l'inici suposat de l'emigració de la cultura dels kurgans des de l'actual sud de Rússia i Ucraïna fins a la mar Egea i als Balcans. Mauritània i Nigèria presenten civilitzacions de l'edat del bronze. Canaan esdevé una regió densament poblada per pobles semites que emigraran i es barrejaran amb altres ètnies de la regió. A Europa, comencen a sorgir pobles sedentaris a la zona escandinava.\nLa població global va assolir els 14 milions de persones, concentrades en poques zones habitades amb grans extensions de natura verge i inexplorada entre si.\nEs va incrementar el comerç de jade de la cultura Liangzhu, a la Xina. La civilització ciclàdica usa sobretot el marbre per a les seves figuretes votives. Si, fins ara, els intercanvis es feien amb altres productes, els pobles de la Mesopotàmia comencen a introduir la moneda: el sicle.\nEs van introduir noves normes de protocol i títols afegits als noms dels governants per mostrar la seva diferència respecte al poble ras. Aquests títols feien referència a suposats atributs divins o a les seves conquestes i èxits militars.\nEls antics egipcis uneixen canyes i troncs d'arbre per construir bucs de barca amb vela.\nEs construeix la mítica ciutat de Troia (data discutida), matèria de l'èpica clàssica posterior. Contemporanis serien els petroglifs més antics de les Filipines. Els mites sobre els tres augustos i cinc emperadors xinesos, els situen en aquesta època\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Segle XXX aC\n↑ Colin McEvedy und Richard Jones, Atlas of world population history. Penguin, 1978\n↑ Lamb, H. H.. Climatic history and the future (en anglès). Taylor & Francis, 1977, p.73. ISBN 0691023875.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Segle_XXX_aC&oldid=28477650»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 oct 2021 a les 18:05.


El vaixell d'Odisseu: de juliol 2011\nVa ser a Dubrovnik, la ciutat croata que anomenen “la perla de l´Adriàtic”. Bellíssima des del mar, l´arribada a les seves imponents muralles que l´han fortificat durant segles i l´han fet inexpugnable a l´atac de pirates i exèrcits invasors –que no dels maleïts obusos des dels majestuosos turons que l´envolten- amagava un secret en un dels seus carrerons estrets plens de vida i d´olors ancestrals que no em passà desapercebut. És un d´aquells moments en què un constata amb satisfacció que la nostra llengua mare es fa present en qualsevol indret del vell continent i que, per a les generacions que han estat educades en el coneixement del llatí, renova les utòpiques il·lusions de recuperar-lo com a nova llengua d´ús. Només pensaments fugissers. Va ser la curiositat qui del bracet em va conduir fins a l´establiment, certament amagat, que assenyalava el rètol: sota el nom del carrer, s´hi podia llegir el llatinisme i el tipus de menjar que oferia. Amb un gest de la mà vaig convocar la família i vam decidir fer allà un àpat que la calor abrusadora de la jornada ens aconsellava urgent. Acabades les postres, de nou aquesta companya de viatge que et fa tenir ben alerta els ulls i les orelles a tothora em va fer preguntar al cambrer el perquè del nom del local. Sense desvetllar el secret ni pronunciar paraula va fer venir un homenot d´espessos i blancs cabells que mostrava un ampli somriure i una mirada blava, neta i franca. Així m´ho va semblar, malgrat pensar –ho reconec- que als turistes, i tants com n´hi havia!, sempre plau sentir-se com a casa. L´amo del negoci, un bavarès entrat en anys, ens va explicar una bella història personal la importància de la qual anava revelant la brillantor dels seus ulls mentre l´explicava. Era, deia en un castellà prou intel·ligible i fruit de la seva vida nòmada, un senzill però sentit homenatge al seu professor de llatí de la seva adolescència, un home que l´havia marcat profundament amb les seves paraules, pensaments i actitud davant la vida. A l´escola, els alumnes l´havien batejat amb el sobrenom carinyós –l´àlies, va puntualitzar ell- del mea culpa, evocant l´expressió que sovint utilitzava per referir-se a la necessitat –gairebé un imperatiu- que els homes reconeguin els propis errors per tal de construir una societat més justa i autèntica, un món millor, en definitiva. I que els clàssics, afegia, n´eren una font d´inspiració. No cal dir que aquesta lliçó de vida ens va emocionar sincerament i escric aquesta entrada per donar-ne testimoni. Abans de marxar, però, va deixar anar la següent observació: “en tinc un record indelebre, d´aquest professor...com ens agradaria que ens recordessin, a nosaltres?” Com us agradaria, a vosaltres?\nPublicat per El vaixell d'Odisseu a 20:09 8 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: curiositats, general, llatí, llatinismes, viatges\nUna fira de brocanters mitològica\nPassejant per la fira de brocanters que cada dissabte de la primavera i de l´estiu embelleix l´espai central del Passeig de Cadaqués, vaig topar-me amb aquesta estatueta feta en bronze d´un conegut heroi de la mitologia grecoromana amb posat victoriós. De qui es tracta? Quin abillament duu? Quin animal agonitza als seus peus? En sabeu la història? A banda de l´interès mitològic de la peça, proposo una petita investigació: el nom de l´artista hi apareix parcialment. Qui pot revelar-nos i donar-nos a conèixer la seva autèntica identitat?\nPublicat per El vaixell d'Odisseu a 18:11 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: art, grec, mitologia, referents clàssics\nLes dones imaginàries de Carles Cervelló\nFarà cosa de dos mesos el meu amic Carles va presentar el seu darrer poemari Les dones imaginàries (Témenos edicions) a la llibreria Bertrand de Barcelona. És un recull de vint-i-vuit poemes que volen ser un homenatge a les dones d´arreu, constructores sovint anònimes del paisatge emocional que ens defineix, de la memòria i els records que el temps, sempre envejós, ens regala amb benevolent complicitat o ens treu amb la crueltat pròpia dels qui se saben poderosos. És un llibre inspirat a partir de la lectura del meravellós text d´Italo Calvino Les ciutats invisibles (1972) i aquest joc de miralls entre la ciutat i la dona com un referent poètic del diàleg que diàriament mantenim amb nosaltres mateixos em fa pensar que si llegiu qualsevol dels versos d´aquesta poesia tan propera no quedareu indiferents. Amistat a banda, em sembla de justícia proposar-vos aquest llibret acabat de polir com a plaent i profitosa lectura estiuenca. Prosit!\nAquest poema que us transcric a continuació (amb permís de l´autor!) m´ha recordat el vell amic Horaci. Per què serà?\nNit de setembre. Els dos vells\ns´agafen de la mà mentre\nella deixa caure amb tendresa\nel cap sobre l´espatlla\nde l´home que fa tant temps coneix.\nNo diuen res. No cal. Senzillament,\nmiren el temps que fuig.\nHem estat feliços en nits com aquesta,\npensen, i contemplen com un estel\ncau esberlant la foscor que els cerca.\nPublicat per El vaixell d'Odisseu a 9:36 5 comentaris: Enllaços a aquest missatge


Tal volta siga una mica optimista però tot i no estar d'acord amb alguns pensaments de Vicent Àlvarez, pense que aquest article ens pot servir d'autoajuda a molts/es que ens estem quedant "flipats", davant de tots els tripijocs que s'estan produint entre l'esquerra alternativa d'aquest país i els nacionalistes valencians.\nLA COSA TÉ REMEI\nEntre la gent d´ esquerra hi ha un cert malestar, hi ha un sentiment d´ insatisfacció envers els partits i les seues crisis internes i externes, quasi ja cícliques. Conserve una carta de Fuster que reflexa el problema, fa ja anys, és de 1963, mireu si fa temps!. En aquella situació, amb les diferencies que ens podeu imaginar, i davant dels problemes al si de l’incipient esquerra nacionalista, Fuster apuntava com “ la cosa té remei” i recomanava algunes solucions com : menys il•lusions i més idees clares; més sentit de la responsabilitat; menys presumpcions individuals(les ganes de fer-se líder que té X...); més eficàcia( parlem tant..);, més sentit de la realitat...\nLa veritat és que algunes de les coses que plantejava Fuster podríem de nou aplicar-se a casa nostra, això sí, actualitzant els termes a la realitat present, una realitat ja democràtica, amb un sistema de partits, amb unes esquerres que no acaben de resoldre els seus problemes i, que aleshores, no estan essent una alternativa de canvi al nostre país davant del PP.\nContinuen mancant idees clares, continua havent una confusió entre desitjos i realitat. Amplis espais de l´ esquerra viuen de renda, altra buscar nous horitzons , uns i altres ,però, coincideixen en formes i actituds les més de les vegades, calen idees i canvi de pautes de comportament. L´ inèrcia ens porta a la manca d´eficàcia i a la no posta al dia de l’esquerra.\nNo vaig a inventar la pólvora, aquesta esta inventada fa temps. Com deia Fuster la cosa té remei, i alguns dels remeis passen per on insinuava el nostre escriptor. De la meua experiència, no exempta d’errades de les quals em penedeix, apuntaria algunes coses de cara a la recerca dels remeis.\nCrec que deguem d’interrogar-nos sobre per quina raó la persona que ostenta la secretaria o coordinació dels partits en cada circumscripció te a la vegada que encapçalar la llista, i per tant si no seria més adient la distribució de responsabilitat i la no acumulació de poder. Molts problemes que avui tenim no es donaríem si hi haguera més repartiment de responsabilitats.\nAh el tema de les llistes!. Quants problemes!. Quan ve el moment de fer les llistes arriba el moment d’afiliar els ganivets. Per que les llistes es fan com es fan?. Les experiències de primàries s’han fet, sempre amb por i prevenció. Els electors, els que van a votar no intervenen als processos d’elaboració de les llistes, el tema esta obert i personalment jo apostaria més anar endavant, primàries i amb participació dels militants o afiliats i, també, dels electors i simpatitzants. Per que no?.\nI que dir dels i les líders?. Quanta gent vol ésser-ho, i fa totes les malifetes per arribar-hi!.Pensem-ho, la cosa té remei.\nJa has votat Isaura?\nCompany no saps que el vot és secret


Dura confessió del presentador d'un conegut programa: «Vaig intentar treure'm la vida»\nJavi Martín, expresentador de 'CQC', confessa que es va intentar suïcidar el 2011\nEl presentador ha confessat que la idea del suïcidi va passar pel seu cap en diverses ocasions\nper Nadine Salinas dissabte, 12 de setembre 2020 - 11:11h | Actualitzat a 12/09/2020 11:36h\nJavi Martín ('Caiga quien caiga'), relata el drama que va viure el 2011: 'Se'n pot sortir' | RTVE\nEl passat 10 de setembre es va celebrar el Dia Mundial del Suïcidi i per aquest motiu, Javi Martín, que va ser el presentador de 'Caiga quien caiga', que s'emetia a Telecinco, el 1996, al costat de 'El Gran Wyoming', va acudir divendres passat a una entrevista a 'La hora de la 1' per explicar el drama que ell va viure en relació amb aquesta situació.\nTot i que ara ja ha deixat aquell dur moment enrere, Martín va obrir-se públicament per explicar que el 2011 va caure en una depressió i li van diagnosticar un trastorn bipolar. «Un dia a la sala de casa meva, una veu interior em va dir: 'Llença't per la finestra'. Em vaig començar a donar cops al cap. Però no se'n va anar. Vaig viure constantment durant mesos amb aquest pensament al cap, fins que un dia em vaig recolzar a la barana de la meva terrassa inclinat per llençar-me».\nMartín defensa que cal parlar del suïcidi\n«Volia explicar-li a la gent que es pot sortir d'aquesta situació», ha manifestat al programa de Televisió Espanyola, encara que ha estat molt dur compartir la seva història públicament. «Quan em va passar, estava tan enfonsat i tenia tal sofriment, angoixa i depressió, que jo no creia que me'n pogués sortir, per això, cal demanar ajuda i posar-se en mans de professionals», ha dit. «És un tema tabú perquè realment l'entorn de la persona que s'ha suïcidat o ho ha intentat sent que ha fracassat, és un fracàs de la societat i, sobretot, dels polítics», ha reblat.\nÉs per això que Martín ha demandat que hi hagi més intervenció per ajudar a aquestes persones, al·legant que «són 3.600 persones les que es suïciden a Espanya a l'any, 10 suïcidis al dia, es necessita que els mitjans s'impliquin». Malgrat la popular creença sobre que els mitjans no haurien de parlar sobre aquest tema, perquè es podria provocar l'efecte invers, Javi Martín ha defensat que això no és així i que cal que se'n parli: «Quan es parla del problema es parla de la solució» i cal «normalitzar-ho».\nEl Govern no ofereix ajuda per a aquestes persones, segons Martín\n«Cal invertir en salut mental», ha assenyalat en el programa. «A la seguretat social em van donar cita per a dos mesos vista, temps en el qual podria haver recorregut al suïcidi» ha explicat en referència a la seva dura experiència, però ha revelat que va acudir a tractaments privats per prevenir-ho. També ha volgut compartir que hi ha un telèfon d'ajuda contra el suïcidi, el 911 385 385, però no ha estat creat per una entitat pública, sinó per l'Associació La Barandilla.\nFinalment ha volgut advertir que és imprescindible estar atent a «certs senyals, frases que, si s'escolten, es poden detectar problemes de depressió» a les persones.


“No hi haurà primàries al PSC” | RAC1\n“No hi haurà primàries al PSC” 26/09/2012\nHo ha confirmat el primer secretari del PSC, Pere Navarro, en una entrevista a El món a RAC1 en què ha justificat que “serà impossible celebrar unes primàries obertes i ciutadanes” perquè “Artur Mas no ens ha donat temps”. No s’ha volgut pronunciar sobre si es presentarà com a candidat, però sí que ha explicat que “el candidat s’escollirà en qüestió de dies” i es farà “amb els mecanismes democràtics que s’ha fet sempre al nostre partit”. A l’hora de resumir el contingut del programa electoral del PSC, Navarro s’ha fet seu el lema de la Unió Europea “units per la diversitat”.Pere Navarro també ha dit que:\n- “Amb el temps que ens ha donat el senyor Mas, serà impossible celebrar aquest tipus de primàries.”\n- Sobre quan obriran el procés per saber el candidat del PSC: “Estem parlant de dies i no de setmanes, probablement amb el límit màxim d’una setmana.”\n- “El candidat del PSC s’escollirà amb els mecanismes democràtics que sempre ha tingut el nostre partit. Ha de ser un mecanisme àgil.”\n- “Anunciar unes eleccions desvirtua el debat de política general.”\n- “Volem esperar el final del debat per anunciar el sistema d’elecció de candidatures.”\n- “El senyor Mas ha portat el país a una situació en què sense la convocatòria d’unes eleccions al Parlament era molt difícil de sortir.”\n- “El programa electoral del PSC inclourà una proposta molt clara del que és la relació entre Catalunya i Espanya: que és anar cap a un estat federal i que això implicarà un canvi a la Constitució que haurà de referendar la ciutadania.”\n- “Hi ha moltes persones que pensen que la independència els resoldrà tots els seus problemes i la independència amb un govern de dretes no els resoldrà els seus problemes.”\n- “Nosaltres encara hem de decidir quin serà el procés d’elecció de candidat o candidata.”\n- “El calendari no està tancat. Volem agilitzar els processos.”\n- Sobre si es presentarà de candidat: “Jo ja li ho diré quan hàgim obert el procés de candidatures. [...] Hem de ser molt respectuosos amb el temps.”\n- “El Sr. Mas ahir va fer una cosa que a mi no em va semblar gens bé. Anunciar unes eleccions desvirtua el debat de política general.”\n- Sobre si les eleccions agafen el PSC amb el pas canviat: “El que volíem és que la legislatura durés els 4 anys, que és el que Catalunya necessita. El senyor Mas ha portat el país a una situació en què sense la convocatòria d’unes eleccions al Parlament era molt difícil de sortir.”\n- “Demanem la màxima claredat. Ara és el moment de la claredat a l’hora d’expressar el que proposen tots els partits polítics al poble de Catalunya.”\n- “CiU-ERC-SI plantegen la independència per a Catalunya i el que cal saber és com hi arribem. ICV encara ho ha d’acabar de definir.”\n- “El PSC el que pretén és un estat federal. Avançar sense trencar amb aquest federalisme asimètric. El PP està just a l’altra banda, reclama la recentralització de l’Estat.”\n- “El federalisme asimètric és compartir un projecte des de la llibertat de les parts. És un projecte comú en el qual tots hem d’estar còmodes. Aquest és el projecte que volem i és el projecte que volem per a Europa també.”\n- “Amb el federalisme asimètric Catalunya tindria més capacitat d’autogovern basada en un acord bilateral amb la resta d’Espanya, més capacitat de diàleg amb la resta de comunitats…”\n- “Em faig meu el lema de la Unió Europea: ‘units per la diversitat’.”\n- “El PP s’haurà de moure, no entén Espanya. Un PP que dóna les culpes de tota la crisi a les comunitats autònomes és un partit que no ha entès quin país té ni cap a on va el futur.”\n- Sobre les paraules d’Elena Valenciano rebaixant les tesis de Rubalcaba sobre el federalisme: “El secretari general del PSOE és Rubalcaba.”\n- “Federalisme vol dir que hi ha d’haver un pacte entre totes les parts i d’aquest pacte sorgeix la capacitat d’autogovern de cadascun dels estats.”\n- “Interpretar la voluntat del poble de Catalunya sempre és difícil perquè el poble de Catalunya és molt divers i plural.”\n- “A la resta d’Espanya jo veig molts més federalistes que independentistes.”\n- “Quan hi ha hagut un govern del PSOE és quan més ha avançat l’autogovern de Catalunya.”\n- “El Partit Socialista ha anat avançant mentre el Partit Popular no ho ha fet.”\n- “Si tinguéssim la independència aquest govern continuaria retallant els impostos als rics i continuaria carregant el pes de la crisi a les classes mitjanes.”\n- “El problema és que tenim uns governs a Catalunya i Espanya que van en la línia de Merkel. Així és complicat sortir d’aquest pou.”\n- “Em sembla lògic que el PSC no faci primàries perquè el calendari diu que el 17 d’octubre ja s’han de presentar les llistes a la Junta Electoral. Però espero que hi hagi algun procés participatiu intern perquè, si hi ha més d’un candidat, els militants puguin triar.”\n- “No sé si Navarro serà el candidat. Crec que ell ho vol ser, però també ho vol Montserrat Tura i veurem com es pronuncien les bases del partit.”\n- “No sé si Àngel Ros voldrà concórrer o si farà un pas enrere i es voldrà assegurar ser cap de llista per a Lleida i prou. No crec que ho sigui Carme Chacón, però tractant-se del meu partit ja no descarto res.”\n- “El gran candidat serà el que triïn els militants del partit. Ha de ser una persona que connecti amb la realitat catalana actual i que engresqui i neutralitzi aquesta onada efervescent i evanescent que ens està envaint.”\n- “No seré diputat perquè no seré candidat. Puc tancar les llistes que vulgui, però no les tornaré a encapçalar.”\n- “Sóc un animal polític. Em mantindré actiu en política, faré política, però potser resulta que el que he de fer quan deixi de ser diputat és demanar la reincorporació a la Universitat de Girona i demostrar la normalitat dels viatges d’anada i tornada dels polítics cap a la seva professió.”\n- “Fa una setmana que vaig dir a Pere Navarro que no volia ser el vicepresident del Parlament per com havien anat les coses i perquè no volia una confrontació amb Higini Clotas. Mai no m’he agafat a la cadira i ara no tenia ganes de perpetuar-me en una cadira que no em pertocava.”\n- “El PSC ha de donar suport a una consulta sobre la independència de Catalunya. Una altra cosa és quin posicionament ha de prendre. El PSC no ha de ser parapeto de res ni s’ha de postular contra res, sinó que ha d’estar a favor de moltes coses que el poble de Catalunya espera”.\nJoaquim Nadal: "No crec que la candidata sigui Chacón, però tractant-se del meu partit ja no descarto res


CENTRE D'HISTÒRIA DE GAVÀ. ARXIU MUNICIPAL: DIMECRES DE CENDRA. LA QUARESMA JA HA ARRIBAT I LA GRESCA S’HA ACABAT\nDIMECRES DE CENDRA. LA QUARESMA JA HA ARRIBAT I LA GRESCA S’HA ACABAT\nEl Dimecres de Cendra marca l’inici de la Quaresma, que és el període de quaranta dies abans de Pasqua que assenyala el calendari litúrgic cristià per preparar-se per Setmana Santa i que acaba el Diumenge de Pasqua. La duració de la Quaresma té l’origen en el simbolisme del número quaranta, que es considerava símbol de plenitud. Així, quaranta dies són els que va durar el diluvi, els dies que van passar Moisès i Elies a la muntanya, o els dies que va dejunar Jesús al desert. L'objectiu de la Quaresma és establir un període de reflexió i penitència en el qual els cristians tinguin temps de preparar-se per a la celebració de la Pasqua. Tradicionalment també es practicava el dejuni i l’abstinència i era habitual la prohibició del consum de carn i ous.\nAntigament, aquest dia es portava els pecadors públics al temple on se’ls sotmetia al ritu d’imposar la cendra. Amb el temps, molts cristians s'uniren per humilitat als pecadors públics, i així aquest ritu va passar a tots els fidels. La cendra ha de ser imposada al cap en forma de creu mentre el sacerdot pronuncia les paraules: "Recorda, home, que ets pols, i en pols has de tornar", com a símbol de caducitat de la condició humana i signe penitencial. Segons la tradició, la cendra s'ha d'obtenir a partir de la cremació dels llorers i palmons beneïts el Diumenge de Rams de l’any anterior.\nHi havia el costum, molt estès a Catalunya, de sortir aquell dia a la tarda a fer una berenada al camp, on després es feia l'enterrament de la sardina. A Gavà, nois i noies acompanyats pels mestres, colles de menestrals i colles de dones –especialment modistes— anaven a la muntanya a fer una berenada. Al vespre, pagesos i menestrals plegaven més aviat de la feina per canviar-se de roba, fer un sopar més extraordinari que de costum i anar al cafè a esperar amb expectació el ball de Dimecres de Cendra, que donava per acabat el Carnaval.\nPublicat per Patrimoni Gavà a 4:05


Cornellà de Llobregat, 19 d’abril de 2020 La Junta Directiva de la Federació Catalana de penyes del RCD Espanyol es va reunir de forma extraordinària, el passat dissabte 18 d’abril, a través de videoconferència, per tractar com ajudar a pal·\nDesplaçaments, FCPE, Penyes, RCDE\nEntrades per al Mallorca-Espanyol.\nExemple de solidaritat!.\nLa recollida solidària de joguines a l’RCDE Stadium ha estat un èxit absolut. Més de 1.500 persones han col·laborat en aquesta jornada de compromís organitzada pel Club i la Federació Catalana de Penyes. L’activitat ha estat constant a la porta\nGran recapte de joguines de la PBB Blanes!.\nEl passat diumenge 19, la Penya Blanc-i-Blava de Blanes va organitzar la seva ja tradicional Recollida de Joguines; una estreta col·laboració des de fa anys amb la Creu Roja de la localitat, que ja suma 16 edicions de la campanya. Així doncs, el local\nGran ambient en el derbi de La Marató a Breda.\nEl passat 18 de desembre, la Penya Blanc-i-Blava de Breda i Comarca va celebrar el seu ja tradicional Derbi de La Marató, que els enfronta en un partit de futbol contra la Penya Barcelonista de Breda. L’ambient de germanor va ser immillorable i, to\nImpugnació de l’actual Junta Directiva de la FCPE.\nLa Junta Electoral de la FCPE, reunida d’ofici el passat 25 de desembre de 2021, ha iniciat els tràmits per a impugnar l’actual Junta Directiva de la FCPE després de rebre la reclamació d’un penyista. La setmana passada, el penyista de qui es\nExemple de solidaritat!\nGran recapte de joguines de la PBB Blanes!\nGran ambient en el derbi de La Marató a Breda


“L’independentisme reforça la majoria”: el 14-F a la premsa internacional “L’independentisme reforça la majoria”: el 14-F a la premsa internacional – El Món\n“L’independentisme reforça la majoria”: el 14-F a la premsa internacional\nLes edicions digitals destaquen la caiguda de la participació i que els comicis donen un "impuls" a Sánchez\nUn home dipositant el seu vot a l'urna del col·legi electoral al Castell de Verdú | ACN\nACN 15/02/2021 11:21 am\nLa majoria dels principals diaris internacionals destaquen en les seves edicions digitals el resultat de les eleccions del 14-F. “L’independentisme reforça la majoria al parlament regional“, diu el francès ‘Le Monde’ mentre apunta que la victòria ha estat per al PSC, que “a priori no té els escons per poder prendre les regnes” del govern. El ‘Financial Times’ també apunta al “reforç” de l’independentisme al Parlament i destaca que els partits independentistes superen el 50% dels sufragis “amb una baixa participació”. Per la seva banda, el mitjà europeu ‘Euronews’ assenyala que l’extrema dreta de Vox irromp a la cambra catalana amb 11 escons, mentre ‘Bloomberg’ diu que la victòria del PSC és un “impuls” a Pedro Sánchez. “A banda de l’aritmètica, les eleccions seran recordades per celebrar-se en plena tercera onada de coronavirus”, diu Euronews que, com la resta de mitjans, remarquen l’excepcionalitat d’aquests comicis per la pandèmia.\nLa BBC parla d’un “impuls” a l’independentisme mentre apunta que el cap de llista d’ERC, Pere Aragonès, està al “capdavant per ser el pròxim líder de Catalunya”. Per la seva banda, ‘The Guardian’ destaca que l’independentisme supera el 50% dels vots “amb una participació de només el 53%”.\nA Itàlia, ‘La Repubblica’ diu que han guanyat “els moderats” d’ERC i que “els radicals de Junts queden relegats a la tercera posició”. El diari ‘Corriere della Sera’ creu que la victòria dels socialistes representa un “salt” per a Pedro Sánchez malgrat apuntar que l’independentisme manté la majoria.\nLa premsa dels Estats Units destaca també el creixement del bloc independentista malgrat la victòria socialista. L’agència de notícies ‘Associated Press‘ i el diari ‘The Washington Post’ apunten que els “partits que donen suport a la secessió d’Espanya han ampliat el seu control al Parlament”, uns resultats que “no estaven clars” després de “la pandèmia i una frustrada oferta d’independència l’octubre de 2017”. A més, afegeix que Catalunya segueix “dividida per la qüestió de la secessió”.\nSegons l’alemany ‘Der Spiegel‘, l’independentisme ha guanyat unes eleccions “decisives per al futur del moviment”, mentre el ‘Süddeutsche Zeitung‘ remarca que “la gent a Catalunya vota principalment partits partidaris de separar-se d’Espanya”. “El candidat socialista rep més vots, però probablement no governarà”, diu el diari alemany.\nPer la seva banda, el portuguès ‘Diário de Notícias’ remarca que si bé Salvador Illa “venç”, els independentistes “surten reforçats” i apunta que “una investidura de Salvador Illa sembla gairebé impossible després que els partits independentistes firmessin un document perquè no hi hagués pactes postelectorals amb el PSC”. El diari ‘Público’ destaca el resultat majoritari dels independentistes a Catalunya.\nAl seu torn, l’argentí ‘Diario Hoy’ apunta que “el PSC i ERC igualen en escons” i remarca una davallada de la participació respecte a les eleccions del 2017 amb “una caiguda de 22,5 punts percentuals”. En canvi, el diari mexicà ‘Milenio’ destaca que el “separatisme amplia la majoria absoluta a Catalunya”, encara que “els comicis deixen Salvador Illa victoriós en vots”. Així i tot, contempla l’obertura d’un “ventall de negociacions per formar govern”.


Cap Vermell - EL TEU 2014 SEGONS ELS ASTRES\nEscrit per: Imma del Destí\nÀRIES: per vosaltres aquest any serà molt significatiu en diferents aspectes, potser el més marcat serà el de la parella, on us veureu embolicats en un munt de situacions més aviat complicades que us faran prendre decisions molt concretes i fins i tot dràstiques, com ara una separació o un trencament. Heu de mirar de no ser tant dràstics, és important saber respirar a fons i donar una mica de temps a les coses perquè es puguin anar situant sense pressió. El motiu de les vostres reaccions serà molt concret, és la responsabilitat, necessitareu ser responsables i conscients de tot el que feu i això us farà estar alerta amb tot el que us envolta, aquest punt d'estar alerta serà el que us donarà molt bones facultats en el camp de la feina, fent que traieu el millor de vosaltres per fer les coses i això us donarà molts punts. El camp de l'economia serà el que portarem una mica despistat, de fet anireu una mica justos i estareu molt pendents del que teniu i del que podeu o no podeu gastar, aquí la responsabilitat també us ajudarà a saber-ho fer.\nTAURE: aquest any pot ser una mica estrany per vosaltres, no és que sigui un any dolent però serà diferent. Hi ha moltes possibilitats de que hagueu de passar o anar a hospitals i això us donarà malestar, evidentment, la cosa estar en posar-hi molta paciència i anar fent el que toqui a cada moment. Tant potser que els hospitalitzats sigueu vosaltres com que hagueu d’anar a l'hospital per cuidar algun dels vostres. Ara bé no tot es redueix en aquesta situació, també hem de tenir en compte que serà un any en el que podreu fer moltes coses relacionades amb el vostre aspecte creatiu, tindreu molt bones idees i sabreu portar-les a terme d'una manera factible, ja ho podeu aprofitar. En relació amb la família les coses aniran molt bé i serà un any molt bo per poder fer bons lligams i fins i tot augmentar la família si en teniu ganes, és clar. El més important serà la relació que tindreu amb la gent que us envolta, ja que els hi sabreu donar el que necessiten i us ho agrairan molt, només és qüestió d’anar fent el que sentiu i ja estarà tot fet.\nBESSONS: estareu molt pendents del que passa a fora, bàsicament l'estranger us cridarà molt l'atenció, fins el punt que somiareu en marxar i fer molts canvis, tot i que no els podreu acabar de fer o us serà complicat, per l'esforç que hi haureu de dedicar, bàsicament al llarg d'aquest any el que fareu serà construir molts projectes i activar moltes idees sense tenir gaires possibilitats de portar-les a terme per petits entrebancs a l'hora de materialitzar-les, de totes maneres no us heu de desesperar ni desanimar, tot al contrari el que heu de fer és treballar en les idees i deixar que el temps vagi passant per trobar el moment adequat per fer-les possibles. A banda d'això també heu de tenir clar que serà un any de moviments dins el camp familiar, no us estranyi que tingueu més comunicació i que la relació es vagi fent més estreta i agradable, fins i tot hi haurà més confiança i més seguretat, cosa que us farà estar més tranquils per poder assumir aquest any de traspàs que tindreu en la vostra activitat normal.\nCRANC: decididament vosaltres tindreu molts canvis i moltes variacions al llarg de tot l'any, serà qüestió de posar-hi moltes ganes i sobretot no espantar-vos davant del que pugui venir. El primer de tot serà el camp familiar on potser els trobareu molt a faltar i tindreu la sensació de que no estan gaire pendents de vosaltres, la cosa no és que ells hagin canviat si no que vosaltres esteu més sensibles i necessiteu més el seu suport, si no us el donen, demaneu-ho, no heu de tenir vergonya. En altres aspectes que la cosa té tendències a canvis és en el camp de la feina on ja us podeu posar les piles perquè aquest any haureu de lluitar molt per tirar endavant, no és que sigui una mala cosa, és important que us espavileu així tot se us posarà més a lloc i podreu treballar bé, però clar us hi heu de posar, les coses no venen soles a casa. I en l'altre aspecte que tindreu moviment serà en l'economia, que la veritat és que us pot donar alguna alegria i sorpresa al llarg de l'any, cosa que està molt bé. Ara, això no vol dir que pugueu despilfarrar.\nLLEÓ: aquest any haureu d'anar en compte amb el que digueu, la cosa està en que tindreu la llengua molt lleugera i fàcilment direu allò que no toca en el pitjor moment, no serà cada dia però us pot passar sovint al llarg de l'any, mireu d’estar al cas i així ho podreu evitar una mica. També serà important saber que amb les amistats hi haurà un any bastant remenat, amb tendències a tenir situacions molt bones i emocionants amb els amics, de fet tindreu la necessitat de fer animalades i els amics us hi ajudaran bastant a fer-ho possible. De fet aquest any us podeu divertir molt i això és bo. En el camp de la feina serà qüestió de posar-hi més energia perquè la cosa s'està parant i cal donar-hi més força, i ho podeu fer, si tant sols hi poseu una mica de il•lusió ja n'hi haurà prou. També de cares a aquest any us podeu trobar en que estareu moltes estones donant voltes al passat i tindreu la necessitat d’arreglar coses o situacions que us varen afectar en altres temps. Només us diré que hi ha coses que és millor deixar-les com estan.\nVERGE: per vosaltres serà un any força bo, en el camp de l'economia sembla que la cosa es desperta de bona manera i anireu fent créixer la bossa en favor de casa i això us donarà molta tranquil•litat. També tot s'ha de dir estareu molt estalviadors, d'aquí ve que us creixi la bossa. Hi haurà molta harmonia a casa i és allà on estareu millor, quasi que no necessitareu res del que us puguin donar a fora, això està bé, però heu de mirar de no tancar-vos massa perquè la vostra part social necessita que l'hi doneu una mica de vida i la relació amb l'altra gent és bona per créixer més personalment. Tindreu un punt molt important que serà el que us ve lligat en el camp del treball, si tot va com es planteja us en fareu un tip, de treballar, però estareu molt contents. Només us demanaré que aneu una mica en compte amb la vostra salut relacionada amb el tema nerviós, ja que estareu neguitosos sense motiu aparent i això us pot crear molta confusió e inseguretat, la cosa està en mirar de relaxar-vos i preguntar-vos si val la pena estar neguitosos.\nBALANÇA: aquets any tindreu molta necessitat de cuidar el vostre cos, ja sé que sembla un tòpic de començament d'any però realment a vosaltres us afectarà al llarg de tot l'any. Estaria bé que féssiu algun esport, o si més no que anéssiu a caminar o a nadar, que us anirà molt bé. De cara a com us anirà la resta de les coses, hi tenim una mica de tot, però una de les coses més destacades és que en tema de parella estareu una mica radicals i si no aneu en compte us podeu trobar en que se us tranqui la relació si en teniu alguna, és clar. El meu consell és que us agafeu les coses amb més calma i que aprengueu a escoltar i entendre a qui teniu al costat, això us facilitarà molt la relació. Per altra banda, estareu molt predisposats a créixer, no de mida sinó de coneixement i com a persona, o sigui que serà un any molt bo per entendre-us més a vosaltres i per saber viure millor i sense patir tant. Com a tema final us diré que tindreu una capacitat de lligar molt gran, si esteu lliures, molt bé, però si esteu acompanyats no us aconsello que feu cap pas.\nESCORPÍ: serà un any per arribar lluny, per portar a terme projectes i per atrevir-se a fer aquelles coses que a vegades ens fan una mica de por. Les coses se us posaran de cara per poder materialitzar les vostres idees i us serà relativament fàcil que us hi donin un cop de mà. De fet estareu molt responsables i serens per prendre bones decisions i per saber fer el que convingui en el moment adequat. Això són moltes coses positives que cal aprofitar, per tant aquest any us convé moure fitxa i ser vosaltres mateixos. Ara bé hem de tenir en compte també que la figura de la mare tindrà molta importància i ens pot fer frenar en el procés de tirar endavant, més que res per por de que us feu mal, però haureu de confiar en vosaltres mateixos i si us fan dubtar busqueu assessorament en persones qualificades i a poder ser que no siguin família, si mes no seran mes imparcials. La sort es que a banda de tot plegat no haureu de patir per el vostre tema econòmic, ja que per aquí sembla que aquest any us va millor, tot i que no cal fer bestieses.\nSAGITARI: no us puc dir que sigui un any fàcil però us haig de dir que tampoc no us heu de espantar, ja que tindreu molta energia per fer el que convingui i això us farà sentir segurs i complerts. De fet tindreu molt bons aspectes lligats a la feina i a la vostra projecció professional, cosa que heu de mirar d'aprofitar per poder pujar esgraons, fins i tot podríem dir que teniu un any en el que es poden moure les coses per poder treballar pel vostre compte, només cal que hi poseu ganes i energia. Parlant d'energies, us haig de dir que en tindreu un piló, però heu de mirar com la feu servir i sobretot heu de mirar amb què la utilitzeu per treure-l'hi el màxim profit. A banda d'això el motiu pel que us deia que no seria un any fàcil és pel fet que estareu molt sensibles i emotius, llavors això vol dir que tot us afectarà molt i que passareu del riure a les rialles d'una manera escandalosament ràpida, estaria bé que sabent això intentéssiu relaxar-vos una mica i no us deixéssiu envair per les emocions i procuréssiu anivellar una mica aquests canvis d'humor.\nCAPRICORN: serà un any de moltes activitats per vosaltres, és important que no us deixeu intimidar, perquè de una manera fàcil us aniran fent propostes i podreu triar cap a on voleu anar sense cap mena d’obligació ni compromís, bàsicament seran les vostres pròpies decisions les que seran importants. Amb aquest fet al damunt portareu a terme moltes coses i en vàries situacions us adonareu que els demés també us demanen consells, cosa que us agradarà i us farà sentir importants, ara bé sigueu prudents que segons el que s'aconsella encara es pot embolicar més la troca del que ja estava. Tindreu molta relació amb la família, però en alguns moments potser difícil la comunicació, intenteu deixar les coses ben clares, més que res perquè no hi hagin malentesos, sempre és millor pecar per prudent i dir les coses tres vegades que quedar fumut quan mes falta et fa alguna cosa. Aneu en compta a l'hora de dir mentides perquè serà molt fàcil que us feu un embolic i que us acabin descobrint el pastel, cosa que no queda massa bé.\nAQUARI: a vosaltres se us girarà la truita sense més ni més, la veritat és que potser un any curiós però al mateix temps molt bo, hi poden haver més nervis dels normals però seran per coses bàsicament positives i tot i que sembli que res no ha d'anar bé, al mig dels entrebancs us aniran sortint totes les solucions que necessitareu. Per tant és un any de filosofia i bons aliments que diguem, molta paciència però bons resultats. A banda d'això més genèric us diré que convé que dediqueu energies en el camp personal, treballar ja està bé, però també és molt important que doneu temps al vostre lleure i passar-ho bé és el motiu principal per fer que la vida de cadascun sigui ben aprofitada i alegre. Cal que pareu més atenció a la família, valoraran molt la vostra companyia i sobretot els vostres consells i opinions, per tant dediqueu-los hi una mica més de temps ho agraireu tots plegats. I per últim, us repetiré que feu el favor de sortir a passar-ho bé i busqueu la manera de riure tantes vegades com sigui possible al llarg de tot l'any.\nPEIXOS: les idees us afloraran d’una manera molt natural i sense cap mena de problema, cosa que us pot aportar molt d'enriquiment personal i laboral. I aquí en el camp laboral és on tindreu l'any amb més moviment, ja que tindreu una projecció de futur molt bona i entre això i les idees serà genial per vosaltres i també per les persones que estan lligades a vosaltres en la feina, tindreu la capacitat de fer-ho tot més fàcil i productiu, ja ho podeu aprofitar. Per altra banda, hi ha dos aspectes importants que no heu de deixar passar, el primer és que heu d'estar una mica al cas de la vostra vida personal, ja que amb tanta dedicació a la feina descuidareu una mica la vostra vida personal i no convé, o sigui que ja podeu buscar la manera de separar les coses i dedicar una mica de temps per cadascuna. La sort és que en el camp de la salut i del físic la cosa pinta molt bé i això serà genial per poder tenir força per totes les coses que teniu ganes de fer. Per cert ja podeu vigilar amb el que us diuen perquè potser us deixen anar més d’una mentida.


Mas Albornà impulsa el maridatge social amb Josep Roca\nJosep Roca dirigirà un tast maridat a Mas Albornà\nLa fundació penedesenca celebra els seus 50 anys d’història en un acte festiu, gastronòmic i social que es farà dimarts 22 d'octubre a les 18h al Mirador de les Caves\nLa Fundació Mas Albornà fa 50 anys i per celebrar-ho ha organitzat un maridatge social amb la col·laboració del sommelier del Celler de Can Roca, Josep Roca. L’acte es farà dimarts dia 22 d’octubre a les 18h al Mirador de les Caves (Subirats). És obert a tothom a un preu de 30 euros i l’aforament és limitat.\nL’objectiu és celebrar la trajectòria de l’entitat a la comarca i la seva tasca amb una iniciativa que combina tres components: gastronomia, festivitat i solidaritat. Embotits artesanals de Mallart Artesans Xarcuters (la marca d’embotits de Mas Albornà), vins de la DO Penedès, i la possibilitat de contribuir en el projecte social ‘Com a casa’ de la fundació.\nAquesta és la primera vegada que Mas Albornà, a través de la seva marca d’embotits Mallart Artesans Xarcuters organitza una iniciativa d’aquestes característiques.\nMallart Artesans Xarcuters és la marca centenària d’embotits de Mas Albornà, una entitat sense ànim de lucre amb un gran focus: crear oportunitats per a les persones amb discapacitat, trastorn mental i risc d’exclusió social.\nOperant al Gran Penedès i amb 50 anys d’història, l’aliança amb Mallart suposa per a Mas Albornà un pas important en el seu propòsit de trencar barreres i normalitzar la integració social i laboral d’aquests col·lectius.\n‘Com a casa’, el projecte social apadrinat\nAmb la finalitat que les 54 persones que viuen a la llar-residència de Mas Albornà se sentin com a casa, la Fundació necessita contínuament condicionar els espais i fer-los el més còmodes i confortables. El projecte “Com a casa” consisteix en la millora dels espais de les habitacions al Mas de Les Cabanyes amb nou mobiliari, roba de llit, cortines o pintura.\nTota la informació de l’acte la trobeu seguint aquest enllaç, des d’on es podran realitzar també les preinscripcions fins el dia 16 d’octubre


INFORME: AMAZON PREPARA L'APLICACIÓ DE MISSATGERIA 'EN QUALSEVOL MOMENT'. - APLICACIONS MÒBILS\nInforme: Amazon prepara l'aplicació de missatgeria 'en qualsevol moment'.\nDiuen que Amazon s'està preparant per llançar una aplicació de missatgeria autònoma. Perquè aparentment el món en necessita un altre.\nLa gent d'AFTVnews la setmana passada reportat que Amazon està enquestant els clients per identificar quines funcions de missatgeria són més importants. 'No està clar fins a quin punt està el nou servei, però un client va dir que l'enquesta semblava implicar que era un producte preparat', assenyala l'informe.\nEl nou servei s'anomenarà en qualsevol moment. AFTVnews va obtenir i publicar el que sembla ser materials de màrqueting per al nou servei. A partir d'aquestes imatges, Anytime pot funcionar amb dispositius iPhone i Android, ordinadors de sobretaula i, possiblement, fins i tot rellotges intel·ligents com l'Apple Watch.\n'Tots els que envieu missatges, tots amb una aplicació', diuen les imatges. 'Des de missatges de text fins a xat de vídeo i molt més, connecta't amb tots els teus amics i grups en un instant. És gratuït, ràpid i sempre segur”.\nSegons una de les imatges, el servei et permetrà trobar amics utilitzant només el seu nom — no cal cap número de telèfon. Els 'missatges importants (com ara les dades del compte bancari)' es poden xifrar. Anytime també admet @mencions, xats de grup, us permetrà fer 'trucades de veu i videotrucades d'alta qualitat' gratuïtes. Podràs 'codificar amb colors les teves converses o afegir sobrenoms per als teus amics'. El servei també us permetrà 'compartir les vostres ubicacions, escoltar música, demanar menjar junts, dividir una factura i molt més'.\nTambé oferirà altres funcions de missatgeria populars com ara GIF, adhesius, emojis, filtres per a les teves fotos i vídeos i jocs. També podreu xatejar amb empreses per 'fer reserves, comprovar les vostres comandes' i com que es tracta d'una aplicació d'Amazon, per descomptat, podreu comprar dins de l'aplicació.\nAFTVnews diu que no té ni idea de quan es podria llançar el servei. Amazon no va respondre immediatament a la sol·licitud de comentari de Garon.\nEl rumor arriba després que Amazon va llançar al febrer un servei de videoconferència empresarial anomenat Chime.\ndurada de la bateria del samsung tab s2\nTelèfons verizon amb targeta SIM dual\nCom connectar Stealth 600 a l'ordinador\nToshiba 50lf711u20 50 polzades 4k ultra hd smart led tv hdr - fire tv edition\nh & r block deluxe 2014\npassarel·la tot en un ordinador


Joan Lladonet | 12 abril 2021\nRecentment vacunat i sense efectes secundaris em dispòs a fer aquest escrit setmanal que tant esperen alguns comentaristes. Intentaré no decebre’ls. Parlant de decepcions, les que hem de patir dels polítics d’aquest estat pseudodemocràtic. Als de dretes els deceben els d’esquerres i als d’esquerres ens deceben els de dretes. A uns altres ens deceben tots. Quan a algun d’ells se li ocorre explicar el que ha fet o el que vol fer, a l’altre no se li ocorre explicar el que faria ell, no se li ocorre construir, sinó destruir. Només desqualifiquen, no saben fer res més que insultar-se i desqualificar-se. Massa polítics són d’aquells que et farien la traveta perquè caiguessis i si queies, després dirien que ets inútil perquè has caigut, i que per això no pots governar. Són d’aquells que destrueixen les possibles proves que demostrarien la seva corrupció o que en creen per demostrar la culpabilitat del contrari. La destrucció dels discs durs que va fer el PP de la possible comptabilitat B és una prova evident de culpabilitat encara que ja no es pugui demostrar. Que no concordin les xifres de contagiats amb els ingressats a hospitals i a les UVI és una prova de possible falsificació de dades, en canvi dir que el contrari és un lladre o que fa això de falsificar dades sense argumentar és una prova d’inutilitat.\nL’espectacle el fan els partits independentistes de la Catalunya continental. Són majoria si es posen d’acord i no són capaços de posar-s’hi. Això demostra la incapacitat dels polítics que comanden. No sé com ho fan, però intenten mantenir el poble mig mobilitzat, prometent la independència que no poden aconseguir. Això els ho recorda constantment i ho ha fet recentment el cap de la política espanyola, aquell polític que aconsegueix encara majories, per mor que la dreta pepera el critica burlescament i constantment. Davant les propostes d’independència o, com a mínim de referèndum per demostrar què volen els catalans, el president Pedro Sánchez els ha fet a saber que està cansat de sentir a dir als independentistes que volen la independència o un referèndum, i ell manifesta que ha manifestat manta vegades quina era la seva postura, quina era la seva posició, què pensava, etc., que quan va dir no, va ser no; i que comunica als independentistes que mai vol dir mai, que mai no es farà un referèndum i que mai no es concedirà la independència; i que mai no es permetrà rompre Espanya amb la Constitució que es té i amb l’Espanya de les autonomies que es va aconseguir. Ja se sap que avui hi ha polítics que ni tan sols volen que existeixin les autonomies. I davant això, els independentistes catalans responen amb la desunió. I això no farà res més que desmobilitzar el poble. Serà que deu convenir. No fos cas que es provocàs que es complís el desig del general Baldomero Espartero, aquell que va ser regent d’Isabel II durant la seva minoria d’edat després de la dimissió de la seva mare Maria Cristina de Borbó, quan va anar a resoldre una revolta a Barcelona va pronunciar les paraules següents: “Pel bé d’Espanya, cal bombardejar Barcelona un cop cada cinquanta anys”. Ho deia perquè coneixia la història i Barcelona ja havia sofert quasi mitja dotzena de bombardejos quan ho va dir.\nAvui faré la darrera aportació a demostrar que la repoblació de les Illes va ser feta amb catalans majoritàriament i quasi absolutament, estant conforme que això significa el que cadascú vol que signifiqui. La independència dels països llatinoamericans la va provocar l’explotació i l’espoliació espanyola, encara que avui dia encara se senten dins la hispanitat. He sentit alguns llatinoamericans malparlant dels indígenes d’allà. Els descendents d’espanyols se senten d’una raça superior. Aquí teniu uns quants llinatges: Mas, Montserrat, Canyelles, Miralles, Sunyer, Galmés i Miralles. Mas és el nom de les possessions catalanes, Montserrat és el nom d’unes muntanyes properes a Barcelona i on es troba la seva mare de déu més venerada, Canyelles és un municipi de la comarca del Garraf, Sunyer és un municipi que es troba al mig de la comarca del Segrià, s’estén a l’esquerra del riu Set i es troba accidentat per alguns turons, Serra és el nom que es posa a un conjunt de muntanyes que se solen troba una a continuació de l’altra dibuixant a l’horitzó una semblança amb una serra i Móra és una vila i municipi de Catalunya capital de la comarca de la Ribera de l’Ebre. També és conegut com a Móra d’Ebre. L’única intenció meva era desmuntar la falsedat dels anticatalanistes que deien que la qüestió de la repoblació era mentida i un invent dels catalanistes. Cadascú farà la seva pròpia valoració. Podria continuar fins a devers 150 llinatges, però crec que amb aquesta mostra n’hi ha suficients.\nPer es vident, fa devers d'un mes\ncreis que en s´últim minut es farà s´unitat.\nLes evidències només solen ser evidències per els ja convençuts. Els qui sostenen que els vertaders mallorquins descedendim dels moros, ho sostendrien encara que els demostrassiu que el noranta per cent descendim de catalans. Bé, potser en convenceríeu alguns, però serien poquíssims.


divendres, 6 de febrer de 2015 03:46\nL’artesenc Jordi del Rio presenta, aquest diumenge a Gavà, l’Avi Tonet.\nTeatre infantil aquest diumenge a Gavà\nL’artesenc Jordi del Rio posarà en escena, dins la programació estable de la Xarxa, l’espectacle familiar “l’Avi Tonet” a l’Espai Maragall\nL’artesenc Jordi del Rio presenta, aquest diumenge a Gavà, l’Avi Tonet un humil i petit homenatge a totes les iaies i avis que s’estimen amb bogeria els seus néts i nétes i que perduren en les memòries dels nens per a sempre. Descobrirem un entranyable i divertit personatge: l’avi de’n Magí, l’avi Tonet. Amb una combinació d’amor i tendresa, viurem els petits i grans moments que estan en el record d’un nét que s’estimava molt al seu avi.\nA L'avi Tonet es combina l'humor i la tendresa utilitzant diverses tècniques teatrals: el text, el gest, el clown, la manipulació d'objectes, el joc amb el públic i una banda sonora acurada que dóna la possibilitat al públic de traslladar-se a diferents ambients proposats d'una manera senzilla i efectiva.\nA part de tocar el tema de les estretes relacions entre avis i nets la companyia de Jordi del Río tracta el tema de la superació del trauma que tenen molts nets quan es moren els seus avis tractat des d’una sensibilitat molt optimista, tendre i amb bon humor.\nLa funció, d’una hora de durada, es podrà veure a l’Espai Maragall a les 12 hores.\nDarrera actualització de dimarts, 3 de febrer de 2015 13:48


Agost de 2018 – Azures\nEl ram del meu home\nEntre el carrer de l’Església i el meu carrer. Havia anat a la floristeria a comprar el ram per Tots Sants. O pel seu aniversari, o pel nostre aniversari de boda. No ho sé. Tinc setanta-sis anys i molta vida petita entre les cantonades dels carrers. Portava una jaqueta fina i grisa. De sobte d’una furgoneta blanca van sortir uns quants jóvens, amb la pressa de qui té la feina de furtar, i baixaren bosses plenes de fem. Baixaren i s’enfilaren a un portal. Jo em vaig quedar aturada a la cantonada. No em van veure. Al cap de dos minuts, van tornar a pujar a la furgona i rabent, creuà el carrer, passà pel meu costat i es perdé darrere dels arbres del parc. Al terra, al tancar la porta del vehicle, caigueren tiges i fulles com nervis d’una mà. D’un verd fosc però brillant. Em vaig ajocar i les vaig agafar per afegir-les al ram de margarides.\nUn mes després, al cementeri, el meu home tenia un ram preciós amb tocs verds de marihuana.\nAutor mslvdrCategories FamíliaPublicat el Agost 3, 2018 Deixa un comentari


Condicions d’ús | EASD Alcoi.\nhttp://www.easdalcoi.es/ és un domini d’Internet titularitat de l’Escola d’Art i Superior de Disseny d’Alcoi.\nEs prohibeix l’ús de qualsevol dels correus electrònics que es faciliten al web per realitzar enviaments massius de correus no sol·licitats (spam), així com per enviar qualsevol contingut o opinió que vulnere la legalitat vigent o els drets legítims dels seus titulars. La utilització o consulta dels serveis indicats suposa per part dels visitants o usuaris l’acceptació plena i sense reserves de les condicions que s’exposen en aquest avís legal. l’EASDAlcoi, en tot moment i sense necessitat d’avís previ, es reserva la facultat de modificar aquest avís legal, els continguts publicats a través del web o la seua configuració. Així mateix, es reserva el dret de suspendre temporalment l’accessibilitat a la pàgina web amb motiu d’operacions de manteniment o de millora.\nTots els continguts que es publiquen a través d’aquest web, inclosos els textos, les dades personals, les obres artístiques, la informació, les imatges, els dissenys, els logotips i qualsevol altre material són titularitat de l’EASDAlcoi, de tercers que ens han autoritzat a utilitzar-los o de domini públic.\nEn cap concepte, l’accés a la pàgina web implica la renúncia o cessió d’aquests drets, ni confereix cap dret d’utilització, edició, còpia, modificació, distribució, reproducció o explotació sense que es dispose prèviament del consentiment escrit i exprés per part del seu legítim titular o, si s’escau, per part de l’EASDAlcoi. Qualsevol reproducció autoritzada pel seu legítim titular requerirà sempre que se cite la font, llevat que s’indique el contrari.\nEls titulars de les dades, els continguts i les imatges que es publiquen a través d’aquesta pàgina web o els usuaris del web poden posar en coneixement de l’EASDAlcoi qualsevol contingut que els perjudique enviant un correu electrònic a l’adreça següent: web@easdalcoi.es\nEscola d’Art i Superior de Disseny d’Alcoi, C. Barranc de Na Lloba S/N, 03801 Alcoi (Alacant)\nEl web posa a la disposició dels usuaris dispositius tècnics d’enllaços que els permeten accedir a llocs, blogs i pàgines web pertanyents i/o gestionats per tercers. La instal·lació d’aquests enllaços al web té com a únics objectes facilitar als usuaris la recerca de continguts, informació i serveis disponibles a Internet, i l’accés a la informació. El fet d’incloure enllaços no implica necessàriament l’acceptació i aprovació per part de l’EASDAlcoi dels continguts i/o els serveis de la pàgina web enllaçada. L’únic responsable en serà el seu propietari. Per aquest motiu, es recomana a l’usuari que extreme la prudència quan accedisca als webs enllaçats i que revise les seues corresponents condicions d’ús i la normativa de privacitat. En cas que visualitze al web enllaçat qualsevol contingut que li semble il·lícit, perjudicial o ofensiu li preguem que ens ho comunique immediatament enviant un correu electrònic a l’adreça web@easdalcoi.es per tal que puguem inutilitzar o suprimir l’enllaç corresponent.\nPolítica de privacitat de l’EASDAlcoi\nLes dades que l’usuari facilite a través d’aquest web (enviant un correu electrònic, utilitzant els diferents formularis, subscrivint-se al nostre butlletí, etc.) seran tractades amb la màxima confidencialitat i utilitzades exclusivament per a gestionar la seva sol·licitud. L’EASDAlcoi guardarà les dades de caràcter personal que li siguen voluntàriament facilitades en un fitxer de la seua titularitat que ha estat inscrit al Agència Espanyola de Protecció de Dades. L’EASDAlcoi ha adoptat les mesures tècniques necessàries d’acord amb la normativa vigent per tal d’evitar la seua alteració, pèrdua, tractament o accés no autoritzat.\nAixí mateix, EASDAlcoi ha definit una política de protecció de dades i privacitat d’obligat compliment per part de tot el personal al seu servei i per part dels seus col·laboradors, en què també s’estableix la seua obligació de mantenir la confidencialitat i el secret professional.\nLa subscripció al nostre butlletí o l’enviament de qualsevol tipus d’informació es realitzarà de conformitat amb la normativa vigent d’aplicació, i es permetrà que l’usuari es puga donar de baixa en qualsevol moment, de forma senzilla i gratuïta.\nEls alumnes que es matriculen al nostre centre hauran d’emplenar el corresponent formulari de matrícula, i una vegada aprovada, el sol·licitant podrà beneficiar-se de la condició d’alumne de l’EASDAlcoi i es trobarà sotmès a la normativa de funcionament del centre i a la següent política de privacitat: Les dades de l’alumne seran tractades confidencialment i formaran part d’un fitxer, titularitat de l’EASDAlcoi, la finalitat del qual serà tramitar la matrícula, gestionar el seu expedient acadèmic, la borsa de treball i les pràctiques, i fomentar la seua participació en concursos o beques. Així mateix, aquestes dades serviran per enviar-li informació relacionada amb activitats vinculades a l’EASDAlcoi i al món de l’art i el disseny. L’alumne, en qualsevol moment i de forma gratuïta, podrà donar-se de baixa d’aquest tipus d’enviaments d’informació.\nEls destinataris de les dades seran l’EASDAlcoi i l’ISEACV, així com les entitats públiques o privades que calga per complir les anteriors finalitats o perquè així ho establisca una llei. Així mateix, l’EASDAlcoi podrà facilitar informació sobre l’assistència i l’aprofitament del curs al pare, la mare, el tutor o els representants de l’alumne que consten al document de matrícula.\nL’EASDAlcoi, a través de diferents mitjans, suports o formats, propis i en alguns casos de tercers, publica i difon treballs, Projectes Integrats i Projectes Finals, i Treballs de Fi de Grau (TFG) dels seus alumnes, així com fotografies de l’escola o d’actes en què també pot aparèixer alguna imatge seua, amb la finalitat de promocionar l’estudiant, la qualitat dels estudis de l’EASDAlcoi i també, de fomentar la difusió del disseny i de l’art. Amb les mateixes finalitats, l’EASDAlcoi cedeix aquest material i aquestes imatges a tercers (empreses, entitats o concursos relacionats amb l’art i el disseny). Aquestes activitats no impliquen un dret de remuneració o un benefici econòmic a favor de l’alumne.\nD’acord amb la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de dades, l’alumne disposarà del dret d’accés, rectificació, oposició i cancel·lació dirigint un escrit juntament amb una fotocòpia del seu DNI a Escola d’Art i Superior de Disseny d’Alcoi, C. Barranc de Na Lloba S/N, 03801 Alcoi (Alacant).\nFinalment vos informem que, aquesta pàgina web utilitza cookies, per a més informació consulteu l’enllaç “Cookies” que trobareu a la part inferior de cada pàgina.\nL’EASDAlcoi ha adoptat les mesures físiques, tècniques i de gestió necessàries per mantenir el nivell de seguretat necessari d’acord amb la naturalesa de les dades personals tractades i amb les circumstàncies del tractament, per tal d’evitar-ne, en la mesura que siga possible, i sempre de conformitat amb l’estat de la tècnica, l’alteració, la pèrdua, el tractament o l’accés no autoritzat. No obstant, l’EASDAlcoi no pot garantir que el web o el servidor en què s’allotja estiguen lliures de virus i tampoc es fa responsable dels danys que se’n puguen derivar de l’accés al web.