anunci públic (0)\nANUNCI pel qual es dóna publicitat a la modificació de sol·licitud de registre de la Denominació d'Origen Protegida Mongeta del Ganxet, i al seu document únic. (Correcció d'errades en el DOGC núm. 5516, pág. 89919, de 30.11.2009 i en el DOGC núm. 5550, pàg. 3476, de 21.1.2010).\nRang del document Anunci\nData del document 13/10/2009\nData de publicació 09/11/2009\nNOTA. La correcció d'errada esmentada al títol fa referència a la publicació en castellà d'aquest text.\nEl Reglament CE 510/2006, del Consell, de 20 de març, estableix el procediment per a la inscripció de les indicacions geogràfiques i de les denominacions d'origen dels productes agrícoles i alimentaris en el registre comunitari i a aquests efectes determina que correspon a les autoritats nacionals l'examen i la tramitació de les sol·licituds presentades en el seu territori.\nL'article 128 de l'Estatut d'Autonomia de Catalunya estableix que correspon a la Generalitat de Catalunya, respectant el que disposa l'article 149.1.13 de la Constitució, la competència exclusiva sobre denominacions d'origen i altres mencions de qualitat. Així mateix, segons l'article 189 de l'Estatut, la Generalitat aplica i executa el dret de la Unió Europea en l'àmbit de les seves competències.\nLa Llei 14/2003, de 13 de juny, de qualitat agroalimentària (DOGC núm. 3915, d'1.7.2003), i el Decret 285/2006, de 4 de juliol, pel qual es desplega la Llei esmentada (DOGC núm. 4670, de 6.7.2006), estableixen el marc normatiu aplicable a les denominacions d'origen i a les indicacions geogràfiques protegides a Catalunya.\nEn data 21 de febrer de 2005, l'Associació de productors de la mongeta del ganxet i la Cooperativa Agrària de Sabadell i Comarca, SCCL, van presentar davant el Departament d'Agricultura, Alimentació i Acció Rural una sol·licitud d'inscripció de la Denominació d'Origen Protegida Mongeta del Ganxet Vallès-Maresme o Fesol del Ganxet Vallès-Maresme al registre comunitari que estableix el Reglament CEE 2081/1992, del Consell, de 14 de juliol, relatiu a la protecció de les indicacions geogràfiques i de les denominacions d'origen dels productes agrícoles i alimentaris, posteriorment substituït pel Reglament 510/2006, del Consell, de 20 de març.\nPer Resolució de 21 de març de 2006, de la directora general de Indústria Agroalimentària i Alimentació del Ministeri d'Agricultura, Pesca i Alimentació es va donar publicitat a la sol·licitud de registre esmentada mitjançant la seva publicació al BOE de data 15 de maig de 2006, d'acord amb el que preveu el Reial decret 1414/2005, de 25 de novembre, pel qual es regula el procediment per a la tramitació de les sol·licituds d'inscripció al registre comunitari de les denominacions d'origen protegides i de les indicacions geogràfiques protegides.\nPosteriorment, per Resolució AAR/1341/2007, de 23 d'abril, el conseller d'Agricultura, Alimentació i Acció Rural, Joaquim Llena i Cortina va adoptar la decisió favorable a la sol·licitud d'inscripció de la Denominació d'Origen Protegida Mongeta del ganxet i es va enviar la sol·licitud d'aquesta DOP a la Comissió Europea amb núm. d'expedient ES/PDO/0005/0636 i data d'entrada 27 de juliol de 2007.\nEn data 28 de juliol de 2008 la Comissió Europea ha sol·licitat informació complementària al plec de condicions d'aquesta DOP per a poder complementar el procediment de registre o en el cas que no sigui possible, retirada de la sol·licitud del registre d'aquesta DOP.\nLa Direcció General d'Alimentació, Qualitat i Indústries Agroalimentàries juntament amb l'agrupació sol·licitant ha estudiat la informació complementària que sol·licita la CE. D'aquest estudi se'n desprèn que s'han de realitzar algunes modificacions al plec de condicions presentat prèviament a la CE, una de les modificacions és major, ja que es modifica el nom de la denominació d'origen protegida. En aquest sentit i en compliment del que estableix l'article 5 del Reglament CE 510/2006, de 20 de març, l'autoritat corresponent de l'Estat membre té que iniciar un altre procediment nacional d'oposició amb les modificacions incorporades.\nD'acord amb el que estableix l'article 6.2 del Decret 285/2006, de 4 de juliol, és procedent donar publicitat a la sol·licitud de registre de la Denominació d'Origen Protegida Mongeta del ganxet per un termini de dos mesos comptat des de l'endemà de la data de publicació d'aquest Anunci al DOGC i al BOE.\nD'acord amb el que preveuen l'article 64 de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya, i l'article 86 de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú, es dóna publicitat a la sol·licitud de registre de la Denominació d'Origen Protegida Mongeta del Ganxet i al seu document únic, el qual consta a l'annex d'aquest Anunci.\nLes persones que tinguin interès a examinar l'expedient ho podran fer a les oficines del Departament d'Agricultura, Alimentació i Acció Rural a Lleida i a Barcelona (c. Camp de Mart, 35, 25004 Lleida; Gran Via de les Corts Catalanes, 612-614, 08007 Barcelona); als serveis territorials del Departament d'Agricultura, Alimentació i Acció Rural a Barcelona (av. Meridiana, 38, 08018 Barcelona); Girona (av. Sant Francesc, 29, 17001 Girona); Lleida (c. Camp de Mart, 35, 25004 Lleida); Tarragona (av. Catalunya, 50, 43002 Tarragona) i les Terres de l'Ebre (pl. Alfons XII, 7, 43500 Tortosa), o bé es pot consultar a la pàgina web del Departament d'Agricultura, Alimentació i Acció Rural http://www.gencat.cat/dar/normativa.htm, durant el període de dos mesos, en el qual els interessats podran formular-hi, així mateix, les al·legacions que creguin convenients.\nReglament (CE) núm. 510/2006 del Consell sobre la protecció de les indicacions geogràfiques i de les denominacions dels productes agrícoles i alimentaris.\n1. Denominació DOP\n2. Estat membre o tercer país\n3. Descripció del producte agrícola o alimentari\n3.1 Tipus de producte\nClasse 1.6 Fruites, hortalisses i cereals frescos o transformats. Mongetes.\n3.2 Descripció del producte que es designa amb la denominació indicada en el punt 1.\nLa DOP Mongeta del Ganxet protegeix les llavors de la mongeta Phaseolus vulgaris L de la varietat autòctona ganxet, seques o cuites i en conserva.\nLes mongetes emparades per aquesta DOP són de categoria comercial extra i presenten les següents característiques:\nA nivell morfològic, aquest llegum sec presenta les següents característiques: presenten els grans blancs, lleugerament brillants, aplanats, fortament arronyonats (ganxet significa petit ganxo en català) amb grau de ganxo entre 2 i 3 en una escala de curvatura de 0 a 3 per al conjunt de l'espècie Phaseolus vulgaris L. Presentan un pes mig d'entre 40 i 50 gr per 100 llavors.\nA nivell químic el llegum sec té les següents característiques:\nb) Proteïna: superior o igual a 27%. Elevada proporció de proteïna.\nc) Fibra: superior o igual al 21%.\nA nivell organolèptic, aquestes mongetes una vegada cuites es caracteritzen per:\nc) Sabor d'una intensitat suau, de grau 3 en una escala de 0 a 10.\nLa varietat de mongeta Mongeta del Ganxet és autòctona de la zona geogràfica delimitada i només reuneix les característiques descrites si es conrea dins de la zona a protegir. És per això que la varietat Ganxet no es conrea comercialment fora de la zona.\n3.3 Matèries primeres (únicament en el cas de productes transformats).\nAquesta DOP protegeix les llavors de mongetes, o bé seques o bé cuites i en conserva. Les conserves de mongetes acollides a la DOP seran elaborades únicament amb mongetes de la varietat Ganxet protegides per la DOP, aigua i sal. No es permetrà la utilització de cap tipus d'additiu ni conservants.\n3.4 Pinsos (únicament en el cas dels productes d'origen animal).\n3.5 Fases específiques de la producció que s'han de dur a terme a la zona geogràfica definida\nEl cultiu de les mongetes de la DOP Mongeta del ganxet s'ha d'efectuar dins de la zona geogràfica delimitada, ja que és la combinació de la varietat autòctona amb la zona de cultiu i les tècniques de producció el que confereix els particulars característics al producte final. Així mateix l'envasament de la mongeta seca o la cocció i transformació en conserva també s'ha de realitzar dins de la zona per garantir la qualitat final del producte.\nEl cultiu s'ha de realitzar en regadiu i tutorat amb malla o canyes. La sembra s'ha de realitzar a partir de l'1 de juliol perquè la maduració es produeixi a la tardor, època amb temperatures suaus i contrast tèrmic entre el dia i la nit. La densitat de plantació diversa entre les 66.000 plantes/ha en les entutorades amb malla i les 50.000 plantes/ha en les entutorades amb canya.\nUna vegada recollides manualment les mongetes s'han de sotmetre a la neteja d'impureses, tractament anticorc mitjançant congelació a -18ºC durant un mínim de 48 hores i emmagatzematge fins al moment de l'envasament comercial com a mongeta seca o fins que és cuita i transformada en conserva.\nPer a la transformació es permetran els tractaments d'esterilització, pasteurització i atmosfera modificada. Per a això les mongetes seques s'hidraten per immersió en aigua durant un període mínim de 10 hores. Es podrà realitzar un escaldat en aigua a temperatura entre 85 i 95ºC durant un temps mínim de 6 minuts. La cocció es realitzarà a pressió ambiental quan el producte hagi de conservar-se en atmosferes modificades o hagi de rebre un tractament posterior de pasteurització una vegada envasat. Per als productes esterilitzats, les mongetes s'envasaran i se'ls afegirà un líquid de govern format per aigua i sal (de 2,5 a 3,5%). La cocció es realitzarà en tots els casos en condicions de pressió i temperatura que assegurin la destrucció dels microorganismes patògens amb el temps de tractament.\n3.6 Normes especials sobre el tall en rodanxes, el ratllat, l'envasament, etc.\nPer garantir la qualitat de la mongeta seca o transformada, durant el seu emmagatzematge, envasament i/o cocció s'han de mantenir unes condicions de baixa humitat i temperatura fresca per evitar les alteracions del gra tals com el seu enduriment o l'acceleració de l'envelliment del gra.\nLes condicions ambientals seques i fresques de la zona geogràfica delimitada en l'època de collita afavoreixen el manteniment de la qualitat del producte. Per aquest motiu, minimitzar el transport i temps morts innecessaris a tot el procés, des de la collita de les mongetes fins al seu envasament i/o transformació en conserves, garanteix que el producte acabat mantingui al màxim les propietats químiques i organolèptiques, especialment evitant el fenomen del hard to cook (allargament del temps de cocció) i per tant la qualitat pròpia de les mongetes que es podran certificar com DOP Mongeta del ganxet.\nPer a les mongetes seques es permeten envasos de tela, tela/plàstic (finestra) amb una capacitat màxima de 15 quilos, safates retractilades amb una capacitat màxima d'1 quilo, i en el cas específic de restauració es permet envasos de jute amb un màxim de 25 quilos.\nEls envasos permesos per a les conserves són els de vidre, plàstic, llauna i altres de permesos per la legislació amb una capacitat màxima d'1,5 quilos de pes escorregut.\n3.7 Normes especials sobre l'etiquetatge.\nAls envasos figurarà imprès de manera obligatòria i destacada, el nom de Denominació d'Origen Protegida Mongeta del Ganxet, el logotip propi de la DOP i el logotip comunitari a més de les dades, que amb caràcter general, determini la legislació vigent.\nReproducció en blanc i negre del logotip propi de la DOP:\n(Vegeu imatge al document PDF de la correcció d'errada esmentada al títol)\nPantones del logotip propi de la DOP: 2 tintes, negre i verd. El verd és el pantone 383 i amb el CMYK: 23CYAN-0 MAGETNA -100 GROC-17 NEGRE.\n4. Descripció succinta de la zona geogràfica\nLa zona geogràfica de producció i elaboració de les mongetes emparades per la DOP correspon a tots els municipis de la comarca del Vallès Occidental i del Vallès Oriental, junt amb els municipis de Malgrat de Mar, Palafolls, Tordera, Sant Cebrià de Vallalta, Sant Iscle de Vallalta, Arenys de Munt, Dosrius, Argentona i Orrius, de la comarca del Maresme, i els municipis de Blanes, Fogars de Tordera, Maçanet de la Selva i Hostalric de la comarca de la Selva.\n5. Vincle amb la zona geogràfica\n5.1 Caràcter específic de la zona geogràfica.\nLa zona geogràfica delimitada comprèn la Depressió del Vallès i la vall i delta del riu Tordera. Els límits d'aquesta plana suaument ondulada són la Serralada Prelitoral Catalana al nord-oest, la Serralada Litoral Catalana al nord-est i el riu Llobregat al sud. El farcit de la depressió és principalment de sediments del Miocè, formats per argiles i llims de color vermell amb presència de gresos arcòsiques i conglomerats d'origen al·luvial i fluvial del Quaternari.\nEl cultiu s'efectua fonamentalment en terres les textures dels quals varien entre francoargilosa, francolimosa, francoarenosa i franca, amb pH lleugerament alcalí i alt contingut en Ca++ de canvi al terra, que confereix a les mongetes d'aquesta zona les seves principals característiques organolèptiques (veure punts 5.2 i 5.3).\nEl clima és mediterrani temperat sec, amb pluviometria mitjana anual de 500-700 L/m², amb distribució irregular, principalment concentrada en primavera i tardor, els mesos d'estiu seguits dels d'hivern, són els que registren menors precipitacions. Antigament es conreava alternant amb cereal d'hivern. Les sembres el juliol, obligades per la necessitat de collir primer el cereal, porten el període de floració a finals d'agost i la maduració a finals de setembre i octubre. En aquesta època poc calorosa, s'ha comprovat que la maduració és més lenta i afavoreix la formació de pells poc perceptibles i textura més cremosa, és per això que en l'actualitat, malgrat no intercalar el cultiu en una rotació amb cereals, els productors efectuen la sembra a mitjan juliol.\nLa Mongeta del Ganxet va arribar a Catalunya a partir de centre Amèrica durant el segle xix. Al llarg de desenes de generacions de cultiu, i fruit del treball dels agricultors, se n'han anat seleccionant les plantes de més qualitat i les tècniques de producció que millor s'adapten a la zona fins a aconseguir una varietat autòctona amb unes característiques organolèptiques específiques, que ha desplaçat en importància a altres tipus de mongeta que ja hi havia a la zona. Actualment la Mongeta del ganxet forma part com a ingredient principal de nombrosos plats de la cuina tradicional local com les mongetes amb botifarra, empedrat de bacallà, truita de mongetes, mongetes amb cloïsses, etc. i s'han integrat tant a les cartes dels restaurants tradicionals com dels més prestigiosos de la zona i resta de Catalunya.\n5.2 Caràcter específic del producte.\nAquesta mongeta té una pell poc perceptible. La mongeta d'aquesta DOP assoleix les seves característiques de baixa percepció de la pell en un àmbit geogràfic advers per a la majoria de mongetes. Elevats valors de Ca++ al terra indueixen en la majoria de varietats de mongetes a una pell extremadament perceptible i fins i tot dura, cosa que no ocorre amb la mongeta d'aquesta DOP.\nAquesta varietat autòctona de mongeta presenta també continguts molt elevats de proteïna, d'uns 4 punts percentuals superior al de les varietats amb majors continguts proteics i baixos continguts d'amilosa, característiques que es relacionen amb l'elevada cremositat del producte acabat.\n5.3 Relació causal entre la zona geogràfica i la qualitat o les característiques del producte.\nAixí doncs, la interacció entre el mitjà geogràfic, concretament el terra y el clima, els factors humans, concretament a través de la selecció i les tècniques de producció amb aquesta mongeta que és una varietat autòctona, dóna lloc al vincle entre la zona geogràfica i les característiques específiques del producte.


L'Ajuntament de Cambrils lliura la distinció honorífica al Centre d'Estudis Cambrilencs - Revista Cambrils\nPublicat el Dilluns, 9 de desembre de 2019 11:12h\nFoto de grup dels membres del Centre d'Estudis Cambrilencs juntament amb l'alcaldessa Camí Mendoza, el passat dijous | Berta Ruiz\nEl passat dijous, a les set del vespre, el president del Centre d'Estudis Cambrilencs, Josep Pedrell i Font, va rebre de mà de l’alcaldessa de Cambrils, Camí Mendoza, la Distinció Honorífica que l’Ajuntament de Cambrils ha decidit atorgar a l’entitat precisament en el seu quarantè aniversari. Durant l’acte, que va tenir lloc a la Sala de Plens, Camí Mendoza va justificar l’entrega de la distinció al Centre d’Estudis Cambrilencs "per la seva implicació amb el patrimoni cultural cambrilenc i el seu compromís ferm amb Cambrils". Al mateix temps, l’alcaldessa va destacar la important tasca de restauració del patrimoni arquitectònic local realitzada per l’entitat, posant com a exemple la torre de l’ermita, així com la creació d’una col·lecció formada per més de 2.500 objectes inventariats procedents de donacions, cessions i adquisicions, formada per peces etnogràfiques, arqueològiques, numismàtiques, documentals i d’altra índole. Actualment, aquest fons està integrat en dipòsit del Museu d’Història de Cambrils.\nEn la seva intervenció, Pedrell va tenir notes d’agraïment tant per l’actual consistori com pels precedents al llarg dels quaranta anys d’història de l’entitat degana de la preservació i la divulgació del patrimoni de Cambrils. No va oblidar d’esmentar la tasca exercida pel primer president de l’entitat, Josep Maria Recasens i Colom, que ocupà el càrrec durant més de trenta anys, i pel qui en fou el segon president, Ramon Ortiga i Vidal, traspassat fa dos anys. D’altra banda, Pedrell també va voler reivindicar la necessitat de disposar d’un espai prou ampli habilitat per a museu, on exhibir en les condicions adequades la col·lecció de l’entitat. En aquest sentit, va animar l’actual Ajuntament a prendre-s’ho com un repte.\nL’acte va acabar amb l’excel·lent interpretació de tres peces musicals a càrrec del quartet de corda de l’Escola Municipal de Música de Cambrils.\nLliurament de les Distincions Honorífiques


La Casa de la Vila celebra el seu centenari amb una festa que reivindica la seva importància en la vida de la ciutat - La Veu - Videos\nLa Casa de la Vila celebra el seu centenari amb una festa que reivindica la seva importància en la vida de la ciutat\nL'acte va recrear aquest dissabte la inauguració de l'edifici ara fa cent anys\n16/12/2018 - Sílvia Alquézar\nLa Casa de la Vila va celebrar aquest dissabte el seu centenari amb una festa que va recrear la inauguració de l’edifici ara fa un segle, amb música en directe, l’enlairament de globus i els parlaments a càrrec de les autoritats municipals. La commemoració també va comptar amb la participació dels Gegants de Montcada i va incloure una visita guiada a la sala de plens i a l’alcaldia i una exposició de documentació i material relacionat amb la història de l’edifici. En representació del veïnat i dels estiuejants de principi del segle passat va intervenir Domingo Fins, interpretat per un actor, qui va recordar com es va viure la construcció de l'edifici.\n“La Casa de la Vila és un punt de trobada on tothom se senti representat. És l’orgull de Montcada i una peça clau en l’engranatge de la vida cultural i social del municipi”, va manifestar l’alcaldessa, Laura Campos (ICV-EUiA), qui va recordar la memòria de totes les persones que van fer possible l’edifici, una construcció de l’arquitecte Josep Graner que va ser finançada per subscripció popular i les donacions de famílies d’estiuejants i l’empresa Asland. L’edil va parlar de la remodelació de l’edifici, el 2003, amb l’oejctiu d’adaptar l’equipament a les necessitats del segle XXI. La Casa de la Vila acull en l’actualitat la Sala de Plens, el centre democràtic de la ciutat; el Museu Municipal, que recull la història del municipi; la Sala Institucional, un espai de debat obert a totes les entitats; les oficines d’atenció a les dones i el col.lectiu LGTBI; el Jutjat de Pau i el Servei Local de Català, a més d’alguns departaments municipals com Serveis Socials i Cultura i Patrimoni.\nPer la seva banda, Montcada Comunicació s’ha afegit a la celebració amb l’elaboració d’un capítol especial de la sèrie documental ‘El Retrovisor’, dedicat a l’emblemàtic edifici. La Casa de la Vila està inclosa dintre del Catàleg de patrimoni arquitectònic, històric i ambiental del municipi, que el consistori té previst dur al Ple ordinari de desembre. Durant aquests dies, llueix una imatge commemorativa del centenari al balcó central de la façana.


Corder ecològic xisqueta - Productes artesanals i de Qualitat del Pallars\nCorder ecològic xisqueta\nCorder ecològic xisqueta mitja canal 5 - 6 kg.\nCorder ecològic xisqueta canal sencera 10 - 12 kg.\nCorder ecològic de raça xisqueta presentat en mitja canal, que pesa entre 5 i 6 kg, o canal sencera que pesa entre 10 i 12kg, tallat a mà i envasat segons les necessitats del client, que es sacrifica sota demanda quan te uns tres mesos, cosa que fa que el seu plaç d'entrega es pugui allargar fins a dues setmanes.\neCorder es dedica a la cria d'ovelles de la raça xisqueta, que és típica de les comarques del Pallars i la Ribagorça, molt ben adaptada a les pastures d'alta muntanya i la seva carn es caracteritza perquè el greix s'infiltra a la musculatura donant-li un gust destacat. Aquest és un corder que durant el primer mes o mes i mig només popa llet de la seva mare i després combina ferratges ecològics amb la llet de la seva mare.\nLa singularitat dels productes ecològics càrnics resideix en que ofereixen al consumidor final un producte amb la garantia (a través del segell de garantia de producte ecològic) de tenir a les mans un producte d'alta qualitat, salubritat, no tenir components “no naturals” ni transgènics, i un procés de producció en el que es respecta rigorosament el benestar animal i el medi ambient.


Un gran punt d'orgull que confirma la forta mentalitat d'un bon Peralada - Diari de Girona\nCornellà 0 0 Peralada\nUn gran punt d'orgull que confirma la forta mentalitat d'un bon Peralada\nEls homes de Chicho Pèlach encadenen la cinquena jornada sense perdre i mantenen la seva porteria a zero per tercera jornada consecutiva · L'empat els permet escalar una posició a la classificació i ara són dotzens, amb dos punts de marge\njordi bofill 24.03.2019 | 23:44\nManucho lluita una pilota amb Quintero. uecornellà\nManucho lluita una pilota amb Quintero.\nSi el futbol va lligat a l'estat d'ànim, el Peralada passa per un dels millors moments del curs. Amb un bagatge cada cop més considerable en la seva segona aventura a la Segona B, els homes de Chicho estan començant a trobar l'equilibri que els permet gestionar tot el talent del qual disposen mentre cometen errors propis de joventut. A Cornellà, contra un rival molt superior que va posar tota la carn a la graella, els alt-empordanesos van donar tota una lliçó de mentalitat i d'orgull. Sense acusar en cap moment la suposada inexperiència, i tot i tenir al davant homes com Eloy Gila o Manucho, el Peralada es va sentir fort i va enllaçar la cinquena jornada seguida sense perdre, gràcies a un punt que tothom pot qualificar de puntàs (0-0).\nChicho, que s'ha fet un fart d'insistir que el camí dels seus nois era el vàlid quan els resultats no acompanyaven, tenia tota la raó del món. I precisament quan l'equip ha recuperat la solidesa i s'ha mostrat més compacte que mai, s'ha enfilat fins a la dotzena posició de la taula, amb dos punts més que la zona de play-out i de descens. Perquè amb el partit d'ahir, ja en van tres sense recollir cap gol de la seva pròpia porteria. Ni ho va fer l'Ebre, ni ho va fer el Terol, ni ho va fer el Cornellà. Des del provisional 1-2 marcat per l'Espanyol B al minut 51 del passat 3 de març que no encaixa cap gol. I ja són 309 minuts.\nLlàstima que al davant, el Peralada no fos capaç de transformar cap de les moltes ocasions de què va disposar durant el partit. Perquè tot i que el duel va ser equilibrat, els nois del planter del Girona van fregar el gol en diverses oportunitats, sent molt actius però sense gaudir d'encert. Pachón, només començar, va perdre una bona opció de xut. Paulino no va arribar a una centrada de Maxi Villa. I ni el mateix Paulino ni Andzouana van poder culminar una nova jugada col·lectiva. Diferents arguments per continuar ensenyant que el Peralada no té por.\nLa millora del Cornellà\nA la segona part, però, l'escenari va anar decantant-se a favor dels locals, que van crear perill gràcies a la insistència de Pere, que amb una centrada que no va trobar rematador i un xut llunyà, va ser el primer a provar-ho. Suárez, amb una intervenció escandalosa, va escopir un cop de cap de Carlos; i va respirar alleujat al final quan l'àrbitre va anul·lar un gol per una falta en atac. L'empat permet al Peralada seguir creixent.


Casemiro i Martínez Munuera donen ales al Madrid (2-1)\nVictòria polèmica del Reial Madrid al Santiago Bernabéu (2-1). Aquest dissabte, el conjunt de Zinedine Zidane s'ha imposat al Sevilla amb dos gols de Casemiro a la segona part. El destí del partit, però, hauria pogut ser molt diferent si al primer temps Juan Martínez Munuera no hagués anul·lat un gol completament legal a Luuk de Jong que suposava el 0-1. Amb el triomf, els blancs se situen líders de la Lliga, de manera que el nou Barça de Quique Setién haurà de derrotar el Granada per recuperar el primer lloc.\nBecaina i assalt\nDiuen alguns futbolistes que la pitjor franja horària per jugar partits és la de les 4 de la tarda. Després de dinar, les cames pesen, l’esquena rondina i el cap et suggereix amablement uns minuts de distensió. Passa en totes les professions. Potser per aquest motiu la primera part que han disputat el Reial Madrid i el Sevilla al Bernabéu ha estat soporífera, impròpia de dos equips que ocupaven el segon i el tercer lloc de la classificació.\nEl Sevilla de Julen Lopetegui ha saltat al terreny de joc amb les idees clares, exercint una bona pressió que ha impossibilitat que el Madrid aconseguís trenar jugades fins a la porteria de Tomás Vaclik. Els blancs, sense Sergio Ramos i Karim Benzema, encara lesionats, han estat incapaços de fer valer la seva qualitat i només han intentat inquietar el porter visitant amb xuts llunyans.\nMadrilenys i andalusos no estaven fent cap mèrit per canviar el rumb del partit quan el Sevilla, en un servei de córner picat per Éver Banega, ha situat el 0-1. Ha estat gràcies a una rematada implacable de Luuk de Jong al segon pal que ha entrat per l’escaire dret de Thibaut Courtois. El davanter holandès ho celebrava amb efusió -quelcom normal, si es té en compte que només sumava dues dianes a la Lliga-, però llavors l’autèntic protagonista del partit ha entrat en acció.\nS’havia disputat mitja hora de duel quan Martínez Munuera ha atès les reclamacions dels seus companys del VOR i ha decidit revisar la jugada al seu televisor particular. El seu veredicte ha estat ràpid i taxatiu: gol anul·lat per una falta de Nemanja Gudelj a Éder Militao prèvia a la rematada de De Jong. Ridícul, si es té en compte que el migcampista serbi ni tan sols s’ha mogut. La falta, que no s’hauria xiulat ni en un partit de bàsquet, ha indignat a parts iguals a Lopetegui, sevillistes i culers.\nNingú atura Casemiro\nQui segueixi el Madrid amb regularitat sabrà que els partits al Bernabéu sovint segueixen un patró determinat. A l'inici de la segona part el conjunt de Zidane ha seguit sense ser millor que el Sevilla, però aleshores, quan no estava passant res, ha aconseguit estrenat el marcador.\nEn el minut 57, Luka Jovic -en una de les poques pilotes que ha tocat en tot el partit- ha assistit Casemiro amb una excel·lent passada d'esperó a l'interior de l'àrea i el brasiler, amb sang freda, ha situat l'1-0 picant la pilota per sobre de Vaclik. El Madrid no ho mereixia però guanyava.\nLa diana ha fet ferit l'orgull del Sevilla i la resposta del seu punta, De Jong, ha estat empatar el partit immediatament. Set minuts després del gol local, el davanter holandès ha aprofitat una pilota morta a la línia de l'àrea per superar Courtois amb un cacau amb l'esquerra. Aquest cop, tot i que Martínez Munuera s'ho ha pensat, no li han anul·lat la diana.\nPerò com dèiem, al Bernabéu hi ha dies en què el destí està escrit. Cinc minuts després de l'empat, Casemiro ha signat el primer doblet de la seva carrera amb una rematada de cap al cor de l'àrea. Lucas ha centrat i el brasiler, completament sol, no ha tingut cap problema per perforar la porteria sevillana.\nEl segon gol dels blancs ha enfonsat per complet al Sevilla i Lopetegui no ha trobat la tecla adequada per capgirar la dinàmica imperant. Tot i així, però, els andalusos han comptat amb una oportunitat d'or per endur-se un punt en el minut 89, quan el debutant Youssef En-Nesyri ha enviat a l'esquerra de Courtois un xut molt potent.\nEl Reial Madrid se situa líder de la Lliga a l'espera del què passi aquest diumenge al Camp Nou. Per no perdre la primera posició del campionat en el dia del seu debut, Quique Setién haurà d'aconseguir que el Barça s'endugui els tres punts davant del Granada. El Sevilla, per la seva banda, segueix pagant la seva inoperància a casa dels grans. Al Bernabéu, sense anar més lluny, no hi guanya des del desembre del 2008.\nPolèmica Escàndol a Madrid: l'àrbitre anul·la un gol legal al Sevilla El Nacional\nFutbol Acusen un ex del Madrid d'intent d'assassinat El Nacional


La dansa de la venjança - Recomanació teatral - Iván F. Mula - Teatre Barcelona\nLa dansa de la venjança: Un drama esfereïdor\nJa ha quedat demostrat altres vegades que Jordi Casanovas és tot un expert a l’hora de posar en pràctica els mecanismes de la dramatúrgia clàssica, això sí, amb mirada contemporània. La dansa de la venjança planteja l’enfrontament de dos personatges en un únic acte i un sol espai, amb un esperit que podríem emparentar fàcilment amb David Mamet. La proposta explica la història d’una parella recentment separada que discutirà per qüestions relacionades amb la custòdia del seu fill menor d’edat. A partir d’aquest conflicte, Casanovas desenvolupa un fosc drama amorós i familiar a través d’un joc de mentides, mitges veritats i falses aparences que funciona millor com a thriller que com a tragèdia. Sense arribar a fer mai trampes del tot, el text, però, abusa una mica de buscar la sorpresa en l’espectador a través de secrets desvetllats i altres revelacions que fan trontollar la coherència de la narració en alguns aspectes. Afortunadament, la interpretació de Pablo Derqui i Laia Marull és esplèndida, entregada i aconsegueixen moments esfereïdors. La construcció psicològica de tots dos protagonistes és minuciosa i complexa, i descriu molt bé l’actitud de l’home maltractador, malgrat que la utilització dels problemes mentals de la dona desvirtuen una mica l’encertat punt de partida inicial en favor del trencaclosques. En qualsevol cas, es tracta d’un muntatge amb molta força, gràcies, en gran part, a la ferma direcció que Pere Riera, que, tot i recolzar-se sovint en efectes sonors, sap com mantenir l’atenció de l’espectador en tot moment.


Enquesta europea sobre residus - COAMB\nL’enquesta és totalment anònima i no requereix més de 10 minuts per omplir-la. Entre d’altres, es pregunta a la ciutadania si es considera ben informada per gestionar els residus propis. També, demana una valoració de la importància que tenen, per a cada persona, aspectes com la prevenció de residus, la reparació d’aparells espatllats o l’autocompostatge.\nUn altre dels camps en què aprofundeix l’enquesta és la dificultat que suposa per als individus la reducció de residus, el grau de coneixement sobre la separació de residus o els aspectes que la condicionen (espai o temps). Per últim, es demana a la població si tenen previst, properament, emprendre alguna acció encaminada a la reducció i la prevenció de residus.\nDes del COAMB, us convidem a tots a participar-hi i a difondre l’enquesta, ja que la informació que se n’extraurà pot ajudar a perfilar l’estratègia europea sobre els residus.


5 Aliments reconfortants per a la tardor - Ecovianda\nAliments reconfortants per a la Tardor\nSembla que la tardor ja vol arribar, els dies més curts, les primeres pluges i per descomptat, els primers refredats, que solen ser més forts si no tenim a punt les nostres defenses naturals.\nÉs per això que avui parlarem d’aliments reconfortants pel nostre cos durant l’època de la tardor.\nSón aliments que quant els veus a les botigues o mercats, ja et donen la sensació de fred o ja et vénen de gust després de tants mesos sense menjar-los.\nEls primers rovellons, les mandarines, el caqui o el codony i les castanyes, i molts més que són de la temporada tardor/hivern.\nFinalment, aquí us deixem informació sobre 5 ingredients de tardor ideals per la nostra salut.\n5 ingredients de tardor\nEls bolets comencen a sortir a principis de tardor amb les primeres pluges i les primeres fresques. De bolets en podem trobar moltíssims, però sens dubte, cap de tan famós i suculent com el Rovelló.\nEstem acostumats a collir-lo i se’l reconeix amb facilitat, però per descomptat, si no som experts boletaires o coneixem molt bé aquest bolet, és millor no collir-lo. El podem comprar a botigues o mercats municipals.\nEl nostre Rovelló sol créixer allà on hi ha pins i quan el tallem, desprèn un làtex de color taronja intens molt característic. Fa olor de bosc i quan el cuinem, es torna més fosc i lilós.\nÉs ideal per guisar o fer a la brasa o a la planxa amb allioli.\nCom altres bolets, és lleuger i aporta una petita quantitat de proteïnes i abundant fibra. Però, sobretot, proporciona una gran varietat de minerals, especialment potassi, fòsfor, ferro, iode, coure i seleni. També és ric en vitamines del grup B.\nTambé potencia la teva immunitat: posseeix un polisacàrid que en laboratori s’ha demostrat que estimula el sistema immunitari.\nAprofita la curta durada de l’època del bolet i afegeix-lo a la teva dieta de tardor. És un tresor gastronòmic que a més, ens dóna salut i benestar.\nUna delícia antioxidant i rica en fibra.\nEl caqui és d’origen asiàtic, exactament de la Xina i el Japó.\nSi et costa resistir-te a la melosa polpa del caqui, encara t’agradarà més quan sàpigues que és un tresor antioxidant. Això es deu tant a les seves vitamines A i C com als seus tanins, d’efecte astringent, que ens pot ajudar amb la diarrea o els vòmits. També aporta fibra, cosa que el fa molt saludable per al cor i per estimular l’intestí. Té un elevat contingut d’aigua, hidrats de carboni (fructosa i glucosa) i no conté greix.\nPer ajudar-lo a madurar, deixa’l al fruiter al costat d’unes pomes i així madurarà molt més ràpid.\nUn caqui de 150 g cobreix el 40% de les necessitats diàries de les vitamines A i C.\nAllunya els refredats amb la seva vitamina C.\nÉs el primer cítric de la temporada i arriba farcit de vitamina C.\nLes mandarines són ideals per als nens i per menjar fora de casa, cosa que la converteix en una fruita molt còmoda. També en podem fer sucs o afegir-la a les amanides de tardor.\nN’hi ha prou menjant 200 gr de mandarines per obtenir tota la vitamina C que fa falta al dia.\nTambé aporta substàncies precursores de la vitamina A, com la betacriptoxantina. Com se sol menjar a grills i no en suc, s’aprofita bé tota la seva fibra.\nRica en hesperidina, molt abundant a la mandarina. Aquest antioxidant actua en sinergia amb la vitamina C en la formació de col·lagen, que és ideal per les nostres articulacions.\nA més ofereix protecció anticancerígena i cardiovascular. Que més li podem demanar a aquesta petita fruita que a més, es cultiva perfectament a casa nostra!!\nAmb tanins càrdio protectors, com el vi.\nEl codony se sol menjar en confitura (codonyat), i és un postra molt dolç i deliciós. Però no oblideu que si la fem al forn com si fos una poma, amb canyella i una mica de sucre integral, resulta molt saborosa.\nPenseu que el codonyat és una manera excel·lent de conservar el codony, ja que és un aliment purament de temporada.\nAl part de petites dosis de minerals i vitamina C, el codony aporta abundants tanins antioxidants que contribueixen a la salut cardiovascular.\nEl codony és deliciós, un aliment ideal per la tardor i l’hivern que mentre s’enforna, impregna la casa amb la seva aroma càlida i inconfusible.\nEl codony també és un fruit de la nostra terra i el podràs trobar en qualsevol fruiteria.\nEnergia que reconforta en els dies més freds. Aquest fruit sec és un bon aperitiu per quan refresca. Els seus hidrats de carboni (41%), bàsicament midó, aporten energia a l’organisme. A part, ens aporta nutrients indispensables: potassi, magnesi, ferro i vitamines B1, B6, C i E.\nAl contrari del que podeu pensar, 100 g de castanyes només proporcionen 200 calories, molt més baixes en greixos que altres fruits secs. Pots fer servir la seva farina en rebosteria. No conté gluten!\nLa castanya també és pròpia de la nostra gastronomia i és un aliment de proximitat. Gaudeix-ne.\nAprofitant aquesta avinentesa us oferim dues receptes ideals per fer servir alguns d’aquests productes tan saludables.


→ Servei de traducció a Vilassar de Mar. Traductors a Vilassar de Mar anglès, espanyol, francès, etc.\nTRADUCCIONS VILASSAR DE MAR I TRADUCTORS VILASSAR DE MAR\nTraductors i traduccions a Vilassar de Mar\nEn la nostra agència de traductors professionals a Vilassar de Mar, amb més de 18 anys de trajectòria, estem especialitzats en la traducció de tota textos jurats, tècnics, jurídics, científics, mèdics, financers, turístics, informàtics, econòmics, literaris, farmacèutics, químics, de publicitat, de pàgines web, per a hotels i restaurants, per a empreses, sobre alimentació, d’informes, contractes, catàlegs, localització de programari, traduccions financeres i de altres especialitats.\nEn la nostra empresa de traducció comptem amb un ampli i qualificat equip d’intèrprets i traductors a Vilassar de Mar. La nostra agència seleccionarà el millor traductor natiu especialitzat en l’àrea que vostè precisi.\n¿Necessita traductors a Vilassar de Mar?\nEl que més aprecien els nostres clients del nostre servei de traducció professional a Vilassar de Mar són la qualitat, el preu, la rapidesa, l’atenció al client, la disponibilitat, l’adaptació al client i la puntualitat.\nEls preus de les nostres traduccions i interpretacions són molt competitius i sobre els mateixos realitzem grans descomptes per volum (en funció del nombre de paraules). Si necessita traduccions barates a Vilassar de Mar, demani’ns informació sobre la nostra modalitat de traducció low cost per a textos no especialitzats.\nAixí mateix, si precisa traduccions urgents a Vilassar de Mar, la nostra empresa de traductors també podem oferir-li aquest servei.\nLa nostra agència li ofereix traduccions de qualitat a Vilassar de Mar\nEl nostre Sistema de Gestió de la Qualitat per a traduccions sobre la base de la normes de qualitat ISO 9001 i la norma europea de qualitat UNEIX EN 15038 garanteix el rigor i la precisió de les nostres traduccions a Vilassar de Mar\nTots els nostres traductors a Vilassar de Mar són natius de l’idioma de destinació, és a dir, la seva llengua materna.\nEls nostres traductors natiusa Vilassar de Mar són professionals avalats amb una àmplia experiència, formació acadèmica i realitzen només traduccions de textos en els quals estiguin especialitzats.\nFormació dels nostres traductors a Vilassar de Mar perquè compleixin els nostres estàndards de qualitat.\nSi necessita servei de traduccions a Vilassar de Mar nosaltres som la seva millor opció.\nCatalà anglès, anglès català, espanyol anglés i altres combinacions de la nostra empresa de traductors professionals a Vilassar de Mar\nOferim servei de traduccions professionals a Vilassar de Mar del català a l’anglès, de l’anglès al català, de l’espanyol a el anglès i de l’anglès al castellà, de l’espanyol al francès i del francès al castellà, d’espanyol a alemany i d’alemany a castellà, espanyol català i català castellà, espanyol basc i basc castellà, de l’espanyol al gallec i del gallec al castellà, així com a l’i de el valencià, wu, guaraní, wayú, italià, portuguès, romanès, rus, polonès, búlgar, holandès, xinès, àrab, hindi, urdú, neerlandès, amazig / tamazigh, rifeño, ucraïnès, txec, eslovac, croat, eslovè, lituà, estonià, letó, bielorús, japonès i MÉS DE 150 IDIOMES.\nAgència de traduccions jurades a Vilassar de Mar\nTambé oferim el servei de traduccions oficials a Vilassar de Mar, les quals li seran lliurades per missatger en el domicili que ens indiqui. Si és urgent normalment s’intentarà que el traductor certificat estigui el més a prop possible del seu domicili a Vilassar de Mar. En cas contrari, el traductor oficial pot trobar-se en un altre municipi a l’efecte d’aconseguir preus més competitius per a Vostè gràcies a crear economies d’escala. Tots els nostres traductors jurats estan reconeguts pel Ministeri d’Afers exteriors espanyol.\nCerts organismes poden posar problemes si la traducció de partides de naixement, actes de matrimoni, certificats de defunció, certificats d’antecedents penals, demandes i altres documents oficials o escrits a presentar davant aquestes institucions no és jurada per un traductor jurat a Vilassar de Mar reconegut pel Ministeri d’Afers exteriors. Per això, abans d’encarregar una traducció a presentar davant un organisme oficial és necessari que preguntar al mateix si és necessari una traducció oficial o no. En cas que no sigui necessària una traducció certificada és preferible no demanar a l’agència de traductors una traducció jurada oficial a Vilassar de Mar, sinó una normal, ja que és més barata i menys literal.\nLlegir més sobre els nostres traductors oficials a Vilassar de Mar.\nServei d’intèrprets a Vilassar de Mar\nLa nostra agència de traducció també compta amb servei d’interpretació a Vilassar de Mar (traducció oral) en les seves 3 modalitats:\nInterpretacions simultànies a Vilassar de Mar (traduccions per a congressos amb molts participants).\nIntèrprets consecutius a Vilassar de Mar (traduccions per a esdeveniments, conferències i presentacions amb menys assistents).\nInterpretacions a Vilassar de Mar d’enllaç (traduccions per a reunions de negoci amb poques persones, judicis, fires, etc.).\nTambé oferim interpretacions i traduccions professionals en Vilassar de Mar municipis propers a Vilassar de Mar:\nTraductors natius especialitzats a Premià de Mar\nServeis de traducció i interpretacions de qualitat a Mataró\nTraduccions professionals de pagament bones i barates a El Masnou\nTraductors tècnics bons i ràpids a Teià\nTraduccions certificades low cost a Argentona\nServei de traductors urgent a Calella\nContacte de la nostra empresa de traducció a Vilassar de Mar\nSi necessita traductor a Vilassar de Mar pot contactar-nos en:\nBarris de Vilassar de Mar en els quals nostra agència ofereix serveis de traducciò\nVilassar de Mar és un municipi de la comarca del Maresme a la província de Barcelona. Confronta amb el Mar Mediterrani, Premià de Mar, Premià de Dalt, Vilassar de Dalt, Cabrils i Cabrera de Mar. De relleu pla, la seva economia es basa en la floricultura i els serveis.


10/07/2013 ~ Garrigues Cooperació Internacional\nGARRIGUES, finança amb recursos propis una escola esportiva al Magdalena Mig, Colòmbia.\n18:53 GCGLleida No comments\nMembres de la nostra delegació a Colòmbia, van entregar les vestimentes, material esportiu y material de suport que gràcies amb recursos propis de l'entitat han pogut beneficiar a prop de 200 nens esportistes del Magdalena mig, Francisco Ortiz, representant de l'equip pròpi de Garrigues a Colòmbia es va desplaçar per a fer entrega de les equipacions i materials esportius.\nLleida, va estar present en l'acte d'entrega de les equipacions esportives per aquest municipi del Magdalena mig. (Colòmbia)\nAquest projecte ha estat finançat amb recursos propis de Garrigues a Catalunya.\nGARRIGUES, finança amb recursos propis una escola ...


Víctor Font presenta dues conselleres per al seu equip\nBarcelona. Dijous, 10 de desembre de 2020. 13:54\nActualitzat: Dijous, 10 de desembre de 2020. 13:54\nEl precandidat a la presidència al Barça Víctor Font ha presentat aquest dijous novetats al seu equip Sí al futur. Font ha anunciat l'arribada de Joana Barbany i Maria Teresa Andreu com les primeres dues conselleres que formaran part del conjunt blaugrana. La precandidatura ha detallat que, per primera vegada a la història del club, hi haurà un nombre de directives proporcional total de dones sòcies al Barça. Barbany i Andreu són les dues primeres, però la precandidatura ha informat que es coneixeran les altres conselleres en els pròxims dies.\nEn el cas que Font sigui president del Barça, Barbany s'encarregaria de l'àmbit digital de l'entitat i s'ocuparia de la normalització de la presència de la dona al club. Actualment és directora general de Societat Digital del Departament de Polítiques Digitals i Administració Pública de la Generalitat de Catalunya i també periodista. Té un màster en Comunicació Empresarial i Tecnologies Digitals i s'ha format a ESADE i IESE.\n"Hem d'aconseguir ser un club amb el 50% de dones"\n"Donarem naturalitat a la presència de la dona al club. No és normal que un club on un terç de la massa social són dones, no tingui la mateixa proporció en els llocs de decisió. Hem d'aconseguir ser un club amb el 50% de dones. També fan falta homes en espais que ara només són de dones. Gràcies a la diversitat, les institucions i les entitats tiren endavant perquè així donen resposta a la societat actual", ha comentat.\nBenvingudes i benvinguts! 👋\n🤩 Ens fa moltíssima il·lusió presentar-vos la seu de la candidatura de @victor_font per a les eleccions a la presidència del @fcbarcelona_cat.\n🔥 Foc nou! #somelfutur 🔵🔴 pic.twitter.com/DAm21VioUp\n— Víctor Font: Sí al Futur (@sialfutur) December 10, 2020\nPer la seva part, Andreu aportaria experiència a l'àrea esportiva i de relacions institucionals. Ella és una de les pioneres del futbol femení del Barça i és que va ser la portera de la Penya Femenina Barcelona (1970-1982). Va ser la presidenta de la secció de futbol femení del club i vocal de la junta directiva entre el 2000 i el 2003.\nLa precandidatura de Font també ha informat de la nova seu electoral que serà a l'Olivia Balmes Hotel. Serà aquí on es podrà atendre els socis i sòcies i on se centralitzarà la recollida de signatures necessàries.\nImatge principal: Víctor Font amb Barbany i Andreu durant l'acte / @sialfutur


La Setmana Europea dels Cementiris també serveix per a portar turistes a Alcoi | ARA Multimèdia\nVisitants d'Oriola o Callosa de Segura han estat a una de les rutes teatralitzades\nEl Cementiri Sant Antoni Abat d’Alcoi ha tingut més afluència de gent que un cap de setmana normal. El motiu és la celebració de la Setmana Europea dels Cementiris on s’han programat distintes visites guiades.\nARAMULTIMÈDIA ha estat a una de les visites teatralitzades que ha organitzat ‘Guiarte con arte’. Hem parlat amb la responsable de la ruta, Jenny Ramírez, i amb visitants de Callosa de Segura i Oriola.\nAlcoi forma part de l'Associació de Cementeris Significatius d'Europa des de l'any 2012 sent el Cementeri Sant Antoni Abat membre de la Ruta Europea de Cementeris Significatius. La regidora de Turisme, Lorena Zamorano, explica que “a la nostra ciutat comptem amb un gran patrimoni històric, el nostre cementeri és un valor important com a destí, de fet, la ruta és considerada Itinerari Cultural Europeu. També ho és crear productes turístics, com les visites guiades que tindrem durant la setmana vinent, és molt important la col·laboració públic-privada per al desenvolupament turístic d'Alcoi i amb aquestes activitats tenim un exemple”.


Dues poblacions de planetes gegants - Agrupació Astronòmica Sabadell\nEstàs aquí: Inici Notícies Dues poblacions de planetes gegants\nDues poblacions de planetes gegants\nDos investigadors de l’Instituto de Astrofísica e Ciências do Espaço (IA3), a Portugal, han descobert evidencies de l’existència de dos tipus de poblacions de planetes gegants. Dels més de 3.500 planetes descoberts fins ara, la majoria són rocosos com la Terra, però existeix una població de planetes gegants amb masses superiors a la de Júpiter. Es creu que hi ha dos mecanismes possibles per a formar planetes gegants. El primer, denominat procés d’acreció d’un nucli, sosté que primerament es forma un nucli rocós sobre el qual s’origina el planeta gegant. El segon suggereix que es formen inestabilitats en el disc protoplanetari que originen acumulacions de gasos que després es contrauen per a formar els planetes. L’estudi suggereix que els dos processos actuen en funció de la metalicitat de les estrelles. Les estrelles riques en metalls formen planetes de fins a 4 masses de Júpiter per el primer mecanisme, mentre que les estrelles pobres en metalls formen planetes amb masses de entre 4 i 20 la de Júpiter pel segon mecanisme. Més informació a l’Instituto de Astrofísica e Ciências do Espaço.


Sant Pere Crisòleg Bisbe i Doctor\nNascut cap a l'any 380. Fou nomenat bisbe de Ravena entre els anys 424-429. Des de l'any 404 Ravena era residència imperial d'Occident i això explica que, a instàncies de l'emperador romà, el Papa conferís a aquesta seu la dignitat de metropolitana. Pere en va ser el primer arquebisbe. Com a tal, l'any 431 Teodoret de Cir, i el 449, Eutiques, li escriuen per demanar la seva protecció en la polèmica suscitada per les qüestions cristològiques. S'ha conservat la resposta de Pere a Eutiques, la qual és un testimoni a favor de la submissió deguda al Papa, sobretot en qüestions de fe.\nCom a prelat, Pere es va distingir per la seva activitat com a constructor d'edificis sagrats i com a conseller de l'emperadriu regent, Gala Placídia. Però sobretot va sobresortir com a predicador. El títol de "Doctor de l'Església" que el papa Benet XIII li va atorgar el 1729 prové dels seus sermons, gairebé dos-cents, tots ells conservats.\nL'estil de Pere és retòric, acadèmic, li manca l'espontaneïtat i la naturalitat d'Agustí, per exemple. Malgrat tot, en les seves frases, plenes de figures retòriques i de sentències, de jocs de paraules, de redundàncies i pleonasmes, acabades sempre amb clàusules rítmiques, es reflecteix el talent de l'orador. El retoricisme de Pere, que a la primera meitat de l'Edat Mitja li va merèixer el sobrenom de "Crisòleg" (paraula d'or), no és suficient per ofegar la calor humana i el fervor que desprenen les seves paraules.\nSant Pere Crisòleg va predicar entre els concilis d'Efes i Calcedònia. Per això els seus discursos estan saturats de les preocupacions cristològiques de l'època.\nPere va morir el 3 de desembre de l'any 450. Segons la tradició va anar a morir a la seva ciutat de naixement, al costat del sepulcre del màrtir sant Cassià. De fet, actualment el seu sepulcre es venera a la cripta anomenada de sant Cassià, de la catedral d'Imola.\nBeat Brauli M. Corres i 15 companys hospitalaris Màrtirs\nForen detinguts i portats al martiri mentre estaven fent la seva tasca hospitalària al Sanatori Marítim de Sant Joan de Déu de Calafell. Moriren a la tarda del 30 de juliol del 1936 a la cruïlla de Bellamar de Calafell. Dos d'ells eren fills de Reus i els ressenyem més àmpliament.\nForen beatificats per Joan Pau II el 25 d'octubre de 1992. Els noms dels màrtirs són Braulli M. Corres Díaz de Cerio (39 anys), Julià Carrasquer Fos (55 anys), Constanci Roca Huguet (41 anys), Benet-Josep Labre Mañoso González (57 anys), Vicenç de Paül Calles Vives (42 anys), Ramon Urdanz Aldaz (33 anys), Rafael Flamarique Salinas (33 anys), Manuel López Arbari (23 anys), Ignasi Tejero Molina (20 anys), Enric Bertran Llorca (37 anys), Domingo Pitarch Gurrea (27 anys), Anton Sanchís Silvestre (26 anys), Manuel Jiménez Salado (29 anys), Eusebi Forcades Ferraté (60 anys) i Anton Llauradó Parisi (26 anys).\nBeat Eusebi Forcades Ferraté:Nascut a Reus l'any 1875, va ingressar a l'orde hospitalari de Sant Joan de Déu el 1899, i canvià el nom d'Antoni pel d'Eusebi. Va fer la professió simple el 1901 i la solemne el 1905. Del 1906 al 1917 anà de missions a Mèxic. Altres residències on fou destinat foren Cienpozuelos, Sant Boi de Llobregat, l'asil de Barcelona, Carabenchel, hospital de Sevilla, Mondragón i Calafell.\nEra afusellat amb altres germans a prop de Calafell el 30 de juliol de 1936. Tenia 60 anys.\nBeat Antoni Llauradó Parisi:Nascut a Reus el 1910, va tenir una joventut molt pietosa. El 1932 fou cridat a la vida hospitalària, on ingressà a l'orde de Sant Joan de Déu el 1935. Era un novici modèlic. Era afusellat a prop de Calafell el 30 de juliol de 1936.


El Grup de Recerques i el seu web\nEl Grup de Recerques de les Terres de Ponent neix l'any 1976 i s'inspira en la necessitat de trobar un espai on els investigadors locals i els investigadors professionals es puguin trobar i col·laborar conjuntament en la recerca històrica.\nAquest espai de trobada i de col·laboració es va dir JORNADA de TREBALL del Grup de Recerques, en la qual hi convergien investigadors, historiadors locals, arqueòlegs... i totes aquelles persones afeccionades a l'estudi social i la recerca històrica.\nDurant aquests 33 anys d'història s'han celebrat XXXVIII Jornades de Treball, i en aquests moments estem a punt de celebrar la Jornada XXXIX i hem iniciat la programació de les jornades XL i XLI.\nLes jornades de treball s'han anat publicant des del seu inici fins a l'actualitat, encara que no totes s'han publicat. Inicialment es publicaren fascicles de 30 a 50 pàgines en format de miscel·lània. Al final d'aquesta etapa s'editaren els primers monogràfics.\nActualment s'ha reestructurat la publicació amb la edició de la "sèrie blava", la qual en un nou format monogràfic edita les actes de les jornades de treball de forma constant i regular amb un volum anual de 300 a 400 pàgines.\nEl Grup de Recerques continua evolucionant, i amb ell, els projectes que es generen al seu voltant: Jornades de Treball monogràfiques, edició de la "sèrie blava" que recull les actes de les jornades, la nova col·lecció CUM LAUDE, en reconeixement a la investigació, el fons Documental i Bibliogràfic del Grup de Recerques, centrat en la historiografia local, i darrerament la pàgina Web del Grup... entre altres col·laboracions a nivell territorial de ponent.\nL'espai de trobada i de col·laboració avui continua sent viu i necessari, i per tant, procurem vetllar les novetats del món de la recerca i els temes puntuals d'interès social. Busquem incansablement l'equilibri entre la recerca i l'actualitat.\nIntentem que la nova col·lecció CUM LAUDE sigui tot un referent, intentant donar vida a una edició de treballs d'alt nivell científic i pedagògic que sigui capaç de reconèixer la investigació de tota una vida i la necessitat de socialitzar aquests coneixements.\nIntentem que el Fons Documental i Bibliogràfic del Grup de Recerques sigui una realitat d'aquí un temps, el més aviat possible. De fet ja s'ha constituït i resta avançar en la consolidació del projecte, el qual estarà cridat a ser un referent entre els centres d'estudis comarcals.\nIntentem recolzar el projectes dels nostres col·laboradors. Donar resposta a les inquietuds i a les preguntes, intentant canalitzar estudis de recerca a nivell interdisciplinari, entre associats i col·laboradors del grup. Posant com a exemple l'estudi d'un Crist gravat a la torre de Verdú, i l'estudi dels elements simbòlics de l'església de Verdú, pel qual hem constituït l'equip Verdú del Grup de Recerques.\nIntentem anar més enllà, intentem que l'espai de trobada i de col·laboració continuí sent atractiu, i per tant, vetllant les novetats que ens ofereix el món actual presentem la pàgina Web del Grup de Recerques de les Terres de Ponent, com a eina de informació. Com a eina de consulta pedagògica, com a finestra per preguntar i ser respost, com a espai de trobada i de socialització de la recerca històrica.\nBusquem incansablement l'equilibri entre la recerca i l'actualitat.\nNo sabem si ho aconseguirem, però de ben segur que ho intentarem.\nPresident del GRTP


La societat civil va irrompre a les darreres eleccions per demanar el vot per a Junts per Catalunya de manera diàfana. Alhora va deixar ben clar que no reconeixeria una victòria d’Oriol Junqueras. I, finalment, en el comunicat fet públic, també abominava d’acords amb els comuns, en direcció contrària a la majoria social i política del 3 d’octubre, a la qual cada cop apel·len més actors civils i polítics de l’arc independentista i sobiranista.\nAra, aquesta mateixa societat civil que va demanar el vot per al 21-D exigeix al govern de Torra que implementi la república tant sí com no en dos mesos o que convoqui eleccions. Probablement, tenen legitimitat per exigir a Torra la república. Van demanar el vot de manera contundent per a la seva llista; així doncs, havent expressat el seu suport en plena contesa electoral, és comprensible que ara se sentin legitimats per exigir això o allò. Val a dir, també, que no tenen ni la més remota idea de com fer-ho. O almenys no verbalitzen com ho farien ni amb quins suports. Només sabem la seva posició a les municipals, específicament a Barcelona, amb una clara simpatia per un candidat i la seva estratègia electoral. Aquí tampoc hi ha cap pla per implementar la república; únicament hi ha un pla o estratègia electoral que branda la unitat (efectiu i contrastat ariet electoral) i accentua el cabdillisme (“Jo sóc el camí”) fins al paroxisme.\nEssent honestos, per aquesta societat civil el govern de Torra mai no hauria d’haver nascut. No són pas els únics; un sector dels principals actors polítics independentistes el va acceptar a contracor. Consideraven —talment ho van expressar al seu dia— que calia anar a eleccions, novament; la qual cosa, de fet, tornen a demanar ara. L’especulació constant sobre una nova convocatòria electoral no ajuda a estabilitzar res. Potser sí que acabarem amb eleccions. I, si és el cas, potser també ha arribat el moment que aquesta societat civil faci el pas que sovint alguns sectors interns han demanat i debatut internament i es presenti a les eleccions. És legítim. I, al final, és més honest anar a cara descoberta i no per candidatura interposada.\nAl seu dia va existir un projecte polític, la Solidaritat de López Tena i Uriel Bertran, una opció tan legítima com qualsevol altra. Una altra cosa és la sensació de déjà vu. Torna aquell esperit? Cada cop hi ha més indicis que es va perfilant, ara amb una versió 2.0 d’allò que va néixer, en paral·lel a Reagrupament, en la darrera fase del tripartit i com a reacció nacionalista a aquest. El desconcert i la desorientació d’aleshores van propiciar un creixent populisme. Avui, hi ha unes condicions molt semblants, la falta d’un diagnòstic compartit (tot i que cada cop més es van apropant posicions) i la falta d’una estratègia compartida (tot i que s’hi està treballant a contrarellotge) alimenten el populisme i el messianisme. També va ser aleshores, amb el tripartit, que va néixer Ciutadans, la mateixa reacció, la mateixa pulsió, però exactament als antípodes. Ambdós comparteixen el “com pitjor, millor” i ambdós reprodueixen un mateix fenomen: els seus capitostos se situen a l’extrem de la gent a qui diuen que representen o tal vegada representen, no pas en la centralitat.\nSigui com sigui, convocar eleccions és potestat d’una sola persona, el president del Govern. Només ell les pot convocar. Ningú més. Fa de mal dir què aporten i quina solució són (possiblement més controvèrsia, més confrontació), si no és que, més que una solució, són una fugida endavant. Sigui com sigui, és evident que anar a la processó i repicar campanes no només és impossible, sinó que aprofundeix encara més el missatge de desconcert.


Curs de llengua i periodisme a l’Escola de Mallorquí – Revista07500\nEl curs Periodisme.cat sobre llengua i mitjans de comunicació es reprèn aquest divendres dia 11\nEl monogràfic tindrà lloc entre l’11 de desembre i el 15 de gener i comptarà amb periodistes, l’escriptor Màrius Serra i la directora general de Política Lingüística\nEl monogràfic es reprèn aquest divendres 11 de desembre a les 19 h amb la ponència «Escriure periodisme en català a Mallorca». Ponents: Miquel Serra, exdirector del Diari de Balears; Enric Borràs, director de l’AraBalears, i Gabriel Mercè, director de la Veu de Sóller.\nDivendres 18 de desembre de 2020 a les 20 h, l’escriptor Màrius Serra impartirà la ponència «La importància de parlar. La importància de parlar bé». Divendres 8 de gener de 2021 a les 19 h, la directora general de Política Lingü.stica del Govern de les Illes Balears, Beatriu Defior parlarà de «La llengua catalana als mitjans de comunicació. Què hi pot fer l’Administració?»\nEl curs es tancarà divendres dia 15 de gener de 2021 a les 19 h amb el col·loqui «Parlar i dir. Estàndard i filiació dialectal», que comptarà amb Miquel Piris, periodista de TV3; Kristin Suleng, periodista i directora del Samarucdigital d’À Punt ràdio; Conxa Rosillo, periodista de RTVE a les Balears, i Marta Bergas, periodista d’IB3 TV.\nAquest curs està adreçat al públic en general, a professionals de la comunicació en premsa i audiovisual, a lingüistes especialitzats en mitjans de comunicació i, en particular, al personal docent. Hi ha 50 places disponibles amb crèdits de formació permanent del professorat adreçades a docents. El preu de la matrícula és de 25 €.\nPosteriorment, del 28 de novembre al 3 de desembre de 2020, han de formalitzar la inscripció telemàtica al Portal del personal > Formació dels DOCENTS > Sol·licitud cursos > CEP de Manacor.\nPrevious L’Ajuntament ‘perdrà’ mig milió d’euros en taxes no cobrades\nNext Els Reis s’hauran de veure enguany des de balcons i finestres\nGabriel Barceló presenta el segon i tercer llibre sobre l’Escola de Mallorquí\nEl Consell aprova la tercera fase de restauració de l’orgue del Convent


Enllaç Unificat a Recursos Electrònics de Catalunya – STUBLOGS Xarxa i Pissarra\n5 de gener de 2010 / Joan Estany\nSegons una nota de premsa que el Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació va fer pública ahir, s’ha posat en funcionament el cercador Eureca! (Enllaç Unificat a Recursos Electrònics de Catalunya), per tal de facilitar la consulta i difusió del patrimoni digital que hi ha dipositat en diferents institucions de Catalunya.\nCrec que és un recurs força interessant tant pel professorat com per l’alumnat, i que pot ser una eina molt útil per trobar documentació utilitzable en determinats tipus de Treball de Recerca.\nA més a més de facilitar un accés directe a la Biblioteca multimèdia Europeana (o biblioteca digital europea), ens permet visualitzar i consultar uns 170.000 objectes digitals, encara que està previst anar incorporant progressivament nous materials pertanyents a d’altres arxius, museus,…\nLes persones que hi esteu interessades podeu accedir, de moment, a la consulta de les següents col.leccions:\n– RACO (Revistes Catalanes amb Accés Obert) en la que es poden consultar, en accés obert, els articles a text complet de revistes científiques, culturals i erudites catalanes, sobre diferents matèries.\n– Cartoteca Digital de l’Institut Cartogràfic de Catalunya, que posa a l’abast del públic milers de documents cartogràfics digitals organitzats en col·leccions temàtiques. Hi podeu trobar mapes de Catalunya, d’Espanya, d’Europa, d’Àfrica, d’Amèrica, d’Àsia i Oceania,.. des del segle XVI fins l’actualitat, així com fotografies aèries de pobles i ciutats de Catalunya dels anys 30 del segle XX, i fotoplànols de diferents indrets del pais fets els anys 40 del mateix segle XX.\n– Memòria Digital de Catalunya del Consorci de Biblioteques Universitàries de Catalunya, i on es poden consultar, en accés obert, col·leccions digitalitzades de revistes catalanes antigues, fotografies, mapes, cartells, ex-libris, etc. relacionats amb Catalunya\n– Escena Digital (de l’Institut del Teatre) que ens permet consultar un ampli recull de documents relacionats amb l’art escènic com ara cartells, indumentària, titelles, i una col.lecció especial dedicada a la figura de Margarida Xirgu.\n– Tesis Doctorals en Xarxa, del Consorci de Biblioteques Universitàries de Catalunya, és un dipòsit de tesis doctorals que es poden consultar online i que han estat llegides a diferents universitats.\n– RECERCAT, del Dipòsit de la Recerca de Catalunya, és un recull de documents digitalitzats, tant d’universitats com de centres d’investigació, i que inclou articles, comunicacions a congressos, projectes de final de carrera, memòries tècniques,…\n– MDX (Materials Docents en Xarxa) format per materials i recursos digitals procedents de l’activitat docent duta a terme en diferents universitats.\n– ARCA o Arxiu de Revistes Catalanes Antigues, que és un portal en el que hi podem trobar col.leccions completes de publicacions periòdiques tancades que han tingut una gran influència en la societat i cultura de Catalunya.\nEls estudis universitaris a Catalunya (any 2010)


Kupeli Hotel Istanbul Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nEminsinan District Gedikpasa Street No.4, Beyazit, Istanbul, Turquia, 34400 - Veure al mapa\nBarri Beyazit Fatih Laleli Laleli Laleli Beyazit Laleli Beyazit Sisli Fatih\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Kupeli Hotel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Istanbul. L'hotel és a 1.0 Km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Atik Ali Pasa Mosque, Modern and Tribal, Gallery Cemberlitas són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nKupeli Hotel ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcacotxes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, xemeneia, mirall, estris de costura, sabatilles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Kupeli Hotel no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (262) Parelles (118) Viatgers en solitari (50) Famílies amb infants petits (28) Famílies amb infants grans (18) Grups (45)


La vitrificació d’òvuls és una tècnica de preservació de la fertilitat que consisteix en la congelació ultraràpida dels òvuls per poder-los utilitzar en un futur.\nPer a la vitrificació d’òvuls, és necessari sotmetre’s a una estimulació ovàrica prèvia amb la finalitat d’aconseguir un nombre suficient d’òvuls (igual que en la fecundació in vitro - FIV). Els òvuls s’obtenen mitjançant una punció ovàrica que es fa al quiròfan, amb una sedació suau. Posteriorment es congelen al laboratori mitjançant la tècnica de vitrificació. Quan la dona desitgi quedar-se embarassada, només caldrà descongelar els òvuls i fecundar-los al laboratori. Els embrions obtinguts es transferiran a l’úter de la pacient per possibilitar la gestació.\nQuan és aconsellable la vitrificació d’òvuls?\nActualment, una de les causes principals d’esterilitat és el retard en l’edat en què les dones busquen quedar-se embarassades. En la societat actual, moltes dones prioritzen l’estabilitat personal i professional abans de decidir-se a tenir un fill, que acostuma ser entre els 35 i els 40 anys. Per això, i perquè la fertilitat femenina depèn directament de l’edat, cada dia hi ha més dones amb problemes per aconseguir l’embaràs per vies naturals.\nLa vitrificació d’òvuls és una de les millors tècniques per preservar la fertilitat. És recomanable en el cas de dones joves que es plantegen retardar la recerca de l’embaràs i desitgen tenir opció de poder usar els seus propis òvuls en un futur.\nJa que per vitrificar els òvuls és imprescindible tenir una bona reserva ovàrica, s’aconsella fer-ho com més aviat millor, ja que la qualitat dels òvuls disminueix amb l’edat.\nAquesta tècnica també és aconsellable en els casos de dones que s’han de sotmetre a tractaments mèdics de quimioteràpia / radioteràpia o cirurgia sobre l'ovari a causa de tumors o endometriosi, que disminuiran la seva reserva ovàrica. La vitrificació d’òvuls abans d’aquests tractaments tan agressius permetrà realitzar tècniques de reproducció assistida, després de la seva recuperació, si no s’aconsegueix un embaràs de manera espontània.\nQuina és l’edat idònia per congelar els meus òvuls?\nA partir dels 35 anys la qualitat dels òvuls disminueix significativament, de manera que, passats els 40, és molt difícil aconseguir un embaràs de manera espontània. Per aquest motiu, si teniu entre 30 i 35 anys i no teniu previst ser mare a curt termini, podeu congelar els òvuls per protegir-los del pas del temps i mantenir intacta la vostra fertilitat.\nEn què consisteix el tractament per obtenir els òvuls? Podré fer vida normal?\nPer obtenir òvuls madurs és necessària una estimulació ovàrica prèvia, a través d’un tractament hormonal que té una durada de 15 dies aproximadament. Al llarg d’aquest període caldrà fer uns tres controls a la consulta del ginecòleg.\nPosteriorment es programarà una intervenció senzilla, amb sedació i en règim ambulatori. Aquell dia serà aconsellable fer repòs.\nTot seguit, els òvuls obtinguts es vitrificaran i es guardaran en les millors condicions al Banc d’Òvuls de GIROFIV.\nLes mínimes molèsties que poguessin aparèixer durant el procés desapareixeran quan s’acabi el tractament.\nProvoca efectes secundaris?\nNo, no és cert que l’estimulació ovàrica necessària per obtenir òvuls comporti un augment del risc de patir un càncer, ni un augment del pes corporal, ni tampoc l’aparició sobtada d’acne, ni altres efectes no desitjats.\nPot avançar l’aparició de la menopausa?\nNo, el tractament no afecta l’edat en què la dona inicia la menopausa. En condicions normals, una dona té una reserva d’uns 300.000 òvuls. En cada cicle ovàric es consumeixen de 100 a 200 òvuls, dels quals només un o dos arriben a ovular. La resta es perden juntament amb la menstruació. Aquest procés provoca la maduració d’uns òvuls que igualment es perdrien, sense afectar el nombre total d’òvuls que produeix la dona.\nQuant temps es poden mantenir congelats els òvuls?\nTècnicament, sempre que es mantinguin les condicions de criopreservació (temperatura de -196 ºC en nitrogen líquid), els òvuls poden conservar-se de manera indefinida.\nTot i això, els òvuls congelats s’acostumen a utilitzar després de un període de 6 anys de mitjana.\nPodré tenir fills de manera espontània després del procés?\nSí. L’estimulació ovàrica i la vitrificació d’òvuls posterior no afecta la reserva ovàrica de la dona. Els òvuls vitrificats són senzillament una “reserva” per si, quan decidiu ser mare, teniu dificultats per aconseguir-ho.\nQuè hauria de fer quan vulgui utilitzar els meus òvuls congelats?\nQuan decidiu utilitzar els òvuls criopreservats, només caldrà descongelar-los i inseminar-los. Els embrions resultants es transferiran a l'úter. Normalment es fa un tractament previ, molt suau, per preparar l’úter per rebre aquests embrions.\nQuina probabilitat d’embaràs tindré després de congelar els meus òvuls?\nDepèn de diferents factors, sobretot del nombre i de la qualitat dels òvuls en el moment de ser congelats, però en termes generals és un tècnica molt eficient i, per tant, la probabilitat d’aconseguir un embaràs és alta.\nEls nens nascuts d’aquests òvuls vitrificats són sans?\nTot i que es tracta d’una tècnica molt nova, amb les dades disponibles sobre nens nascuts per FIV amb òvuls vitrificats, no hi ha diferències amb els nadons nascuts per la mateixa tècnica sense vitrificació. Podríem dir que el fet d'utilitzar òvuls vitrificats NO incrementa el risc de problemes neonatals.


Espectacle poètico-musical per a la Festa de la Tardor Manchega\nLa soprano Laia Camps i el tenor i director Joan Martínez Colás, protagonistes de l'espectacle\nL'Associació Cultural de Castilla - La Mancha de Terrassa celebra la tretzena edició amb un nou espectacle de Colás\nL’Associació Cultural de Castilla – La Mancha de Terrassa organitza la XIII edició de la Festa de la Tardor Manchega amb un espectacle poetico-musical. Tindrà lloc el pròxim dissabte, a partir de les set de la tarda, i es podrà veure a l’Auditori Municipal de Terrassa (c/ Ernest Lluch, 2). Es tracta de l’estrena de l’obra En un lugar de Castilla la Mancha, la qual està dirigida i dissenyada per Joan Martínez Colás, basada en textos de Pedro Herranz. El tenor també serà dalt de l’escenari compartint protagonisme amb la soprano Laia Camps, la ballarina Laura Morales, el rapsode Baldo García i la coral Grans Veus de Terrassa. El preu de l’entrada és de 5 euros (donatiu) i es podran adquirir unes hores abans de començar l’espectacle al mateix Auditori Municipal.\nL’any passat, a causa de les restriccions per la pandèmia de la Covid-19, no es va poder dur a terme el festival. Va ser el 2019 quan va tenir lloc, doncs, la dotzena edició. En aquella ocasió l’entitat va omplir la plaça Lluís Companys amb el tradicional àpat dedicat a les migues, un dels menjars més coneguts de la regió. Se’n van servir més d’un miler entre els assistents i la vetllada va ser amenitzada amb diverses actuacions musicals. Enguany, la festa al carrer s’ha optat per no fer-la -per la complicada logística que suposava i per la incertesa en el seu moment de si es podria dur a terme o no-.\nNo és la primera vegada que Martínez Colás és l’encarregat de realitzar l’espectacle de la Festa de la Tardor Manchega. L’any 2019, el Teatre Alegria va acollir l’obra La màgia de l’Òpera, en aquella ocasió amb la participació de la soprano Laia Camps, Laura Coll (dansa aèria), Monika Lao (piano) i Xavi Vaxi (màgia). I l’any anterior, el 2018, es va poder veure Del barroc al rock, amb la Camerata Metropolitana de Barcelona i el Petit Ballet de Barcelona i amb la participació de la soprano Laia Camps i del tenor Joan Martínez Colàs.


Excursionisme: Via del Nicolau i Empedrats (Berguedà)\nDissabte, 28 de Maig de 2022 de 09:00 a 16:00h.\nDilluns, 23 de Maig de 2022 a les 15:00h\nInscrits: 15 | Pre-inscrits: 0 Totes les places han quedat cobertes\nInteressant ruta pel Berguedà, sortint de la bonica població de Bagà per fer la Via del Nicolau fins a Cal Cerdanyola i continuar per anar al Bullidor de la Llet i Empedrats amb la espectacular cascada Cua de Cavall. La tornada es fa per tram de pista fins a l'àrea de lleure del Pont de Sant Joan per tal d'anar a un dels racons amagats d'aquesta zona, el Salt i Gorg del Pont de Sant Joan. Després pujada fins a l'àrea de lleure de Sant Joan de l'Avellanet, la Ermita Romànica de Sant Joan i tornada per pista passant pel Mirador de la Baga Major i l'àrea de lleure del Clot d'en Roca fins a Matallops on agafem un corriol força empinat que ens torna a Bagà.\nDistància i desnivell positiu: 18,5km +800m\nFitxa de l'activitat: Fitxa Via Nicolau


18 d'octubre, dia de fira - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a 18 d’octubre, dia de fira\nLa Fira del Dibuix i la Ramadera ocupen avui el centre de la ciutat. El bon temps d’aquest 18 d’octubre fa que centenars de persones es passegin per Olot, malgrat no ser un dia festiu. En aquest sentit alguns pintors segueixen reivindicant la festivitat d’aquesta jornada que donaria notorietat a la pintura. D’altres, en canvi, creuen que treuria el sentit de ‘fira’ i molts només hi anirien a passejar. D’altra banda, la Fira de Sant Lluc va començar dissabte al matí amb la tradicional passejada d’autoritats presidida pel conseller d’Innovació, Universitats i Empresa, Josep Huguet. Durant els dos primers dies de la fira, aquesta ha estat visitada per prop de 53 mil persones, segons informa l’Institut de promoció de la ciutat. Veiem la crònica del primer cap de setmana de la fira multisectorial olotina. La fira de sant lluc començava amb la visita del conseller d’Innovació, Universitats i empresa a la fira comercial, la fira d’entitats i el pavelló del paisatge a la cuina. Un dels principals pols d’atracció de la fira ha estat el pavelló del Paisatge a la cuina. El primer que el visitant es trobava a l’hora d’entrar-hi era l’estand de Turisme Garrotxa. Aquest any, el col·lectiu oferia als passavolants participar en un concurs sobre el patrimoni cultural i gastronòmic dels municipis de la comarca. Aquest va ser també el lloc des d’on tres empreses garrotxines han pogut rebre l’acreditació de la carta europea de Turisme Sostenible.\nEl pavelló del paisatge a la taula finalitzava amb l’espai tast, amb tallers infantils i demostracions cada mitja hora. Aquest any, l’associació d’hostalatge i Cuina Volcànica han convidat el grup cuina del vent de l’Alt Empordà, que ha ofert demostracions de cuina conjuntament amb el grup de cuina garrotxí. Testimonis de les activitats de la fira han estat els hereus i les pubilles de la comarca, que dissabte celebraven la 17ena trobada prèvia a la festa de proclamació de la pubilla i l’hereu del 2010, que se celebrarà el 6 de novembre.\nUna tempesta deixa més de 70 litres d’aigua a Olot i nombroses destrosses\nUna forta tempesta ha deixat més de 70 litres per metre quadrat aquesta matinada en diferents municipis de la Garrotxa. El nucli de la precipitació s'ha concentrat a Olot i les proximitats, on l'aigua, el vent i la pedra han provocat nombroses destrosses.…


Roda el món i torna al bloc: Ja estan ací...\n--No, em tem que no és un virus-- va dir-me, amb posat greu, l'informàtic --La cosa és molt més greu: em sembla que el que et passa és allò que anomenem un blogtergeist....\n--Un blogtergeist!? Què dimonis és, això!?\nLlavors, i sense dir res, l'informàtic va recitar una breu i incomprensible invocació, va polsar simultàniament tres tecles que no vaig encertar a veure, i la pantalla de l'ordinador es va transformar, de sobte, en una visió terrorífica que encara m'esgarrifa quan la recorde: embrions repugnants d'entrades a penes esbossades, títols ridículs sense text als qual encapçalar, raonaments absurds, frases prometedores però horriblement mutilades, imatges desenfocades, haikus --o alguna cosa semblant-- que gelaven la sang en les venes... Tots ells se succeïen en la pantalla, atropellant-se uns a altres, en una escena digna del pitjor malson d'una ment malalta. No vaig poder resistir tant d'horror, i tapant-me els ulls amb les mans, vaig cridar...\n--Prou!! --vaig dir-li-- Pel que més vulgues, para això, siga el que siga!!\n--Això --em va dir l'informàtic-- són els espectres de totes les entrades fallides que has anat acumulant d'ençà que vas obrir el blog.\n--Entrades fallides? -- vaig dir-- Però... Això no pot ser! Jo les esborre...!\n--No --va replicar-me sense vacil·lar-- N'esborres algunes. Però moltes altres les conserves com a esborranys. I desar-lo com esborrany és, per a un post fallit, la pitjor de les condemnes: una entrada eliminada troba, finalment, la pau, descansa quan tu l'oblides. Però els esborranys no tenen aquesta sort. I, ho meresquen o no, són condemnats a una mena de purgatori que sovint es prolonga fins molt després que el propi blog del qual podrien haver formar part haja deixat d'existir. Un esborrany sap que les seues probabilitats de reviure són pràcticament inexistents, però tampoc no pot assolir el descans que representa la paperera de reciclatge. I de tant en tant, i sense que sapiguem encara per què, es rebel·len...\nDe sobte, una llàgrima em va rodolar per la galta... Era cert: deixant-les en aquell limbe incert i inhòspit, havia estat extremadament cruel amb aquelles entrades, Al cap i a la fi, jo mateix les havia creades, jo era el responsable de les seues horribles imperfeccions, i havia d'assumir-ne les conseqüències.\n--I què puc fer?-- vaig preguntar amb un fil de veu.\nL'informàtic va recitar una nova invocació, va tornar a polsar no sé quines tecles, i llavors va passar: els esborranys van començar a esclatar com espurnes, entre un soroll aterrador. "Aneu cap a la llum", repetia com una lletania l'informàtic mentre les malaguanyades entrades anaven esvaint-se en la pantalla entre espurneigs i espetecs. Després d'uns minuts que se'm van fer eterns, la pantalla va començar a recuperar el seu aspecte habituals, i la familiar interfície del blog va tornar a ocupar-la com si mai no hagués desaparegut. L'informàtic, amb un posat solemne, em va allargar el ratolí, i va dir unes paraules que mai no oblidaré:\n--Ja està. Aquesta vegada ho he pogut resoldre. Però no sé què passarà a la pròxima: quan un blog esdevé un cementeri d'esborranys, poden passar aquestes coses, així que el més prudent és evitar-ho. Fer blogs pot semblar divertit, però els blogaires heu de saber que teniu una gran responsabilitat. El teu blog, tots els blogs, estan bastits sobre centenars, milers d'idees que mai van arribar a complir la finalitat amb que van ser concebudes, però que mereixen també tot el respecte perquè, d'alguna forma, és el seu sacrifici el que fa possible els blogs. Recorda-ho sempre.\nI hauria de recordar-ho. A vegades, però, ho oblide...\nPublicat per AlfredRussel a 20:38\nUnknown 29 de gener de 2015 a les 20:49\nEs cert. Moltes vegades comencem un post amb una idea al cap però al final surt una altra cosa. Aqtes idees fallides són l'embrió dels posts!! Bon relat, divertit però amb la capacitat de fer-nos reflexionar\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 17:49\nMoltes gràcies, Loreto! La veritat és que, al llarg de tota la trobada, he llegit entrades molt bones sobre els blogs i els blogaires, que m'han fet pensar bona cosa, i sobre coses bastant més serioses que aquesta. Però mira, tampoc era cosa de posar-se massa solemne, així que no em vaig poder resistir a escriure aquest destrellat (però sense descartar que algun dia caiga alguna cosa sobre epistemologia blogaire. I no és una amenaça ;) Salut!\nJoan Guasch 29 de gener de 2015 a les 21:06\nEls esborranys com a purgatori de posts! Tot plegat molt religiós. Fascinant!\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 17:51\nM'has fet pensar-hi, Joan: tens raó, hi ha una innegable relació entre parapsicologia i religió. Més enllà de l'exorcista, vull dir ;) Salut i moltes gràcies!\nM. Roser 29 de gener de 2015 a les 21:14\nOstres, una petita peli de terror...Prometo solemnement no tornar a guardar res als esborranys! Ara em poso a eliminar tot el què hi trobi, no fos cas que...\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 17:54\nJo també ho he fet, M. Roser, no fos cas que... Imagina que els esborranys, en lloc de manifestar-se en la pantalla, començaren a aparèixer-se en el blogroll dels blogs amics... Terror, no; el següent... Salut i moltes gràcies!\nCarme Rosanas 29 de gener de 2015 a les 21:18\nOstres!!! Pobres esborranys o pobres idees fallides... Per sort s'han rebel·lat dins l'ordinador i no dins del cap. Perquè mentre et llegia, pensava que això que dius ens passa a tots, però d'idees fallides dins del cap, que pensava donar-los-hi sortida i després no la tenen, jo en tinc un munt... Ja veig el meu cap com el teu ordinador... Pobre de mi.\nUna història esgarrifosament ... divertida... Haurem de vigilar una mica més amb les idees i els posts que no van enlloc... Pobres, si ho paguen tan car...\nHi reflexionarem profundament... Pero vigilarem de no fer-ne un post que quedi en esborrany...\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 18:04\nTens raó, Carme: d'idees que no arriben ni a la fase d'esborrany jo també en tinc unes quantes (açò d'anar pensant en el blog mentre viatge entre València i Alcoi es presta molt a això); i allò més curiós és què, en contra del que potser seria esperable, no totes elles desapareixen fàcilment, encara que em resistisca fins i tot a esbossar-les...\nEn temporades, com aquesta, en què tinc un poc de temps per pensar però molt poc per escriure, la Línia de Wallace acaba convertint-se en un autèntic cementeri d'esborranys, entesos en un sentit ampli: de vegades, és només un títol o una frase per recordar-me una idea; però altres són coses un poc més (diguem-ne) elaborades... Creu-me: tinc alguns intents de haiku (i fins i tot de sonets, he de confessar) simplement terrorífics... Moltes gràcies com sempre i una abraçada!\n(Potser el que ens caldria és una mena de "Cementiri dels llibres oblidats", però per a esborranys...)\nM. Antònia 29 de gener de 2015 a les 21:29\nQuin patir! Un bon relat. Sort que sembla acabar bé. No sé què va passar amb els pobres esborranys després de fer llumetes. Sort que mai deixo esborranys!\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 18:07\nMoltes gràcies, M. Antònia! Van anar cap a la llum, però ja no sé res més ;) No descarte, però, que hi haja un Blogtergeist II (the other side)... En tot cas, no deixar esborranys és una bona opció per evitar mals majors; a veure si no se m'oblida... Salut!\nM. Antònia 30 de gener de 2015 a les 21:25\nAh!!!! Ja, ja\nmontse 29 de gener de 2015 a les 22:25\nI quan aquest esborranys estan programats per anar a una gran trobada, la cosa es complica i encara avui els experts estant buscant explicacions al allau de comentaris que es produí durant tot el més de gener de l'any 2015; alguns teoritzen que fou degut a un efecte llunàtic, doncs quan analitzen el contengut dels missatges, descobreixen un esclat de passió enamoradissa que els porta a un estat de eufòria col·lectiva i pendents tot el dia de la pantalla, que és el seu univers d'evasió.\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 18:10\nBen vist, montse :) El mes de gener de 2015 la blogosfera va partir una convulsió còsmica, un segon big bang que mantindrà ocupades a generacions d'investigadors i estudiosos que tractaran d'esbrinar causes i efectes del fenòmen... I que a nosaltres ens ha carregat les piles d'una forma impressionant. Salut i moltes gràcies!\nGarbí24 29 de gener de 2015 a les 22:49\nsi que en som de perillosos.....menys mal que encara no ens ha vingut la censura a picar-nos la cresta\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 18:12\nNomés l'autocensura, Joan. Però en el meu cas, podria dir-se també "prudència" (o, si vols, "encara em queda una mica de trellat com per a no publicar una cosa com aquesta"... ;) Moltes gràcies, salut!\nxavier pujol 29 de gener de 2015 a les 23:44\nIgual com els zombies es van despertar la nit dels morts vivents,\nles idees fallides qualsevol nit es poden despertar i atacar-nos...\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 18:14\nI en el fons, ens ho mereixeríem, xavier; tothom sap que no s'han de construir cases sobre cementeris indis, ni blogs sobre cementeris d'esborranys... ;) Salut i moltes gràcies!\nAnònim 30 de gener de 2015 a les 10:29\nEn serio passa això amb els esborranys? Doncs mira que jo actualment en tinc guardats 28. I estic totalment segur que com a mínim 25 arribaran a veure la llum del blog.\nAltra cosa son els “Pendents de revisió” D’aquests en tinc 119. Sembla que hauria de ser al revés però aquests tenen una mica menys de probabilitat que acabin publicats, tot i que ja estan acabats totalment a diferència dels esborranys. A veure, realment es molt possible que es publiquin però en un futur bastant més llunyà que els esborranys. Jo m’organitzo així, passa alguna cosa?\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 18:17\nJa m'he dirigit als responsables de Blogger (adjuntant el teu escrit, per tindre més força) demanant-los que habiliten també l'opció "pendents de revisió" sota amenaça de passar-me'n a wordpress...\nAlgun dia, la forma en què pons s'organitza els "esborranys" i els "pendents de revisió" serà objecte d'estudi (i d'admiració, òbviament) a les facultats de tot el món. De quina carrera? Ves a saber... ;) Salut i moltes gràcies!\nTeresa Duch 30 de gener de 2015 a les 18:54\nEl que hauria de ser objecte d'estudi és el Pons i la seva capacitat de treball bloguer. És una màquina escrivint i no en té prou encara que a damunt s'organitza, fa números, comenta sense parar, respon sense respirar... i encara no ha perdut el cap.\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 19:49\nTotalment d'acord, Teresa. Cal una llicenciatura en ponsologia, i cal ja.\nPerdre el cap? no sé què vols dir... ;)\nPons 31 de gener de 2015 a les 13:28\nSuposo que igual que passa amb tots les genis, seré recordat i estudiat tal com em mereixo quan ja l'hagi palmat. Si es que la palmo.\nMcAbeu 30 de gener de 2015 a les 10:33\nCompletament d'acord en el respecte degut a les idees fallides i els posts rebutjats, sense ells molts dels que sí han vist la llum no haurien aparegut mai. Anirem més en compte, a partir d'ara\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 18:33\nAixí és, McAbeu; d'alguna forma, és gràcies a elles que hi ha altres que poden viure, la qual cosa no deixa de ser una mena de selecció "natural"... Però amb el respecte degut ;) Salut i moltes gràcies!\nMontse 30 de gener de 2015 a les 15:32\nI què passa quan la virtualitat s'empassa comentaris i et deixa un missatge d'error? Només falta que, a més, et digui "Je suis desolé"! digues, tu ho saps, què passa amb els comentaris que pul·lulen per l'espai virtual? Petonets!\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 18:35\nBona pregunta, Montse: crec que li ho consultaré al meu exorcista-informàtic, perquè jo tampoc no ho veig gens clar... I si un dia, tots aquests comentaris "perduts" també se'ns rebel·laren? Seria el caos... Moltes gràcies, salut!\nMercè Lloret 30 de gener de 2015 a les 16:01\nUna bona reflexió la d'Alfred i a més bonica i original. M'encanta, gràcies a les mini-històries que s'inventa, de tant en tant, m'empelta dinamisme i alegria. El bloc dóna alegries, però també obligacions i responsabilitats.\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 18:37\nMotíssimes gràcies, Mercè :) Per sort, les alegries són infinitament majors que les obligacions i les responsabilitats; però no ens hem de descuidar ;) Una abraçada!\n◊ dissident ◊ 30 de gener de 2015 a les 16:46\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 18:38\nMoltes gràcies. dissortat! Salut i endavant!\nsa lluna 30 de gener de 2015 a les 16:59\nUiii petitons, quin destí més cruel!!\nEns has fet pensar molt amb aquesta història, vaig a veure tot el que puc treure abans se'm rebel·lin. ;)\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 18:41\nEls esborranys --sobretot els de llarga durada són uns incompresos, lluna, i només volen un poc de reconeixement... ;) Millor tindre-ho en compte, que després se'n va un pressupost en exorcismes 2.0... Aferradetes i moltes gràcies!\nConsol 30 de gener de 2015 a les 17:14\nQuin ensurt! A qui se li acut deixar esborranys a la mà de la seva desventura! Pobres criatures, és que hi ha gent sense entranyes. Ai las!\nQuanta, quanta raó tens Alfred!\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 18:43\nSi! Ho confesse! No tinc perdó, em meresc el que m'ha passat, per insensible... Però no ho faré més, de veres ;)\nSalut i moltes gràcies, Consol! :)\nTeresa Duch 30 de gener de 2015 a les 19:01\nHas descrit el malson d'un bloguer, que podria ser el malson de tots els bloguers. Sort que vas ensopegar un bon mèdium-imformàtic, amb invocacions sanadores.\nÉs fotut quan et venen les idees i no tens el moment per plasmar-les. Jo m'hi poso molt i molt nerviosa. Diria que tinc mono d'escriure. No sé si et servirà el meu consell de bloguera novata: em nego a pensar en cap més història si la que tinc al cap no l'he pogut escriure, ni que sigui un petit esboç.\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 19:53\nMoltes gràcies, Teresa! A mi també em passa una cosa així, però diria que no és conscient: quan se m'acut alguna cosa de la qual m'abelleix escriure, em quede bloquejat per a pensar en altres entrades, almenys fins que --com tu dius-- no la tinc almenys esbossada. El problema és que en general tinc poc temps per a poder desenvolupar moltes entrades que m'abelliria fer, i ahí és on ve el problema: esborranys i més esborranys... Sort dels mèdiums-informàtics, ja ho pots ben dir... Salut i moltes gràcies!\nAugust Garcia i Orri 30 de gener de 2015 a les 20:39\nJa ho veus, Alfred, la que has provocat! Tothom a remenar els seus esborranys i esborrar-los immediatament… M'ha encantat el relat. Mereix estar el primer en la llista del nou gènere paranormal-blog tot i que els blogs ja són en si una cosa molt paranormal. I els bloguers ja no t'explico…\nAra que has encetat el gènere, què tal un conte titulat: "En ocasiones leo blogs" o "Los otros… posts" o "El séptimo sentido" (el dels bloguers que saben quan publicar un post i quan no), o… Uff! m'està venint un cangueli que…\nFelicitats pel relat! Una abraçada.\nAlfredRussel 30 de gener de 2015 a les 23:02\nMoltes gràcies, August! Em tem que tens raó: açò de la blogosfera --bloguers inclosos-- té bastant de paranormal, en les seues múltiples manifestacions, i donaria per a una sèrie completa... Tot és posar-se, però les teues propostes, per començar, donen molt de joc: "en ocasiones leo blogs" m'encanta. I Jack Nicholson, en "El resplandor", escrivint a màquina una volta i una altra "All work and no play makes Jack a blogger boy"... Salut i una abraçada!\nElfreelang 31 de gener de 2015 a les 14:49\nbrillant !insuperable! Alfred! boníssim! jo per si de cas mai deso els esborranys els esborro\nAlfredRussel 3 de febrer de 2015 a les 16:59\nMoltes gràcies, Elfree :) Fas bé, ja veus que hi ha esborranys que tenen molt mal geni... Jo estic començant a donar-los eixida, no siga el cas... Una abraçada, salut!\nignasi 31 de gener de 2015 a les 21:19\nMolt bo Alfred! Ahir et vaig intentar enviar un comentari des del meu mòbil que em semblava enginyós però avui he comprovat que no es va penjar! I ara sóc incapaç de reproduir-lo... en tot cas he de dir que he rigut molt amb el teu post i m'he sentit molt malament de pensar en tots els meus moooolts esborranys que segueixen per allà... no sé, un dia vaig sentir una dona que parlava de com buidar els armaris de roba que tenim replens i començava dient que tot allò que no ens vam posar l'any passat ja ho podem treure de l'armari i donar-ho o llençar-ho perquè no ens ho tornarem a posar... no sé si és veritat però em sembla que hi pot haver un paral·lelisme amb els nostres esborranys del bloc que necessiten o bé sortir a la llum o acabar desapareixent del limbe on es troben...\nAlfredRussel 3 de febrer de 2015 a les 17:04\nSegur que era molt enginyós, ignasi: com tot el món sap, la ment privilegiada dels biòlegs és una font inesgotable d'idees brillants. En canvi, és un misteri la seua resistència a comprendre el funcionament bàsic de certs aparells mòbils (i conste que parle d'experiències pròpies... ;)\nTens raó: entre tindre un fons d'armari per si de cas, i acumular més i més roba (i esborranys) tot i la pràctica seguretat de què no els farem servir mai, ha d'haver un terme mig. Jo no l'he trobat encara, però m'hi aplique bona cosa... Potser caldria un contenidor específic per als esborranys; no sé, igual algun podria reciclar-se i tot... Salut i moltes gràcies!\nXeXu 2 de febrer de 2015 a les 0:45\nQuin relat més inquietants! Sort que no sóc gens aficionat a tenir esborranys. Els posts que escric, si es queden com a esborrany, només és momentàniament, fins que em va bé publicar-los, però dels més de 1100 posts que he publicat, no n'hi ha que s'hagin perdut. Potser algun ha estat esborrat sense veure la llum, pocs també, però no s'han quedat mai com a esborranys pels segles dels segles. Ara veig que aquest costum era del tot sa...\nAlfredRussel 3 de febrer de 2015 a les 17:08\nEl més antic dels meus esborranys --acabe de comprovar-ho-- data de pocs dies després d'haver obert el blog, i per tant acaba d'assolir una edat de cinc anys, que per a un esborrany és una eternitat... Realment, no sé per què guarde certes coses que sé del cert que no van enlloc; supose que, en el fons, és bàsicament com el que diu ignasi de l'armari: mandra de fer neteja. Però és cert que, ara que tinc poc temps per escriure però bastant per pensar, posar algunes idees soltes com a esborranys em fa paper: crec que, malgrat tot, seguisc sent un ingenu que creu que, algun dia, fins i tot tindré temps per a ells... Salut i moltes gràcies!


Movem Sant Just | Beques extraescolars\nHome > Articles del butlleti > Beques extraescolars\n31 maig Beques extraescolars\nUna de les obligacions dels ens locals són els serveis socials amb l’objectiu d’assegurar el dret de les persones a una vida digna atorgant cobertura a les necessitats bàsiques i socials, des d’una perspectiva d’universalitat, equitat, solidaritat, d’atenció personalitzada… prevenint les situacions de risc i promovent l’autonomia personal.\nEn aquest sentit l’Ajuntament fa temps que esmerça esforços per tal d’avançar cap a aquesta universalització de serveis, millorant els canals d’atenció al públic, l’oferta de serveis, ajudes i prestacions, equipaments i projectes. Amb una mirada amplia, per tal de no només atendre a les persones en situació de més vulnerabilitat, sinó arribar a una bona part de la ciutadania. Alguns exemples poden ser la tarifació social de serveis com l’escola bressol, on la meitat de famílies s’hi acullen, o el Carrau Blau que també compta amb tarifació. Un altre exemple són les beques extraescolars.\nAquestes beques neixen d’entendre que l’educació que realitza a fora de l’escola per als infants i joves és de vital importància per al seu correcte desenvolupament i que, per tant, convé garantir-ne el dret, com es garanteix el dret a l’educació formal. Les beques, doncs, tenen l’objectiu de garantir que famílies de classe mitja se’ls pugui garantir com a mínim una activitat extraescolar, ja sigui esportiva, de lleure, musical, d’idiomes…\nI any rere any les sol·licituds d’aquesta beca en concret han anat creixent, una mostra d’una fórmula d’èxit, amb un impacte positiu cap als infants i adolescents de Sant Just.\nDes del govern, compromesos amb la justícia social, seguirem treballant per tal de garantir que tothom té les mateixes oportunitats i els mateixos drets.


Descarregar pdf dilluns, 11 de juny de 2012\nLa UdL enceta noves línies de col·laboració amb el Col·legi Oficial de Treball Social\nCarme Tobella, Roberto Fernández i Maria Pau Cornadó / FOTO: UdL\nAquest ens professional, que a Lleida aplega 500 col·legiats, i la Universitat de Lleida, a través de la Facultat de Ciències de l'Educació -centre que imparteix el grau de Treball Social- col·laboraran en programes de formació, recerca i pràctiques gràcies al conveni que avui han signat el rector de la UdL, Roberto Fernández, i la vicedegana del Col·legi a Catalunya, Carme Tobella.\nL'acord preveu l'organització conjunta d'activitats i estudis relacionats amb la professió, la promoció de la col·legiació entre l'alumnat del grau; l'accés lliure i gratuït dels membres del Col·legi a les biblioteques de la UdL; la coordinació de les borses de treball d'ambdós entitats amb la finalitat d'aconseguir la màxima ocupació per als professionals del Treball social a Catalunya, així com garantir les places de pràctiques per a l'alumnat del grau.\nTobella ha destacat que aquest conveni, signat l'any que se celebra el 50è aniversari dels estudis de Treball Social a Lleida, rubrica la bona entesa que sempre han tingut ambdós entitats, ja que la UdL "fou la primera universitat pública espanyola en oferir els estudis de retitulació d'aquesta carrera".\nPer la seua part, el rector ha ressaltat la importància d'aquests estudis com a element clau en la cohesió social del territori, "cohesió -ha dit- indispensable per garantir creixement econòmic". Fernández ha anunciat la voluntat de la UdL d'incrementar les relacions de la institució amb els col·legis professionals, sobretot pel que fa a la formació contínua.\nA l'acte també hi ha assistit la degana del centre, Maria Pau Cornadó.