Acció Cultural demana una reunió a Consum per parlar de l’etiquetatge en valencià - Actualitat - Acció Cultural del País Valencià - ACPV Acció Cultural del País Valencià ACPV. Llengua, Cultura i País.\nAcció Cultural demana una reunió a Consum per parlar de l’etiquetatge en valencià\ndimarts, 13 de febrer de 2018 13:59\nL’entitat defensa la no discriminació de les persones per raó de llengua i, per tant, la igualtat de les dues llengües oficials\nDes del moment que es va saber que l’empresa cooperativa valenciana Consum havia acordat retirar l’etiquetatge en valencià en els seus productes de marca blanca, a Acció Cultural del País Valencià hem rebut nombroses queixes, per part dels nostres socis i de moltes altres persones que estimen la llengua, demanant-nos un posicionament clar al respecte i una petició pública a aquesta empresa per a que retorne a la seua política lingüística anterior, també en el tema de l'etiquetatge.\nPer això, des de la nostra entitat hem demanat una reunió a la direcció de Consum, per a demanar-li que, a l’hora de decidir la seua política d'etiquetatge, considere els següents aspectes:\n-- El dret de tots els clients i consumidors a rebre la informació sobre els seus productes en la llengua oficial del País Valencià que desitgen.\n-- El fet que tenir etiquetats els seus productes en valencià constituïa un plus per a molts clients, ja que a l’hora de triar entre les diferents cadenes comercials aquella en la qual fer les seues compres, tenien en compte entre altres factors la valencianitat de la cadena, el seu funcionament com a cooperativa i, sobretot, la normalització mínima que aquesta mantenia des del punt de vista lingüístic.\n-- La importància d’una cooperativa com Consum a l’hora de donar exemple en favor del valor de la no discriminació per raons de llengua i de respecte a les dues llengües oficials en condicions d’igualtat.\nPer tot això, emplacem la direcció de Consum a reconsiderar la seua decisió, ara que encara són a temps, i a valorar si les conseqüències negatives pel que fa a la pèrdua de clients i disminució de vendes no els poden resultar més perjudicials que les que afirmen tenir ara en altres autonomies pel fet de tenir etiquetats els productes en valencià, al costat de la retolació castellana.


Final perfecte per a Guardiola. Final perfecta del Barça - VilaWeb\nDivendres 25.05.2012 23:43\nFinal perfecte per a Guardiola. Final perfecta del Barça\nEl Barça només necessita vint-i-quatre minuts per a sentenciar el darrer títol de l'entrenador (0-3) · L'equip celebrarà la Copa amb l'afecció avui al vespre al Camp Nou\nEl FC Barcelona va guanyar ahir la Copa per un clar 3 a 0 (gols). El darrer títol de Pep Guardiola com a entrenador es va resoldre amb tres gols en tan sols vint-i-quatre minuts. Els blau-grana van protagonitzar una primera part extraordinària, que va anul·lar completament l'Athletic. Pedro va marcar tot just començar el partit i després Messi al minut 20 i Pedro al 24 van completar la catorzena victòria en una final, de les dinou disputades durant l'era Guardiola. A partir d'aquell moment, el Barça es va limitar a especular amb el resultat i a deixar passar el temps.\nQuan l'àrbitre va xiular el final, els jugadors barcelonistes van celebrar amb Guardiola la victòria, amb algunes escenes on l'emoció tot just es va dissimular. Després de rebre la Copa, que la va aixecar Xavi, els jugadors van fer la volta d'honor a l'estadi i Puyol i Xavi van exhibir juntes les banderes basca i catalana, un gest rebut amb aplaudiments en massa pels seguidors de tots dos equips.\nAcabat el partit, un centenar d'afeccionats barcelonistes desplaçats a Madrid van celebrar la Copa a la Cibeles, l'espai on el Reial Madrid sol festejar els seus títols, malgrat que era blindada per la policia. A Barcelona, la font de Canaletes va tornar a ser el lloc que va aplegar més seguidors blau-grana, uns dos mil segons la policia, per a celebrar la consecució del títol.\nEl FC Barcelona vol compartir avui la Copa amb l'afecció al Camp Nou. Per això s'ha preparat una festa de celebració a tres quarts de deu del vespre. Les portes de l'estadi s'obriran dues hores abans, a dos quarts de vuit.\nL'era de Josep Guardiola com a entrenador del Barça es va tancar ahir, amb un palmarès rècord, tal com havia començat: amb victòria clara en la final de Copa amb l'Athletic. En quatre anys, el Barça tan sols ha perdut un campionat de lliga, una Copa i dues Champions. Ha guanyat, doncs, tres campionats de lliga, tres Supercopes d'Espanya, dues Champions, dues Copes del Món de clubs, dues Supercopes d'Europa i dues Copes. En dos-cents partits, el Barça sempre ha tingut més possessió que no el rival, ha marcat una mitjana de 2,55 gols per partit i ha encaixat sols vint-i-una derrota.\nEls altres mitjans\n· El9: 14 vegades eterns\n· Sport: El Barça homenajea a Guardiola\n· El Mundo Deportivo: El adiós más hermoso\n· L'Equipe: Le cadeau blaugrana de Guardiola\n· Marca: Como Pedro por su casa\n· Gazzetta dello Sport: Guardiola saluta con 14 trofei


Apartment Bartulasi Roc Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 29 allotjaments a Roc.\nRoč, Roc, Croàcia - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Bartulasi\nAl visitar Roc, vosté es sentirà com a casa a Apartment Bartulasi, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Bartulasi és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Apartment Bartulasi es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartment Bartulasi la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Roc.\nTots els tipus de viatgers (15) Parelles (8) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (1) Grups (3)\nAllotjaments a Roc


L’escàndol de Gowex ha enfonsat la borsa espanyola per a pimes – Arriaga Asociados Catalunya\nL’escàndol de Gowex ha enfonsat la borsa espanyola per a pimes Reviewed by Momizat on ago 20 . L’escàndol de Gowex, l’empresa de wifi espanyola que ha reconegut que va falsejar els seus comptes, ha passat factura al mercat financer d’Espanya i al mercat a L’escàndol de Gowex, l’empresa de wifi espanyola que ha reconegut que va falsejar els seus comptes, ha passat factura al mercat financer d’Espanya i al mercat a Rating: 0\nInicio » GOWEX » L’escàndol de Gowex ha enfonsat la borsa espanyola per a pimes\nPublicado por: Jesús María Ruiz de Arriaga Remirez Fecha de creación: agosto 20, 2014 en: GOWEX | comment : 0\nL’escàndol de Gowex, l’empresa de wifi espanyola que ha reconegut que va falsejar els seus comptes, ha passat factura al mercat financer d’Espanya i al mercat alternatiu borsari (MAB), en el qual cotitzava. Les empreses del MAB, que són pimes, han vist com els seus valors queien a plom. També ho va fer a l’Íbex Bolsas y Mercados Españoles, de qui depèn el MAB, que va perdre un 3,01%.\nEl pànic al col·lapse es va apoderar de les companyies que cotitzen al MAB i quatre van iniciar el procés per deixar aquest parquet. Són els efectes immediats després que el president i primer executiu de Gowex, Jenaro García, reconegués que havia falsejat els comptes de l’empresa almenys els últims quatre anys i, assumint les culpes de l’engany, presentés la seva dimissió i deixés la companyia en concurs de creditors.\nJenaro Garcia ha reconegut que ha falsejat les comptes de Gowex\nPerò el que va passar algú ja s’ho pensava, perquè des de fa tres mesos diversos inversors havien començat a agafar posicions curtes a l’empresa, tot pensant a obtenir guanys apostant-hi a la baixa, segons va explicar l’agència Reuters. Les accions en préstec van arribar al seu màxim l’1 de juliol, el mateix dia que Gotham City Research va publicar el dur informe que deia que el 85% dels ingressos declarats de Gowex eren falsos. L’acció va caure un 60% fins que el 3 de juliol el MAB en va suspendre la cotització.\nPerò l’escàndol de Gowex ja ha passat factura als mercats. Una vintena de companyies que cotitzen al MAB van anar a la baixa inmediatament. Però la conseqüència més greu és de credibilitat del mercat. Quatre companyies (Carbures, Masmóvil, Ebioss i Eurona Telecom) ja van anunciar que començaven els tràmits per deixar el MAB i passar al mercat continu. Totes quatre van penjar fets rellevants a la web del MAB dient que demanarien l’autorització dels seus accionistes per fer aquest canvi.\nLa imatge d’Espanya ha tornat a quedar tocada per aquest escàndol. A més a més si comptem que Gowex havia rebut crèdits de l’Institut de Crèdito Oficial (ICO) i subvencions públiques. Com en altres casos, els auditors han quedat en evidència per no haver detectat el frau. L’auditor de Gowex era M&A Auditores, una petita firma amb un cartera de clients reduïda, tot i que Gowex cotitzava en dos mercats, el MAB espanyol i l’Alternext de Nova York.\nPer la seva banda, Ernst & Young s’espolsava responsabilitats dient que la seva funció era d’assessor registrat de Gowex, una funció que no té relació amb l’auditoria o la revisió de comptes. I la realitat, desgraciadamente, és que Gowex deixa molts clients pendents del seu futur. Entre aquests clients hi ha ajuntaments de mig món (Nova York, Buenos Aires i San Francisco, entre d’altres), però també de Catalunya, com el de Girona. Altres clients catalans són els quioscos de Barcelona i els autobusos del Barcelona City Tour.\nGowex ha enfonsat la borsa espanyola per a pimes\nLa transparència del MAB no és com la de l’Íbex, i això fa difícil saber quins accionistes exactament s’han agafat els dits amb Gowex. Segons Asinver, serien uns 5.000, amb inversions d’entre 10.000 i 15.000 euros. L’equip de gestió controlava un 62% de la companyia, i també hi havia gestores conegudes com Lazard Asset Management, JPMorgan Asset Management, Santander Asset, The Vanguard Group i Allianz Global Investors Europe, entre molts altres.\nNo obstant aixó, en Arriaga Asociados estem preparant ja una demanda civil col·lectiva per recuperar els diners dels afectats al més aviat possible perquè entenem, que d’haver actuat correctament els auditors, posant de manifest la veritable situació patrimonial i financera de la companyia, la Comissió Nacional del Mercat de Valors hauria intervingut i alertat als accionistes per no invertir.\nPer tant, si vostè és accionista de Gowex, pot explicar ja amb els nostres serveis i el nostre assessorament. En Arriaga Asociados podem ajudar-li a recuperar la seva inversió.\nCridi’ns al telèfon gratuït 900 101 775 o, si ho prefereix, escrigui’ns un mail a la següent adreça: contacto@arriagaasociados.com\nNostres professionals estudiaran amb deteniment el seu cas i li informaran de totes les opcions legals que vostè té.


Les rutes intercontinentals directes afavoriran la càrrega aèria de Barcelona el 2019 – El Mercantil\nLes rutes intercontinentals directes afavoriran la càrrega aèria de Barcelona el 2019\nLes previsions apunten a la incorporació de nous enllaços directes amb Àsia i Amèrica Llatina i a l’augment de freqüències en algunes de les ja existents\nTerminal 1 de l'Aeroport de Barcelona\t| Aena\nL’Aeroport de Barcelona-El Prat segueix acumulant bons resultats. El desenvolupament positiu del sector industrial i les seves noves destinacions intercontinentals directes l’han assegurat aquests últims anys un creixement molt per sobre de la mitjana mundial. Tot i que la demanda global de càrrega aèria ha tancat 2018 amb una certa desacceleració, de cara al 2019 es preveu que la tendència general de l’aeroport sigui a l’alça.\nUn any més, Barcelona ha tancat la temporada posicionant-se entre els 20 aeroports amb major volum de càrrega a Europa. L’office manager d’Ibercóndor a l’aeroport, David Fazón, no dubta que el 2019 mantindrà els resultats: “És més, existeix la possibilitat que l’aeroport de Barcelona escali fins i tot alguna posició”, ha assegurat.\nPer la seva banda, el director general de la consultora de transport aeri GPA, Jaume Adrover, considera que l’increment de la càrrega el 2018 és atribuïble a factors com el creixement econòmic general de l’Estat i específic de la indústria, tant a les exportacions com a les importacions. A més, ha remarcat que “l’auge del comerç electrònic” ha influït bastant en els resultats i comporta canvis a la producció industrial, que provoquen que la rapidesa d’entrega cobri especial importància.\nTRANSPORT AERI DE MERCADERIES A BARCELONA 2012-2018\nEL PAPER DE LES RUTES INTERCONTINENTALS DIRECTES\nEls dos experts coincideixen a l’hora d’assenyalar la creació de noves rutes intercontinentals directes com un altre dels factors clau que explica els bons resultats de l’aeroport. De fet, el 2017 va ser l’any de major creixement des del 2010, coincidint amb l’establiment de 16 rutes intercontinentals noves, especialment cap al mercat asiàtic i nord-americà. Segons dades del Comitè de Desenvolupament de Rutes Aèries de Barcelona (CDRA), fins al 2017 són 45 les connexions intercontinentals directes.\nA més, a partir del 2019 es preveu que continuï augmentant el nombre de noves rutes. “Les companyies aèries estan apostant per Barcelona i s’estan creant enllaços on les aerolínies bandera no operen des d’aeroports que no siguin el seu hub operacional”, ha explicat Fazón. “Per aquest motiu, Barcelona és una gran oportunitat per a la creació de noves rutes operades per aerolínies de nova creació, fet que facilita els enviaments en vols directes des de Barcelona amb una freqüència de tres o més sortides setmanals, equips d’última generació i a preus de mercat realment interessants”.\nCÀRREGA AÈRIA DE BARCELONA PER AEROLÍNIES 2012-2018\nL’office manager d’Ibercóndor preveu que l’aeroport segueixi creixent cap a Àsia i Amèrica Llatina amb noves freqüències i destinacions. A més, segons el CDRA, s’està treballant prioritàriament per establir enllaços de llarg recorregut amb destins estratègics com ara Tokio, Mèxic, Santiago de Chile, Delhi, Dallas/Houston i Manil·la.\nNOVES DESTINACIONS INTERCONTINENTALS DE BARCELONA 2016-2017\nEXPORTACIONS DES DE L’AEROPORT DE BARCELONA\nLes previsions per a les exportacions de l’aeroport aquest 2019 són a l’alça, “ja que la seva àrea d’influència compta amb un teixit empresarial modern i competitiu”, ha assenyalat Fazón. Per la seva banda, Adrover ha afirmat que “el sector de més valor i més estratègic per a l’aeroport és el farmacèutic i el de la química fina, tot i que avui en dia en tones totals el més important és el tèxtil, que confiem que continuï creixent”. També destaquen altres sectors com el dels aliments i les begudes de la categoria gourmet.\n“Àsia és el gran mercat a seguir conquistant”, ha explicat Fazón. “Amb l’augment del nivell adquisitiu del gegant asiàtic, aquests països ja no només s’han tornat una gran potència en exportar els seus productes, sinó que a més cada cop importen més productes de l’exterior”. Adrover també coincideix en aquest punt: “Àsia i els Estats Units seguiran sent els dos grans motors de la càrrega aèria internacional de Barcelona”.


L'HERALD DE L'EIXAMPLE: Els meus HOMENOTS\nBenvolgut Veí, t'agraeixo la referència, però he de fer un aclariment, Matias Guiu va morir fa tres anys, en el blog vaig reproduir un dels primers posts que vaig escriure en començar-lo, per això vaig tornar a posar aquesta notícia.\nSobre el Che hi hauria molt a parlar i valorar, crec que s'ha de poder parlar dels mites de forma desacomplexada i lliure, però em sembla que no és possible, encara. Fa uns dies, al diari, un periodista comentava que, mentre es pot parlar de forma objectiva de, per exemple, un personatge immens com Rosa Luxemburg, coherent, i que va morir assassinada també, amb el Che qualsevol possible crítica desvetlla, encara, ressentiments i protestes.\nNo sé el perquè, em pensava que eres més 'jovenet', he, he.\n"SOY UNA PARTE DE TODO AQUELLO,\nQUE ENCONTRE EN MI CAMINO"\nGràcies per la visita i per l'aclariment sobre Matias Guiu.\nAquesta entrada està dedicada a tres homenots que em són entranyables per raons diferents i pel que fa a ideals no em creuré el que diguin aquells que ja no en tenen.\nGràcies per la teva primera visita a la casa de l'Herald de l'Eixample a on ets benvinguda.\nCom dius molt bé molts som una part de totes aquestes coses que passen o han passat.\nNo m'havia adonat que es podien tornar a DEIXAR COMENTARIS.\nEs deia del Che, que qu8an era Ministre, al su ministeri no hi havien lavabos, perqué els revolucionaris venen cagats no perdem eltemps a la feina amkb aquestes coses. se l'ha mitificat molt i tot plegat per una foto i en el fons, per poca cosa més.\nEl meu interés pel Che -com per la Marilyn Monroe- era anterior al mite.\nAra feia dies que no donava el cop d'ull al bloc, però avui ho he fet, i de tot el que he vist , el que més m'ha cridat l'atenció es "homenots", imagino que perquè jo d epetita també escoltaba tambor a ràdio Barcelona, en Joan Serrat es el "meu" cantant, i el Che va ser un mite de jove també... o sigui que m'ha agradat retrobar-me amb tot aquest bagatge, que de fet mai he deixat de part. Salutacions i fins aviat


Una beca per millorar la detecció dels fòssils més petits\n/Una beca per millorar la detecció dels fòssils més petits\n18 Nov 2013\tPere Figuerola\nL’Ajuntament de Terrassa ha concedit una beca a l’estudiant del Programa de Doctorat en Enginyeria Òptica de la UPC, Xana Delpueyo, per a treballar en un projecte que permeti desenvolupar noves eines basades en imatges espectrals per identificar de forma ràpida les restes de petits mamífers i rèptils en el sediment i que els paleontòlegs utilitzen per datar els jaciments amb precisió. L’investigador Marc Furió és el responsable del projecte per part de l’ICP.\nUn dels punts clau a l’hora d’estudiar els fòssils és la seva datació, un procés que tradicionalment es realitza a partir de la detecció i l’estudi de petites restes esquelètiques de rosegadors o altres grups d’animals que forment part del sediment excavat. Aquesta tasca requereix processar grans volums de sediment que s’analitzen de forma manual sota una lupa binocular, un procés lent que requereix una elevada inversió de temps amb el conseqüent impacte econòmic pels projectes de recerca en paleontologia.\nL’Ajuntament de Terrassa va concedir a principis de novembre una de les dues Beques de Recerca que convoca anualment a Xana Delpueyo, estudiant del Programa de Doctorat en Enginyeria Òptica de la Universitat Politècnica de Catalunya, perquè desenvolupi el projecte “Noves aplicacions d’imatges espectrals en paleontologia”, dirigit per la professora del Centre de Desenvolupament de Sensors, Instrumentació i Sistemes (CD6) Meritxell Vilaseca i en el que hi participa l’investigador Marc Furió com a responsable del projecte per part de l’Institut Català de Paleontologia Miquel Crusfafont.\nL’objectiu del projecte és desenvolupar noves eines que permetin automatitzar la identificació i localització d’ossos i dents de rosegadors i altres animals de mida petita. Les propietats espectrals d’aquestes restes són diferents de les que presenten les restes de terra i de roques contingudes també en els estrats estudiats, i el disseny d’un sistema automatitzat que permetés detectar aquestes diferències suposaria un avenç espectacular pels paleontòlegs.\nEls sistemes espectrals es basen en la captura d’imatges fotogràfiques que recullen una gran quantitat de bandes diferents de l’espectre. Mentre que en una càmera convencional de color existeixen només tres bandes RGB (corresponents al vermell, verd i blau que per combinació generen la resta de colors d’una imatge), una càmera espectral incorpora desenes o centenars de bandes des de la llum ultraviolada, passant pel visible fins a l’infraroig proper, que s’aconsegueixen mitjançant la incorporació de filtres davant del sensor d’imatge.\nGràcies a la capacitat d’obtenir informació ràpida i de manera no destructiva, aquests sistemes s’usen actualment en el camp de l’astrofísica i la teledetecció, en la monitorització dels controls de qualitat en la indústria alimentària, en biomedicina i en l’estudi d’obres d’art, entre d’altres.\nMore in this category: « Descrites dues noves espècies d’ous de dinosaure als Pirineus\tEls dinosaures tornen als Pirineus »


Ja podeu veure íntegrament el programa què vam emetre el passat divendres a Ondateve. En ell vam fer la ruta què uneix El Tormo i el mas de Los Mores (Ludiente). Esperem que el gaudiu!\nCamins en la natura: El Solaig (Betxí)\nDavall d'aquestes línies ja podeu visualitzar el programa de Camins en la natura què vam emetre el passat divendres a OndaTeVe. En ell vam ascendir al punt més elevat del terme de Betxí, el cim del Solaig (323 m.s.n.m). També ens apropàrem al proper cim de la Gorreta. Esperem que el gaudiu!\nCamins en la natura: L'Alcúdia de Veo - Suera\nBaix d'aquestes línies ja podeu visualitzar el programa de Camins en la natura què vam emetre el passat divendres 30 de novembre a OndaTeVe. En ell vam fer la ruta entre l'Alcúdia de Veo i Suera, què passa pel Casalet i per la Font del Porc. Esperem que el gaudiu!\nFonamentalment, les infusions de la Jasonia glutinosa s'ha emprat a Onda per a guarir els mals de panxa. Tal vegada algú haja de prendre no…\n- En primer terme s'empra per a curar berrugues. El procés és el següent. Primer es compta el nombre de berrugues què es tenen al cos. Després es cullen tantes boletes de ginebre (càdec) com berrugues tenim. A continuació, les boletes s'envolten am…\nI fins ací l'entrega d'aquesta setmana. La propera serà d'ací a quinze dies perquè el pròxim cap de setmana actualitzarem amb les fotografies què vam prendre durant la I Marxa Senderista &…\nVam prendre el camí cap a la Font Juncosa de Pavies i des d'allà anàrem fins a la carretera CV-203. Vam seguir un tram per ella, i a l'arribar a la frontera municipal amb Torralba, ens desviàrem per una pista a la dreta de la carretera. Ascendírem i arribàrem a la ruta Sendero del Pinar, què ja vam recórrer íntegrament en un anterior programa. La vam seguir, tot visitant l'Alt del Pinar (1.105 m.s.n.m.) i a l'aplegar al cim del Coll de la Rocha l'abandonàrem per a adentrar-nos en un camí no senyalitzat. No molt lluny ens vam trobar amb unes trinxeres de la Guerra Civil Espanyola. Finalment, el camí ens conduí i…\nAquesta setmana publiquem, al blog de Camins en la Natura, una nova entrega dels usos de les plantes a la vila d'Onda, gràcies a la col·laboració del doctor Garcia i Molina. En aquesta ocasió anem a parlar de la Ruta angustifolia, més coneguda a la nostra localitat amb el nom de Ruda.\nUn altre dels usos què se li donaven a la ruda a Onda era el de llavar l'estòmac dels xiquets i de les cavalleries quan aquests tenien mal de panxa. Tamb…\nPer a finalitzar, ja en el nucli urbà de Pavies, vam entrevi…\nMançanilla vera (camamilla)\nDesprés d'uns dies de merescudes vacances al blog de Camins en la Natura, tornem amb la primera d'una sèrie d'actualitzacions què anem a dur a terme relacionades amb els usos què a Onda se'ls dóna a les plantes. Les dades per a realitzar aquests xicotets articles les hem recollides d'un treball titulat "Usos de plantes a la Vila d'Onda", obra del Doctor en Bioquímica Antoni Garcia i Molina, onder què actualment desenvolupa la seua tasca científica a Alemanya, i al qual li agraïm la seua col·laboració amb nosaltres.\nHui anem a parlar de la planta chamomilla recutita, més coneguda a la nostra localitat com mançanilla o mançanilla vera, mot prés del castellà manzanilla. El seu nom en valencià normatiu és camamilla.\nA aquesta planta, de la qual podem veure davall d'aquestes línies algunes fotografies, se li donen, fonamentalment dos usos.\nEn primer terme, les seues infusions es poden aplicar als ulls, mitjançant un cotó-en-pèl, per a guarir-nos de les…\nOnda - Artana\nBaix d'aquestes línies podeu veure tres fotogrames què corresponen a la gravació d'un nou programa de Camins en la Natura. Va ser una ruta un tan diferent perquè la ferem en bicicleta, des d'Onda fins a Artana.\nIsquérem des de l'Església de l'Assumpció d'Onda, Carrer dels Àngels, La Sinagoga, Carrer València, Camí de Betxí, Camí dels Terrers, Camí Vell d'Artana i Camí del Pinar fins a desembocar en la CV-223, a través de la qual arribàrem a aquest poble veí. Passàrem per indrets com el Corral de Sales, les Penyes Aragoneses o el Pinar d'Artana, així com travessàrem en diverses ocasions la Rambla d'Artana i vegérem en la llunyania el Racó de Thalàs o els Tossals del Montí.\nEn les bicicletes al final del Carrer València. A l'esquerra, la fàbrica de La Campana.\nAarón i Pablo amb la bicicleta pel Camí dels Terrers, rumb a Artana.\nJo, Ismael, per la CV-223, a l'entrada d'Arta…\nUna vegada acabat el programa anàrem a refrescar-nos a una de les piscines naturals situades al Barranc de Las Salinas, i com es va fer un poquet tard, deci…\nEl nostre càmera Pablo filmant el Mas del Navarro, ja al terme municipal de Ludie…


La vida és un sospir (en l’adéu de Paco Lucio) La vida és un sospir (en l’adéu de Paco Lucio) – MónTerrassa\nLa vida és un sospir (en l’adéu de Paco Lucio)\ncementiri | Pixabay\nLa darrera petició que expresso és que les autoritats locals prenguin nota de posar el seu nom en algun carrer\nQue li ho preguntin, si no, al bon amic Paco Lucio, “el poeta de Roquetas”. Allí, ens deixà silentment el proppassat dia 7, als 88 anys. Com tants d´altres paisans, es veié obligat a emigrar al principat. Més concretament a Terrassa, on la colònia d’aquella província pren cotes importants. No endebades, dins del nomenclàtor de carrers de al vila, hi ha fins a 10 pobles d’aquells verals. Hi arribà amb 12 anys. El seu primer ofici fou una llibreria del carrer Topete, xamfrà amb Sant Genís (com a repartidor de premsa). Pocs anys més tard, entrà a formar part del “Tarrassa Información” (l’embrió del “Diari de Terrassa”), on esdevingué redactor en cap, tenint cura de la secció de literatura. Un camp on jo el considero un autèntic “crack”.\nComençà a escriure l’any 1955. Era home de mentalitat molt oberta. Duia les lletres a la sang. Sobretot, la poesia. Als seus inicis, erafalangista però, als inicis de la dècada dels 60, es reconvertí a l’extrem contrari (del comunisme pur i dur). Graduat en dret, treballà uns quants anys als serveis jurídics de l’ajuntament de Terrassa… Com també ho fa a hores d’ara –en la mateixa àrea– una filla seva. Es jubilà l’any 1998.\nDedicà bona part del seu temps a fer critiques literàries en revistes de Barcelona i Madrid. També cofundà la revista “Camp de l’arpa”, formà part del grup “Aquí” i edità “Alandar” (conjuntament amb el seu bon amic Antonio Pérez Roldán, poeta cordovès… I amb Manuel Olmo, Raimundo Ramírez de Antón i Manuel Olmo). Crec que aquesta glossa de record li correspondria –primer de tot– a alguns d’ells. Potser amb aportacions de gent com en Quico Sala, Paco Plaza, Santi Ventalló, Santi Palos, Lluís Santaulària i d’altres.\nEm produeix emoció especial citar el seu estudi “La lenta y comprensiva mirada de Lorenzo Gomis”. Sobretot bo i recordant qui vaig tenir de professor a la Facultat de Ciències de la Informació de la UAB, a la dècada dels anys 70. Era home de ferma convicció religiosa i mestratge impecable. Remarco que fou director del “Correu Català” (de 1977 a 1981) i conseller, assessor de presidència i columnista de “La Vanguàrdia”. En la vessant poètica, destaco “Perdido por el tiempo” (1964), “La nube y el viento” (1966), “Concierto provisional” (1977), “Tiempo sin redención” (1984), “Tiempo y dolor” (1999), “De camino” (2001) i “Tiempo romance” (la darrera, que correspon a l’any 2018, on agrupà 20 romanços de temàtica diversa).\nVal a dir que, a finals dels anys 60, era prou conegut en àmbits literaris estatals. Tant és així que escrivia articles d´opinió en revistes com “El ciervo” i “Cuadernos hispanoamericanos”. Raó de més per definir que la seva anomenada ultrapassava fronteres. No puc passar per alt un parell de detalls prou importants, al meu entendre: “Los Días del Hogar”: un recordatori del seu pas –durant 4 anys– a una casa d’acollida per a orfes de guerra (“El Canario”) situada a l´extraradi d’Almeria capital i que, l’Any 1957 va col-laborar am l’escolapi Ramon Castelltort per a crear la Festa de la Poesia de Terrassa.\nEn fi, tot plegat no deixa d’ésser un “flash” ràpid, però summament necessari en un moment com aquest. A partir d’ací, la darrera petició que expresso –per d’ací a tres anys, d’acord a normativa– que les autoritats locals prenguin nota de posar el seu nom en algun carrer. A ésser possible, que no caigui en l’oblit! D’altra forma, faré de mosca collonera…com solc fer en altres temes. Resta anotat a la meva agenda i seré inflexible. Els bons no se n’haurien d’anar mai! Ell superava totes les qualificacions.\nBenvolgut Paco, que la terra et sigui lleu!


Machín, sobre la permanència: "La rapidesa no s'ha de confondre amb la precipitació"\nL'entrenador del Girona Pablo Machín ha destacat, en la roda de premsa prèvia al partit d'aquest divendres contra el Leganés (21.00 hores / beIN LaLiga), que s'enfronten "dos equips molt similars en la trajectòria i en els valors que transmeten al camp".\n"Tenim la intenció de seguir creixent i aconseguir coses maques com han fet ells", ha afegit, després d'admetre que el conjunt 'pepinero', igual que l'Eibar o el Vila-real, és un exemple per al Girona.\nEn referència a la plantilla que dirigeix Asier Garitano, l'entrenador sorià també ha subratllat que "són un equip rocallós, perquè és molt difícil fer-li gols", però que, a més, tenen "prou qualitat i rapidesa a dalt per generar ocasions".\nPer aquest motiu, Machín ha reconegut que espera "un partit súper dur" i molt semblant al de la primera volta, quan els dos equips van empatar sense gols a Butarque.\nAmb una victòria contra el Leganés, el Girona sumaria ja 34 punts i s'acostaria una mica més a l'objectiu de la salvació. Tot i així, malgrat admetre que li agradaria "tancar la permanència com més aviat millor", el tècnic blanc-i-vermell ha insistit que "la rapidesa no s'ha de confondre amb la precipitació".\n"Tant de bo la puguem aconseguir aviat, perquè seria un excel·lent senyal i ens podrem marcar altres reptes. Portem una línia molt bona, però hem de tenir els peus a terra", ha afegit.\nDavant l'equip madrileny, Machín arribarà a la xifra de 175 partits a la banqueta del Girona, tot i que ha subratllat que "la il·lusió és la mateixa que el primer dia, encara que la responsabilitat cada vegada és més gran per no decebre el club".\n"Ho porto amb molta normalitat i ho visc igual que sempre, però amb la tranquil·litat de tenir un bagatge d'haver demostrat com sóc com a entrenador", ha conclòs.\nJocs Olímpics Espanya guanya una medalla als Jocs d'Hivern després de 26 anys El Nacional


ĽHidra es desperta | Winx Club Wiki | Fandom\nTemporada 8, capítol 10\nNúmero de capítol total 192\nData ďestrena (Itàlia) 25 ďabril del 2019\nNom en italià Il potere delľIdra\nNom en anglès (EUA) Hydra Awakens\nLa llum de Gorgol Següent\nEl tresor màgic\nĽHidra es desperta és el capítol 10 de la temporada 8 de la sèrie Winx Club i el capítol 192 en total. Va estrenar-se el 25 ďabril del 2019 a Itàlia.\nEl capítol comença a Alfea, on la Faragonda i la Griselda anuncien a les estudiantes de ľescola que aviat celebraran ľaniversari de la fundació de la seva escola, deixant a les noies els preparatius per a la festa. Després de reunir-se al jardí, les Winx decideixen que, per celebrar la festa, organitzaran un concert, component una nova cançó.\nLes sis noies troben en Riven i ľHèlia, que han vingut a Alfea per lliurar un homenatge floral a la directora Faragonda de part del director Saladí. Aprofitant ľocasió, ľHèlia també ha portat un ram de flors per a la Flora. Els seus amics comenten que tots dos són la “parella perfecta”, ja que estan pràcticament ďacord en tot i comparteixen els mateixos interessos. Amb tristesa pel problema de la Musa i en Riven, tots dos intentaran ajudar-los a tornar a estar junts.\nLa Flora ve a veure la Musa a la seva habitació, on la Musa li diu que té enveja de la seva perfecta relació amb ľHèlia. Ella i en Riven no s’avenen ni estan ďacord en res, i la Musa no ľaconsegueix perdonar perquè no ľhavia vist durant tot el temps que ha estat fora, tot i que el noi ha intentat disculpar-se diverses vegades. Tanmateix, seguint el consell de la Flora, la Musa accepta a donar-li una nova possibilitat. Mentrestant, ľHèlia li diu a en Riven que ha de demostrar a la Musa el que ella significa per a ell.\nLa Twinkly arriba a Alfea per advertir a les Winx que Ipsos, un estel de la Consteŀlació de ľHidra, està en greu perill. Les sis fades, acompanyades pels guerrers Especialistes, se’n van de seguida a fer aquesta missió, i arriben al planeta. Les Winx es troben cara a cara amb ľObscurum i els seus Staryummys, entre els quals la Twinkly troba la seva millor amiga, la Lumilla. Les sis aconsegueixen protegir el nucli ďIpsos i conservar la seva llum, però llavors, en Valtor dóna vida a la consteŀlació de ľHidra i la transforma en un monstre amenaçador.\nDesprés ďuna lluita, unint les seves forces, les Winx i els Especialistes aconsegueixen derrotar ľHidra, fent-la enfonsar-se en una dimensió que es troba a ľinterior del portal del qual procedeixen els Staryummys, i a continuació, es preparen per enfrontar-se amb ľObscurum. La criatura i els seus Staryummys es veuen obligats a retirar-se. La Twinkly troba la seva amiga Lumilla, i llavors ľabraça i li demostra tot el seu afecte, i amb això aconsegueix fer-la tornar a la normalitat. D’aquesta manera, la Tecna i la Flora entenen que si els lumenians demostressin el seu amor cap als Staryummys, llavors aquests aconseguirien trencar ľencanteri ďen Valtor.\nDurant el concert de les Winx, en Riven, per sorprendre la Musa, projecta al cel imatges de la noia. Algunes estudiantes ďAlfea comencen a riure’s ďella i la Musa, odiant ser el centre de ľatenció, renya el noi pel seu gest. En Riven li diu que no aconsegueix entendre per què ella sempre ha de fer les coses tan difícils i menysprear tots els seus gestos, però la Musa se’n va, enfadada i decebuda perquè el noi la coneix molt poc. Durant una discussió, la Flora defensa la Musa mentre ľHèlia defensa en Riven i tots dos, per primera vegada, tenen una baralla.\nLa Lumilla torna a la normalitat, i les Winx entenen que si els lumenians demostressin el seu amor cap als Staryummys, llavors aquests aconseguirien trencar ľencanteri ďen Valtor.\nLa Flora i ľHèlia discuteixen per primera vegada.\nA diferència de les Winx que tenen el Cosmix i els poders que la Twinkly els va donar per viatjar per ľespai, els Especialistes surten de la seva nau sense cap vestit espacial i poden respirar a ľespai sense problemes, però no s’hi explica com poden sobreviure al buit sense ofegar-se o congelar-se, com succeiria si un astronauta sortís de la seva nau.\nĽHidra de Lerna és un monstre aquàtic ctònic de la mitologia grega amb forma de serp policèfala (amb múltiples caps) i alè verinós al qual ľHèrcules va matar en el segon dels seus dotze treballs. ĽHidra posseïa la virtut de regenerar dos caps per cadascun que perdia o li era amputat, i el seu cau era el llac de Lerna al golf de ľArgòlida. Existeix una consteŀlació que ha pres el nom ďaquest monstre, i és la més gran de les consteŀlacions conegudes a ľactualitat.\nEn Saladí és esmentat per ľHèlia.\nDurant el capítol se celebra ľaniversari de la fundació ďAlfea.\nÉs la segona vegada a la temporada que se celebra ľaniversari de la fundació ďalguna cosa. La primera vegada va ser ľaniversari de la fundació ďAndros als capítols “A les profunditats ďAndros” i “La llum de Gorgol”.\nDurant el capítol es diu que el color preferit de ľHèlia i la Flora és el verd, que el seu gust preferit de gelat és el de fruits del bosc i que, entre el mar i la muntanya, tots dos triarien la muntanya.\nObtingut de «https://winx.fandom.com/ca/wiki/%C4%BDHidra_es_desperta?oldid=4457»


Igualada creixerà en població els propers anys quatre vegades més que Barcelona, però no arribarà als 45.000 habitants\nNo creixerem tan ràpidament en habitants com deia fa uns dies l’alcalde de la ciutat, Marc Castells -que aventurava arribar als cinquanta mil habitants en la propera dècada- però sí que s’arribarà molt a prop dels 45.000, a l’entorn del 2033. Almenys això és el que diuen els experts, que fa pocs dies, a través de l’Institut d’Estadística de Catalunya (Idescat) han fet les projeccions de població per als propers anys en diferents municipis del país.\nIgualada apropar-se als cinquanta mil habitants\na la tercera dècada del segle. / ARXIU\nAixí, Igualada tindrà uns 43.500 habitants al 2033, amb un creixement del 9,9% respecte la població que tenia el 2018 (39.547). Tot i així, recordem que fa pocs dies la capital de l’Anoia arribava ja als 42.000 habitants, i estem al 2021! Amb tot, l’espectacular creixement de la població igualadina (quatre vegades més que el que tindrà Barcelona, que “només” augmentarà en un 2,5%) no serà el més alt de la comarca: a Masquefa, s’arribarà als deu mil habitants, amb un increment del 17,2%. Piera i Montbui augmentaran de forma similar, a l’entorn del 8%, arribant a passar dels setze i deu mil habitants, respectivament. En canvi, encara que pugui semblar paradògic, Vilanova del Camí, al costat de la capital anoienca, només té previst un augment poblacional de l’1,3%, amb la qual cosa mantindrà la seva població de dotze mil habitants al llarg de quinze anys. Situació similar viurà Capellades.\nA destacar els increments significatius de població que experimentaran les grans ciutats de l’anomenada segona corona metropolitana, així com les de la costa. Es veuen augments de fins al 20% en municipis com Calafell, o del 22% a Cunit, de l’11% a Vilafranca del Penedès o Esparreguera, del 12% a Cervera, tots aquests molt superiors a Igualada. Amb xifres més o menys iguals a les de la nostra ciutat hi ha Martorell, Sant Esteve Sesrovires, i, en menor mesura, Sitges i Vilanova i la Geltrú.\nEn canvi, Manresa pujarà un 5,9%, quedant-se però, amb 80.780 habitants, com la ciutat més gran de la Catalunya interior, amb una conurbació que superarà fàcilment els cent mil habitants, per uns 70.000 de la Conca d’Òdena.\nL’any 2033 la població de 0 a 15 anys disminuiria en valor absolut a 736 municipis, 3 de cada 4. En canvi, la població de 16 a 64 anys augmentaria a 446 municipis, la meitat del total, fruit dels saldos migratoris. La població de més edat, la de 65 anys i més, augmentaria a 810 municipis, 5 de cada 6. L’envelliment de la població és una tendència global de la població de Catalunya que afecta tot el territori.\nPrevious articleQuatre pessics de Carnaval\nNext articleRiga, un bell museu del Modernisme, a l’aire lliure


Els Fons Fotogràfics (I) | Imthe Consultores\n6 June, 2018 6 June, 2018 ImtheGeneral\nEls Fons Fotogràfics (I)\nEls arxius fotogràfics són, sense cap mena de dubte, una important font d’informació de la nostra història més recent. Juntament amb altres tipologies documentals, com poden ser la premsa històrica, les actes municipals, els padrons, els censos o els fons de registre civil, aporten alguna cosa que cap dels anteriors pot aportar: poder “veure” el nostre passat a dia d’avui.\nSón font inesgotable que, en molts casos, ens permeten contemplar les cares d’aquells que ens van precedir, observar els monuments, edificis, obres públiques quan van ser construïts i que, en molts casos, avui encara de mantenen en peus. Més important són encara quan pasen a ser l’única font d’informació gràfica -que no textual- de com era una determinada ubicació -una plaça, un carrer, un pont, una fàbrica,…- que per motius ben diversos avui ja no es mantenen en peus, però que gràcies a la imatge que aporten i recolzant-nos en documents textuals ens permeten reconstruir aquell lloc.\nEn Imthe portem ja més de 120.000 fotografies digitalitzades des de la nostra posada en marca l’abril de 2011. Les més, són imatges històriques de principis del s. XX que hem digitalitzat i contribuït així a la recuperació d’un patrimoni documental insubstituïble. Unes altres han estat fotografies més modernes corresponents a centres acadèmics. Hi ha que són d’artistes que van fer de la fotografia la seva manera de vida. Unes són fons d’associacions o col·leccions particulars cedides a determinats arxius.\nEn qualsevol cas, són imatges que es conserven sobre placa de vidre, sobre acetat o sobre paper, i que fan que ens sentim orgullosos que nostra empresa hagi pogut ser un actor necessari en la recuperació d’aquest patrimoni.\n(Español) Los archivos personales: recupera tus recuerdos\nLa Festa del Corpus de Sitges\nOne thought on “Els Fons Fotogràfics (I)”\n6 June, 2018 a les 18:06


20 maneres segures d’explicar que el teu company de feina t’agrada al treball\nM'agrada i estima a la feina\nDe vegades és millor que et facis l’amor a la feina. L’amor només floreix sense el vostre coneixement. L’amor és una cosa on no es decideix res. No pots decidir quan vols enamorar-te, com vols enamorar-te, ni tan sols pots decidir amb qui vols enamorar-te. És una cosa que no està predeterminada. Simplement passa. Avui, podeu trobar a l’oficina un lloc on podreu trobar persones que comparteixen interessos similars i que pensin barrejar-se i acabar enamorant-se. Aquests dies, el romanç d’oficina s’ha convertit en una cosa inevitable ja que la gent passa la major part del temps a l’oficina que no pas a casa. És per això que hi ha més possibilitats de desenvolupar amistats que una persona pugui estimar durant tota la seva vida. Tens la parella per compartir l’amor i la càrrega de treballar junts. Si us poseu seriosament els uns als altres i planifiqueu el futur junts, l’amor que trobareu a la vostra feina anirà molt. Amb el temps, us podreu recolzar i animar mútuament per obtenir perspectives de carrera i mantenir-vos més feliços. Les formes esmentades poden ser el principi de fer l’amor i de confirmar com des de l’altra banda.\n1. Contacte ull a ull en el treball\nAquest és el primer senyal que es coneix sobre l’afició i els sentiments del noi. Això és el més important a notar. Hi ha principalment dos tipus de persones. Un és qui és prou tímid per entrar en contacte constant amb els ulls. Per tant, secretament us mirarà i us notarà a la feina. Si veus que la seva vista és constant, aleshores això demostrarà l’interès del noi per tu. L’altre tipus de noi seria prou confiat com per mirar-lo. Si voleu provar-ho, podeu concentrar-vos durant uns segons i, a continuació, apartar la vista. Una vegada més, després d'un temps mirant a l'esquerra o a la dreta, intenta veure la seva vista. Una altra manera de comprovar és quan algú raja una broma, un noi notarà directament la vostra reacció i aquest és un signe que vol impressionar.\n2. El llenguatge corporal del noi et parla dels seus sentiments\nEl llenguatge corporal del noi parlarà molt més sobre la seva sensació de gust per a vostè. Inclou expressions, l'angle del seu cos, la posició de la seva asseguda, etc. El signe us pot somriure mentre surt de l'oficina. L’intent d’inclinar-se cap a tu o posicionar-se a prop teu és l’altre signe. L’altre signe del seu gust podria ser quan es posa de gust mentre entra a l’oficina o et mira. El senyal que li agrada és molt bé, és perquè té una aparença atractiva davant seu. L’atenció del noi cap a tu també és un signe, com mirar a l’esquerra i mirar cap a la cara a la dreta, i tornar a mirar cap a la dreta. Això demostra que està molt atret per tu.\n3. Un noi troba excuses per parlar fora de la feina\nQuan el noi us agradi, no estarà satisfet que us parli només a la feina. Trobaria maneres d’explicar-li els seus sentiments fora de l’horari laboral. Normalment, les coses a la feina es tornen tan agitades perquè la falta de temps no permet que la gent parli més enllà del treball. Per tant, és una bona manera d’interaccionar i conèixer més l’altra persona, si els agrada. Pot començar amb l'enviament de missatges i acudits al text. Si no és al mateix departament, intentaria trobar el número i després parlar amb tu. A més, el signe que un company de feina com tu seria el tipus de text que t’envia. Les cites romàntiques podrien fer el signe per dir-li que li agrada.\n4. El noi et burla a la feina\nTingueu en compte que els nois més joves utilitzen aquesta tàctica per dir-li el seu gust. Així que si et bromeja, sens dubte presta atenció perquè la intenció és molt més expressar per a tu. Si és un divertit i divertit maletí, llavors un noi està atret cap a vosaltres. De vegades els nois tenen sobretot una actitud divertida i fan malestar a tothom. Però, si sou l’únic que presta atenció i es diverteix amb tontes, felicitats, un noi està expressant el seu gust per a vosaltres.\n5. Un noi et tracta de manera diferent a la feina\nQuan un noi està interessat en tu, actuarà de manera diferent per a tu. Si el seu company de feina comença a actuar de forma protectora cap a tu, és el signe que us ajudi a acostar-se més a prop vostre. Alguns exemples s'apropen a vosaltres a la disposició dels seients o poseu-vos un braç al voltant de la part posterior de la cadira. Una manera interessant és que el noi comenci a coquetejar amb altres noies a la feina, només per aconseguir la vostra reacció i ell pot dir si li agrada. El signe més important podria ser si actua diferent d’una altra manera oferint-te cafè o com si et cuidis a la feina, està intentant dir-li que t’agrada més.\n6. Observa els seus amics de prop\nEl sentiment del tipus sobre tu podria haver-se difós entre els seus amics. O potser ho haurien endevinat en primer lloc. Per tant, vigila de prop els seus amics. Si comencen a burlar-se d’ell o a fer-li una broma subtil, l’empenta és que ell vol dir que li agrada. Mireu-los quan un noi està amb vosaltres, somriuen mirant-vos? Si el fan fum quan entres a l'habitació, vol dir que saben alguna cosa que no. En aquest cas podeu obtenir la millor reacció de l'amic íntim del vostre company de feina, perquè el seu amic també tractarà de parlar-vos del seu aspecte com a tu.\n7. El noi et fa compliments sovint\nTant si el compliment és per a la seva feina o per la seva aparença, tracta de parlar de la seva atracció cap a vosaltres. Igual que et pot agrair la feina per fer una bona feina, fer compliments és un gran signe per dir que està interessat en tu. Val la pena mirar com es comporta davant d'altres persones que treballen. Si fa compliments a tothom, això no vol dir tant quan et fa compliment. Però si passa freqüentment en el seu cas, el noi definitivament t'agrada. L’altra manera de fer el compliment seria com semblés bonic o bonic per la seva aparença de feina. Si observa tots els canvis que hi ha en tu i t’explica de forma directa els seus sentiments, assegureu-vos que el noi està interessat en tu.\n8. El tipus us dirà que sortiu després de treballar amb ell\nSi el tipus està molt interessat en tu, assegureu-vos que li dirà que passi una estona personal amb vosaltres. A la feina, normalment per limitacions de temps, el tipus no seria capaç d’interactuar amb vosaltres ni de conèixer-vos més. És per això que pot demanar-te cafè o sortida al cap de setmana. Si voleu estar segurs sobre els seus sentiments, seguiu endavant i proveu-ho. Al igual que el tipus et podria dir que vinguessis a comprar fins i tot de compres, ja que les dones estan bojes per això o poden demanar que vinguin amb tu només per passar una estona de qualitat amb tu. Aquest pot ser el començament per conèixer-nos i avançar molt.\n9. Al tipus li agrada donar-li sobrenoms\nA vegades, el vostre company de feina us dóna sobrenoms si us pogueu confondre el primer dia o simplement per aconseguir-ho. Tanmateix, si una persona en concret ha composat el seu sobrenom per a tu i es nega a cridar-te res més, pot ser un signe que li agradi. Per exemple, pot trucar-te nena o bé amb el sobrenom del propi nom. Això transmet que aquest noi vol dir-te que et consideren a prop que els altres. Això és bo si en podeu estar segur i còmode i sentiu el mateix.\n10. El noi us explica personalment històries de motivació a la feina\nQuan el noi trobi interès, ell tindrà cura de tu en totes les tasques. Quan trobeu algú a la feina, la discussió i l’interès entre tots s’amplien. Quan arribeu a alguna tasca, el company de feina que us agradarà us assegureu de motivar-vos i d'inspirar-vos a fer-ho millor. Aquest rètol indica que el noi vol que et vagis millor a la feina i que sigui feliç.\n11. Al tipus li agradarà que li expliqui la seva vida personal\nEl company de feina que us agradi segur que us agradarà parlar de la vida personal. Això és important també perquè ajudarà a conèixer a la persona a fons. L’horari de treball restringirà l’interès i la impressió de la persona relacionada amb la feina. El tipus us dirà que passeu una estona privada entre ells i en sàpigueu més. Així doncs, començant pel noi parlarà de si mateix, discutirà la seva vida amorosa i planeja veure en el futur. D’aquesta manera, intentarà fer-vos còmode i conegut també sobre les vostres dades. Això és interessant i important alhora, perquè això farà que la vostra relació sigui més profunda. Per tant, si el teu company de feina troba un moment per excusar-te per parlar de la vida personal, dóna-li l’oportunitat i confirma els seus sentiments per tu.\n12. Li agrada tractar-te amb el teu menjar preferit\nAquesta és una etapa més tardana, perquè per això cal que el noi estigui a gust. Ell ha de conèixer els seus gustos o els agrada. Aquest signe és un toc personal per fer-vos sentir feliç i proper. Com, si el teu company de feina rep menjar especial a casa per dinar a la feina i et demana que comparteixis i mengem junts. Si ell rarament comparteix amb el personal del treball i sovint amb vosaltres, és sensible que li sembli del seu costat. Si rep bombons, o un plat especial elaborat per la seva mare perquè us impressioni, és un signe perquè aneu endavant.\n13. Es combina amb un canvi similar amb vosaltres\nPotser aquesta podria ser la peculiaritat general de programar al mateix temps a la feina. Potser el noi canvia de torn ja que vol treballar amb tu. Per exemple, si abans de conèixer el vostre company de feina, tots dos teníeu torns diferents i després de vegades canvia segons el vostre horari, doncs felicitats! Aquest és un signe per dir-li a aquell noi que li agrada. Això també vol dir que li agrada passar temps amb tu.\n14. Troba maneres d’abandonar-te a casa\nAixò és molt comú entre els joves. Si el teu company de feina també et demana que t'abandonin a casa ja que arribaràs a la seva destinació, segurament això demostrarà que aquest noi t'interessa. També li agrada fer-ho perquè es passa tot el dia treballant a l’oficina i li falta el temps per passar amb vosaltres. Per tant, trobarà excuses per dir-vos que vingueu junt amb ell per tornar a casa. Si no esteu segurs dels seus sentiments, podeu utilitzar aquesta oportunitat per fer-lo còmode per expressar els seus sentiments per vosaltres.\n15. Parleu del vostre aspecte canviat\nUs agrada, podeu obtenir el nou color del cabell, o posar-vos diversos maquillatges o canviar la manera de fer el cabell. Tot el que fa de nou és que el company de feina es nota en primer lloc per la seva atracció. Això és perquè si s’adona, presta especial atenció a la manera de mirar, cosa que vol dir que us ha atret. Si et fa compliment, encara millor, vol dir que està intentant acostar-te.\n16. Troba excuses per tocar-te a la feina\nAixò pot semblar esgarrifós, però no sempre. Si el vostre company de feina intenta punxar-vos el braç de manera juganera o intenta tocar-vos sense revelar que us agrada, mostra alguna atracció cap a vosaltres. Començar amb posar una mà a la part posterior de la cadira i posar-se còmode amb tocar-vos l’espatlla és un signe del vostre gust per a vosaltres. Si un home s’adona que no s’enganya ni s’elimina quan ho fa, l’anirà escalant fins a trobar maneres més delicades i íntimes de contactar amb vosaltres. El que és més important, si us agrada i us sentiu a gust, només li queda poc temps per a l’acostament final per part d’ell.\n17. Guy et parla de festes privades i demana que vinguis\nQuan el seu company de feina li interessa, vol que et posis còmode amb ell i els seus amics i familiars. Aleshores, el teu noi mirarà les oportunitats per parlar-te del seu entorn familiar i trobar-se amb els seus amics. Després d'això, us explicarà les seves festes i us convidarà a assistir i conèixer gent. Això és una cosa que pot demanar a altres amics a la feina també, però si li pregunta freqüentment o individualment, definitivament això és un signe semblant cap a tu.\n18. El noi et copia?\nSi vols saber si un noi està interessat en tu o no és el signe perfecte per mirar de veure les seves accions. Si observeu les seves accions, trobareu que està copiant les vostres accions. Quan comenceu a fixar-vos en les seves accions, trobareu que ell repeteix les vostres accions o gestos just després de vosaltres. Simplement vol dir que li interessa. Al mateix costat, també podeu fer servir el mateix truc per fer-li saber que també esteu interessats en ell. Només cal observar les seves accions i repetir-lo i deixar-lo notar. És una manera senzilla però fantàstica de transmetre’ls els seus sentiments.\n19. Es deixa anar si li dius de marxar\nSi només parleu del seu desinterès pel que fa a la feina i de la decisió de deixar la feina, us deixarà anar. Igual que et proporciona una reacció incòmoda o potser només et parla menys. Aleshores, es posa estrany emocionalment mentre et parla. Aquesta és una reacció forta, que significa el seu com a tu i el molt que et preocupa. Això també denota que el noi vol que estigueu amb ell i que compartiu temps junts. Si realment voleu confirmar els seus sentiments per vosaltres, només podreu parlar de treballar en un altre lloc i la seva reacció us farà saber com se sent.\n20. El tipus recorda tot el que li dius\nAixò és encantador si el teu company de feina està amb tu, comparteix amb els teus xafardeigs i també ho recorda. Bons amics recorden el que li dius. El més important, si recorda coses de tu, això és el que t’agrada, les teves preferències, el que no t’agrada, el que vas dir fa setmana o mes. Significa que ets prou important per a ell i que vol que compartisques tot amb ell. Si el noi també li agrada passar el temps amb tu i estar còmode amb ell, és un gran signe que té sentiments per a tu.\nPer tant, si el vostre company de feina està demostrant algun d'aquests senyals, enhorabona! Hi ha una bona oportunitat que li interessi i potser aviat explicarà els seus sentiments. Ara molta gent troba el seu amor a la feina. És una sensació natural sentir-se atret pel teu col·lega quan treballes estretament junts. La passió per la feina els porta a conèixer i la forma en què es comuniquen les idees professionals es converteix en una transformació massiva. Prop de proximitat, estimulació intel·lectual, beure nits amb més persones que treballen hores més llargues en papers estressants i desafiants, després de tot això, és gairebé una sorpresa que la gent trobi el seu amor al lloc de treball. Veure com funciona algú i la passió que comporta per la feina pot suposar un enorme canvi. De vegades t’agrada la personalitat o el comportament i la natura de la persona tant que et ve atraient per ell de veritat. Després d’això, les relacions professionals es difuminen en les relacions personals. En qualsevol relació és molt important comprendre i estar còmodes entre ells i aquests moments anteriors són els seus inicis.\nSalut Zinc per a l’acne: és aquest mineral el nou Zit Zapper?\nConeix els superaliments secrets que probablement ja menges


Valoració molt positiva de la primera Universitat Internacional d’Hivern de la Val d’Aran | Conselh Generau d’Aran\nValoració molt positiva de la primera Universitat Internacional d’Hivern de la Val d’Aran\nfebrer 1, 2019 Comunicacion Notíciari de Govern\nVielha, 1 de febrer de 2019.- Podem dir que la 1a. Edició de la Universitat Internacional d’Hivern de la Val d’Aran del 25, 26 i 27 de gener de 2019 ha tingut una excel·lent acollida, amb més de 60 assistents, la major part d’ells de la Val d’Aran, el que vol dir que hi ha un interès pel coneixement sobre el patrimoni, en aquest cas sacre, de la Val d’Aran, per part dels seus habitants. A més, també ha tingut la participació de persones procedents de Commenges, de la Ribagorça i d’altres zones de Catalunya.\nInaugurada per la consellera de Turisme, Anna Díaz, i presentada per l’assessor en Cultura i Patrimoni del Conselh Generau d’Aran, Jèp de Montoya, han estat unes jornades d’una riquesa enorme de coneixement.\nEl Dr. Josep Lluís Ginovart de la School of Architecture de la Universitat Internacional de Catalunya ha aportat el seu saber sobre la investigació arquitectònica i sobre les orientacions de les esglésies araneses, amb noves tesis i teories sobre el moment de les planificacions i construccions de les mateixes .\nEl Dr. Agustí Costa de l’Escola Tècnica Superior d’Arquitectura de la Universitat Rovira i Virgili de Reus-Tarragona ha explicat tot el procés d’estudi de les esglésies araneses des d’un punt de vista arquitectònic, dut a terme per alumnes i professors d’aquesta escola durant 7 anys.\nLa Dra. Julia Pavón de la Universitat de Navarra ha posat sobre la taula que el privilegi d’era Querimònia, que els aranesos van reclamar a Lleida al rei Jaume II, possiblement no es va plasmar en un document fins el 15 de maig de 1328, quan va ser signat per Alfonso III el Benigne, a causa de la por dels aranesos de romandre de nou desemparats i d’un possible nou litigi entre francesos i aragonesos, davant el canvi a França de la dinastia dels Capets per la de Valois.\nCarla del Valle, directora dels Museus de la Val d’Aran, juntament amb el Dr. Jordi Camps, conservador en cap del Departament d’Art medieval del Museu Nacional d’Art de Catalunya, MNAC, han fet un repàs exhaustiu dels creadors, mestres escultors i pintors, de l’art medieval d’Aran.\nThaïs Rodés de la Universitat de Navarra, en la seva ponència sobre l’art sacre contemporani de la Val d’Aran, després d’enumerar i explicar la major part de l’obra feta en els darrers decennis, ha donat a conèixer el treball del taller de Ramon Borràs de Lleida, constructor dels retaules neogòtics de les esglésies de Vielha, Gausac, Es Bòrdes, Vilamòs i Canejan, que van perdre els seus retaules a la Guerra Civil i que gràcies a les subhastes de fusta dels seus boscos van poder adquirir aquestes peces en els anys 40 del segle passat.\nAixí mateix, Jordi Camps, gran especialista en escultura romànica ha aprofundit molt en l’estudi sobre el Crist de Mijaran i el Crist de Salardú, assegurant que aquestes obres no poden pertànyer al Taller d’Erill o Taller Ribagorçà com s’ha dit fins ara, sinó a un altre taller, després de les diferències d’estil i de factura observada. Assegura que va haver d’existir un Taller o Mestre de la Val, amb una tècnica ben refinada per poder arribar a fer aquestes peces d’una magnífica qualitat i perfecció. La investigadora Thaïs Rodés, en els seus recents estudis, reafirma aquesta tesi.\nElisa Ros, tècnica de Patrimoni del Conselh Generau d’Aran assegura, amb una anàlisi detallada de la documentació existent i de les restes arquitectòniques de l’església de Santa Maria de Mijaran, com ja tenia apuntat Domènech i Montaner i altres autors posteriors, que la església de Mijaran tenia en el seu origen planta basilical de les tres naus, amb pilars circulars que suportaven les voltes de les tres naus, abans de construir els arcs gòtics que podem veure a la documentació fotogràfica anterior a l’any 1938, data de la seva destrucció, i també en les restes que romanen. També ha diferenciat diverses fases constructives a l’edifici.\nEl Dr. Sergio Coll de l’Escola Tècnica Superior d’Arquitectura de la Universitat Rovira i Virgili ha explicat amb tot luxe de detalls els moments de construcció arquitectònica de les esglésies romàniques com les seves patologies i deformacions i les solucions a alguns dels seus problemes.\nEl Dr. Juan Antonio Olañeta de la Universitat de Barcelona després d’analitzar els 18 crismons aranesos coneguts i provar que en un gran percentatge d’ells apareixen les lletres gregues, Alfa, i Omega, i la S invertida (dreta-esquerra), ha assegurat que són ben genuïnes, i apunta que l’explicació podem trobar-la en la defensa per part de l’Església del dogma de la Santíssima Trinitat, per contrarestar a l’heretgia albigesa que ho negava. També manifesta que l’Omega, _final de tot_, es posa en lloc de l’Alfa, _principi de tot_, perquè aquests crismons, sovint situats a les parets de les esglésies que tenien el cementiri al seu peu, volien recordar que la mort no era el final, sinó el començament de la vida eterna. Amb la mateixa teoria, Jordi Camps ha mantingut la idea que tant els cristos crucificats en l’escultura en pedra a les portalades de les esglésies com les talles dels cristos en fusta farien la mateixa funció de mostrar la naturalesa humana de Crist, en contra del que proposava l’heretge albigesa.\nJusèp Loís Sans, president de l’Institut d’Estudis Aranesi – Acadèmia aranesa de la llengua occitana, ha explicat el moment sociolingüístic de la llengua occitana tant en tot el seu context lingüístic com a la Val d’Aran i ha presentat les publicacions de l’Acadèmia com a ens normatiu de la llengua per a la Val d’Aran i tot Catalunya.\nA més de les ponències on s’han donat tota mena d’explicacions en tots els dominis com arquitectura, escultura, pintura, béns immobles … s’han visitat també, les esglésies de Sant Miquèu de Vielha, Santa Maria d’Arties, la Purificació de Maria de Bossòst , el Museu de la Val d’Aran a Vielha i l’Exposició ARAN ME + FECIT a l’església de Sant Joan d’Arties.\nEn alguns moments D’aquestes jornades s’han afegit les persones de l’Aula d’Extensió Universitària de la Gent Gran d’Aran AUGGA que han mostrat un gran interès per les explicacions.


16 2021 abril - 12: 08\nEl Hospital de Dénia ha fet entrega, aquest matí, d'un carregament de material fungible per combatre el COVID-19 en un hospital de la República Democràtica de Congo.\nEl Departament de Logística de l'Hospital de Dénia ha donat a l'ONG Vivendes per als Sense Sostre de Gandia, bates sol ús i d'aïllament, guants i mascaretes quirúrgiques, apòsits i mascaretes FFP2 per a un projecte solidari, en el qual també participen altres hospitals valencians amb la cessió de material fungible.\nDonació de l'Hospital de Dénia\nL'objectiu és noliejar un contenidor des de la Comunitat Valenciana fins a la regió Ngandanjika, a la República Democràtica de Congo, on també altres organitzacions sense ànim de lucre col·laboren en la construcció d'una xarxa sanitària formada per 1 hospital general, 2 secundaris i 19 centres de salut. El projecte, a més, organitza estades per a sanitaris espanyols a l'Hospital La nostra Senyora de Guadalupe a Ngandanjika per compartir coneixement amb el personal de Medicina i Infermeria local.\nEl port dels contenidors és sufragat per la producció de la pel·lícula espanyola "Adu", guanyadora de 4 premis Goya en l'edició d'aquest any, i produïda per Telecinco, Ikiru Films i La Terrassa Films.


Una gira amb més sensacions que resultats\nEl Barça torna dels Estats Units sense guanyar cap partit però amb diversos noms propis destacats\nUna gira amb més sensacions que resultats FC BARCELONA\nBarcelonaEl Barça ja és a Barcelona pensant en la temporada 2018-19 que s’obrirà diumenge vinent amb la disputa de la Supercopa contra el Sevilla a la ciutat marroquina de Tànger. Després de dues setmanes de gira pels Estats Units amb un equip amb fins a 13 futbolistes del filial, i en què s’han pogut veure tres dels quatre fitxatges que ha fet el club fins ara, aquestes són algunes de les conclusions que es poden treure del paper del combinat que dirigeix Ernesto Valverde.\nEls nous mostren les cartes\nArthur, el que més ha destacat de les incorporacions d’aquest estiu\nEl primer dels nouvinguts a fitxar pel Barça de la segona era de Valverde és qui més bones sensacions ha deixat a la gira. És precipitat i injust comparar el brasiler Arthur amb un futbolista de la dimensió de Xavi Hernández, però per la manera de perfilar-se, de controlar la pilota i de dirigir el joc té detalls que recorden l’excapità blaugrana. El futbol d’Arthur s’acosta més al de Xavi que al d’Iniesta, i l’ex del Grêmio ha demostrat una ràpida adaptació i una valentia que, de moment, n’avalen el fitxatge. En el primer partit contra el Tottenham, fins i tot, es va destapar amb un gran gol des de la frontal.\nLes altres dues cares noves que s’han pogut veure a la gira són la del central Clément Lenglet i la de l’extrem Malcom. El francès ha format parella d’inici en tots els partits amb Marlon i s’ha mostrat sobri, endreçat i correcte en la sortida de pilota, però també ha deixat accions per polir, com la facilitat amb què el va superar Justin Kluivert en el primer gol del Roma en el segon amistós. El brasiler Malcom ha mostrat una voluntat i una actitud innegables i Valverde l’ha provat també a la banda esquerra, tot i que està acostumat a jugar per la banda dreta. Ha marcat dos gols (un de penal), ha mostrat detalls de la seva qualitat i sembla tenir clara la consigna que, tot i jugar d’atacant, ha de col·laborar en feines defensives, però també s’ha precipitat diversos cops en la presa de decisions.\nGuanyar-se un lloc\nRafinha, un dels que més mèrits ha fet per quedar-se al club\nDe les arribades passem als futbolistes que podrien sortir del Barça aquest estiu. En aquest grup, encapçalat per Paco Alcácer, Marlon Santos, Munir i Rafinha Alcántara, el migcampista brasiler és qui més mèrits ha fet per demostrar la seva voluntat de quedar-se. Ha marcat, ha assistit i s’ha adaptat bé tant a la posició d’interior com a la d’extrem, on Valverde també l’ha provat. El tècnic basc n’ha destacat l’actitud i el fet d’haver-lo pogut veure jugar després que la temporada passada es passés mig any lesionat i l’altra meitat cedit a l’Inter de Milà. Tot i que Rafinha continua amb l’etiqueta de transferible penjada, la seva actuació als Estats Units podria fer que el tècnic basc se’n replantegés la continuïtat al Barça, sobretot si aconsegueix deixar enrere els problemes físics que l’han acompanyat les últimes temporades.\nPer la seva banda Alcácer, que només ha jugat 45 minuts contra el Milan, ha passat inadvertit, mentre que Munir, titular els tres partits i autor d’un gol, ha aprofitat bé els minuts que ha tingut. El central brasiler Marlon ha ofert una actuació discreta i sembla difícil que continuï al club per la seva condició d’extracomunitari i perquè, de moment, amb Gerard Piqué, Samuel Umtiti, Thomas Vermaelen, Clément Lenglet i Yerry Mina (que també podria sortir) hi ha overbooking en la posició de central.\nRiqui Puig i l’estil Barça\nLa perla del planter acapara elogis pel seu desplegament tàctic i tècnic\nEn ple debat sobre el rumb de l’estil i la tendència futbolística del Barça, i després del fitxatge d’Arturo Vidal, que assegura recorregut i desplegament físic però que està allunyat de la concepció de migcampista que ha fet gran el Barça, als Estats Units ha emergit la figura de Riqui Puig. Amb 18 anys ha deixat grans sensacions durant els 160 minuts que ha jugat als Estats Units i ha destacat, sobretot, en l’últim duel contra el Milan, en què va treure de polleguera els italians amb la seva intel·ligència tàctica i la seva tècnica.\n“Riqui Puig és un espectacle. Em meravella veure nois que encara tenen cara de nen i que tracten d’aquesta manera la pilota. Veig que senten el futbol dins seu i és una cosa semblant a la poesia. Ja fa temps que en sento a parlar i no es pot copiar i enganxar en un altre club”, va dir d’ell el tècnic del Milan, Gennaro Gattuso. L’actuació del migcampista del filial contra els italians ha recordat que en el futbol, molts cops, el cervell pot fer més que els músculs. Minuts prometedors d’un futbolista disposat a triomfar al Barça i que el club ha de cuidar perquè creixi pas a pas.\nRoberto i el mig del camp\nEl de Reus ha actuat de pivot a la gira, amb Semedo al lateral dret\nSergi Roberto ha sigut l’únic titular indiscutible que ha fet la gira completa. El reusenc, amb tot, no ha jugat de lateral dret on estem acostumats a veure’l des que Luis Enrique el va convèncer per ocupar aquesta posició. On més disfruta Roberto és al mig del camp i en els tres partits dels Estats Units ha demostrat que pot ocupar el lloc de Sergio Busquets amb plenes garanties.\nLa seva continuïtat al mig del camp -ja sigui per descarregar de minuts el de Badia del Vallès o per jugar d’interior- està supeditada, amb tot, al rendiment de Nélson Semedo al lateral dret. El portuguès, que no va anar convocat al Mundial de Rússia, ha demostrat molta projecció ofensiva durant la gira, però també que pateix en la sortida de pilota jugada des del darrere i tampoc ofereix les mateixes garanties defensives que el de Reus.\nEl relleu de Jordi Alba\nSense Digne, Miranda guanya la partida a Cucurella\nDe la banda dreta a la banda esquerra. Sense Jordi Alba i amb el traspàs de Digne a l’Everton, el carril defensiu esquerre del Barça a la gira ha sigut ocupat per dos futbolistes del filial: Cucurella, de 20 anys, i Miranda, de 18. Amb la marxa del francès a la Premier, Cucurella tindria el compromís del club de pujar al primer equip com a relleu de Jordi Alba, perquè té més edat que Miranda i perquè és un dels futbolistes del planter amb cartell que la secretaria tècnica vol retenir. Però Valverde ha preferit posar de titular l’andalús en dos dels tres partits i, en l’últim, contra el Milan, va jugar els 90 minuts i cap el català.\nAra caldrà veure si el club decideix optar perquè el suplent d’Alba sigui un d’aquests dos futbolistes del planter o, per contra, si Valverde reclama mirar al mercat de fitxatges per fer alguna nova incorporació.\nEl debat a la porteria\nTer Stegen recorda que ho vol jugar tot i Cillessen es planteja el futur\nUn dels debats als quals també ha de fer front el Barça aquest estiu és el de la porteria. Tot i que el porter del filial Jokin Ezkieta ha fet tota la gira amb el primer equip, no ha disputat cap minut perquè Cillessen ha jugat els dos primers amistosos sencers (encaixant 6 gols) i la primera meitat de l’últim, en què Ter Stegen -que es va incorporar a mitja gira- va jugar la segona part i va rebre un gol.\nL’holandès, amb una gran actuació a la Copa la temporada passada, voldria tenir més minuts, mentre que l’alemany ha declarat durant la gira que el club sap que vol “jugar-ho tot”. El Barça podria fer negoci amb la venda de Cillessen, però Valverde ha manifestat el desig de comptar amb els dos porters.\nSergi Samper, André Gomes i Denis Suárez s’han perdut la gira per lesió\nA banda dels internacionals que s’han perdut la gira per estar de vacances després del Mundial, els grans absents han sigut els lesionats Sergi Samper, que no va viatjar als EUA per unes molèsties al genoll esquerre, i Denis Suárez i André Gomes, que només van poder disputar 20 minuts del primer amistós.\nEn el poc temps que van jugar contra el Tottenham, de les poques conclusions que es poden treure és que Valverde va preferir d’inici ubicar Denis en les posicions d’atac en lloc d’interior. El club compta amb el gallec, que ha reiterat el desig de quedar-se al Barça en nombroses ocasions, mentre que Samper i Gomes podrien ser traspassats o sortir cedits aquest estiu.\nriqui puig Barça Estats Units Ernesto Valverde Rafinha Arthur Malcom


Convocatòria Bòlit Residència Girona Creativa\nConvocatòria oberta fins l'1 de juliol per a la selecció dels artistes participants en el Bòlit Residència Girona Creativa en l'intercanvi amb La Chambre Blanche (Quèbec) i el projecte Rad'art de l'Associazione Artéco (Itàlia).\nFesta major del barri de les Pedreres - Fora Muralla 2016\nEl cap de setmana del 18 i 19 de juny.\nL'alfabetització a Nicaragua, trenta anys de solidaritat des dels municipis catalans\nDissabte 18 de juny, a les 10 h, a l'Espai Marfà. Jornada gratuïta però cal confirmar assistència.\nLa gironina Teresa Díaz fa cent anys\nLa tinenta d'alcaldia i regidora d'Igualtat, Drets Socials, Treball, Joventut i Seguretat de l'Ajuntament de Girona, Sílvia Paneque, la va felicitar ahir.\nGirona acull dissabte una exhibició de cossos d'emergències promoguda per l'Associació de Voluntaris de Protecció Civil\nLa iniciativa té com a objectiu apropar aquests col·lectius a la ciutadania per tal de donar a conèixer la tasca que porten a terme i els recursos dels quals disposen.\nFesta cloenda de final de curs\nDivendres 10 de juny a partir de les 18 h, al centre cívic de Santa Eugènia.\nEl veí de Girona Joaquim Almeda fa cent anys\nEl vicealcalde de l'Ajuntament de Girona, Eduard Berloso, el va visitar ahir.\nNova edició d'Activa't a la Nit en el marc de la festa major del barri del Pla de Palau – Sant Pau\nL'activitat consistirà en un torneig de futbol sala que es portarà a terme el dissabte 18 de juny, de 19.30 a 1.30 h de la nit, al Complex Esportiu de Palau.\nL'Arxiu Municipal de Girona crea un recurs per conèixer dades dels veïns i veïnes de la ciutat del 1301 al 1924\nA través de l'eina "La població de Girona" es facilita la consulta a unes 125.000 pàgines digitalitzades que formen part dels recomptes de població continguts en diferents documents.\nCom tractar els valors a l'escola?\nDimarts 14 de juny, a les 15:30 h, al Centre Cívic Pla de Palau. Xerrada taller adreçada als mestres de primària a càrrec d'Irene de Puig.\nPlaces lliures per a les activitats esportives de Juliol i Setembre\nActivitats fisicoesportives i aquàtiques.\nPrimers ponents confirmats pel II Congrés Internacional de Llum i Mapping\nEl CaixaFòrum Girona acullirà el II Congrés Internacional de Llum i Mapping organitzat pel FIMG, un espai de diàleg i reflexió on conèixer el talent dels artistes i descobrir les darreres innovacions. Un lloc d'intercanvi de coneixement i d'experiències, i un marc per establir vincles professionals.\nNeix la Xarxa Gironina per a la Reforma Horària\nAquesta tarda s'ha presentat a l'Ajuntament de Girona el projecte que, dins del marc de l'Agència de Promoció Econòmica de l'Ajuntament, vol impulsar un espai d'intercanvi de bones pràctiques en les noves formes d'organització del temps de treball entre empreses, entitats i actors públics.\nIII FESTIVAL LUDIVERS. El Festival de les cultures de la imaginació\nTornem a Girona del 16 al 19 de juny de 2016 al Barri Vell-Mercadal.\nL'edició 2016 del Viu21música serà l'edició amb més participació\nLa celebració del Dia Internacional de la Música a Girona comptarà amb 650 músics, professionals i amateurs, que actuaran en 9 escenaris del centre de la ciutat amb un total de 63 concerts.\nEl nou reglament de la Comissió del Nomenclàtor obre a la ciutadania de Girona el procediment de l'assignació de noms de carrers, places i espais públics de la ciutat\nTindrà com a eixos bàsics la transparència i el rigor en el procés; la participació i la democràcia, i el respecte estricte a la Llei de memòria històrica i la voluntat d'igualtat plena entre dones i homes.\nTocs de Vi de l'Empordà a Girona es consolida com un dels grans esdeveniments gastronòmics de les comarques gironines\nMalgrat el mal temps durant part del cap de setmana, la fira ha superat els 10.000 visitants i les 50.000 degustacions de vins i tapes.\nLa Girocleta supera les 2.000 persones usuàries\nDurant els primers cinc mesos del 2016 el nombre d'usos del servei ha crescut un 22% respecte el mateix període del 2015. Després de l'estiu es preveu inaugurar una nova estació a la zona del carrer del Riu Freser.\nEl Girona Gran Fondo instal·larà el "village" als jardins de les Sarraïnes del 9 a l'11 de juny\nLa competició ciclista començarà demà amb la pujada cronometrada als Àngels.\nL'Ajuntament de Girona ampliarà la vorera al carrer de Sant Gregori\nEs tracta de la connexió de dos trams de vorera a l'alçada de la riera Bullidors per millorar la mobilitat dels vianants.\nLa Policia Municipal de Girona desarticula diferents grups que robaven a l'interior de domicilis\nLa policia ha duplicat esforços de presència als barris per aturar el repunt d'un 30% de robatoris amb força a l'interior de domicilis i ha aconseguit detenir set persones aquesta última setmana.\nLliurament dels premis del concurs de Punts de Llibre i de Jocs Florals de l'Ajuntament de Girona\nUn miler de nens i nenes de les escoles de la ciutat omplen l'Auditori.\nEl programa Girona Actua insereix 345 persones al mercat laboral durant el 2015\nUna de les principals novetats de les bases per a la convocatòria d'aquest any és la priorització dels recursos per a la inserció de les persones majors de 45 anys.\nEls ajuts Kreas reben el doble de projectes aquest any\nLa dotació econòmica de les ajudes aquest 2016 és de 100.000 euros, el doble que l'any passat.\nGirona reforça els vincles amb Albi participant com a ciutat convidada a la Nuit Pastel de la localitat occitana\nL'alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, i l'alcaldessa d'Albi, Stéphanie Guiraud-Chaumeil, signaran demà un document simbòlic de renovació de l'agermanament amb motiu del 30è aniversari de l'acord d'amistat entre els dos municipis.\nL'exposició Converses amb colors de Daniel Luque tanca la 22a edició de Mostrar't\nLa proposta es podrà visitar a L'Estació Espai Jove fins el pròxim 30 de juny.\nL'Ajuntament de Girona instarà els ens que presten serveis públics municipals a definir el pla d'igualtat\nEl Reglament de polítiques municipals d'igualtat de gènere i l'aplicació de la Llei 17/2015 exigeixen la incorporació d'aquestes plans d'igualtat d'empresa per garantir la igualtat efectiva entre dones i homes i la no-discriminació per raons de sexe.\n315 escolars participaran a la 17a edició del Torneig Inter-Instituts de rugbi-7\nEl dissabte 4 de juny al Complex Esportiu del GEiEG Palau-Sacosta\nEspai Seminari. Festival Ludivers 2016\nEls dies 16 i 17 de juny.\nEl documental del mes "Síria: una història d'amor"\nEl 2 de juny al Museu del Cinema.\nUn tribut a la Catedral de Girona centra l'edició 2016 de la Diada de la Gent Gran\nMés de 400 persones assisteixen a la jornada, que aquest any ha tingut lloc a l'Auditori de Girona.\nEls trenta barris de Girona poden votar a partir d'avui els projectes dels pressupostos participats d'aquest 2016\nEnguany la consulta es farà fins al 12 de juny a través d'un sistema de vot electrònic.\nL'Ajuntament de Girona aprova la convocatòria de subvencions per a les entitats juvenils de la ciutat\nEl termini per a la presentació de sol·licituds finalitza el dia 10 de juny.


> Portada > Rutes de la Il·lustració > Art, Arquitectura i Urbanisme > Barcelona\nEl Parc de la Ciutadella, el més important de la ciutat, és un dels indrets amb més cultura, art i història de de Barcelona. Bastit a la segona meitat del segle XIX, durant molts anys va ser l'únic de la ciutat, i el primer dels actualment existents que es va dissenyar específicament com a parc públic. Te una extensió de 17, 43 hectàrees.\nEl Parc està molt vinculat a la història de Barcelona. Està situat en els terrenys on Felip V, després d’un setge de més de tretze mesos, forçà la capitulació de la ciutat l'11 de setembre de 1714 i guanyà al cap de poques setmanes, la Guerra de Successió. L'any 1715 va fer construir sota la direcció de Joris Prosper Van Verboom una gran ciutadella militar per controlar Barcelona. A fi de disposar dels terrenys necessaris, es van enderrocar les muralles de l'extrem nord-est de la ciutat i, per crear la zona d’exclusió dels canons, apuntats a la ciutat, 1.262 cases del barri de la Ribera.\nGairebé un segle i mig després, l'any 1869 el general Prim va lliurar la Ciutadella a Barcelona amb la condició que el solar s'hauria de dedicar a parc públic. La fortalesa militar la van enderrocar brigades de voluntaris, la població de Barcelona odiava la Ciutadella, lloc de mort, presó i repressió i ja havia intentat destruir-la amb anterioritat. De la fortalesa resten només la capella castrense, construïda entre 1711 i 1728 per Alexandre de Retz, gairebé l’únic exemple de barroc nord-europeu de Barcelona, el Palau del Governador (seu de l'Institut Escola durant la Segona República i avui un dels centres d'educació secundària de la ciutat), obra neoclàssica realitzada entre 1718 i 1727, coronada encara amb un escut reial i l'Arsenal, construït per Van Verboom, que el 1888 fou convertit en Palau Reial i el 1931 i, novament, el 1979, en seu del Parlament de Catalunya.\nEl 1870, el mestre d’obres Josep Fontserè guanyà el concurs públic per a la urbanització del Parc de la Ciutadella, on se celebraria l'Exposició Universal de 1888. El projecte de Fontserè incloïa els jardins, passeigs i carrers contigus. Va construir la Cascada (1874-1882), rematada per La quadriga de l’Aurora, de Rossend Nobas, i d’altres edificis.\nEl 1874 va projectar el Dipòsit de les Aigües que alimentava la cascada i servia pel reg, en que Gaudí, aleshores jove estudiant d'arquitectura, va fer el càlcul estàtic del conjunt i dels elements de suport. L'edifici s'inaugurà el 1880 i actualment és una biblioteca de la Universitat Pompeu Fabra.\nLluís Domènech i Montaner va ser l'arquitecte del Castell dels Tres Dragons inaugurat com a restaurant de l’Exposició i que més tard es convertí en Museu de Zoologia.\nDesprés de l'Exposició Universal de 1888 una part dels terrenys i edificis van quedar disponibles i es van destinar al Parc Zoològic de Barcelona, que va ser inaugurat el dia de la Mercè, patrona de Barcelona, de l'any 1892.\nTelèfon; 638 23 71 15\nHorari; de les 10.00 h fins al capvespre\nLa muntanya de Montjuïc gaudeix d’una ubicació estratègica, al peu del Mediterrani, i al costat d'una important via de comunicació fluvial com és el riu Llobregat. El seu cim està a una altitud de 177 metres, i fa que esdevingui un excel·lent mirador, però, històricament ha estat un punt estratègic de vigilància del litoral barceloní i, especialment, de domini i sotmetiment de la ciutat. El símbol més representatiu d’aquest domini ha estat el Castell.\nDes del segle XV, hi havia dalt de Montjuïc una torre de guaita anomenada torre del Farrell, amb guardes permanents pagats pel Consell de Cent. Aquesta torre, fou reemplaçada per un fort provisional el 1640, amb motiu de la guerra dels Segadors, format per dos petits baluards i dos migs baluards, tot unit per un mur. El 1652 aquesta fortalesa passà a poder reial i fou ampliada el 1694 amb nous baluards que ocupaven tot el cim de la muntanya. D’aquesta manera, la fortificació es convertí en castell.\nDurant la Guerra de Successió, el castell va quedar molt malmès. Un cop Felip V ocupà Barcelona, l’11 de setembre de 1714, la fortalesa conforme amb l'article cinquè de les Capitulacions, que el mateix dia va proposar a la ciutat de Barcelona el Duc de Berwick, va ser lliurada a les tropes borbòniques.\nEn 1751, l'enginyer militar Juan Martín Cermeño va fer derruir l'antic fortí de 1640, que encara restava entre les noves parets, i va acabar de donar forma al conjunt de fortificacions, dotant-lo de serveis i cisternes, una d'elles d'aigua potable, i va fer-hi excavar el fossat. Entre 1779 i 1799 es van fer diverses obres per poder-hi acollir el doble de persones i s’hi van fer cuines i fogons per a 3.000 persones, prenent el castell l'aspecte que ha conservat fins a l'actualitat. Fou llavors que també se'l dotà d'artilleria. Tot ajustat de forma gairebé paradigmàtica als sistemes de defensa concebuts pel famós enginyer militar francès Sébastien Le Prestre, Vauban.\nDesprés de ser protagonista de diferents conflictes bèl·lics – Guerra del Francès, Guerra Civil espanyola –i d’esdevenir presó i lloc de repressió, tortures i afusellaments – Setmana Tràgica, afusellament (1909) del pedagog Francesc Ferrer i Guàrdia o del President de la Generalitat de Catalunya, Lluís Companys (1940) -, el castell es va mantenir com a presó militar fins l’any 1960. El 2009 és cedit definitivament a l’Ajuntament de Barcelona.\nHorari: de l'1 d'octubre al 31 de març:. Obert de dilluns a diumenge de 10.00 a 18.00 hores. Festius inclosos. de l'1 d'abril al 30 de setembre: Obert de dilluns a diumenge de 10.00 a 20.00 hores.\nAquest edifici d’estil neoclàssic, projectat pel mestre de cases Joan Garrido i Bertrán, fou construït entre 1758 i 1763. Casa del Gremi dels Velers - els orígens de la qual entitat es remunten a l'any 1200, quan una disposició de Pere II d'Aragó menciona al Gremi de Velers - , o casa de la Seda, com a seu del gremi dels teixidors de veles, que existia a Barcelona des del 1553. Hi destaquen per damunt de tot els esgrafiats a dos colors que cobreixen els paraments de la façana, que, a més de simular pilars, -amb figures de cariàtides i atlants- i entaulament, combinen simbologia clàssica i religiosa. Aquests esgrafiats són considerats els més importants del segle XVIII barceloní. A la cantonada de Via Laietana hi ha un balcó amb una fornícula amb una imatge de la Mare de Déu dels Àngels, patrona del gremi, obra de l’escultor Joan Enrich. Destacar igualment les motllures inusuals que emmarquen les finestres i els balcons, inspirades en el barroc italià.\nL’interior de l’edifici és poc conegut, així com el luxe i l’elegància que conté. S’hi conserven peces rellevants, com un Crist d’ivori del segle XVIII a la taula del president del gremi o com l’armari del 1683 ornamentat amb pintures de motius religiosos i florals. Però l’obra més preuada és el pas de Setmana Santa que a finals del segle XVIII va tallar el popular escultor Ramon Amadeu. El saló principal està revestit amb un conjunt decoratiu, en el qual destaquen l’enteixinat i els murs folrats amb plafons de fina ebenisteria.\nEn aquest mateix saló s’hi celebraven les reunions de la Junta General de Comerç i Gremis, que era un veritable parlament gremial.\nL’edifici es va reformar el 1914, es va restaurar entre els anys 1928 i 1932 sota la direcció de Jeroni Martorell i l'estucador Ferran Serra hi va fer alguns esgrafiats imitant els antics i el 1986 l’equip de l’arquitecte Joan Casadevall va guanyar el premi Ciutat de Barcelona pels treballs de restauració de les façanes. Finalment, el 2002 se’n va fer una nova reforma, aquesta vegada integral: façana, laterals, esgrafiats, vestíbul i terrat\nEl Col·legi de l'Art Major de la Seda és el propietari del patrimoni immobiliari, històric, artístic i cultural de la indústria sedera.\nTelèfon: 932 683 700\nL’any 1772 van començar les obres d’alineació de la Rambla a partir d’un projecte elaborat per Pedro Martín Cermeño. La urbanització del que seria “el” passeig de Barcelona, comportà la construcció de nous palaus com el de la Virreina, el March o el mateix Moja.\nEl Palau Moja es construí sobre la torre i muralla de la Portaferrissa, i fou projectat per l’arquitecte Josep Mas i Dordal. Les obres es van iniciar l’any 1774 i finalitzaren el 1789. El palau va pertànyer als marquesos de Moja fins que, el 1865, Josepa de Sariere i de Copons va morir sense descendència i va ser adquirit per Antonio López i López, marquès de Comillas, que s'hi va instal·lar a partir de 1875, que va fer canvis importants en distribució i decoració. L’arribada de la següent generació de la família, els Comillas-Güell, es va traduir en un canvi ornamental barroc per noves tendències franceses que proposaven tornar al classicisme i recuperar la sobrietat de línies a la planta noble, fent-se els salons rosa, blau i verd.\nL'edifici s'inscriu dins la darrera etapa del barroc juntament amb clares influències del neoclassicisme, amb una allargada façana porticada, decorada amb plafons ocres i rogencs i coronada amb un frontó central. A principi del segle XIX el pintor Josep Flaugier va refer la decoració exterior. La porta principal dóna al carrer de la Portaferrissa i no pas a la Rambla perquè quan es va construir el palau, la Rambla encara estava sense urbanitzar.\nDins al palau, l’espai més noble i representatiu és l’anomenat gran saló. De planta quadrada, te tres pisos d’alçada i grans finestrals oberts a la Rambla. La decoració és obra de Francesc Pla i Duran, conegut com “el Vigatà”. Les seves pintures murals amb escenes històriques, retrats de la família Moja i garlandes de flors van ser testimoni de les celebracions més exquisides del palau. És considerada la seva obra més ambiciosa i l’espai és conegut com el Saló del Vigatà. Considerat al mateix temps com el pintor català més important del darrer quart del segle XVIII. Creà un estil propi emprant generalment tremp sobre tela o guix, i hi afegia detalls un cop s’havia assecat el treball.\nJustament en aquest saló, a mà esquerra s’hi troba una capella on el gran poeta mossèn Jacint Verdaguer oficiava misses per la família Comillas, que li feia de mecenes.\nActualment acull les oficines de la Direcció General d'Arxius, Biblioteques, Museus i Patrimoni del Departament de Cultura de la Generalitat.\nTelèfon: 933 162 740\nL’any 1568, Felip II concedí a l’Hospital de la Santa Creu el privilegi de construir un teatre a Barcelona que pogués sostenir aquesta institució amb el producte de les seves recaptacions. El lloc escollit per aixecar el teatre fou la Rambla, quan encara no estava urbanitzada, gràcies a la donació d’unes cases i un terreny a favor de l’Hospital. Abans de l’inici de les primeres obres l’any 1597, ja s’hi feien representacions en una estructura de fusta. Les obres acabaren el 1601, però per defectes de construcció, va enfonsar-se en part i fou reedificat en 1603. En aquests inicis el teatre era conegut com a Corral de Comèdies. Des d'aleshores ençà i d'una manera ininterrompuda, aquest indret ha estat ocupat per un teatre i la plaça que es troba davant va dur el nom de Pla de les Comèdies i actualment de plaça del Teatre.\nDesprés de patir alguns incendis, entre 1728 i 1729 es va ampliar i es va reconstruir amb pedra, i el 1760 hi hagué una nova ampliació, que permeté encabir-hi més de mil espectadors. En 1776 s'hi construí una nova façana còncava, que en gran part és la base de l'actual. En aquests moments passa a denominar-se Teatre de la Santa Creu.\nDes de 1750, i per primera vegada en el país, va oferir a més de teatre una programació d’òpera italiana. El 1840 adoptà el nom de Teatre Principal per tal de marcar distàncies respecte altres teatres nous, i sobretot del recentment creat Gran Teatre del Liceu. La rivalitat amb el Liceu continuà, programant tots dos òperes i mirant de ser els primers a estrenar els títols de més èxit o de contractar els millors cantants.\nEl canvi de nom va anar acompanyat d'una reforma arquitectònica, de la qual data la façana actual (1847). Es va obtenir una façana extensa i s`afegí una balconada que recorria les tres grans arcades del pis principal, i decoració amb relleus de terracota: dessota els balcons, medallons amb bustos d'actors. Més tard, s’amplia l’escenari i s'hi instal·là l'enllumenat amb gas.\nMalgrat les reformes, a partir del darrer terç del segle XIX, el Teatre Principal començà a patir un període de certa decadència que vingué acompanyada de tres incendis – 1915, 1924 i 1933 -, que van acabar de degradar l’edifici.\nA partir de finals del XIX, s’hi alternaren el cinema, les varietats, juntament amb revistes, sarsueles i obres de teatre.\nEl 2006 va tancar les portes, i, pocs anys després, l’any 2013, després de moltes reformes, es va tornar a aixecar el teló amb un projecte d’arts escèniques polivalent.\nTelèfon: 662 018 517


Quantes hores de feina du fer una botella de vi. (3) Abans d'entrar en producció - DOP Pla i llevant\nQuantes hores de feina du fer una botella de vi. (3) Abans d’entrar en producció\n14/06/2020. ABR. Coomunicació: videmallorca@gmail.com\nCep en el segon any\nSeguim fent els nostres càlculs sobre les hores de feina que du fer una botella de vi. Recordem que els números es refereixen a una vinya d’una hectàrea d’extensió en la que es varen plantar 3300 ceps de la mateixa varietat, que poden produir com a màxim 9000 k de raïm, encara que la realitat es que les vinyes se’n extreu 5500 k i que per normativa just pot transformar el 70% del raïm en litres de vi, és a dir, 3850L.\nEn el segon i el tercer any de vida d’una vinya encara no entra en producció, però són anys que requereixen molta feina, especialment el segon. Recordem que a l’any anterior s’han plantat els ceps i a continuació el que s’ha de fre és muntar tota l’estructura necessària per assegurar-se la producció en els anys vinents.\nPals a la vinya\nEn el segon any s’han de posar els ferros que aguantaran els fils de l’emparrat. Cada pal té un preu en torn als 5,6 euros i se’n col·loca un cada 6 metres. El nombre és variable ja que depèn de la forma del terrenys de la vinya. Es poden calcular més de 3000 pals mínim per hectàrea. Per posar els pals s’han de calcular un poc més de dos jornals de feina, unes 10 hores, fetes amb maquinària. A cada cep s’ha de col·locar una canya (0,2-0,3 euros) i els fils de ferro als quals s’ha d’enfilar la parra, uns 3000 metres. Aquestes feines que són manuals poden consumir unes 200 hores. En aquesta any la vinya ja s’ha de podar, feina que es fa de manera completament manual i pot dur unes 150 hores més. En aquesta any ja convé fer tractaments. El seu nombre és molt variable perquè depèn del temps atmosfèric de l’any. Una mitjana podríem ser quatre o cins tractaments. Cada un d’ells dur unes 4 hores de feina, unes 32 hores, que a preu de tractor suposen uns 480 euros. En conjunt el segon any pot suposar uns 6500 euros mínim de despesa. En total, unes 400 hores\nVinya en el segon any\nEn el tercer any, s’ha de fer poda prèvia, podar, baixar els fils i tornar-los pujar per enfilar bé els ceps, fer tractaments fitosanitaris. Aquesta feina pot suposar una dedicació d’unes 200 hores.\nCom a resum d’aquests dels tres primers anys d’una vinya hem de comptar una dedicació de 168, 400 i 200 hores respectivament. En total unes 768 hores.


Grifone guanya el Campionat de Catalunya de Raids d'Aventura\nCrónica | 07/10/2013\nDurant els dies 4, 5 i 6 d'octubre s'ha disputat a la Vall de Boí el 4t Raid del Segre, 3a prova de la Copa Catalana i Campionat de Catalunya de la FEEC.\nUn total de 26 equips de Navarra, Bascos, Madrid i catalans (dels quals 21 van finalitzar el raid) repartits en 3 categories (iniciació, aventura i èlit) van disputar el Raid del Segre.\nPer les categories aventura i èlit el raid començava divendres 4 a les 22h amb una etapa pròleg d'orientació a peu pel Pont de Suert que serviria per determinar l'ordre de sortida del dia següent.\nDissabte 5 a partir de les 8h s'inicien les sortides esglaonades cada minut per iniciar el raid amb una secció de btt de 26Km i +1200m amb un recorregut espectacular per tornar al Pont de Suert. L'equip La Cameta Coixa va arribar primer al canvi de secció seguit a pocs minuts dels equips Grifone i raidaventura.org\nUn treking d'aproximació fins a la via ferrada +200m on l'equip Trangoworld es va posar en 3ª posició seguit de raidaventura.org i Haglofs Raid Team.\nCanvi de secció i un treking molt ràpid de 4Km i +300m portava els equips fins al caiac de 12Km on Grifone arribava en 1ª posició seguits de La Cameta Coixa i Grae Cerdanyola, i a pocs minuts Trangoworld i raidaventura.org que van arribar junts seguits de Haglofs i Aventura X-Perience-Sport HG, tots a pocs minuts de diferència.\nLa seccció 5, un treking de 8Km amb +700m et portava a l'aproximació del barranc de 2,5Km amb una previsió de 2h pel millor temps i d'on Grifone va sortir en 1ª posició seguits de Grae Cerdanyola.\nJa gairebé de nit començava la 7ª i última secció de l'etapa 1, 33Km de btt amb +1250m que et portava fins a les assistències per carregar tot el material necessari obligatori (tenda, sac, fogonet...) per començar l'etapa 2, el treking nocturn de 8Km i +400m que et portava fins a la zona d'acampada on els primers equips arribaven sobre les 24h i els darrers passades les 03h.\nEl diumenge 6 a les 05h començava l'etapa 3 amb un treking nocturn de 7,5Km i +350m fins a les assistències on Haglofs va arribar primer seguits a pocs minuts del Grifone. Encara de nit s'iniciava la darrera etapa del raid, btt+treking+btt d'alta muntanya amb 24Km i +1.700m. Durant la btt Grifone va atrapar Haglofs i van inicar el treking junts, tot i que van fer diferents eleccions de ruta i Grifone va ser més ràpid en el descens.\nAbans de creuar la meta prova d'slack line i tallar troncs.\n130Km, +6500m i entre 20 i 26h de raid amb un entorn natural espectacular, excel·lents recorreguts i boníssima paella van concloure el 4t Raid del Segre, Campionat de Catalunya.\nEnhorabona a l'organització i a tots les equips per l'esforç, dedicació i bon ambient.\nFinalment la classificació del Raid del Segre categoria èlit:\n2n Haglofs Raid Team\ni del Campionat de Catalunya\n3r Aventura X-Perience-Sport HG\nEn categoria Aventura:\n1r Illa de Rodes Team\n2n Desafíos Liga Centro\n3r Aventura Xperience Calella\n+ info: http://raiddelsegre.blogspot.com.es/\n+ fotos de Mercè Miranda: https://picasaweb.google.com/115633474619864340263/RAIDDELSEGRE20131


Roben a la casa veïna del president Puigdemont, propietat d'un cap dels Mossos - El Gerió Digital\nUn agent fora de servei va perseguir els lladres fins que fou apedregat\nDivendres, 8 d'abril de 2016 13:18h\nQuatre lladres van entrar a robar el passat dimecres en una casa del Golf Girona propietat d'un alt comandaments dels Mossos d'Esquadra segons ha publicat El Punt Avui. El més curiós de tot plegat és que l'habitatge es troba situat just al costat de la casa del president de la Generalitat, Carles Puigdemont, on cada dia hi ha una patrulla de la policia catalana vigilant.\nEls homes van accedir després de trencar una finestra i es van endur joies, els ordinadors i petits electrodomèstics, entre d'altres. Cap dels agents situats fora de la casa de Puigdemont es van assabentar del robatori, mentre que un policia fora de servei si que va veure com sortien de l'habitatge.\nFou aleshores quan es va iniciar una persecució en la fugida. Tanmateix els ocupants del vehicle no es van adonar que els seguia el mosso fins uns quants quilòmetres més enllà. En aquell moment van decidir aturar-se i apedregar-lo. L'agent, que encara no havia rebut reforços es va veure obligat a donar mitja volta.\nEls lladres van aconseguir escapar i la investigació segueix oberta.