Menorca es presenta a Londres com a destinació gastronòmica sostenible\nVint-i-cinc periodistes dels principals mitjans britànics han assistit avui a la presentació organitzada per la Fundació Foment del Turisme de Menorca per reforçar el posicionament de l’illa com a destinació gastronòmica de qualitat.\nAquest esdeveniment forma part del calendari d’accions traçat per la candidatura menorquina a Regió Europea de la Gastronomia 2022.\nVint-i-cinc periodistes i bloggers gastronòmics de mitjans de referència al Regne Unit han assistit avui a l’acte organitzat per la Fundació Foment del Turisme de Menorca a Londres per presentar l’illa com a destinació gastronòmica sostenible i informar de la candidatura a Regió Europea de la Gastronomia 2022. Entre el públic hi havia redactors de The Times, The Telegraph, The Sunday Times, The Daily Telegraph, The Independent, The Culture Trip, Delicious, Love Food i Foodepedia.\nJesús Gomila, director insular de Promoció Turística, i Borja Beneyto “Matoses”, crític i consultor gastronòmic, han estat els encarregats d’introduir els assistents en el món de la gastronomia “Made in Menorca”, un món que després han pogut descobrir gràcies al menú degustació elaborat per quatre alumnes i un professor de l’IES Maria Àngels Cardona i a la selecció de productes amb què se’ls ha obsequiat.\nL’acte, on s’ha projectat el vídeo promocional Menorca | Candidate for European Region Gastronomy, ha comptat també amb la participació de Diane Dodd, presidenta de l’Institut Internacional de la Gastronomia, la Cultura, les Arts i el Turisme (IGCAT), impulsor de la Plataforma de Regions Europees de la Gastronomia, qui ha defensat la necessitat d’empoderar els pobles i enfortir les economies locals a partir de l’impuls dels elements culturals propis.\nLa gastronomia, un valor únic\nAquesta idea és, de fet, la que explica l’aposta per fer de la gastronomia menorquina “un valor únic i diferencial” i, com a tal, un reclam turístic de primer ordre. “Tenim un gran repte per davant, un repte que consisteix en fer de la nostra gastronomia un actiu amb una influència evident en l’economia, però també en l’entorn, el benestar i la salut”, ha assenyalat Jesús Gomila en el transcurs de la seva intervenció.\nTant el director insular de Promoció Turística com Matoses, que ha presentat el Bid Book Menorca. Timeless flavour, han subratllat que es tracta d’un “projecte col·lectiu”, no només per la diversitat d’agents públics i privats que l’impulsen, sinó pels beneficis que pot reportar a desenes d’empreses, professionals i petits productors que, en paraules de Gomila, “dia a dia construeixen la identitat gastronòmica menorquina i dinamitzen l’economia local”.\nEls periodistes britànics han pres nota de les diferents iniciatives que s’estan duent a terme a Menorca per construir un bon producte gastronòmic, entre les quals es compten el projecte Made in Menorca per reforçar la promoció dels productes artesanals i agroalimentaris fets a l’illa; la marca Menorca Reserva de Biosfera, amb la qual es diferencien productes, béns i serveis que segueixen els criteris de la sostenibilitat territorial; la creació d’un calendari d’esdeveniments gastronòmics basat en el diàleg entre tradició i innovació, el producte local i el consum responsable; la plataforma Agroxerxa i les línies d’ajuts a sectors productius; a més de l’adhesió al Pacte de Milà i l’impuls d’una estratègia alimentària basada en la producció i el consum sostenibles.\n“Volem ser un territori sostenible amb una indústria agroalimentària i artesanal forta i compromesa; volem que la nostra cuina, exponent clar de la dieta mediterrània, sigui valorada més enllà de les nostres fronteres; volem ser una Reserva de Biosfera referent en estratègia alimentària”, objectius que precisen de consolidar i expandir la Marca Menorca, “una cosa assolible si aconseguim ser Regió Europea de la Gastronomia”, ha refermat Gomila.\nCuina i producte de Menorca a Londres\nEls periodistes britànics reunits avui a l’acte organitzat per la FFTM a Londres, han pogut fer un tast de la cuina de Menorca gràcies al menú elaborat pels alumnes de l’IES Maria Àngels Cardona i que estava format pels següents plats: d’entrants, raoles d’endívia i truita de coliflor; de primer i segon, canelons amb conill i calamars farcits; i de postres, tortada d’ametlla. Els assistents també han pogut fer una degustació in situ de formatge, embotits i vi de Menorca.\nLa decisió d’optar, tant en l’acte de Brussel·les del passat 9 d’octubre com en aquest, per un equip d’estudiants per confeccionar els menús té com a finalitat posar en el focus de l’estratègia gastronòmica de Menorca la formació i professionalització com a eines imprescindibles per a aspirar a l’excel·lència com a destinació turística.\nLondres, 1 de novembre de 2019.


Coneixement bàsic de pantalla LCD LCD-Exposició- Shenzhen Newman Technology Company\nTres tipus principals: gelosia de gràfics, gelosia de caràcters, secció de bolígraf, que abasta TN, HTN, STN, FSTN, CSTN cinc tipus de pel·lícula; fusió de COG, COF, TAB, COB, SMT i altres formes d'estructura de processos\nPantalla LCD de tipus de pel·lícula 1.TN\nEl LCD de segment, la pantalla LCD és una mena de mode, el llapis LCD de tipus LCD i el punt de dos modes, també conegut com penyal de codi d'un número es mostra per les 8 paraules, una paraula de 8 es compon de 7 segments, es pot mostrar 0 ~ 9 digital. Com ara calculadores, rellotges, etc., són continguts de visualització digital. Una pantalla de cristall líquid, procés molt més senzill que la matriu, però també només pot mostrar el contingut relativament senzill. Una pantalla de cristall líquid, caràcters xinesos i gràfics, es pot mostrar en un tipus fix, digital es pot canviar. I la matriu de punts per a tots. És possible transformar.\n2. Pantalla LCD tipus HTN\nLes molècules de cristall líquid nemàtic (HTN) són intercalades entre dos vidres transparents i entre dues capes de vidre, l'orientació de la molècula de cristall líquid es desvia entre 110 i 130 graus. La característica d'aquest tipus de LCD és que el rendiment de la conducció dinàmica no és prou bo, però l'angle de visió és més ampli que el tipus TN. Característiques: alt contrast, baix consum elèctric, baixa tensió de conducció.\n3. La pantalla LCD tipus STN (Super Twisted Nematic) és l'ús de molècules de cristall líquid sota un camp elèctric de 180 graus per sobre de l'arranjament per canviar la distorsió òptica, el camp elèctric aplicat a través del canvi progressiu del mode d'escaneig en el procés de El camp elèctric, canviant repetidament la tensió de cada punt del procés de recuperació és lenta, donant com a resultat el desbordament. Té l'avantatge de reduir el consum d'energia i la major avantatge de l'estalvi d'energia. El principi de visualització de color STN és afegir un filtre de color a la pantalla de cristall líquid monocromàtic STN tradicional i mostrar la matriu en què cada píxel es divideix en tres subpíxels, respectivament, per filtres de color per mostrar els colors vermell, verd i blau de tres colors. mostra una imatge de colors. A diferència de TFT, STN pertany al tipus Passive Passive LCD, que en general presenta 65536 colors al més alt. Principalment dividit en ordinari STN, FSTN, CSTN i DSTN. STN ordinària en rotació de pantalla de cristall líquid 180 ~ 270, pantalla LCD amb polaritzador normal, ja que la dispersió de la raó, la pantalla LCD mostrarà el color de fons, verd groc o blau comú, que sol anomenar Huang Lvmo o motlle blau. FSTN (Film + STN), per millorar el color de fons de l'STN ordinari, afegir una pel·lícula d'compensació al polaritzador pot eliminar la dispersió i realitzar la pantalla en blanc i negre.\n4.CSTN (color STN )\nColor STN, basat en la tecnologia de FSTN, afegint una capa de pel·lícula de color RGB, pantalla a color, conduir en general de manera alta. DSTN (doble STN), doble capa de control STN, capa d'una capa, una altra capa de compensació, que pertany a la tecnologia STN en blanc i negre, en comparació amb FSTN, de major contrast, i pot variar amb la dispersió de la temperatura, l'alt contrast, rang. El principi de visualització del tipus STN és similar al de TN. La diferència és que la molècula de cristall líquid nemàtic girada TN gira la llum incident en 90 graus, mentre que l'efecte nemàtic super trenat STN és girar la llum incident 180 ~ 270 graus. Per il·lustrar aquí, el TN TN simple és només dos casos de llum i foscor (o blanc i negre), i no hi ha manera de fer canvis de color. Però si en el tradicional LCD monocromàtic STN amb un filtre de color (filtre de color) i la matriu de visualització monocromàtica de cada píxel (píxel) es divideix en tres subpíxels (subpíxel), respectivament, a través del filtre de color es mostra vermell, verd i els colors blaus, i després, a través de la proporció de harmònica, també poden mostrar color. A més, si la pantalla LCD és més gran, el contrast de pantalla de TN LCD serà deficient, però la tecnologia millorada de STN pot compensar la manca de contrast.\n5. Pantalla LCD de tipus de pel·lícula CSTN\nEl dispositiu mòbil amb visualització en color, l'LCD STN a la superfície de les molècules de cristall líquid, només va augmentar l'angle de gir, però de fet està lluny del cas, ja que l'augment de l'angle de gir fa una altra característica dels espectacles de cristall líquid, es menciona la birrefringència al davant de mi. Després de l'incident a la pel·lícula polaritzada de llum exterior en un raig de llum linealment polaritzat, però a través de la llum polaritzada a la capa de cristall líquid no només es distorsiona la direcció de polarització, sinó que es divideix en dos feixos de llum normal i llum extraordinària, les dues bigues en la sortida quan la interferència, que fa que el LCD STN quan no sigui l'electricitat sempre mostra un cert color (com el blau i el verd). Per tant, podem veure que el principi de visualització de STN LCD i TN LCD són fonamentalment diferents, i s'aprofita de la birrefringència dels cristalls líquids. Per tal d'eliminar la pantalla LCD de fons, les persones volen moltes maneres, la més senzilla és utilitzar una direcció completament diferent, però la direcció de rotació oposada de la caixa LCD de dos STN, les dues bigues interfereixen entre si i es compensen, per mostrar en blanc i negre, que és DSTN (Double STN), però el cost del DSTN és massa alt, de manera que la gent pensava simular una cel·la de cristall líquid amb una capa de distorsions direccionals del iode molecular, així que utilitzeu una capa de capa fina (fase placa de diferència) en lloc d'una caixa de cristall líquid, que es mostra en blanc i negre, que es diu FSTN (Film STN). Fins ara, puc dir que totes les pantalles de telèfons mòbils en blanc i negre són de tipus FSTN. El STN LCD es caracteritza per un ampli angle de visió i visualització de gran capacitat, el desavantatge és una resposta lenta, ja que la presència de múltiples controladors fa que el contrast de STN sigui molt inferior al de TN. La coloració de l'STN LCD és el que anomenem CSTN (Color STN). En realitat, és una pantalla FSTN més una capa de pel·lícula en color. Utilitzeu RGB tres píxels per formar un píxel de visualització. CSTN\nEl principi de visualització bàsic és exactament el mateix que el de STN, de manera que hereta tots els avantatges i desavantatges de STN LCD, i la seva resposta lenta és la seva bala d'Aquil·les. En l'actualitat, l'ús del telèfon mòbil Samsung UFB LCD és un CSTN, però a la pantalla sencera la velocitat augmenta lleugerament, i calcular l'actualització a 65K usant la interpolació de color, encara és un CSTN comú, UFB, és només un concepte de Samsung. En l'actualitat, molts telèfons mòbils del mercat són CSTN, només alguns d'alta gamma TFT de telefonia mòbil amb LCD. Com ara GD88, N8 i T108.


Tot a mida i personalitzat - Mármoles Canovellas\nTot a mida i personalitzat\n27 octubre, 2015 Sin categoríamarmoles\nA MARMOLES CANOVELLAS som especialistes en reformes integrals a Canovelles i en tota Catalunya. Duem a terme la teva reforma integral o parcial de forma professional i personalitzada, adaptant-nos a les teves necessitats i al teu pressupost. Disposem d’un equip expert en reformes d’exteriors i interiors de qualsevol tipus: empreses, habitatges, oficines, locals comercials… participant en tot el procés de la nova construcció o reforma, escollint distribució, material, color,…\nDesprés de reunir-nos amb tu i entendre com t’agradaria que fos la teva reforma integral, totalment sense compromís, el nostre departament d’interiorisme elaborarà un pressupost perquè valors com serà el resultat final de la rehabilitació i poder realitzar qualsevol canvi que consideris oportú.\nPer disposar del pressupost personalitzat tan sols has de contactar amb nosaltres.\nDurant la fase inicial de la teva reforma integral rebràs assessorament personalitzat tant per part dels nostres dissenyadors d’interiors com per part de l’encarregat d’obra assignat en el projecte, que supervisarà dia a dia el treball i contactarà amb tu sempre que sigui necessari.\nNomés treballem amb proveïdors de confiança i amb marques capdavanteres perquè s’aconsegueixi el millor resultat en la teva reforma integral d’interiors. Millorarem la imatge del teu habitatge sense cap imprevists.\nAmb MARMOLES CANOVELLAS veuràs que tot són avantatges! Ens dediquem plenament a la teva reforma integral i sempre estem oberts a l’intercanvi d’idees. Recorda que ens adaptem a tu i a les teves necessitats: explica’ns la teva idea i nosaltres la convertim en realitat!


Xàtiva imparteix formació a famílies per a enfortir el benestar dels menors acollits | Valencia Extra\nEl Centre Social La Placeta, extensió dels serveis de Benestar Social a Xàtiva, és el lloc de celebració d’un curs de formació dirigit a totes les famílies que acullen menors a la ciutat; concretament en la modalitat de famílies acollidores extenses. Aquesta activitat formativa de caràcter social va començar ahir i es perllongarà fins al pròxim 31 de març. El curs està impartit per psicòlegs i educadors socials especialistes en acolliment familiar que formen part de l’entitat de foment de l’acolliment EMAFI, Equip Multidisciplinar d’Atenció a la Família i la Infància. L’activitat està subvencionada per la Conselleria d’Igualtat i Polítiques Inclusives, amb la col·laboració de l’Ajuntament de Xàtiva.\nEl curs es desenvoluparà en tres sessions, abordant continguts com ara les potencialitats, debilitats, habilitats personals o de convivència de les famílies d’acollida; el procés d’adaptació del menor acollit o eines adequades per a la resolució de conflictes.\nEMAFI té una dilatada experiència en l’àmbit dels processos d’integració familiar i acolliments familiars o adopcions. Aquesta entitat d’economia social amb seu a València presenta una àmplia trajectòria de col·laboració amb les institucions públiques i els agents socials del sector. Entre els objectius d’EMAFI, es troba realitzar activitats de formació, de caràcter permanent o eventual, tant a professorat, com a famílies, professionals i altres agents d’intervenció educativa, sanitària o psicosocial.


DEVA | Qui som\nLlicenciat en Dret per la Universitat Complutense de Madrid, ha desenvolupat la seva carrera professional en el sector bancari i dels serveis financers en Banco Central (Londres), NatWest (Madrid i Londres) i AIG. Abans de fundar Deva va ser responsable d'Investment Banking Services per a Espanya a Barclays de Zoete Wedd Limited (BZW) i President de BZW Sociedad de Valores y Bolsa.\nLlicenciat en Filosofia i Lletres per la Universitat Autònoma de Madrid, ha desenvolupat la seva carrera professional en l'àmbit de la comunicació. Va ser Director de Comunicació de Correos y Telégrafos, Cap de l'Oficina de Premsa del Ministerio de Obras Públicas, Transportes y Medio Ambiente i Conseller Delegat de Fuentetaja. Abans d'integrar-se Deva va ser Director de Comunicació de la Fundació del Teatro Lírico (Teatro Real).\ndirectora de gestió de reputació\nMarisol García-Bango és llicenciada en Ciències Polítiques per la Universitat Complutense de Madrid i té un Màster en Direcció Financera per Instituto de Empresa. Des de 1981 va desenvolupar la seva vida professional a l'Institut Nacional d'Hidrocarburs i a Repsol. El 2001, va participar en la creació de la Direcció de Reputació Corporativa i Responsabilitat Social, com a subdirectora de Reputació Corporativa i Responsabilitat Social.\nLlicenciat en Ciències de la Informació, Periodisme, RR.PP. i Publicitat per la Universitat Complutense de Madrid, és Director de Comptes en l'àrea de Relacions amb els Mitjans de Comunicació. Abans d'incorporar-se a Deva, va treballar en diversos mitjans nacionals (premsa, ràdio i televisió), i vas ser Director de Comunicació de COAG i Director de Comptes a Llorente.\ndirector d'anàlisi i continguts\nLlicenciat en Periodisme i expert en Comunicació Borsària i Sectors Econòmics per la Universitat Complutense de Madrid. Abans d'incorporar-se a Deva va treballar en les publicacions Menos 25, Universidad y Empleo i La Gaceta de los Negocios.\nDiplomada en Ciències Empresarials per la Universitat Complutense de Madrid. Abans d'incorporar-se a Deva va iniciar la seva carrera professional a Caja Madrid.\nLlicenciat en Periodisme per la Universitat Complutense de Madrid, compta amb experiència en premsa, comunicació corporativa, edició de publicacions empresarials i tècniques i gestió d'estratègies en social media i màrqueting online.\nLlicenciada en Periodisme per la Universitat Complutense de Madrid. Abans d'iniciar la seva col·laboració amb Deva, va treballar en diversos mitjans nacionals i internacionals, com RNE, Onda Cero, FAPE, Multimedios Radio México i Grupo Milenio México.\nLlicenciada en Periodisme i màster en Comunicació Corporativa per la Universitat San Pablo CEU. Durant tres anys va exercir tasques d'executiva i de directora de comptes en Sentido Común Comunicación. A més, ha format part del departament de comunicació de diverses empreses i institucions (Siemens, Fiat Automóviles España, Arcelor Mittal, Copenhagen Business School). També ha treballat com a redactora per a l'agència de notícies Europa Press, a la secció de finances.\nLlicenciada en Publicitat i RRPP i màster en Direcció de Comunicació. Abans d'incorporar-se al equip de Deva va desenvolupar la seva carrera professional en els departaments institucionals de diferents associacions i en TresCom Comunicación gestionant la comunicació d'empreses nacionals en diversos sectors, com sanitat, turisme, immobiliari i noves tecnologies.\nEstudiant de Periodisme a la Universitat Complutense de Madrid. Jessica ha desenvolupat tasques de redacció, fotoperiodisme i social media en diverses publicacions d'àmbit universitari.\ndirector de l'oficina de Barcelona\nAmb estudis en economia i dret i una llarga trajectòria prèvia en els àmbits de l'edició i la consultoria estratègica, abans de la seva incorporació a Deva va treballar com a cap de comptes en l'agència Portaveu, especialitzada en relacions públiques per al sector financer.\nLlicenciat en Dret, gran part de la seva carrera professional ha estat vinculada al sector dels mitjans de comunicació. Ha estat Secretari General del grup King's College, Director d'Assessoria Jurídica i Recursos Humans de Via Digital, Subsecretari del Ministerio de Portavoz del Gobierno, Director de Relacions Institucionals de Sogecable i Responsable de Regulació a Prisa.\nLlicenciada en Periodisme per la Universidad Complutense de Madrid, també té estudis en Filologia Hispànica. Després de passar per l'Institut des Hautes Études des Communications Sociales (IHECS) de Brussel·les, es va incorporar a la redacció del diari asturià La Nueva España, abans d'iniciar la seva col·laboració amb Deva.\nLlicenciada en Periodisme i màster en Direcció de Comunicació Empresarial i Institucional per la Universitat Autònoma de Barcelona. Va iniciar la seva trajectòria professional com a redactora al diari La Vanguardia i, abans d'incorporar-se a Deva, va treballar com a responsable de comunicació de la Cambra de Comerç Britànica a Espanya.\nLlicenciada en periodisme per la Universitat Complutense i en filologia portuguesa per la UCM, també a Madrid. Basada a Lisboa des de 2010, abans de la seva incorporació a Deva va ocupar diverses posicions en rols de comunicació per a diverses organitzacions no governamentals a Portugal i Espanya, inclosa la Plataforma Portuguesa per us Direitos dónes Mulheres i Mó de Vida, cooperativa i ONG per al desenvolupament.\nWeb accessible segons estàndards 3WC


Divendres 02.09.2011 14:23\nUn sopar aquest vespre a Alginet i un altre a Picanya seran dels primers actes que obriran la segona edició de la Festa Estellés. De Alginet és Josep Lozano, escriptor que va llarçar la crida per celebrar la festa arreu.\nA la matinada, a partir de les 00.30, al restaurant 'El Setial' del barri de Ciutat Vella de Barcelona, se celebrarà la II Festa Estellés amb l'actuació de cinc cantautors que retran homenatge al poeta: Gemma Boada, Jep Cardona, Marc Durandeau, Jordi Montañez i Miquel Pujadó. Després d'una sonora muixeranga inaugural, els diferents cantautors musicaran un dels poemes de Vicent Andrés Estellés o versionat alguns d'altres músics. L'acte forma part dels cicles 'Música, músics i cava' i 'La Casa que vull' i té el suport de l'Associació Mar Vella.\nA Xàtiva el dissabte 3 de setembre s'organitza el 'Dia del Cant de Vicent' amb un sopar on ja han confirmar l'assistència el cantant Pep Gimeno 'Botifarra' i l'escriptor Toni Cucarella. I a Bétera,també dissabte, l'Ateneu Cultural celebrarà la II Festa Estellés a la Plaça del Mercat, amb una lectura col·lectiva de poemes d'Estelles. A Burjassot, el poble del poeta, el col·lectiu Ca Bassot organitzen un sopar que comptarà amb la presència del cantant Miquel Gil. També es farà un passi de fotos del poeta i un recital-exposició dels seus poemes més coneguts. També dissabte, les Festes Majors Autogestionades d'Alboraia han programat un dinar popular, un recital a càrrec d'Andreu Galán i l'actuació d'Àlvar Carpí.\nA Quart de Poblet l'homenatge al poeta serà diumenge 4, a l'Antiga Plaça de la Bàscula. Convoquen El Mussol, L'Estornell i Coalició Compromís Quart.


el bloc de francesc matas salla: On és Andreu Nin?\nAmb nosaltres! Amb la revolució! Amb una societat social sense classes!\nAixí vaig finalitzar les meves paraules a l'acte d'homenatge que la Fundació Andreu Nin va organitzar al Parlament de Catalunya, al setanta-sisè aniversari i un dia del seu segrest i desaparició.\nHem sento molt afortunat i honorat d'haver pogut representar i parlar en nom de les meves companyes i companys del POR. Varem fer pams i mans amb Wilebaldo Solano per aconseguir un mínim reconeixement aprofitant el govern tripartit català. Va ser endebades. En canvi varem poder fer un Acte de reconeixement amb Wilebado Solano al Congrés de les Corts espanyoles, encara que en una sala secundària.\nA Catalunya ha estat possible, aquest 17 de juny de 2013. Per l'entusiasme de David Companyon, diputat i secretari quart de la Mesa del Parlament. David és diputat de la coalició ICV-EUiA, per la component EUiA, i membre del POR. La Fundació Andreu Nin, i en primer lloc la presidenta Mª Teresa Carbonell, van posar-se a fons a promoure i organitzar l'acte que, des d'un primer moment, es va concebre com unitari i actual del conjunt de l'esquerra. La idea va començar al comentar amb la Mª Teresa, va ser a casa seva mateix, com ho veia penjar un retrat de l'Andreu Nin al despatx d'en David. El quadre tot seguit es va convertir amb un acte públic. Mª Teresa (presidenta Fundació), Pello (secretari) i Sergi (vicepresident) de la Fundació en són testimonis d'aquella tarda. En Pelai Pagès es va posar a disposició per dictar la conferència, com historiador implicat i compromès amb Andreu Nin i el POUM. Pepe Gutiérrez (vicepresident) va participar de l'entusiasme creixent. Seriem capaços d'ajuntar a les esquerres per un acte de fet de rehabilitació de l'Andreu Nin? La sala va començar amb una idea de cent a cent cinquanta persones, enseguida varem haver d'implorar al Parlament per a passar a les dues-centes, dues-centes vint, dues-centes cinquanta, per finalitzar amb tres-centes. Bé, dues-centes vuitanta assentades i algunes més flotants.\nAra que hem aconseguit un homenatge acurat i polític, hem de fer arribar la seva essència arreu del territori i de la gent jove. Andreu Nin és sobretot una vida abnegada per la revolució.\nDurant l'acte no hi vaig pensar. Però després em venen vius a la memòria uns records d'explicacions que semblaven contes, per part de la meva àvia -ordidora de Sant Andreu de Barcelona-, sobre que el meu pare, de petit, amb nou i deu anys, va ser dels nens i nenes que la CNT i el POUM encarregaven de portar menjar, roba, neteja i altres coses a l'Olga Tareeva, dona de Nin, i a les seves dues filles, Ira i Nora, quan varen fer desaparèixer a Nin i perseguien als dirigents del POUM. El meu pare no en parlava de tot això.\nHomenatge a Andreu Nin.\nComparteixo l'emoció que flota en aquest acte. Unes paraules en nom de les companyes i companys del POR.\nEstic ben orgullós de l'Andreu Nin. Em fa molta il·lusió aquest homenatge al Parlament. Agraeixo que s'hagi pogut fer... al Parlament, a la Fundació Andreu Nin*, al diputat David Companyon, a tothom que hi ha contribuït, i a les persones que sou aquí, més les que ho estan veient pel canal TV del Parlament.\nAndreu Nin és un símbol que s'ha quedat entre nosaltres. Malgrat ser segrestat i assassinat no han aconseguit proscriure'l, ni que se l'ignorés, ni oblidés. La seva persona, les idees, la lluita que dóna sentit a la seva vida, ens és molt útil per la nostra acció diària i per l'estratègia de futur.\nEl llegat de l'Andreu Nin és viu. Estem ben disposats a desenvolupar-lo. És el nostre compromís.\nFaig un esment als trets que el fan actual i de futur:\nÞ fou un revolucionari que feia la revolució...\nÞ una revolució social, per l'emancipació treballadora, amb els drets reals de les dones...\nÞ per la revolució defensà la unitat, el front únic, l'Aliança Obrera. Practicava la unitat en comptes de predicar-la. La coherència unitària el portà a fundar el POUM (Partit Obrer d'Unificació Marxista), entre l'Esquerra Comunista i el Bloc Obrer i Camperol.\nÞ la revolució social incorporava la radicalitat democràtica: la República contra l'estat, la Monarquia i el poder de l'Església; incloïa l'emancipació nacional amb el dret a l'autodeterminació i a la separació dels pobles. Nin defensà la República catalana, la unió lliure entre les repúbliques ibèriques, uns estats units socialistes d'Europa.\nÞ un revolucionari internacional. Concebia la revolució com un fenomen social i nacional, amb una naturalesa internacional i un procés permanent. Nin és, era, una persona lluitadora irreductible contra el poder de l'estat del capital financer, expressat pel feixisme, però també per molts estats que es diuen democràtics; Nin és, era, un defensor de la revolució soviètica a Rússia, però insubornable enfront de la dictadura d'Stalin.\nCompanys/companyes, Andreu Nin, viu! és viu entre nosaltres, malgrat la derrota de la revolució, de la guerra civil espanyola, i del piolet termidorià dels sicaris de la GPU del dictador de Moscou.\nCom es deia i pintava quan el varen fer desaparèixer...\nAmb la revolució!\nAmb una societat social sense classes!\n17 de juny de 2013.\n* La Mª Teresa Carbonell, la Cristina Simó, Andreu de Cabo, en Pepe, Ferran, Pello, Andy, Sílvia, Lluís, Sergi, Marià, Alfons...\nVídeo Actes institucionals - Conferència "Andreu Nin,una vida al servei de l'emancipació social i nacional", a càrrec de l'historiador Pelai Pagès. Data: 17/06/2013. Durada: 2 h. 2 m. 57 s.\nSelecció de Naqash Jave\nSelecció de Naqash Javed.\nEtiquetas: Dones igualtat · violència gènere, Fundació Andreu Nin, Libertad nacional, Revolución, Social, Socialismo


Convocatòria Erasmus Estudis 2012-2013\nEl programa Erasmus és un programa de la Unió Europea per a realitzar estudis en una altra universitat de la Unió Europea o dels països de l'Espai Europeu d'Educació Superior.\nResolució de la Vicerectora de Relacions Internacionals i Cooperació\nAnnex II: Taula d'equivalèncias Convocatòria Erasmus 2011/2012\nGuia amb informació sobre els Programes d'Intercanvi\n- Ser ciutadà d'un estat membre de la Unió Europea o estar en possessió d'un permís de residència vàlid per a residir en Espanya\ndurant el període de realització de la mobilitat.\n- Estar matriculat en estudis oficials de la Universitat de València, tant en el moment de realitzar la sol·licitud com durant el període d’estada Erasmus.\n- Tenir aprovats, a la finalització del curs 2010/2011, 30 crèdits en el cas de les Diplomatures i Enginyeries Tècniques, 42 en el cas dels Graus, o bé 60 crèdits en el cas de les Llicenciatures i Enginyeries.\n- Existència d'un conveni bilateral Erasmus en la teua titulació.\n- No haver gaudit prèviament d'una beca Erasmus Estudis, encara que fóra per altra titulació o per altra universitat.\n- No ser beneficiari en el curs 2012-2013 de qualsevol altre programa de mobilitat (SICUE, Erasmus o Programes Internacionals), excepte el programa Erasmus Pràctiques.\n- A banda dels requisits generals, els sol·licitants hauran de complir els requisits específics per a cada plaça, tant en el moment de realitzar la sol·licitud, com durant el curs 2012/2013, d'acord amb les condicions de les destinacions.\nPer al curs 2011/2012, les ajudes econòmiques provenen de diferents institucions i són compatibles entre sí:\n1) Fons de la Unión Europea: 105 euros / mes.\n2) Fons del Ministeri d'Educació:(Quantitas orientatives corresponents al curs 2010-11):\na) 172 euros / mes (amb un màxim de 8 mensualitats), per a tots els estudiants Erasmus.\nb) 376 euros / mes (amb un màxim de 8 mensualitats), només per als estudiants Erasmus que havien estat beneficiaris de la beca del Ministeri d'Educació el curs 2009/2010.\n3) Fons Propis de la Universitat: 75 euros / mes.\n4) Ajudes complementàries de la Generalitat: entre 60 i 90 euros / mes, depenent del país de destinació (s'adjudiquen segons l'expedient acadèmic, i al voltant del 20% dels estudiants Erasmus de la Universitat reben aquesta ajuda).\n5) Xec UNIVEX de l'Ajuntament de València: 100 euros / mes. S'adjudiquen segons expedient acadèmic (només per a estudiants empadronats en València)\n6) Beca Bancaixa: import global de 400, 600 ó 1000 euros (depenent de la duració de l'estada). S'adjudiquen segons criteris acadèmics per àrees d'educació.\nEl pagament de la beca es realitza en el compte que l´estudiant ha proporcionat en el seu imprés d´aceptació de la beca. El pagament de la beca no es realitza mensualment. L'estudiant rebrà com a primer pagament un percentatge de les esmentades quantitats després de la seua incorporació a la universitat de destinació i la resta al finalitzar l'estada, una vegada es presente la documentació final.\nLes sol·licituds s'hauran presentar del 26 d´octubre de 2011 fins al 25 de novembre de 2011.\nS'hauran de presentar per Internet des del Portal de l'Alumne ( http://www.uv.es/portalumne )\nInformació sobre el requisit lingüístic\nPossibles destinacions i duració de l'estada\nEls estudiants podran demanar l'estada en una universitat que tinga places d'intercanvi. La duració de l'estada dependrà del nombre de mesos de la plaça d'intercanvi: un quadrimestre o un curs complet. Es pot consultar el llistat de destinacions des del Portal de l'Alumne\n(Consultar Codis de titulacions )\n(Manual explicatiu de com es consulten les destinacions)\nAccés a les preguntes més freqüents sobre els Programes d'Intercanvi.


L'anàlisi d'Antoni Bassas: 'La postveritat' (Antoni Bassas)\nL'anàlisi d'Antoni Bassas: 'La postveritat'\n"A còpia d’educar-nos en les baixes passions, hem passat d’agradar-nos els malvats de ficció a votar-los en la vida real"\n6 min. 17/11/2016 11:57\nEl diccionari Oxford de la llengua anglesa ha escollit el terme ‘postveritat’ com la paraula del 2016. Ha definit ‘postveritat’ com el substantiu que descriu la situació en la qual, a l’hora de crear l’opinió pública, els fets objectius tenen menys influència que les crides a l’emoció i a les creences personals”, o sigui, que el que realment passa és menys important que com ens fa sentir el que passa.\nEls responsables del diccionari Oxford diuen que el 2016 la paraula ‘postveritat’ s’ha fet servir massivament en llengua anglesa a causa del Brexit i de la victòria de Trump.\nExplicat així, la postveritat podria semblar un bolet que ha aparegut de cop. Però no, això ha anat venint. Ens podríem remuntar fins a George Orwell, que ja fa 70 anys deia que “en una època d’engany universal, dir la veritat és un acte revolucionari”, però no cal anar tan lluny. A la Facultat de Periodisme ens ensenyaven que “els fets són sagrats i les opinions són lliures”, i en canvi, ja fa alguns anys que vivim al revés: avui el que són sagrades són les opinions, i els fets... i els fets són opinables. I tampoc és nova aquella frase que potser algun dia va ser enginyosa però que avui és una broma de mal gust, una frase entre periodistes: “No deixis que la veritat t’espatlli un bon titular”.\nO sigui, que modelar els fets al gust dels interessos polítics o comercials no és nou.\nLes victòries del Brexit o de Trump, com a respostes als perjudicis reals o exagerats de la globalització i com a càstig a l’establishment, tampoc no han aparegut d’un dia per l’altre.\nSi Trump ha guanyat és perquè ja fa alguns anys que el Partit Republicà ha aïllat milions d’americans del contacte amb el món il·lustrat. Ha donat cabuda als negacionistes de l’evolució i del canvi climàtic, ha retirat fons públics als centres de planificació familiar, ha combatut la negociació col·lectiva, ha bloquejat la creació d’un sistema públic de salut, ha protegit la compra i tinença d’armes, i tot ho ha fet, sempre, enmig de grans invocacions a la llibertat.\nPerò, sobretot, el secret de la fórmula ha sigut l’ús de la por. Lamentablement, els demòcrates s’hi han deixat arrossegar: ni tan sols s’han atrevit a tancar Guantánamo. Amèrica és avui una societat espantada perquè una part de la seva classe dirigent l’espanta. I l’espanta perquè la por fa guanyar vots i diners.\nDes de l’ atemptat a les Torres Bessones l’11 de setembre del 2001, els Estats Units i el món, sobretot el primer món, que som els que més hi tenim a perdre, vivim sota la por. La por és un gran recurs per guanyar eleccions i canviar mentalitats. Als Estats Units la xenofòbia antimusulmana o antimexicana, per no parlar del racisme contra els afroamericans, va començar molt abans de Trump. I no oblidem la destrucció de la classe mitjana als Estats Units a causa de la globalització. Ens han tocat la butxaca i les expectatives de prosperitat dels nostres fills, doncs voto Trump o voto Brexit i que es fotin. Qui? Ells? Qui són ells? Els que remenen les cireres.\nAixí doncs, en el Brexit o en Trump no hi ha res de nou? Sí. Per parlar de Trump: Trump ha destrossat definitivament tot el que pensàvem que sabíem sobre polítics, campanyes i missatges. Trump ha fet tot el que dèiem que no s’havia de fer: enfrontar-se al partit. –Millor: la gent passa bastant dels partits o els percep com estructures opaques i endogàmiques; que es fotin els partits.\nTrump s’enriu de mitjans influents com ‘ The New York Times’ (avui els ha dit que han quedat com uns “tontos” per la cobertura que han fet de les eleccions), que va dir que a una periodista li va preguntar amb mala bava per què tenia la regla, i no va contestar preguntes d’un periodista d’origen mexicà, Jorge Ramos. –Millor: que es fotin els periodistes que molta gent percep com braços del poder.\nTrump va amenaçar de ficar a la presó la seva oponent. –Millor: que es foti aquesta dona de l’establishment.\nL’hem sentit dient que agafava les dones pels genitals. Què passa: si té èxit amb les dones, millor per a ell. –Enveja, que li teniu enveja.\nHa tractat els immigrants il·legals de violadors i camells. –Ja era hora que algú no li fos por ser políticament incorrecte.\nHa rebut la crítica del Papa. – El Papa que digui missa.\nTrump, que coneix bé el negoci televisiu (ha dirigit el seu propi xou de caçatalents i és copropietari del concurs de Miss Univers), es comporta com el malvat de les sèries, com el JR que ens escandalitza amb la seva amoralitat però que ens fascina secretament pel seu luxe i el seu menyspreu olímpic de les normes. Com més grossa la diu, més èxit té. Fa uns anys, qui digués el que ha dit Trump quedava automàticament desqualificat per ser president dels Estats Units. Trump ho ha convertit en un mèrit.\nÉs normal: a còpia d’educar-nos en les baixes passions, hem passat d’agradar-nos els malvats de ficció a votar-los en la vida real. Trump diu mentides o mitges veritats, però, caram, el que ha fet sentir a molts votants és real.\nMirin, comparin Donald Trump amb Hillary Clinton aquesta matinada. Ha fet un discurs, sense maquillatge, per dir que està molt trista però que no ens hem de rendir. Molt bé. Però diu que li sap greu perquè la campanya mai no va ser sobre ella.\nCom pot dir que la campanya no va ser sobre ella, si ella va forçar el seu partit a acabar amb Bernie Sanders? Si fa 30 anys que la campanya és sobre ella? ¿Què li costa dir que tenia la il·lusió de ser la primera presidenta, que creia que les seves polítiques eren millor que les de Trump, però que no ha pogut ser? L’única emoció que crea Hillary amb aquesta frase és rebuig.\nLa postveritat. Les emocions més fortes que els fets.\nA vegades els polítics han volgut emocionar-nos i els ha sortit al revés: Aznar, quan va dir que l’11-M havia estat obra d’ETA.\nO la propaganda política més barroera servida com a línia editorial, avui, a ‘ La Razón’: “Injustícia amb un gran ministre”.\nEmocionar-se no només és inevitable, sinó que és bo. Però també tenim un cervell per pensar un moment si aquella emoció és bona o dolenta. Si allò és una veritat o una postveritat, la realitat vista a través de les llàgrimes que ens ho fan tot més borrós.\nEls inevitables conflictes d’interès de Donald Trump\nMèxic posa en marxa un telèfon d'ajuda per als seus nacionals als EUA\nEl PP imposa Fernández Díaz a la presidència d'una comissió on no cal votació


Sei Shōnagon - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSei Shōnagon (清少納言?) (965 - entre 1000 i 1025) era una dama de companyia de l'Emperadriu Consort Fujiwara no Sadako del Japó en el segle x, durant l'era Heian. El seu nom real va ser Kiyohara Akiko. És recordada com escriptora pel' Makura no Soshi' (El Llibre del Coixí), el seu diari, el qual era costum que es guardés sota la capçalera del llit, d'aquí el seu nom. El llibre del coixí està compost per una sèrie de llistes en les quals l'autora enumera elements de la realitat quotidiana, com per exemple, coses que emocionen, coses que produeixen una sensació de brutícia, coses que no poden comparar-se, etc. Jorge Luis Borges va seleccionar, va anotar i va traduir aquesta obra amb ajuda de Maria Kodama.\n1025 (Gregorià) (58/59 anys)\ndama de companyia, diarista, escriptora, assagista, poeta, historiadora\n1000 (Gregorià) –\n(1002) Makura no Sōshi\n( Fujiwara no Muneyo (en) )\nKiyohara no Motosuke (en)\nKaishū (en) i Kiyohara no Munenobu (en)\nSei Shōnagon, Hyakunin Isshu.\nLa seva vida és poc coneguda. Va ser filla de Kiyohara no Motosuke i presumiblement es va casar o va conviure amb Tachibana no Norimitsu, amb el qual va tenir un fill, Tachibana no Norinaga. També es va casar amb Fujiwara no Muneyo i d'aquesta unió va tenir una filla, Koma no Myobu. Per una altra part, se li van atribuir nombrosos amants.\nA la mort de l'Emperadriu Consort, Sei Shōnagon va romandre entre set i deu anys encara en la cort i, posteriorment, es va ordenar religiosa budista.\nSei no Shonagon va compondre, a més del Makura no Soshi, la col·lecció de poemes Sei Shonagon-shu. És, també, una de les poetesses que semblen en l'Ogura Hyakunin Isshu, joc de cartes tradicional en el qual són fonamentals la memòria i els coneixements poètics dels participants.\n↑ «Sei Shōnagon». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Sei Shōnagon\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sei_Shōnagon&oldid=26930613»\nDarrera modificació: 8 abr 2021 a les 21:48\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 abr 2021 a les 21:48.


Cos de Professors d’Ensenyament Secundari. Filosofia. Temari Vol. II.\nSegons Ordre ECD/191/2012, de 6 de febrer queden prorrogats els temaris d'ingrés, accessos i adquisició de noves especialitats als cossos docents vigents amb anterioritat a l'1 de Gener de 2012. Amb motiu d'aquest canvi Editorial CEP posa a la seva disposició una edició revisada del temari que serà vàlid per a les pròximes convocatòries. El paradigma científic en què actualment ens movem tant en les ciències naturals com en les ciències humanes és conseqüència directa de l'impacte de la teoria evolucionista de les espècies, tal com va ser plantejada per Charles Darwin i desenvolupada després per diferents camins de la Biologia, la Psicologia i l'Antropologia. En aquest volum, s'aborda el problema de l'origen, formació i destí dels éssers humans tant des de la perspectiva positivista (Psicologia i Antropologia) com des de l'específica tradició metafísica occidental. La història natural de l'espècie humana constitueix la prehistòria de la seva pròpia construcció cultural. En aquesta línia d'estudi s'aborden els grans temes d'autoformació del gènere humà, a saber, l'antropogènesi, la complexa formació de la ment humana, la convergència i complementarietat entre pensaments i sentiments, així com la peculiar estructura de la conducta humana. L'autoconsciència d'Occident ens hi ha llegat una forma específica d'aquest comportament, a saber, aquella que s'interroga d'una forma radical per l'origen i sentit de l'home en el món. Al fil d'aquesta qüestió, la tradició ha anat desgranant els grans temes de la metafísica: la realitat personal, la llibertat, els primers principis, els diversos sistemes categorials, la substància, la causalitat, Déu, etc. Tots aquests temes són tractats des del nostre propi horitzó històric en un fructífer diàleg amb els grans autors de la tradició. La fusió d'horitzons ens condueix a una experiència (història efectual), en la que el lector sempre pot enriquir amb les seves pròpies anàlisis temes que la història ha complicat tant.\nTema 14 La metafísica com a problema. Tema 15 Formació i sentit de la idea d'ens. Tema 16 Els primers principis i el seu valor ontològic. Tema 17 Les categories i els diversos sistemes categorials. Tema 18 Els diferents plantejaments a l'entorn del concepte de substància. Valoració crítica del principi de causalitat. Tema 19 La realitat personal i el problema de la llibertat. Tema 20 El debat històric a l'entorn de la relació entre la fe i la raó. Tema 21 Ontologisme, agnosticisme i ateisme. Tema 23 L'evolució i les seves implicacions filosòfiques. Tema 24 L'antropologia com a àmbit d'estudi. Diverses concepcions de l'antropologia. Tema 25 L'antropogènesi: naturalesa i cultura. Tema 26 Les diferents concepcions de la psicologia com a ciència. Tema 27 L'activitat perceptiva i representativa en la persona humana. Tema 28 El caràcter simbòlic de l'ésser humà: pensament i llenguatge. El cognitivisme. Tema 29 La motivació humana i la vida afectiva. Tema 30 L'aprenentatge i la conducta humana.


Island Games Menorca - Consell Insular de Menorca - Pons, Vilallonga i Torres, rumb a Gibraltar\nEstàs a: Inici - Esports - Triatló - Notícies - Notícies camí a Gibraltar\nPons, Vilallonga i Torres, rumb a Gibraltar\nEl triatló ja té pràcticament tot el seu equip definit pels Island Games de Gibraltar 2019 que tindran lloc del 6 al 12 de juliol després de la disputa del Artiem Half Menorca el cap de setmana passat en Fornells. Olga Pons, Xavi Vilallonga i Miquel Torres s'han guanyat la plaça per mèrits esportius, mentre que la segona plaça femenina compta amb un empat que haurà de resoldre el Comitè Tècnic de IGA, tal com explica el reglament.\nVilallonga va aconseguir el seu bitllet per a Gibraltar en acabar per davant d'Albert Sabater en una bonica disputa en la distància Half, un duel en el qual per moments va haver-hi molta igualtat i que va acabar amb Vilallonga entrant en vuitè lloc general (4:35:19) i Sabater sent 15º (4:49:21). Torres, per la seva banda, va acabar en tercer lloc de la general en Short (1:46:48) i va sumar el triomf en IGA.\nEn féminas, Olga Pons va confirmar el que era un secret a veus, la seva presència en Gibaltar en entrar en segona posició general (1:56:51). Va ser la guanyadora en la disputa IGA per davant de Nuri Sbert (3ª en la general, 2:03:00) i de Julia Rita (8º en la general, 2:10:39). La segona plaça IGA en féminas va acabar en empat ja que Gemma Marquès va ser quarta (2:11:33) i Maria Fiol va ser cinquena (2:17:49). Tal com reflecteix el reglament serà el Comitè IGA el que decideixi qui es porta la plaça.\nQuedarà per definir la cinquena plaça que s'atorga per valors i que es decidirà a partir d'una sèrie de criteris explicats en www.igamenorca.es i que els participants hauran de complir per optar a ella.


Un altre comerç emblemàtic que tanca\n"No puc llegir com el forn de pa de cal Valls del carrer Major també tanca definitivament les portes sense sentir una pena profunda"\nper Jaume Cifuentes Costa Enginyer Químic 4 de gener de 2021\nUn dia em vaig prometre que no tornaria a parlar d'aquest tema, de la crisi del comerç local, però és que no puc.\nNo puc llegir com el forn de pa de cal Valls del carrer Major també tanca definitivament les portes sense sentir una pena profunda, per veure com a poc a poc tot aquell comerç divers i arrelat al poble va desapareixent sense que ningú ho vulgui aturar i quedar-me indiferent.\nI mira que els de Junts s'han retratat del dret i del revés amb uns cartellets que tothom hem de comprar al barri. Molt bonic com a campanya de màrqueting, però que no podran aturar la caiguda. Una caiguda que ells mateixos van començar ja fa molts anys, quan mai van voler escoltar les veus dels comerciants que els hi demanaven una accessibilitat i la possibilitat d'aparcar als clients, si realment volíem ser un centre comercial a cel obert, com deien els convergents de llavors i poder competir amb les mateixes eines que els centres comercials a cel cobert que tenien un fàcil accés i l'aparcament gratuït.\nI el comerç ha anat enfonsant-se durant tots aquests anys fins a arribar al tripartit de la ignomínia. He volgut llegir el programa electoral d'ERC a veure què deia sobre el comerç. Propostes retòriques, com que volen potenciar i defensar el comerç urbà de proximitat per afavorir la dinamització i la vitalitat, i que ampliaran l'eix comercial del centre per convertir Sant Cugat en un referent comercial. Per això es van inventar l'Anella Verda i altres genialitats, per dificultar l'accessibilitat de la gent al centre i enviar-lo als centres comercials i mercats municipals, que és on ells s'hi juguen els calés.


Tot a punt per una nova edició de la Fira del Torró i la Xocolata a la Pedra d’Agramunt\nL’aula del gust comptarà amb més de 10 demostracions de noms destacats del panorama gastronòmic\nLa Fira del Torró i la Xocolata a la Pedra d’Agramunt escalfa motors. La XXIX edició del certamen gastronòmic arrencarà aquest dissabte i ho farà amb importants novetats, com ara un nou espai infantil per als més menuts on podran realitzar diversos tallers relacionats amb el torró i la xocolata. Enguany també s’ha apostat per ampliar l’aula del tast, on diversos expositors de la fira faran degustacions dels seus productes. L’aula del gust, comptarà amb més de 10 demostracions amb noms destacats del panorama gastronòmic.\nCom ja és costum, la fira suposa l’inici de temporada per als torronaires, i per tant aprofiten al màxim l’ocasió per presentar al públic tots els seus productes i les últimes novetats. Totes elles es podran veure al Pavelló Dolç de la Fira del Torró i la Xocolata a la Pedra.\nTot i que els torronaires presenten cada any diverses novetats, tots coincideixen en què el torró més venut és el tradicional d’Agramunt, producte que compta amb la Indicació Geogràfica Protegida, i que juntament amb totes les novetats, es podran degustar aquest cap de setmana a Agramunt en la XXIX Fira del Torró i la Xocolata a la Pedra.


preguntes al teu metge abans de prendre medicaments contra el dolor - Gestió Del Dolor, Agost 2021\n13 preguntes crítiques per fer al vostre metge abans de prendre medicaments contra el dolor\nEl fet de prendre medicaments per al dolor a la recepta, especialment una substància controlada com els opioides, és un negoci seriós, i és bàsic fer aquestes preguntes perquè pugueu controlar el vostre dolor d’una manera segura i eficaç.\nQuè provoca els meus símptomes de dolor?\nSi el seu dolor no prové d’una font evident: un mal de coll derivat d’un accident de cotxe, per exemple, o una cama trencada d’un esquí d’esquí, proveu de detectar el problema mantenint un diari contra el dolor, recomana Jeremy Allen, MD, director mèdic d’Amèrica. Cures familiars, Birmingham, Alabama, regió. Registra el que estàs fent i el que estava passant entorn de l'aparició del dolor. Fins i tot coses tan senzilles com un canvi en la dieta, una reducció de la quantitat o qualitat de son que tens o la quantitat d'estrès en què estàs afectat pot afectar el seu nivell de dolor, afirma el doctor Allen.\nTot el que saps és que tens dolor i vols alleujar. Gus Crothers, MD, director mèdic del personal clínic de Grand Rounds, assegura: el dolor és un símptoma, no un diagnòstic. És important saber que el vostre metge coneix una bona comprensió de la causa subjacent del dolor, afirma el doctor Crasts. Sense un diagnòstic correcte, és difícil prescriure el millor tractament. Si no teniu un diagnòstic clar, potser voldreu obtenir una segona opinió abans de començar els medicaments contra el dolor. A continuació, es mostren 12 coses que pot ser que el vostre metge no us digui sobre medicaments per al dolor.\nM’està tractant per un dolor agut o un dolor crònic?\nEl dolor agut es va produir de forma sobtada i esperem que comenci a alleujar-se un cop comenci el procés de curació. El dolor crònic significa que conviu amb ell durant una estona. És fonamental comprendre el període de temps previst del dolor i del tractament. El dolor agut i el dolor crònic es gestionen de manera molt diferent i hi ha algunes estratègies que poden funcionar per a una, però no funcionaran per a l'altre, afirma el doctor Crasts.\nHeu mirat tots els altres medicaments i heu considerat totes les meves altres condicions de salut?\nAlguns combos medicinals no són gens divertits al cos i poden generar més problemes. Un mal còctel de medicaments pot danyar el ronyó o el fetge. Alguns medicaments seran més forts o més febles en presència d'altres productes farmacèutics, fent que les dosis prescrites siguin massa altes o baixes. Els medicaments contra els opioides, en particular, poden causar problemes si es barregen amb un altre medicament processat per la mateixa part del fetge, adverteix el doctor Allen. Les dues substàncies acabaran rebent quantitats desiguals d'enzims crítics que el cos utilitza per processar-les, cosa que podria conduir a un rendiment inadequat d'ambdós medicaments oa una acumulació d'aquestes substàncies al cos.\nPuc provar medicaments no opioides primer?\nQuan el dolor d'esquena o esquinç és una queixa molt freqüent, segons Quan Nguyen, MD, un especialista en dolor de Kaiser Permanente a Califòrnia, però el dolor derivat de l'esquena o qualsevol altra part del cos no necessàriament necessita una recepta opioide. El dolor agut i crònic es pot resoldre amb esforços conservadors com la teràpia física, els bàlsams analgèsics i els antiinflamatoris. Altres opcions inclouen antiinflamatoris que són la força de la recepta o esteroides orals com la prednisona si és greu i sense contraindicacions, afirma el doctor Nguyen.\nNo vull prendre medicaments Rx: quines altres opcions tinc?\nEls productes farmacèutics greus no sempre haurien de ser el primer pas per a combatre el dolor. El que molta gent no s'adona és que sovint, el dolor pot ser molt mal tractat amb medicaments amb recepta, però respon bé als medicaments sense recepta, afirma el doctor Allen. Abans d’executar la ruta d’opioides, pot haver-hi canvis en l’estil de vida que podeu intentar reduir el vostre dolor, com ara ioga, meditació, baixar de pes, fer exercici més intens, massatge, teràpia física i acupuntura. Aquí hi ha 7 coses que feu que només empitjoren el dolor.\nFaig teràpia física. Per què encara necessito els meus medicaments contra el dolor?\nLa teràpia física pot ferir tan bé, el que significa que pot ser dolorós fer teràpia física, però els resultats finals ajudaran a controlar el dolor. Els medicaments poden ajudar a facilitar la teràpia física i alleujar el procés d'inflamació que es pot desencadenar durant una sessió de teràpia física, diu Anita Gupta, DO, un anestesiòleg i especialista en dolor certificat per la junta. Parleu amb el vostre documentari i fisioterapeuta per assegurar-vos que les dues parts es troben a la mateixa pàgina. Si ho feu, us assegureu que el resultat final és el que volen ambdues parts i que les expectatives siguin accessibles.\nQuins són alguns efectes secundaris habituals de la presa de medicaments contra el dolor?\nEls efectes secundaris variaran de persona a persona. Qualsevol medicament pot provocar efectes secundaris desagradables com ara augment de pes, fatiga i nàusees. La majoria de la gent experimenta pocs problemes (problemes generalment menors com la sensació de somnolència), mentre que uns pocs desafortunats poden tenir problemes que poden posar en perill la vida. Pregunteu al vostre document quins són els efectes secundaris més habituals dels vostres medicaments i assegureu-vos de parlar dels més rars, de manera que tindreu una millor idea de tractar què heu de vigilar. “Per exemple, els medicaments contra el dolor d’acció curta, destinats a ser utilitzats durant una curta durada de temps, poden provocar un efecte contra el rebot si es pren massa temps”, afirma el doctor Allen. Alguns medicaments també poden causar problemes digestius, problemes hepàtics i deterioració de la funció suprarenal. Són deu signes silenciosos que esteu caient en una addicció a les pastilles.\nQuè passa si em reatrio? Puc treure els opioides sobrants de la meva última lesió?\nEls opioides són una substància controlada per una raó. Poden ser molt perillosos si no s’utilitzen sota la direcció i la cura del vostre document. Si aquesta antiga lesió al genoll està causant estralls en la vostra vida diària, no comenceu a aparèixer les pastilles del darrer episodi de fa sis mesos. El dolor subjacent d'una ferida pot no ser el mateix que per a un segon tipus de dolor, o fins i tot la medicació adequada per a un tipus similar de dolor, adverteix el doctor Asher Goldstein, de Genesis Pain Centres.\nAssegureu-vos també de descartar correctament medicaments sobrants, no desitjats o caducats. Molts municipis han posat en marxa mitjans per a l'eliminació de medicaments perquè no entrin a la nostra aigua potable, afirma el doctor Asher. Podeu contactar amb la vostra farmàcia local per obtenir informació sobre l’eliminació de medicaments específics. A més de protegir el medi ambient, una eliminació adequada també manté les drogues perilloses de les mans de nens i adults que poden prendre-les de forma accidental o amb finalitats recreatives. La iniciativa DEA, el Dia Nacional de Recollida de Medicaments amb Prescripció, proporciona més informació per disposar de forma segura dels medicaments amb recepta.\nPuc fer-me addicte a les píndoles de dolor?\nEn una paraula, sí. Els pacients han de saber que és un possible risc, especialment amb un ús a llarg termini i en pacients que tenen factors de risc, afirma Medhat Mikhael, MD, especialista en gestió del dolor i director mèdic del programa no operatiu del Orange Medical Memorial Medical Center. a Califòrnia. Hi ha eines de cribatge que els metges haurien d’utilitzar per avaluar el risc d’addicció que diu el doctor Mikhael. Algunes preguntes que us haureu de fer tractaran les lluites relacionades amb l’addicció a l’alcohol, el tabaquisme o l’abús de substàncies. Pot ser vergonyós admetre si heu lluitat contra les addiccions en el passat o si els vostres familiars ho tenen, però és crucial que el vostre metge ho sàpiga perquè pugui determinar el pla de tractament més segur i eficaç per a vosaltres.\nQuina és la meva estratègia de sortida si prenc opioides?\nLa millor pràctica actual per a la gestió del dolor és començar els rellotgers no opioides, com l’acetaminofen, més un medicament antiinflamatori no esteroide com el ibuprofè, o potser un agent com la gabapentina o la pregabalina, afirma Eugene Viscusi, MD. , director de la Gestió del Dolor Agut a l'Hospital Universitari Thomas Jefferson de Filadèlfia. A les opioides se li hauria d'afegir les necessitats segons les necessitats. La clau és utilitzar la dosi efectiva més baixa en el menor temps , afirma el doctor Viscusi. Parleu amb el vostre metge sobre la vostra estratègia de sortida per fer front a possibles retirades. Generalment, amb l'ús d'opioides de dosi baixa a curt termini, es poden acabar sense que es retiri. Aquí hi ha 16 aliments antiinflamatoris per menjar per reduir el dolor.\nQuè és la síndrome d’abstinència d’opioides?\nNo tothom experimentarà símptomes d’abandonament per prendre opioides. Dependrà de la durada del tractament i de la dosi dels opioides, explica el doctor Viscusi. Els símptomes poden ser tan petits com els símptomes similars a la grip per reduir nàusees, vòmits, diarrea, ansietat, dolors generals i dolors del cos, afirma.\nHe de sol·licitar una Rx per naloxona?\nPla d’àpats de pèrdua de pes de 21 dies\ncom es prenen les gotes hcg


Canadell insta Torra a definir una proposta si la Moncloa es nega a negociar\nS'ha mort Ramon Payàs, conseller nacional del PDECat\tS'ha mort Ramon Payàs, conseller nacional del PDECat\nControlat l'incendi de Maials després d'haver cremat trenta hectàrees\tControlat l'incendi de Maials després d'haver cremat trenta hectàrees\nTorrent demana de 'recuperar la iniciativa política' en l'acte de la Flama del Canigó\tTorrent demana de 'recuperar la iniciativa política' en l'acte de la Flama del Canigó\nEl nou batlle de Cervera diu que els dos regidors del PSC amb qui ha pactat volen la llibertat dels presos\tEl nou batlle de Cervera diu que els dos regidors del PSC amb qui ha pactat volen la llibertat dels presos\n[VÍDEO] Pérez Royo: 'Podria no haver-hi sentència i que els presos sortissin en llibertat'\t[VÍDEO] Pérez Royo: 'Podria no haver-hi sentència i que els presos sortissin en llibertat'\nEls últims preparatius del trasllat dels presos polítics a les presons catalanes\tEls últims preparatius del trasllat dels presos polítics a les presons catalanes\nCuevillas dóna per fet que el manteniment de la presó preventiva és l'avançament d'una condemna\tCuevillas dóna per fet que el manteniment de la presó preventiva és l'avançament d'una condemna\nTorra demana que ciutadania, institucions i entitats liderin amb el govern la 'resposta de país' després de les sentències\tTorra demana que ciutadania, institucions i entitats liderin amb el govern la 'resposta de país' després de les sentències\nBen Emmerson denuncia Espanya a l’ONU per haver menyspreat l’informe per la llibertat dels presos\tBen Emmerson denuncia Espanya a l’ONU per haver menyspreat l’informe per la llibertat dels presos\nAntoni Castellà: 'L'única resposta possible al judici és un torcebraç definitiu amb l'estat'\tAntoni Castellà: 'L'única resposta possible al judici és un torcebraç definitiu amb l'estat'\n'Som aquí per a dir als polítics que s'espavilin i per a pressionar els governs perquè creïn un clima que afavoreixi a les empreses', assegura l'empresari\nEl president de la Cambra de Barcelona, Joan Canadell, ha instat el govern a definir quina és la seva proposta per a desencallar la situació política actual si, passades unes quantes setmanes, el govern espanyol no fa cap pas endavant ni accepta d’asseure’s a dialogar sobre Catalunya. En una entrevista a EFE, ha expressat que urgeix de resoldre la inestabilitat política actual per tal de crear un escenari més favorable a l’activitat de les empreses catalanes, que, segons el seu parer, consisteix en el fet que Catalunya disposi d’un estat propi.\n‘La pilota és a la teulada de l’estat. Encara no sabem els pactes que hi haurà i poden passar unes quantes setmanes, però arribarà un moment en què el govern espanyol s’haurà d’asseure a parlar amb la Generalitat i trobar una sortida a la inestabilitat política’, ha assenyalat. Segons la seva opinió, la negociació entre els dos executius ha de cercar ‘una solució amb la qual estigui d’acord la majoria de la societat catalana, almenys el 50%’. Ha comentat que veu l’executiu català disposat a dialogar però no pas la Moncloa fins ara i ha afirmat que l’equip de Quim Torra té també una responsabilitat, definir què vol fer si el govern espanyol no vol sentir a parlar de la negociació. Per tant, ha instat la Generalitat a fer una proposta que desencalli la situació i obligui a la Moncloa a moure’s: ‘Si no ve a la taula de negociació, el govern de la Generalitat haurà de buscar la manera. No podem estar indefinidament així, sense asseure’ns perquè l’altre no vol.’\nCanadell, que acaba de prendre possessió com a president de la Cambra després d’uns comicis que la seva candidatura –Eines de País, impulsada per l’ANC– va guanyar amb majoria absoluta, ha defensat el paper de la institució com agent polític. ‘Som aquí per a dir als polítics que s’espavilin i per a pressionar els governs perquè creïn un clima que afavoreixi a les empreses’. Ha recordat que alguns altres antics presidents de l’entitat com ara Miquel Valls, l’actual president de les Cambres d’Espanya, José Luis Bonet, també entraven en política. ‘Tots fem política. No podem acceptar que sigui fer política quan diem que defensar l’empresa implica tenir un estat propi, i que no ho sigui quan es diu que tot ha de continuar igual’, ha argumentat. En línia amb aquesta convicció, ha dit que la Cambra, com a institució, valora d’anar a parlar amb l’executiu espanyol per traslladar la seva defensa d’una Catalunya independent i no descarta fins i tot fer-ho mitjançant el Consell de Cambres d’Espanya.\nFinalment, ha tornat a apel·lar a les grans empreses catalanes perquè intercedeixin en el debat polític i actuïn com un lobby i pressionin el govern espanyol perquè entengui que s’ha d’asseure a negociar i ha de respectar el dret d’autodeterminació. Canadell, que ja s’ha entrevistat amb la majoria de les grans empreses que ocupen les denominades catorze cadires de plata de la Cambra de Barcelona, ha assegurat que els ha traslladat que el seu objectiu prioritari és desenvolupar el potencial de l’empresa catalana tan com sigui possible i que, per això, ‘cal fer un pas més i tenir un estat propi’.\n12:44VÍDEO | Una nova provocació de Casado contra el català, que és gira en contra seva


Bloc del Krusty ( krusty.cat ): Ha mort Dino de Laurentiis\nAvui ha mort el productor de cinema Dino de Laurentiis, un dels més coneguts de l'època daurada de Hollywood, que deixa un currículum de més de 150 pel·lícules.\nNascut el 1919 a una província propera a Nàpols, Itàlia, aquest fill d'un fabricant de pasta va marxar cap a Roma per estudiar cinema. El 1946, amb 27 anys va fundar la seva pròpia empresa, Dino de Laurentiis Cinematogràfica, on va començar treballant amb directors italians com Roberto Rosselini, Giuseppe De Santis i el genial Federico Fellini amb qui va treballar en Las noches de Cabiria (1954) i l'oscaritzada La strada, protagonitzada per Anthony Quinn (1954). Als anys 70 la seva productora italiana va fer fallida i ell va emigrar als Estats Units per construir els seus propis estudis, produint un seguit d'èxits comercials entre els quals hi ha Serpico (1973), King Kong, que va costar en el seu dia 24 milions de dòlars (1976), Orca, la ballena asesina (1977), El huevo de la serpiente, dirigida per Igmar Bergman (1977), Cónan el bárbaro, protagonitzada per Arnold Schwarzenegger (1982), Dune, dirigida per David Lynch (1984), La zona muerta, badasa en el llibre d'Stephen King (1985), El ejército de la tinieblas, del director Sam Raimi (1992). Més recentment es va dedicar a seqüèles i preqüeles del Silencio de los corderos com Hannibal (2001), El dragón rojo (2002) i Hannibal Rising (2007).\nNo puc fer més que honorar la figura d'aquest professional de nom Dino de Laurentiis que va ser capaç de coordinar infinits factors per arribar a produir tantes pel·lícules i sobretot permetre als artistes del setè art crear tants clàssics de la història del cinema, sense haver d'estar preocupant-se per la financiació.


La FIP presenta la nova Carta Mundial d’Ètica per a Periodistes | estanis.cat\nRedactat per un grup de treball de 16 persones, entre els quals es trobaven membres de la direcció de la FIP, representants regionals i experts en ètica professional, el document va ser validat en la reunió del Comitè Executiu de la FIP a Ramallah, Palestina, al novembre de 2018. Posteriorment va ser enviat als 187 afiliats de la FIP perquè fessin els seus comentaris i aportacions abans que el Congrés de la FIP aprovés la versió definitiva.\nAquest nou document recull les obligacions professionals establertes el 1954, però també inclou els drets dels i les periodistes, en un món en el qual s’està abusant de la professió. A partir d’ara, tots els periodistes de tot el món podran identificar-se amb la Carta Global d’Ètica de la FIP i utilitzar-la per defensar-se dels ocupadors sense escrúpols”. Fes clic aquí per descarregar el document.\nPer Mediàtic /Àmbit d’Estratègia – Infografia: FIP


Un llibre aprofundeix en la relació de Joan Salvat Papasseit amb Terrassa - Canal Terrassa\nAmics de les Arts acull la presentació d’un nou treball d’investigació sobre el poeta llibertari Joan Salvat Papasseit. “L’incendiari de Mots” és un recull de cartes inèdites, articles i poemes diversos de l’autor de “La rosa als llavis”. Els historiadors i especialistes en l’obra de Papasseit, Ferran Aisa i Mei Vidal, han presentat el nou llibre que aprofundeix en la relació del poeta amb Terrassa a través dels seus escrits. El poeta va fer algunes cures de repòs a Torrebonica i Matadepera.\nA més d’un dels seus mecenes, l’industrial Emili Badiella, Papasseit es cartejava amb diversos amics de l’època com Joan Puig, Guillermo de la Torre, Josep Maria de Segarra o el mateix pintor Torres Garcia amb qui havia compartit estades a la masia “Mon repòs”. El llibre inclou alguns articles sobre Papasseit i escrits que l’autor havia publicat a la prensa local. A través d’aquests articles i poemes es descobreixen nous aspectes de la vida del poeta i de la seva família així com la relació amb alguns dels artistes contemporanis.\nEspecialment sensible és una carta al seu germà un mes abans de morir de tuberculosi. També la resta de versos, alguns dels quals no formen part de cap recull anterior de poemes. Joan Salvat Papasseit és el màxim exponent dels poetes d’avanguarda de la seva època. Vinculat als corrents socialista, anarquista i catalanista, va escriure una prolífica obra en castellà i català malgrat la seva curta carrera. Salvat Papasseit va morir el 1924 amb només 30 anys. La seva obra es va començar a recuperar a partir dels anys 60 de la mà d’alguns cantautors de la Nova Cançó. Ara és considerat un dels escriptors més importants del segle XX.\nViladecavalls, Vacarisses, Ullastrell i Rellinars s’uneixen al Consell de la Formació Professional


Jalis de la Serna torna avui a La Sexta amb «Cazaherederos» - Regió7\nEl nou programa s’avança a l’estrena de «Caigut del cel», un espai de característiques similars que prepara TV3 amb Roger Coma de presentador\nJalis de la Serna a «Cazaherederos» | ATRESMEDIA\nActualment, el 40% dels espanyols moren sense deixar testament. Aquesta realitat propicia, en els casos en què el mort no ha tingut descendència, que es desencadenen històries gairebé de pel·lícula, amb inesperats hereus que, de la nit al dia, descobreixen que un familiar llunyà a qui ni tan sols recordaven els ha deixat un suculent patrimoni en morir.\nJalis de la Serna (En tierra hostil, Encarcelados), mostra el treball d’un equip especialitzat a trobar destinataris d’herències sense reclamar a Cazaherederos, que estrena aquesta nit, a partir de les 22.30 h a La Sexta.\nEl periodista ha viscut enganxat durant sis mesos a quatre professionals d’aquest sector, «un negoci en auge veient com en els darrers temps s’ha multiplicat el nombre de despatxos d’advocats que es dediquen a les herències sense reclamar», apunta Luz Aldama, directora de Programes d’Actualitat d’Atresmedia TV. Un dels episodis, de fet, deixa constància de la forta competitivitat entre els bufets, ja que només el primer que localitzi el seu objectiu es queda amb la comissió.\nAl llarg de mig any de rodatge, De la Serna ha recorregut més de 10.000 quilòmetres sent testimoni, sempre amb la càmera en mà, del complex procés per trobar el parador dels hereus. «Hi ha una gran tasca de recerca i tot un treball artesanal, tracen l’arbre genealògic, busquen a les xarxes socials, als padrons...» enumera el periodista, que avança que s’ha trobat sempre reaccions de sorpresa, però molt « diverses». «Moltes eren d’alegria, però també n’hi ha hagut algunes extremadament hostils», explica.\nL’estrena de Cazaherederos a La Sexta s’avança a la de Caigut del cel, el nou programa que prepara TV3 amb l’actor Roger Coma al capdavant i que té el mateix objectiu que el de Jalis de la Serna: trobar el parador dels destinataris d’una herència. Produït per Gestmusic, és una adaptació del xou de la tele holandesa RTL4 A gift from heaven. «Veurem si són tan coincidents i qui té els drets», es defensa Vicent Sanchis, director de la televisió catalana.\n‘Obi Wan Kenobi’: quan s’estrena i on veure-la\n«La tarda de Catalunya Ràdio» s’emetrà demà en directe des d’Ampans\nCuatro reorganitza la programació matinal del canal


“El sistema judicial és masclista. Inclús misogin. I així ho demostren els casos de La Manada i de la Juana Rivas, que s’han tancat amb sentències dissuassòries per futures denúncies”. Així parla la Gemma Altell, psicòloga social especialitzada en violències de gènere, en referència als dos darrers casos judicials que han suposat un sotrac a la lluita contra les violències de gènere. La llibertat provisional dels membres de La Manada i la condemna a cinc anys de presó per a Juana Rivas, “no només diuen que allò denunciat no és delicte, sinó que victimitzen i culpabilitzen les dones”, afegeix.\nIniciar una denuncia per agressió masclista en un sistema “en el que manca perspectiva de gènere” és iniciar un procés que serà llarg i “dolorós” per a la víctima, tal com explica Altell. Les dones que han decidit emprendre aquest camí han augmentat en un 8% a Catalunya des del 2010, segons la darrera Enquesta de Violència Masclista (EVMC) elaborada per la Generalitat. Aquesta, però, no és la dada més important. I és que encara que les denúncies hagin augmentat, s’ha de tenir en compte que el 80% de dones que han patit violència masclista no consideren que les agressions viscudes siguin fets delictius. I només una de cada quatre de les restants acaba denunciant. Tot plegat, tenint en compte que el 17.6% de dones catalanes afirma haver experimentat violència masclista.\n“Hi ha una obsessió amb les denúncies, però no són el més rellevant: la punició és important, però hem de treballar per fer que les dones agredides es puguin recuperar, per fer que aquest 80% tingui un espai per pair i desnormalitzar les violències menys greus, perquè sovint només es reconeixen les agressions físiques i sexuals”, assegura la psicòloga. És la “desigualtat apresa” de les dones la que explica la baixa percepció de delicte en les agressions masclistes, segons Meritxell Benedí, cap de l’àrea d’empoderament personal de la Fundació Surt. Així mateix, també considera aquesta desigualtat la responsable del 14.5% de dones víctimes de violència que afirmen sentir culpabilitat i vergonya a l’EVMC.\n“Moltes vegades sentim allò de ‘si et pega, per què no el deixes?’. Més enllà del vincle emocional amb l’agressor, no és fàcil tallar els abusos. Però la violència està envoltada d’un sistema patriarcal que la consent i que fa semblar que, si no denuncies és perquè, o bé t’has buscat aquesta situació, o bé perquè l’exageres”, apunta Benedí. Tota aquesta pressió i qüestionaments no només posa traves a la denuncia judicial, sinó també al procés de recuperació.\nPer això, el departament d’empoderament de la Fundació Surt treballa la superació emocional de les dones; “reconèixer-te com a víctima et deixa en una situació de vulnerabilitat i inferioritat encara més greu”, considera Benedí. Així, abans d’enfrontar-se a “la victimització secundària” que suposa l’inici del procés de denuncia, cal “fer una cura i recuperar l’autonomia i capacitats per a que quan decideixin denunciar ho facin en les millors condicions possibles”, asseguren des de Surt. “Focalitzar la recuperació en la denuncia és un error”, conclou.\nEl periple judicial de la violència masclista\nI és que els experts consideren que s’ha de ser molt curós abans de recomanar una denúncia a una dona que ha estat víctima de violència en un sistema judicial al que “li falta perspectiva de gènere, inclús quan les jutgesses són dones”, explica Esther Costa, advocada del col·lectiu Ronda especialitzada en violència masclista. Costa es refereix a jutgesses com Raquel Fernandino, a qui li va ser encomanat el cas de La Manada: “les dones amb poder de decisió han adoptat maneres masculinitzades per a poder tenir veu en un món d’homes”, diu. I considera que això provoca que en els judicis per violència masclista “no hi hagi pietat”.\nCosta alerta que quan una dona es disposa a denunciar, ha de preparar-se a sentir-se “victimitzada i qüestionada”. En els judicis per violència física, si no es compta amb un informe de lesions com a prova, la declaració de la denunciant ha de ser “contundent”. A més, si hi ha un mòbil espuri per a la demanda, com el que es dóna quan hi ha processos de divorci i custòdia oberts, “la veracitat de les agressions es pot posar en dubte”, explica Costa. I és que, tal com diu l’advocada, “cal que el sistema judicial s’asseguri abans d’emetre sentència, però en moments tan traumàtics cal un acompanyament professional que no es proporciona i s’acaba ratllant el maltracte per part del sistema”.\nAquesta manca d’acompanyament comença ben bé al principi del procés, quan una dona es dirigeix a la comissaria dels Mossos d’Esquadra per a interposar la denuncia. En aquest moment, hi ha el dret a ser assistida per un especialista en violència de gènere, però això suposa que “sovint s’ha d’esperar força a que hi hagi algú disponible, fet que fa que moltes vegades facin la denuncia soles”, apunta l’advocada. Això porta al primer error, que allargarà el procés i durà a qüestionar la víctima. En aquests casos, es denuncia el fet puntual que les ha dut a parlar amb la policia, “però ningú no els pregunta pels antecedents. La violència física mai no és un fet aïllat. I aquestes agressions anteriors, que no figuren a la denuncia, no acostumen a sortir fins que les dones arriben al jutjat de guàrdia”, quan sí són ateses per un advocat.\nAixí, afegir elements al relat un cop interposada la denúncia pot ser vist “com un intent d’última hora d’agreujar els càrrecs”, assegura Costa. Per això sovint és difícil mantenir la contundència requerida en el discurs d’una víctima de violència de gènere. I és aquí quan torna a cobrar importància el 80% de dones que no consideren que les agressions patides siguin delicte: “moltes vegades, un cop iniciat ja el procés i interposada la denuncia, van afegint experiències viscudes que no consideraven violència, perquè ningú no les havia acompanyat mai”.\nÉs per això que les condemnes -i denúncies- per violència psicològica són les menys nombroses, tot i ser el tipus d’agressió més comuna. Davant una violència que no és quantificable, que no trenca ossos ni deixa blaus, “o hi ha una seqüela importantíssima, o el més normal és que acabi en una absolució. I és que el sistema desconeix totalment el cicle de la violència masclista”, sentencia Costa. Un sistema que tampoc no pot fer ús de les Lleis contra la violència, ja que per falta de dotacions pressupostàries que facilitin formació de professionals i assegurin acompanyament i protecció a la víctima, “s’han quedat en unes precioses declaracions d’intencions. Però res més”, afegeix l’advocada.\nEnquesta de Violència Masclista de Catalunya 2018 | Generalitat de Catalunya\nNo només desmuntar l’amor romàntic\n“Quan sentim parlar de violència de gènere, sovint pensem en violència dins la parella. Ens venen al cap amors disfuncionals que, sabem o volem creure, que no són majoria”, apunta Gemma Altell. Aquesta imatge ha estat creada a través d’una interpretació d’administracions i mitjans de comunicació que la psicòloga considera “simplista: el titular fàcil és parlar només dels assassinats o maltractes de parella”. Aquestes violències, que acoten el cercle de l’abús, eliminen el component aleatori que demostra que el masclisme és una “xacra social, no de parella”. En aquesta línia, cal destacar que L’EVMC parla que un 70.1% d’agressions es produeixen per desconeguts -i no pas per parelles, coneguts o famílies.\nAixí, Altell considera que “si pensem només en amors convulsos, parlar d’un 17.6% de dones víctimes de violència pot semblar exagerat. Però, realment, si tenim en compte l’alt nombre d’agressors desconeguts, la xifra se’ns queda curta. I si fossim capaços de reconèixer totes les agressions que tendim a normalitzar, el total creixeria exponencialment”, apunta. Per això considera que les campanyes contra la violència masclista no han d’anar enfocades a l’assassinat o la violació només: “han d’atacar aquelles formes de violència més quotidiana, per identificar-les i condemnar-les. Un cop fet això, ja no caldrà fer cap anunci alertant dels feminicidis”.\nDes d’aquesta perspectiva pedagògica, les expertes consultades també consideren “greu” que entre la darrera -i primera- enquesta de violència masclista de la Generalitat (del 2010) a l’actual hagin passat 8 anys (tot i que les dades van ser recollides el 2016). Consideren, doncs, que es necessiten totes les forces possibles per a denunciar aquestes altres violències, sobretot aprofitant l’empenta del moviment feminista que va despuntar el 8 de març i va mostrar múscul en les manifestacions de suport a la víctima de La Manada o a la Juana Rivas. “Però no hem d’oblidar que la feminista és una revolució personal, que hem d’assolir nosaltres primer per a fer-la global”, recorda Altell.\nAixí, Meritxell Benedí reclama que “hem d’entendre i denunciar que quan ens toquen al metro i que el sexe no desitjat, inclús en parella, són agressions. Que els comentaris sobre el físic són violència. I no ho hem de normalitzar. No hem de sentir vergonya si ens diuen que som unes exagerades. No hem de sentir-nos culpables quan se’ns recrimini, des de la seguretat de la distància, el ser víctimes. Ni el no denunciar”.


Ràdio Balaguer - Balaguer organitza una caminada popular per sensibilitzar la població de la necessitat de fer exercici com a prevenció i benefici de la salut.\nBalaguer organitza una caminada popular per sensibilitzar la població de la necessitat de fer exercici com a prevenció i benefici de la salut.\nL’Àrea Bàsica de Salut de Balaguer, la regidoria d’Esports de l’ajuntament de Balaguer, l’Associació Gent Gran de la Noguera i la Mesa de Salut Jove de la Noguera, en col·laboració amb diverses entitats esportives de la ciutat, celebren avui el Dia Mundial de l’Activitat Física.\nHo fan amb l’objectiu, un cop més, de sensibilitzar la població de la necessitat de fer exercici com a prevenció i benefici de la salut.\nPer fer-ho, s’ha previst una caminada popular entre els ponts de la passarel·la i seguint el marge esquerra del Riu Segre, fins al riu Sió. (3,5 km. aproximadament). És una caminada oberta a tothom.\nLa concentració per a la sortida es farà a l’estació d’autobusos a les 17.30h\nLa caminada es farà sota el lema Infant actiu = adult saludable.


Arriba una nova edició del Windows Art Circuit (WAC), que compta amb el suport de Montana Colors, i que aquest any celebra set anys.\nEl circuit d’art, una de les activitats destacades dins Poblenou Open Day, organitzat per Poblenou Urban District i La Plataforma, acollirà a 30 artistes procedents de diferents disciplines com la fotografia, la pintura, la il·lustració o l’art mural i que intervindran alguns espais a Poblenou.\nEls participants, que van ser escollits a través d’una convocatoria oberta, han estat seleccionats d’entre desenes de propostes a través d’un jurat professional format per galeristes d’art, dinamitzadors culturals experts en art urbà i diversos professionals del sector creatiu.\nVoleu saber qui són els artistes? Aquí teniu el llistat al complet:\nSi el que voleu és estar enganxats a bona música, durant tot el dia hi haurà DJs punxant al pàrquing de l’FX Animation i a La Plataforma. Podeu aprofitar per veure els espais expositius i delectar-vos amb la música de:\nPàrquing FX Animation\nConsulteu el mapa amb tots els espais aquí


Jared Leto explica per què va evitar Lindsay Lohan al set del capítol 27 - Pel·lícules\nJared Leto explica per què va evitar Lindsay Lohan al set del capítol 27\nPARK CITY, Utah - Si el Festival de Cinema de Sundance té un rei aquest any, es podria suposar amb seguretat que Jared Leto podria ser el que està assegut al tron. En una rara convergència de talent, el jove de 35 anys va aparèixer com a cantant esvelt durant 30 segons a Mart per un concert de sardines ple de dissabte, i després va tornar a la pantalla tres dies després i 50 lliures més pesat per a l'estrena de dimarts de la polèmica pel·lícula 'Capítol 27', que tracta dels dies previs al mortal tiroteig de John Lennon. Vam trobar-nos amb Leto per tenir una conversa oberta sobre els èxits que Leto va aconseguir durant el darrer any, el dia que va morir Lennon i el paper de la pel·lícula davant Lindsay Lohan que gairebé el va matar.\nMTV : Vaig veure els teus 30 segons a Mart l’altre dia: era un lloc tan petit i íntim amb només uns quants centenars de persones. Vosaltres sou fantàstics.\nJared Leto : Sovint no tenim l'oportunitat de tocar espectacles així. De vegades són un desafiament per les seves pròpies formes, però ens ho hem passat molt bé. Va ser una experiència gutural realment única perquè estàvem molt a prop del públic. ... Hem estat tocant molts espectacles durant l'any, així que va ser bo venir aquí i compartir una mica la banda amb Sundance. La meva vida com a actor i com a músic va xocar aquesta setmana de la millor manera.\nMTV : Ets aquí dalt amb 'Capítol 27', una pel·lícula que us fa retratar a Mark David Chapman, l'home que va matar John Lennon. Per què vols fer una pel·lícula sobre aquest noi?\nquè vol dir quan no et pots posar difícil\nEstiu : Va ser una pregunta que em vaig fer quan vaig llegir el guió. No va ser una decisió que vaig prendre a la lleugera. Va caldre tenir molta consideració a l’hora de prendre el que crec que és una decisió bastant important, si s’aconsegueix o no aquesta pel·lícula. Però, finalment, va ser una oportunitat per descobrir el fracàs de la humanitat. Mark David Chapman és un exemple del fracàs de la humanitat i John Lennon és probablement un dels millors exemples dels aspectes més meravellosos de la humanitat. Crec que, explorar allò incòmode i allò políticament incorrecte, és la feina de l’artista.\nMTV : Tenies nou anys quan van afusellar Lennon. Quins records en tens d’aquest dia?\nEstiu : Jo era un nen i recordo que la meva mare mirava el diari i va esclatar a plorar.\nMTV : La majoria de les pel·lícules tenen un personatge protagonista simpàtic. Molta gent que està atacant aquesta pel·lícula sense haver-la vist suposa que està fent simpàtic a Chapman. Aquest era el teu punt?\nEstiu : No, no era el nostre objectiu. No crec que Mark David Chapman mereixi cap mena de simpatia i no ho vàrem perseguir. Crec que empatia és una paraula molt més interessant per a aquest projecte. Comprensió. ... Cada setmana a taquilla explorem pel·lícules sobre escapisme: comèdies romàntiques, pel·lícules d’acció o qualsevol altra cosa. També és important examinar els fracassos de la humanitat.\nMTV : Tan aviat com camineu per la pantalla, és obvi que heu tirat un De Niro. Quant pes heu posat i com ho heu fet?\nEstiu : Probablement va ser el més difícil que he fet en tota la meva vida, segur. Va ser un procés devastador; no va haver-hi un sol moment d’alegria durant els mesos que hi vaig treballar. Moments de recompensa i realització, sens dubte, però va ser un procés que, amb raó, es va omplir de dolor, fàstic i confusió. Vam parlar al principi sobre si hauria de portar un vestit gros o no, però era molt important per a mi guanyar pes per uns quants motius específics. Va canviar totes les coses sobre qui era com a ésser humà. Va canviar la manera de caminar, va canviar la manera de parlar, va canviar la manera que sentia de mi mateix i la manera en què la gent em mirava i em tractava.\nMTV : Quin era el teu secret? No vau menjar res més que hamburgueses i panellets durant cinc mesos?\nEstiu : Bé, jo no menjo carn, així que no hi ha hamburgueses. Però menjava totes les coses que poguessis pensar en menjar que et resultarien malament. ... Gairebé m'agradaria haver fet una pel·lícula sobre la creació de la pel·lícula, perquè definitivament era una versió de grans dimensions de 'Super Size Me'. Els metges em deien que havia d’aturar-me, que m’aniria a suïcidar, el colesterol dispararia fins a 300 punts, cosa dolenta. Volien posar-me Lipitor i tot tipus de medicaments. ... L’alimentació és el medicament més fort que prenem cada dia. El que feia era enverinar-me amb alguns mètodes realment greus. Va ser una experiència fascinant, però devastadora.\nMTV : Alguna vegada heu tocat amb la banda mentre era gros?\nEstiu : No. Quan em concentro en una pel·lícula, desapareixo i em centro en això completament. És el mateix quan estic de gira o a l’estudi fent música: m’hi dedico completament i em concentro. Tinc una mica el contrari d'afegir. Tinc un trastorn hipercentrat, on si hi ha una tasca al davant, em concentro realment. ... Vuit dies [després de filmar embolicat] estava a la carretera, així que vaig estar pesat durant uns quants espectacles.\nMTV : Amb els seus papers a 'Chapter 27' (com a grup de Lennon) i l'any passat a 'Bobby', Lindsay Lohan sembla estar deixant els papers infantils darrere d'ella. Com era la seva ètica laboral?\nEstiu : Aquest tipus de pel·lícula us presenta una oportunitat i un repte. ... Tots vam intentar moure’ns junts amb tanta dignitat i respecte per la gent i el propi esdeveniment ... a tots ens feia molta il·lusió assumir el repte, aprendre una mica sobre nosaltres mateixos com a éssers humans. Una pel·lícula com aquesta ... t’exigeix molt. No és com fer un rom-com.\nMTV : Quin tipus de converses vam mantenir amb Lindsay entre vosaltres? Devia ser un conjunt bastant depriment.\nEstiu : No vaig parlar amb ningú. Jo estava de personatge les 24 hores del dia. Per a mi, era una experiència que havia de tenir sola. El personatge estava molt aïllat i també vaig adoptar aquest enfocament. Vaig tenir un enfocament molt religiós per desenvolupar el personatge. No és com el director va dir: 'Tall!' i tothom va poder riure i anar a prendre una copa i parlar d’alguna cosa estranya.\nMTV : Has conegut mai Chapman i / o la vídua de Lennon, Yoko Ono?\nEstiu : No, no. Qualsevol cosa posterior al 8 de desembre de 1980 no tenia cap interès per a mi. Vaig adoptar el plantejament de [saber] tot, des del dia del seu naixement fins a aquella horrible nit del 8 de desembre de 1980, en què John Lennon va perdre la vida. ... Aquesta és una pel·lícula que serà per sempre un element definitori del que sóc com a actor i com a persona. Sabia que entrar.\nMTV : Què ve de 30 segons a Mart?\nEstiu : Ens preparem per anar a Europa. Estic aquí fins al dia 25, i després vaig cap a Europa directament durant un parell de setmanes, i després comencem el Taste of Chaos [gira]. Serà a tot el país i estem encantats. [L’any passat va ser] un dels millors anys de la nostra vida ... així que tornar a la carretera i celebrar-ho amb tothom és el que esperem fer.\nMTV : Hi ha pel·lícules?\nEstiu : Acostumo a pegar-me tan malament fent aquestes pel·lícules. [ Riu. ] Probablement és millor fer-ne el mínim possible.\nVegeu tot el que tenim sobre Jared Leto i el 'Capítol 27'.\nel tot americà rebutja el tot americà rebutja\nj. cole: somriure tort\ntadalafil 20 mg quant dura\nrevertir la caiguda del cabell per estrès


Subhasten els primers 22 sementals de raça bruna que han sortit de l'Escola Agrària del Pirineu - FÒRUM.ad\nSubhasten els primers 22 sementals de raça bruna que han sortit de l’Escola Agrària del Pirineu\nEl 03/05/19 19:10\nEl centre de testatge de l’Escola Agrària del Pirineu, ubicat a Ballestar (Alt Urgell,) ha celebrat la primera subhasta de sementals de raça bruna dels Pirineus. Aquesta Instal·lació, que va començar funcionar al mes de novembre del 2018, ha estat fent un seguiment als vedells que els ramaders de la Federació de la Bruna van portar al centre. Ara, aquests vedells qualificats d’òptims per a semental s’han subhastat. En total han portat a subhasta 22 animals a un preu de sortida d’entre 1.400 i 1.800 euros. La consellera d’Agricultura de la Generalitat de Catalunya, Teresa Jordà, ha destacat la importància de protegir, preservar i millorar la raça bruna dels Pirineus, al tractar-se d’un patrimoni del nostre país. Segons el president de la Federació, Josep Maria Moga, comptar amb aquest centre de testatge és una “aposta de futur” per la raça i els ramaders. Els vedells que aquest divendres han sortit a subhasta han estat sis mesos en aquesta instal·lació dedicada al foment i la millora d’aquesta raça basant-se, en part, en la selecció de mascles qualificats.\nLa consellera Jordà ha signat un acord amb el president de la Federació Catalana de la Raça Bruna dels Pirineus, Josep Maria Moga, per ratificar el suport del departament a la ramaderia de muntanya. La ubicació del centre de testatge a l’Escola Agrària és un encert per la consellera donat que s’ajunta la formació i la innovació.\nJordà ha defensat el paper de les escoles agràries com a eina que garanteix la formació dels futurs ramaders i el relleu generacional, tan bàsic en aquest sector. La consellera ha fet una defensa de la ramaderia de muntanya i el món rural i ha dit que s’ha de vetllar perquè “el desconeixement del món urbà cap al món rural sigui cada com més feble”.\nAnterior al centre de testatge de l’Escola Agrària n’hi havia hagut un a Bon Repós (Pallars Jussà). El president de la Federació de la Bruna ha destacat que aquest està molt més ubicat i està situat on es troba l’hàbitat d’aquesta raça; el Pirineu. Aquest centre permet als ramaders fer una correcta gestió dels animals per la celebració de subhastes. Per aquest fet, no descarten que se celebrin de forma habitual al centre i de manera excepcional es puguin traslladar a fires d’animals.\nNotícia Anterior: L’Ajuntament de la Seu d’Urgell participa en la jornada final del projecte INNOLACT\nSegüent Notícia: Dia assolellat al sud amb més núvols al nord al matí


El col·leccionista de vies: La codolosa, via dels Indignats. Matinal "escopetejada"\nLa codolosa, via dels Indignats. Matinal "escopetejada"\nAvui dissabte farem una matinal dons les obligacion familiars ho recomanen. La via serà la Indignats envlavada en un troçet de paret que queda lliure a la popularísima Codolosa. La via es oberta per l'amic Joan Asín, on hi ha alegria en els tramps de IV i un 6a que segons ell es pot fer en Ae. Ens juntem en Joan Marc, el Guillem, el Joaquim i un servidor on faem dos cordades.\nQuan arribem a peu de via veiem que, com ja m'han advertit hi ha aire entre assegurances. El meu pensament ere de fer jo el segon llarg però en Joaquim prefeeix fer-lo ell dons hi han dos parabolts ben seguits.\n1er llarg IV, IV+ i V- 4 parabolts i 30 metres\nDesde sota es veu una mica "heavy" el llarg però a mida que pujes es torna més "humana", amb bona presa de mans però un xis bruta per la terra que hi ha. En Joan Marc va darrera meu però en el segon parabolt li salta una presa de mà i pica a la cornisa i s'enressent una mica al taló. Jo mentres tant, ja sóc a la reunió i veig que el relleva en Guillem.\n2on llarg IV Ae V- i IV 4 parabolts i 25 metres\nSurt en Joaquim una mica nerviós pentsant en el 6a pero un cop arriba als parabolts posa un estrep per arribar a una llastra on pot posar un friend i un pont de pedra. Continua, ara més tranquil, per plca amb còdols agraits fins la feixa on muntem la segona reunió. Jo desde la reunió veig molt factible poder intentar-lo en lliure i em surt tot el llarg net. No se si es 6a, em costa graduar de segón i ho indria que provar de primer. Un altre dia...\n3er llarg V+ i IV 6 parabolts i 25 metres\nAquest llarg es una mica de tràmic. No es gaire agrait sobre tot l'últim troç que es molt forçat i la roca no gaire bona. El V+ també em surt net (tindré el dia inspirat?) i monto la reunió al cim de la roca o paret i al cap de poc ja som tots quatre al cim. Amb tot això a l'ermita de la Salut es monta un "xirigall" d'una, sembla ser, festa d'aniversari que espantave fins hi tot les cabres. No sé si tornaran a fer niu les suposades aus protegides de la muntanya en aquest zona... de veritat un escàndol brutal!\nDos rapels per la mateixa via i tots un altre cop a vall... i cap a casa que fem tard. Via ràpida per una matinal i si no fos per lo bruta que era la roca m'hages agradat més. Assegurada amb petites excursions entre asegurances per passar una mica de neguit i el grau ben trobat. Una més per la cole.\nPreparats per rapelar tota la via\nUna Locusta migratoria, que atònita, no ens treu l'ull de sobre... poder estave acollonida pel xivarri de la "festa" (fotre)\nPublicado por Joan Prunera en 9:05 p. m.\nMontse 24 de gener de 2012 a les 23:23\nEscopetejats o no, veig que aneu molt en marxa aquesta temporada.\nBona escalada nois!!\njoan asin 25 de gener de 2012 a les 8:51\nJoan el 6a és el que em va semblar el primer cop, però diria que deu ser V+/6a-. Ara amb el canvi de reunió el tercer llarg queda millor. Vau posar una baga a la nova R2?\nJoan B 25 de gener de 2012 a les 9:56\nBona escalada Joan\nJo fa poc que la vaig fer i també i vaig trobar molta terra a la primera tirada. A veure si plou i es neteja\nJoan Prunera 25 de gener de 2012 a les 11:01\nMontse, mentre el cos aguanti anirem amb "marxa", ara escopetejats, millor de tant en tant, hehehehehe\nJoan A. Jo el vaig fer en lliure però anave de segon. Jo no se graduar 6a i penso que si el vaig fer en lliure no deu ser 6a perque jo 6 no en faig, però ja està be 6a- o 6a i no vindrà d'aquí. En va agradar molt el segón llarg. La veritat no m'enrecordo si la vàrem possar. Nosaltres vem fer un rapel fins la primera reunió i un altre fins a terra.\nJoan B. Amb las feixetes que hi ha, em sembla que ni ploven es netejarà. Tinc que tornarla a fer, per provar de primer, el segon llarg.\nquimet 25 de gener de 2012 a les 20:57\nSi se li treu la sorreta, a mi em va agradar bastant.\nLa llàstima va ser el xivarri que varen fer amb la "festeta" dels ... ens van destrossar el cap i els nervis a tots.\nJoan Asin, no vàrem posar la baga a la nova R2 ja que no fa falta, vàrem fer un ràpel del cim a la R1 (que ja tenia baga) i un altre de la R1 al terra.\nLa codolosa, via dels Indignats. Matinal "escopete...


Gala de premis del CEV 2012 - CEV\nInici / Arxius / Carrusel_inicio, Events, Noticies, Seu del CEV / Gala de premis del CEV 2012\nGala de premis del CEV 2012\n15.11.12 Carrusel_inicio , Events , Noticies , Seu del CEV\nDivendres 30 de Novembre a partir de les 19 h. Saló d'Actes del CEV.\nVos esperem en la gala de premis 2012 la vostra presència és molt important.\nL'acte acull les insígnies al reconeixement social als socis i sòcies que han estat des de fa 15, 25, 50 i 60 anys, de forma permanent, en el Centre. A més de l'entrega del Premi "Dinamita" en memòria de Josep Clement i Bensa que guardona les edicions del "Sis per Cinc" d'enguany . També podrem disfrutar de l'entrega dels premis del Concurs Fotogràfic del CEV "Excursió per la Llum" en la seua XIX edició\nLa Gala tindrà lloc el divendres 30 de novembre, a les 19,00 hores, en el Saló d'Actes de la nostra seu social. Al finalitzar podrem disfrutar tots junts d'un "vi d'honor especial" i compartir l'homenatge amb molts amics, socis i sòcies del CEV.\n« Vaga General 14N | Avanç de les activitats del CEV »


NOVES CARTES A UN JOVE POETA - Saltamarti Llibres\nPer escriure un poema no hi ha unes condicions millors que d'altres: s'imposa la necessitat de buscar, trobar, escriure, reescriure, treballar-lo fins al final. Si un poema pot esperar, és que no ha trobat ningú que l'escrigui. Més encara: si qui té la pretensió de ser poeta no sap convertir qualsevol situació personal -per difícil que sigui- en una situació on la seva obra continuï, és que s'està equivocant. Si a la poesia un no pot donar-li tot -i tot vol dir tota la veritat que hi hagi a la seva vida- no s'ha de continuar.\nEl poeta Joan Margarit, Premio Nacional de Poesía en 2008, que acaba de publicar este poemario ha dicho que la poesí...\n*ANTOLOGIA PERSONAL JOAN MARGARIT +CD VV-22\nCASA DE MISERICORDIA ACASTELLANO