Arxivat a: Celebrar el tiberi, Jordi Benavente, Mercè Ibarz, Biblioteca\n“No és perquè sí que qualsevol llibre, fins i tot un de poc seriós, té forma de maleta”, deia Serguei Dovlàtov, traduït per Miquel Cabal, a La maleta (LaBreu). Esclar que podria ser que l’escriptor rus exiliat a Queens, Nova York, senzillament s’ho hagués fet venir bé: el seu llibre –impregnat del laconisme irònic de qui va passar per la universitat i per la presó, va fer de periodista i de vigilant en un camp de treball, i va morir alcoholitzat poc abans de fer els 50– narra la història dels vuit objectes anodins (barret, mitjons, guants, jaqueta, etcètera) que Dovlàtov va endur-se de l’URSS en una maleta. Una excusa tan vàlida com una magdalena per tibar el fil de la memòria.\nA Inventari de coses perdudes (Més Llibres, traduït per Maria Bosom), la berlinesa Judith Schalanksy invoca dotze coses desaparegudes, com els cants d’amor de la poeta Safo (“poemes mutilats que esperen que algú els completi”), el palau de l’RDA o una illa submergida per sempre més a l’oceà; i, amb aquesta excusa, posa en solfa vivències personals, assaig i ficció, per demostrar-nos que res desapareix del tot mentre en quedi el record. Més que maleta, aquest seria un llibre museu, en què cada peça inspira un relat tan emotiu com original: “L’endemà, al lloc on hi havia hagut l’atol, només devien flotar uns quants arbres morts sobre la superfície del mar, llisa com un mirall”.\nA Si aquest carrer fos meu (Edicions de 1984, traduït per Marina Bornas), Stefanie Kremser hi consigna les vint-i-dues adreces de cinc països diferents, a banda i banda de l’Atlàntic, en què al llarg de cinc dècades ha tingut raspall de dents, i per tant residència. Són, doncs, unes memòries en trànsit en què aquesta rodamon privilegiada (perquè no ha hagut de fugir mai d’una guerra ni de la gana, com diu ella mateixa) s’interroga, literàriament, sobre per què escriu, i sobre qui és i d’on és, malgrat (o gràcies a) totes les vegades que ha triat fer les maletes. “De què em desprenc i conservo només en el record, i què m’emporto en el pròxim trasllat?”\nPatti Smith diu a M Train (Lumen, en castellà) que el seu dilema sempre que se’n va de viatge és, precisament, decidir quins llibres fica a la maleta, a banda d’una Polaroid, un grapat de mitjons d’abelles i samarretes dels Electric Lady Studios. El seu és un llibre capsa de records i de lectures, amb els quals Smith fa el que vol. És a dir: fa literatura, de la bona. I és que tot li germina, a l’autora del Horses. A L’Any del Mico (Club Editor, traduït per Martí Sales) hi diu: “I em vaig veure amb en Sam a la seva cuina de Kentucky i xerràvem d’escriure. Al final, deia, tot és pinso per una història, és a dir, suposo, que tots som pinso”.\nI passa el mateix amb Mercè Ibarz (“llauradora de les lletres”), que ara, amb Labor inacabada, tanca el Tríptic de la terra, en una edició d’Anagrama que inclou La terra retirada (1993) i La palmera de blat. Com Patti Smith, Ibarz escriu en una culta i amena primera persona sobre experiències pròpies i generacionals, que barreja magistralment amb l’assaig fotogràfic, cultural i antropològic; des del seu poble natal, Saidí, a la Franja, fins a Barcelona, passant per Lleida. I domina, com Sebald, l’art de narrar fent marrada però sense perdre mai el fil. “I ara sé que escriure és una pagesia. (…) La mateixa espera: solcar, plantar, regar i adobar, podar, protegir, donar forma. Llaurar, escriure.”\nTambé hi ha llibres que més que maletes són com tot l’hangar de l’Àrea 51, on acaba l’Arca de l’Aliança, a la mítica pel·li d’Indiana Jones. Llibres com 2666 del Bolaño, els Diaris de Kafka o el Jo confesso del Cabré. I n’hi ha que són volcans, tan fascinants i tan capaços d’arrasar-ho tot: Teoría de la gravedad, de Leila Guerriero, per exemple. Però això ja seria tema per a una altra columna.


Vols barats de Barcelona a Estrasburg des de 578 € a Iberia\tEl país més visitat del món, amb una mitjana de 80 milions de turistes a l'any, es divideix en dues parts: París i la resta de França. Capital d'una nació altament centralitzada, París és una ciutat…\nNecessitem que ens indiquis les dates concretes del viatge per poder mostrar-te els preus per a aquest trajecte. Vols barats de Barcelona a Estrasburg (SXB) de Barcelona a Estrasburg Barcelona-Estrasburg, França On et portem?\tSi l'origen i la destinació són a Espanya, se't mostrarà l'opció de "família nombrosa". Si, a més, esculls com a origen o destinació algun punt de les Illes Canàries, les Illes Balears o Melilla, se't mostrarà l'opció de "resident" en alguna d'aquestes regions. I, si el vol és entre Madrid i Barcelona, s'activarà l'enllaç de "Buscar Pont Aeri".\nConsulta l’oferta de vols de Barcelona a Estrasburg i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Barcelona a Estrasburg. Els preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Barcelona a Estrasburg fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


A Egara Exclusives et porten les begudes a casa - Diari de Terrassa\nA Egara Exclusives et porten les begudes a casa\nEgara Exclusives és una distribuïdora de begudes, alimentació i neteja, ubicada a Terrassa que fa més de 50 anys que serveix als establiments d’hostaleria del Vallès Occidental.\nRecentment han llançat una nova botiga online per a particulars i empreses, on l’usuari podrà trobar una gran varietat de primeres marques a preus molt competitius tant en begudes, cafè i infusions i alimentació com en neteja.\nDes d’Egara Exclusives aposten per la sostenibilitat oferint productes amb envàs retornable, l’opció més saludable i ecològica. La fórmula és molt senzilla: consumir, retornar i netejar. Consulta tots els productes amb envàs retornable que et poden oferir.\nFes la teva comanda a www.egaraexclusives.com i, per ser lector del Diari de Terrassa, et descomptaran 5€ en la primera compra amb el codi EGARA5.\nSi ets particular o empresa, et porten les begudes a casa, a només un clic.


El Far de Puig-agut: Les malalties epidèmiques i la religiositat popular\nLes malalties epidèmiques i la religiositat popular\nRamon Madirolas i Codina, després d’aconseguir que l’any 1885 el terme de Manlleu fos dedicat al Sagrat Cor de Jesús, com s’esmenta en el número anterior d’El Far de Puig-agut, també ho va aconseguir amb de Torelló.\nMadirolas va escriure, en data del 8 d’octubre d’aquell mateix any, una carta a l’Ajuntament de Torelló per tal que s’adherís a la iniciativa i considerés la possibilitat de sumar el municipi als territoris dedicats al Sagrat Cor. En aquesta carta, explica Fortià Solà a la seva Història de Torelló, Madirolas “addueix el testimoni de vàries ciutats franceses, les quals a aquesta pràctica atribueixen l’haver-se deslliurat del còlera i d’altres calamitats (1)”. Aquesta referència la llegim precisament ara, en el 2009, que en els darrer mesos els mitjans de comunicació han avisat, entre comentaris de prevenció i avís, de l’arribada d’una possible epidèmia; l’anomenada grip A o Nova, causada pel virus H1N1, sembla que pot fer estralls entre la població. Per això pot ser interessant veure com els catalans del segle XIX, especialment en l’època de la construcció del nostre santuari, es prenien aquest casos de malalties especialment encomanadisses i com els eren motiu per expressar la seva profunda religiositat.\nEsteve Gaja, en el seu llibre El Manlleu del segle XIX, comenta la incidència de les epidèmies en la societat d’aquell període (2). El 1809 el tifus va afectar una societat que vivia les conseqüències de la guerra del Francès i va provocar unes tres-centes seixanta defuncions sobre un miler i mig d’habitants. El 1834 el còlera es va fer present però sense provocar gaire desgràcia; aquesta epidèmia va retornar l’estiu de 1854 després d’un hivern molt cru; va deixar uns 150 morts respecte un global de 3.300 persones. Deu anys després, per la tardor, una greu epidèmia que es va qualificar de verola, va provocar diverses víctimes. El 1883 va ser, de nou, aquesta malaltia la que va provocar el traspàs de 83 manlleuencs. Va arribar a la població el 22 d’agost i, el període més dur, va acabar el 17 de novembre; un lleu rebrot va arribar el gener següent. Gaja explica com “en el curs d’aquesta epidèmia, Manlleu tingué el consol d’ésser assistit amb la presència del Sr. Bisbe de la diòcesi, qui visità diversos malalts i aquest gest fou d’allò més ben vist (3)”. El bisbe Morgades, precisament, havia vingut a la nostra població amb motiu de la col·locació de la primera pedra del nostre santuari de Puig-agut.\nUn any i mig després, el 1885, el còlera va tornar a sacsejar la vida manlleuenca i aleshores va produir la mort de 30 o 40 persones. El primer difunt produït per la passa va ser el 10 d’agost i l’Ajuntament va suprimir els balls de la Festa Major per evitar-ne la propagació i es va estar a punt de fer el mateix amb el de la Fira de Sant Agustí. Per la seva banda, Domènec Torrent i Garriga esmenta que, a finals de 1889, la grip va fer emmalaltir prop de 600 manlleuencs però cap mort (4). Ramon Puntí explica a Les generacions parlen com van viure aquest període les manlleuenques i manlleuencs: “les famílies, matí i tarda, fregaven amb zotal les cases de manera exagerada. Algunes persones, a causa d’això, tardaren un temps o tota la vida sense sentir l’olor de les coses (5)”.\nLes successives malures, en aquell temps, no estaven acompanyades de l’atenció sanitària i dels quals gaudim ara ni de les efectives mesures de prevenció que es promouen. Potser per aquets motiu, com devia manar la tradició, la resposta es cercava al cel i en els designis de la divina Providència. El 1854, després de la fuetada del còlera van prometre i complir, en vot de poble, edificar una ermita a sant Jaume com Manlleu havia tingut anteriorment. El 1884, recordant aquesta acció i els seus efectes benefactors, lligant-la a la figura de sant Jaume –copatró de Manlleu- li van construir una fornícula al carrer que li era dedicat. I en acabar l’epidèmia del còlera de 1885, el 8 d’octubre, l’Ajuntament va fer cantar un solemne Te Deum en acció de gràcies (6). Per algun motiu semblant, tot i que en data desconeguda, sembla que van ser col·locades les imatges de la Mare de Déu dels Àngels al carrer del Pont i la Mare de Déu del Carme del carrer de Vendrell.\nNo ens ha de sorprendre, per tant, que fos present en l’ànim general de la població que vivia en la dècada de 1880 allò que el mateix Madirolas havia dit de França: que el Sagrat Cor de Jesús protegia la debilitat humana i vetllava per la salut dels pietosos fidels.\n1 Solà, Fortià. Història de Torelló. Barcelona: Gráficas Marina, 1947-1948, volum. 2, p. 221\n2 Gaja, Esteve. El Manlleu del segle XIX . Manlleu : Gaja i Molist, 1983, p. 75 – 77\n3 Gaja, íbid, p. 774 Torrent, Domènec. Manlleu, croquis para su historia. Vich: Imp. R. Anglada y Pujals, 1893, p. 114.\n5 Puntí, Ramon. Les generacions parlen: biografia "Cal noi Ramon" Manlleu, 1745 a 1930.[Vic: COPIVIC], 1978, p. 135\n6 Gaja, ídem\nPublicat per EL FAR DE PUIG-AGUT a 18:20\nEtiquetes de comentaris: Núm. 84. Octubre de 2009. Pàg. 6 i 7\nManlleu, núm. 84 - octubre de 2009\nEsbós biogràfic d’August Font i Carreres, arquitec...\nLes malalties epidèmiques i la religiositat popula...


9 JARDÍ - L'Aquíl·lea\nLes nostres protagonistes són unes plantes de molt ràpid creixement originàries d’Europa, Àsia i Amèrica del Nord conegudes com a Aquíl·lea. Arriben a aconseguir una altura aproximada d’un metre. Les seves fulles són alternes, generalment dentades. Les flors apareixen distribuïdes en inflorescències en forma de capítol, de color blanc, groc o rosa. Les llavors són molt petites, de menys de 0,5 cm de longitud, obovades i aplanades.\nEl gènere Achillea està compost per un total de 150 espècies acceptades pertanyents a la família botànica Asteraceae. La més coneguda és l’Achillea millefolium.\nPerquè puguin créixer correctament i florir és convenient que es col·loquin en una exposició assolellada. Com a mínim, els hauria de donar entre 4 i 6 hores de llum solar de manera directa.\nNo són gens exigents. Poden créixer en tota mena de sòls o substrats sempre que tinguin bon drenatge. En el cas que es vulguin tenir al jardí i el terreny tingui molta tendència a compactar-se, és aconsellable fer un forat de plantació de 50 x 50 cm i barrejar la terra amb perlita a parts iguals, si per contra es tenen en test, s’ha d’usar substrat de cultiu universal amb perlita, argila expandida o similars.\nLa freqüència de reg variarà depenent de l’estació de l’any en la qual et trobis i del clima que hi hagi en la teva zona. Com a norma general, cal evitar que el substrat estigui sec, per la qual cosa s’aconsella regar una mitjana de quatre vegades per setmana a l’estiu i cada tres o quatre dies la resta de l’any.\nSi seran per a consum humà és necessari que les adobis amb productes naturals, com pot ser el guano de ratapinyada, ja sigui en pols si són al jardí, o en forma líquida si estan en tests des de començaments de primavera fins a finals de l’estiu. En cas contrari, es poden usar abonaments sintètics, com l’abonament universal.\nPlantació o trasplantament\nLes Aquíl·lees es poden plantar definitivament en terra o ser trasplantades a la primavera. Si es tenen en recipients cal trasplantar-les cada dos anys, posant-les en uns que siguin 2-3 cm més amplis que els anteriors.\nSón plantes molt resistents.\nDesprés de la floració s’aconsella podar-les perquè es vegin més boniques i tinguin un millor creixement.\nPots aconseguir nous exemplars sembrant les llavors directament en planter o dividint les mates al començament de primavera.\nResisteixen el fred de fins als -7 °C.\nAra que hem vist com es cuiden aquestes increïbles plantes, és moment que sàpigues perquè s’utilitzen. Doncs bé, a més de ser ornamentals durant molts segles també tenen un us medicinal. I és que té propietats desinfectants, alleuja i cura les afeccions de la pell i tracta les hemorroides.\nAfavoreixen les digestions pesades, i són eficaces contra els vòmits i les úlceres gàstriques. Així mateix, són unes de les millors aliades per a aquells que tenen problemes per a dormir, que estan deprimits o ansiosos.\nEs poden prendre en infusió o en càpsules que trobaràs a la venda en herbolaris. Sempre consultar a un especialista per a el seu consum.\nNo s’han de prendre durant l’embaràs o lactància, ja que podria provocar avortament involuntari. Tampoc s’ha de prendre si s’és al·lèrgic a les plantes compostes (com les margarides o els asters), s’estan prenent medicaments coagulants ni si et sotmetràs a cirurgia. No has de combinar-les amb altres plantes d’efecte sedant, com la valeriana o la til·la.\nCuriositats de les Aquíl·lees\nEl nom del gènere, que com hem vist anteriorment és Achillea, prové de l’heroi de la guerra de Troia. Durant el conflicte, el guerrer Aquil·les va curar a molts soldats i al propi rei de Micenas, el rei Teléfo, amb aquestes plantes.


El meu món... t'agrada?: El primer film sonor era espanyol\nConcha Piquer la va protagonitzar el 1923, quatre anys abans de 'El cantant de jazz', considerada oficialment la primera\nUna cinta trobada a la Biblioteca del Congrés dels Estats Units prova que Concha Piquer va protagonitzar el primer film sonora en espanyol el 1923, quatre anys abans que Alan Crosland rodés "El cantant de jazz", considerada pels historiadors com la primera obra cinematogràfica parlada.\nFragments d'aquesta pel lícula seran emesos aquest dijous a La 2 de Televisió Espanyola dins del documental Conchita Piquer, dirigit per Jorge M. Reverte i amb guió d'Agustín Tena, que va ser qui va localitzar i recuperar el film a Washington a principis d'aquest any. "No només és el primer film sonor en espanyol, sinó que és quatre anys anterior a la que es considera oficialment la primera", explica Tena.\nEs tracta d'una cinta d'onze minuts que Llegeix DeForest va rodar amb una adolescent Concha Piquer i que inclou recitats, un cuplet andalús, una jota aragonesa i fins i tot un fado lusità (Ainda mais), cosa que també la converteix, segons Tena, a " el primer film sonor en portuguès ".\nEn el film, exhibit en el cinema Rivoli de Nova York el 1923, l'artista valenciana acompanya amb les seves castanyoles els balls i cançons. Una biografia de la intèrpret deOjos verds ja esmentava l'existència d'aquesta pel lícula, encara que la datava el 1927, a causa que va ser en aquest any quan DeForest va viatjar a Espanya per intentar vendre el seu sistema de cinema sonor.\nNo obstant això, Tena va comprovar a Internet Movie Data Base (IMDB), la major i més fiable base de dades cinematogràfica a la xarxa, que el copyright de la pel.lícula apareixia datat el 1923, i amb aquesta dada va localitzar a un col.leccionista nord-americà, ja octogenari, que va tenir en el seu poder la cinta fins que la va cedir a la Biblioteca del Congrés.\nEl film va aparèixer finalment en aquest lloc i el Congrés nord-americà va donar a la productora del documental Conchita Piquer els drets mundials de la cinta, de la qual es cedirà una còpia a la Filmoteca Espanyola.\nPublicat per Catbrass a 22:37\nTemes relacionats: Cine, Cultura, Espanya, Pel·lícules


El Reus Deportiu Miró no jugarà la Lliga Catalana | Canal Reus TV\n13:59 - 19 agost 2020\nEl Reus Deportiu no jugarà enguany la Lliga Catalana. Segons ha pogut confirmar Canal Reus, la junta directiva del Carrer Gaudí atribueix la decisió a motius de logística i a preservar la salut dels seus jugadors.\nL'afició roig-i-negra no podrà celebrar gols de la Lliga Catalana al Palau d'Esports.\nEl Reus Deportiu Miró ha decidit no disputar aquest torneig de pretemporada i és que des del club asseguren que la seguretat dels jugadors per la COVID-19 i motius logístics de planificació de la pretemporada, impossibiliten el conjunt ganxet a jugar el torneig.\nEls roig-i-negres, però, jugaran diversos partits amistosos a porta tancada, en el cas que es disputin al Palau d'Esports de la capital del Baix Camp.\nMalgrat que renunciïn a la Lliga Catalana, el Reus Deportiu Miró es desplaçarà a La Corunya per jugar la Copa del Rei la tercera setmana de setembre i jugarà el primer partit de l'OK Lliga 2020/2021 la setmana següent.\nreus deportiu miró hoquei patins Reus


Tema: Mitja de Sitges, 11 de gener de 2009 | Km0 Ponent | Page 2\nHome›Fòrums›Atletisme popular›Mitja marató i maratons›Mitja de Sitges, 11 de gener de 2009\nMitja de Sitges, 11 de gener de 2009\n18 de desembre de 2008 a les 12:18 #18052\nEl xip passa a ser teu, per sempre, a no ser que el perdis\n18 de desembre de 2008 a les 15:05 #18056\nJo continuo sense entendre-ho: quina diferència hi ha en l’opció d’inscriure’s amb xip groc o xip de lloguer, que és 3 euros més car?\nEl xip groc, si el compres, et serveix per totes les curses i no caldrà pagar el puto sumplementet de 3 euros que sempre ens fan pagar?\n18 de desembre de 2008 a les 16:10 #18059\nA veure, que hi hagi calma. Jo recomano a tots aquells que vulgueu un xip groc, que us canvieu les sabatilles, us compreu unes nike.Així us podreu fer socis del club nike i per la patilla tindreu la inscripció de la cursa de bombers i un xip groc en propietat.\nEn cas de dubte amb el tema de Sitges, suposo que el millor és fer una trucadeta telefònica i llestos.\nPitit, jo suposo que els 3 € que et fan pagar és en concepte de lloguer i per assegurar-se de que si no el tornes almenys ells no hi perdin res\n18 de desembre de 2008 a les 16:17 #18060\nPitit ha escrit:\nJo el que interpreto és que la gent que ja té xip paga 15 euros, i el que no en té paga 18 (15 més 3 pel lloguer del xip per aquella cursa) o 29 si el vols comprar (aleshores, seguint l’explicació de’n kaiser, ja el tens i després no et cal pagar “el puto suplementet de 3 euros que sempre ens fan pagar”.\nSi no és així, si us plau, “corregiu i esmeneu segons convingui”. :laugh:\n18 de desembre de 2008 a les 20:07 #18065\nÉs exactament així Flo!\nPer cert, ja estic inscrit!:woohoo:\n19 de desembre de 2008 a les 10:26 #18066\n19 de desembre de 2008 a les 11:38 #18067\n19 de desembre de 2008 a les 21:42 #18074\nsergi farré pérez\n20 de desembre de 2008 a les 11:40 #18077\nApa, fem-la ben grossa… la llista!\n20 de desembre de 2008 a les 20:01 #18086\nDos + inscrits!\nI ja tenim proposta per fer un bon dinar: al restaurant de l’any passat tenim possibilitat de reservar lloc per a 25-27 persones, però no més. És l’únic que coneixem on es menja força bé i que té capacitat per a més de vint persones. I, com alguns ja sabeu, és a tocar de l’arribada.\nHo tirem endavant? Fem llista per al dinar? Sigui on sigui, nosaltres ens hi apuntem.\nUn detall important: el dia 1 de gener com a molt tard, hem de confirmar la reserva i dir quantes persones serem.\nDinar a Sitges\n23 de desembre de 2008 a les 21:29 #18119\nHola nois, jo lo del dinar negatiu ja que a les 15:00 h hauré d’anar a treballar.\nPerò per la cursa el qua faci falta.\nArtur42 jo crec que no. Sicerament crec que ets fort i que segur que el pou que esmentes no és més que una àrea de descans de la que sortiràs enfortit.\n24 de desembre de 2008 a les 15:38 #18131\nMITJA MARATÓ :woohoo:\n24 de desembre de 2008 a les 17:32 #18136\nCargol + Su\n30 de desembre de 2008 a les 19:26 #18212\nInscrit, tot i que no estic fotent res de res, ja cal que m’espavili!!\n2 de gener de 2009 a les 8:36 #18235\nVinga, que en som uns quants ja….\nS'està mostrant 15 entrades - de la 16 a la 30 (d'un total de 65)


Quatre famílies es jubilen com a mares i pares d’acollida després de formalitzar fins a 60 acolliments amb l’IMAS - Consell de Mallorca\nVés enrere Quatre famílies es jubilen com a mares i pares d’acollida després de formalitzar fins a 60 acolliments amb l’IMAS\nLa presidenta del Consell ha rebut en audiència les quatre famílies que enguany es jubilen com a mares i pares d'acollida de l'IMAS\nLa presidenta Catalina Cladera i la consellera de Drets Socials i presidenta de l'IMAS, Sofia Alonso, saluden les famílies acollidores que es jubilen\nQuatre famílies es jubilen com a mares i pares d’acollida després de formalitzar fins a 60 acolliments amb l’IMAS\nLa presidenta del Consell de Mallorca ha rebut en audiència aquestes famílies\nLa institució insular fa una crida per incrementar el nombre de famílies acollidores\nLa presidenta del Consell de Mallorca, Catalina Cladera, acompanyada per la consellera de Drets Socials i presidenta de l’Institut Mallorquí d’Afers Socials (IMAS), Sofia Alonso, han rebut avui en audiència quatre famílies que enguany, per edat, es jubilen com a famílies d’acollida. També han assistit a l’acte el vicepresident primer de l’IMAS, Jaume Tortella; la directora insular d’Infància i Família, Mari Ángeles Fernández, i el responsable del Departament d’Acolliments de l'IMAS, Joan Escandell.\n“És emocionant veure tot el que han donat aquestes quatre famílies en valors i amor als nins i nines que han acollit a ca seva de manera temporal durant aquests anys” ha expressat la presidenta del Consell, Catalina Cladera. “Valoram molt l’acolliment familiar i hem apostat perquè els menors de fins a 6 anys estiguin en un entorn familiar, per això feim una crida a que més famílies s’animin a ser famílies acollidores, perquè és la millor manera de tenir cura i donar una oportunitat als infants que temporalment no poden estar amb les seves famílies biològiques”, ha dit Cladera.\nDomingo i Antònia, María del Carmen, Antonio i Agustina i Eduardo i Enriqueta han format part del programa «CANGUR», que l’IMAS va posar en marxa l’any 2001. Actualment, 49 famílies acullen 50 infants en aquesta modalitat d’acolliment temporal que té com a finalitat proporcionar una família a tots els infants amb mesura de protecció i que, per diverses circumstàncies i durant un temps determinat, no poden viure amb la seva.\nEntre les quatre famílies sumen un total de 60 acolliments. La més veterana és María del Carmen, família acollidora monoparental, que des del 2006 ha formalitzat 24 acolliments, alguns d’infants amb necessitats especials. «Ho recoman a tothom, és una experiència inoblidable, molt enriquidora amb un gran impacte en els valors familiars.»\nMostra d’això és que la filla biològica de María del Carmen li ha agafat el relleu i també és família cangur. Un cas semblant és el d’Eduardo i Enriqueta: després d’acollir el primer infant el 2007, han passat per ca seva 19 infants més i la seva filla biològica i el seu home també es varen fer família acollidora el 2008. El mateix any, la germana d’Enriqueta, Agustina i el seu marit, Antonio, s’animaren a acollir. Es jubilen enguany del programa, després de 13 acolliments. El darrer, el febrer d’enguany.\n«Qualsevol persona major de 25 anys, encara que visqui tota sola, pot acollir un infant. El que es demana és disponibilitat, estabilitat emocional, social i econòmica i acceptar que l’infant que acollirà té una història al darrere, unes vivències i una família amb la qual ha de tenir contacte, ja que la finalitat de l’IMAS és treballar amb els seus progenitors per aconseguir la reunificació», ha explicat la consellera Sofia Alonso.\nAra mateix, 470 famílies acullen 466 infants en les diferents modalitats d’acolliment de l’IMAS. «Sempre es necessiten més famílies», ha assegurat la directora insular d’Infància i Família, Mari Ángeles Fernández. Per aquest motiu, el mes de maig es va dur a terme la campanya «El món de les famílies». Des d’aleshores, s’han incorporat al banc de famílies acollidores de l’IMAS 22 famílies més.\nA mitjan novembre es va reeditar la campanya i, en poc més d’un mes, s’han rebut 25 sol·licituds d’informació. Està previst que el febrer de 2022 es faci un nou curs de formació per a totes aquelles persones disposades a formalitzar un acolliment.


Rajoy li demana a Puigdemont que rectifiqui i "compleixi la llei"\nMariano Rajoy durant la seva intervenció al Congrés dels Diputats.\nDesprés del debat parlamentari a la cambra baixa, Rajoy ha insistit que "l'important", i el que ha de "preocupar", és el que passa a Catalunya: "Un intent de liquidar la Constitució i l'Estatut de Catalunya, uns plens de l' Parlament que van ser un exemple del que mai s'ha de fer, i saltar-se la llei -ha dit-. Aquí s'està atropellant els drets de tots".\nEn aquest context, ha subratllat que "lògicament l'Estat ha de reaccionar" perquè "no hi ha cap Estat democràtic del món que accepti el que fan aquestes persones".\nRajoy ha conclòs demanant a Puigdemont una rectificació i la tornada a "la normalitat i el sentit comú" perquè el referèndum de l'1 d'octubre "no es pot celebrar" i perquè "aquesta dinàmica no condueix a res". "L'únic que li demano és que compleixi la llei, tots tenim l'obligació, i per descomptat amb més raó els governants".\n"Si a Espanya no es compleix la llei, hi haurà injustícia, arbitrarietat, i la llei del més fort, i això no ho podem acceptar -ha subratllat-. Crec que el que diu el sentit comú és que es faci marxa enrere perquè això no condueix a res".\nRajoy ha afirmat rotund que el Govern està fent "el que ha de fer" i "complint amb la seva obligació". És més, ha dit que ho seguiran fent "fins al final".\nTambé ha subratllat que estan actuant amb "proporcionalitat" després de "les coses" que han vist en les últimes dates a Catalunya, com la sessió al Parlament dels dies 6 i 7 de setembre per convocar el referèndum, "liquidar" la Constitució , "inventar una nova legalitat" amb la Llei de Transitorietat. Al seu entendre, són actuacions de "màxima gravetat" perquè "van passar per sobre de tots els tràmits propis d'una democràcia".\nFinalment, el president del Govern, Mariano Rajoy, ha justificat aquest dimecres els registres que s'han produït en seus de la Generalitat en el marc de la investigació sobre el referèndum l'1 d'octubre, ja que, segons ha dit, "s'ha fet per decisió del jutge "i qualsevol democràcia té" obligació "d'acatar el que digui un dels tres poders de l'Estat.


La mirada del balcó: Al bar\nartur 8 de juliol de 2013, a les 12:09\nEvadir-se, mirar cap un altre cantó....fet habitual , en el nostre dia dia, incloent la manipulació de la informació !\nHi trobarem remei ?\nUnknown 9 de juliol de 2013, a les 8:03\nNo ho sé... o està dins nostre?\nSílvia 8 de juliol de 2013, a les 12:15\nÉs un relat punyent! Jo l'hauria convidat a un entrepà.\nUnknown 9 de juliol de 2013, a les 8:04\nGenial! però potser t'hauries quedat sola :)\nSícoris 8 de juliol de 2013, a les 13:06\nMolt bo, Loreto. T'ha quedat rodó aquest retrat sense concessions de la misèria vista des dels dos vessants.\nXeXu 8 de juliol de 2013, a les 13:28\nÉs trist, però crec que jo hauria estat d'aquests que fugia ràpidament, m'incomoden aquestes situacions. Vull creure que no hagués inventat res en explicar-ho, però ben segur que no hagués fet la bona obra... em fa sentir avergonyit.\nUnknown 9 de juliol de 2013, a les 8:05\nPer desgracia cada dia hi ha més situacions d'aquestes, XeXu\nGarbí24 8 de juliol de 2013, a les 13:51\nUff quin mal rollo, tant ben expresat. Una situació massa actual desgraciadament, encara que el pressumpte podria tenir més tacte.\nUnknown 9 de juliol de 2013, a les 8:06\nFa 4 dies que no menja, Joan ! :)\nUnknown 8 de juliol de 2013, a les 15:47\nUnknown 8 de juliol de 2013, a les 15:49\nUn relat molt bonic,Loreto !\nEvidentment, no és un fet casual que parli en català, alguna cosa va malament,!! Quan aquest país nostre, el que volem concebre és la llibertat de Catalunya.\nPenso que no m’allunyo gaire del sentiment col.lectiu català però, si ens trobéssim en un carreró fosc i solitari, i hagués un perfil que s’apropés cap a nosaltres i, finalment, se t’adreça en català, aleshores respires tranquil.lament. Pensaríem que no ens faria cap mal, independentment del que passi després.\nTot i així, després de saber quins són els luxes dels que disposa la gent com ara el menjar calent , un sostre i una família, doncs no conec un món més cruel com és el que s’amaga darrera la capa de la riquesa.\nUnknown 9 de juliol de 2013, a les 8:13\nCruel i ple de prejudicis! Gràcies per comentar, Mei\nJoana 8 de juliol de 2013, a les 23:35\nUna reacció, crec, que tindriem la majoria.\nNi que no és pas correcte.\nCada dia veig més gent sense casa, i massa cases sense gent...\nUnknown 9 de juliol de 2013, a les 8:16\n"Cada dia veig més gent sense casa, i massa cases sense gent" si ho pensem, és rídicul. Tens tota la raó Joana\nAnònim 8 de juliol de 2013, a les 23:36\nLa veritat? jo hagués sigut un d'aquests malparits que hagués fotut el camp corrents, això si, pagant la meva consumissió abans.\nUnknown 9 de juliol de 2013, a les 8:17\nTot un detall pons007! Suposo que com la majoria.\nConsol 9 de juliol de 2013, a les 7:47\nUn gran dilema. Cada dia veig més gent pidolant pel carrer i amb carros carregats de misèria. No crec que la solució sigui portar una bossa de diners i anar donant almoines com feien les senyores dels burgesos del s. XIX. Sí que crec que cada acte i cada decisió política que prenem o deixem prendre, i ho fem cada dia, ens fa responsables d'aquesta misèria.\nUnknown 9 de juliol de 2013, a les 8:18\nSí, i la responsabilitat compartida és més fácil d'amagar\nGuspira 9 de juliol de 2013, a les 11:55\nÉs un relat punyent i una situació violenta per a tothom. No sé què hagués fet... La meva primera intenció és ajudar, però potser les maneres d'aquest senyor m'haguessin espantat i probablement hagués fugit... No ho sé...\nUnknown 10 de juliol de 2013, a les 7:35\nSí, de vegades és difícil saber com actuar. Gràcies Guspira!\nM. Roser 9 de juliol de 2013, a les 12:09\nJo segurament hagués marxat(no corrents) però primer li hauria comprat un entrepà, que al cap i a la fi tampoc són tants diners, i com a mínim m'asseguro que menja...i no em crec que tots els que ho dieu, haguéssiu fet la desbanda!!!\nUnknown 10 de juliol de 2013, a les 7:38\nTot es trobar-s'hi, suposo. Gràcies per comentar!\nJosep DE ( Cardedeu ) 24 de juliol de 2013, a les 17:53\nJo si parlo per experiencia li donaría un euro ho dos , hufaix avegades amb altres que trobu cuan baix algún mercat de Granollers ho Cardedeu . Sóc pobre hi al atur se ques pasa gana hi per aixo no en fara més pobre ni ric donar dos euros si no hufaix jo hufa la dona .Val més donar els altres ha que no te tinguin que donar ha tu he penseu aixo unaltre vagada .Noia aquesta del bar pica he pica arriba el cor clar qui el tingui he , aquí li pica ajos come .


Primers detalls d’Ubuntu 9.10 - YCOM\nPrimers detalls d’Ubuntu 9.10\nActualització del kernel i l’escriptori Gnome, i sincronització amb els paquets de la versió inestable de Debian, les primeres novetats d’una versió encara molt primerenca i que no inclou tots els canvis i actualitzacions que veurem en la definitiva.\nGuillem Alsina (guillem@imatica.org) – Ha estat publicada la primera alpha d’Ubuntu 9.10, la que està cridada a ser la propera iteració d’una de les distribucions més populars del moment. Però, i per a aquelles persones ansioses per veure un ampli conjunt de novetats espectaculars, em veig obligat a tirar-los una gerra d’aigua freda per sobre: encara és massa aviat per poder tastar totes les novetats que probablement s’inclouran en la versió definitiva, que farà la seva entrada en escena aquest vinent mes d’octubre.\nEntre les principals novetats que aquesta propera alpha d’Ubuntu 9.10 ja inclou (i, òbviament, és probable que si entrin en la versió definitiva) hi trobem:\nSincronització dels paquets inclosos en la distribució amb els de Debian “Sid”. Aquesta és la darrera versió de desenvolupament i, per tant, considerada com inestable per a un sistema de producció. Tot i això, és la que inclou les versions més recents de programari, ja que la filosofia de Debian és oferir el sistema operatiu més estable, robust i segur possible, amb la qual cosa es construeix sobre una versió considerada inestable, comprovant una i altra vegada l’encaix entre les peces, polint-lo fins que es pot considerar com a estable. Això aporta a Ubuntu la disponibilitat de les darreres versions dels diversos paquets que la composen, malgrat que al preu de poder patir algun petit problema de compatibilitat en algun dels seus components.\nTambé s’ha actualitzat el kernel (nucli) del sistema a la versió 2.6.30, i l’entorn d’escriptori Gnome (una de les senyals d’identitat d’aquesta distribució, que va ajudar en gran mesura des del seu llançament a la popularització d’aquest enfront de KDE) a la versió 2.27.1, encara en fase de desenvolupament i que hauria de desembocar en la versió 2.28, l’última d’aquesta branca abans de la 3.0 que és probable vegi la llum ja en el 2010.\nLa gestió d’energia ha estat moguda des de la HAL (Hardware Abstraction Layer) fins al més modern DeviceKit, un component que exerceix la mateixa funció que la HAL però d’una forma més eficient i moderna. Igualment, aquest component també gestiona les pulsacions de la tecla Fn. En general, l’ús de la HAL passa a un segon pla en favor del més modern DeviceKit.\nPer a les targes gràfiques d’Intel, es disposa una nova arquitectura de controlador (driver). El fabricant californià està augmentant cada dia el seu suport a GNU/Linux, un sistema operatiu que ha emprat a més en una distribució de factura pròpia per als seus processadors Intel Atom en dispositius netbook i UMPC.\nEl compilador per defecte s’actualitza a GCC 4.4 .\nEn el tinter s’hi queda, almenys de moment, el canvi del sistema de fitxers per defecte des de l’Ext3 a l’Ext4. Aquest últim ja era suportat en la versió 9.04 però només com a opció, no com a sistema per defecte. De fet, és una transició que, lentament, no només du a terme Ubuntu, sinó que estan realitzant totes les principals distribucions, primer com a opció i més endavant com a sistema per defecte. És probable que al llarg de l’any vinent, totes les principals “distros” ja emprin l’Ext4 com a opció per defecte per al formatatge de particions.\nL’actualització des d’Ubuntu 9.04 ja és possible, malgrat que no recomanada per a sistemes de producció, això és màquines que hagin d’exercir una missió de treball, ja que hem de recordar que és una versió preliminar molt primerenca, pel què pot estar subjecta a problemes de compatibilitat i inestabilitats. En sistemes de prova constitueix una bona eina per començar a veure on arribarà la propera versió d’Ubuntu, malgrat que vull recordar que no s’inclouen tots els canvis i actualitzacions que veurem en la versió definitiva que es llançarà a l’octubre.\nLa descàrrega d’aquesta versió prèvia ja pot ser realitzada, malgrat que només amb els CD’s alternate i server. L’habitual Live CD d’escriptori amb l’instal·lador gràfic encara no es troba disponible. Això passa en totes les primeres versions de la distribució, i tot i que alguns usuaris es puguin queixar d’això, el motiu es pot trobar en què l’instal·lador és de l’últim que s’adapta en la confecció de la distribució. La instal·lació també es pot dur a terme online a partir d’un sistema 9.04 existent instal·lat en disc dur.


mayo 2020 – Rodamón\nAvui començaré i acabaré amb una reflexió que fa Víctor Küppers i en el que us deixo penjat un vídeo molt interessant al final d’aquest “post” Ell sempre fa servir una formula expressada matemàticament que explica de manera gràfica de que va això de l’actitud: V = (C + H) x A, que vist aixíSigue leyendo «L’actitud»\nPublicado pornachorodamon 31 mayo, 2020 Publicado en Sin categoríaDeja un comentario en L’actitud\nPotser una de les meves paraules preferides, que faig servir tot sovint i no gaire fàcil de resumir, l’equilibri,una filosofia de vida i que està en tot i arreu. Ja ho estudiaven i discutien Sòcrates, Plató o Aristòtil en els temps de l’antiguitat, així que no seré jo qui en faci una ponència o posiSigue leyendo «L’equilibri»\nPublicado pornachorodamon 23 mayo, 2020 23 mayo, 2020 Publicado en Sin categoría2 comentarios en L’equilibri\nMoltes vegades he sentit a dir allò de, com passa el temps ! També aquella que diu, no tinc temps ! O la de quant de temps fa que no ens veiem! I moltes més frases que fan referencia al temps, com una mesura que en funció del contingut del text o del paràgraf teSigue leyendo «El temps»\nHola a tothom, em dic Ignasi Joaniquet, però molts em coneixen com a «Natxo». En aquest blog, vull deixar una sèrie de reflexions sobre diferents temes que vull compartir amb qui les vulgui llegir i animo a que cada un de vosaltres i faci els seus comentaris (a poder ser per enriquir el contingut). NoSigue leyendo «Benvinguts al món de les reflexions…»


El preu dels carburants a Andorra pujarà entre el 2,5% i el 3,3% a causa de la 'taxa verda' — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / El preu dels carburants a Andorra pujarà entre el 2,5% i el 3,3% a causa de la 'taxa verda'\nAndorra perdrà competitivitat aquest 2022 pel que fa al preu de venda de carburants (principalment benzina i gasoil d'automoció), a causa de l'aplicació de la nova 'taxa verda' imposada per l'executiu andorrà, que penalitzarà les benzineres. Segons l’Associació d’Importadors i Distribuïdors de Carburants d’Andorra (ASIDCA), l'impost no es notarà en la comercialització aquest començament d'any, perquè les estacions encara funcionen amb els estocs de les darreres setmanes, però calculen que a curt termini pot comportar un increment de preu d'entre el 2,5% (benzina) i el 3,3% (gasoil). Un fet que s'afegeix al fort increment que ja hi ha hagut els darrers mesos a causa de l'encariment general del petroli a escala internacional.\nEl gremi que representa les benzineres augura que la nova situació els pot comportar un significatiu descens de vendes, que s'afegiria al que ja han patit aquest 2021 i que xifren al voltant del 20%, en un any en què -com al 2020- Andorra encara s'ha vist afectada per les restriccions de mobilitat a Catalunya i a França. Consultat per El Periòdic, el president d'ASIDCA, David Porqueres, ha dit que precisament el que més els preocupa no és l'augment de preu sinó "l'efecte psicològic" que això pot tenir en els clients dels països veïns, perquè pot provocar que molts d'ells ja no vegin tan atractiu venir de manera freqüent al Principat per omplir el dipòsit.\nPorqueres ha matisat que estan d'acord amb la idea de la taxa de "posar un impost a les energies més brutes per fer projectes de noves tecnologies", però veu totalment inoportú "el moment, i com ho fan". D'una banda, per l'augment general de preus dels darrers mesos. I de l'altra, perquè a Espanya i França les taxes sobre el carburant han quedat congelades i els seus governs fins i tot anuncien la creació de "xecs energia" per ajudar els col·lectius més afectats per la crisi energètica. A tot plegat hi afegeixen l'argument que d'altres països han tret dels pressupostos de l’Estat els diners necessaris per finançar projectes com el bus gratuït, en comptes de penalitzar els conductors. El gremi defensava que l'entrada en vigor de la taxa s'ajornés, com a mínim, fins a l'1 de gener de 2023. Fins i tot van impulsar una recollida de signatures que va tenir molt bona resposta ciutadana.\nA més a més, ASIDCA adverteix que l'augment de preu pot restar atractiu a Andorra com a destí turístic, perquè adquirir la benzina a bon preu és també, i des de fa anys, un dels al·licients per visitar el país. Sobretot per als visitants de proximitat, que són el gruix principal dels turistes. En aquest sentit, asseguren que al voltant del 80% del carburant que despatxen les benzineres andorranes el consumeixen clients de fora del Principat. I conclouen que tenen dubtes que ara mateix, com a país, Andorra "es pugui permetre el luxe" que en el "subconscient" dels visitants s'hi instal·li la idea que ja no paga la pena anar-hi a omplir el dipòsit.


Ensenyament obre la porta a revisar els protocols, però creu que els Maristes haurien d'haver comunicat el cas\nEl síndic de greuges convoca les institucions i alerta que el protocol contra els abusos firmat el 2006 no ha funcionat\nRedacció 09/02/2016 - 14.47 Actualitzat 09/02/2016 - 18.09\nUn cartell identificatori del col·legi dels Maristes on hi ha hagut les denúncies d'abusos sexuals\nEl Departament d'Ensenyament ha admès que el col·legi Maristes de Sants-les Corts no tenia l'obligació de comunicar els casos d'abusos sexuals denunciats al centre. De tota manera, la Generalitat creu que els fets eren prou greus com per haver-ne informat el govern, tenint en compte que es tracta d'un centre concertat. En declaracions a Catalunya Informació, el secretari de Polítiques Educatives, Antoni Llobet, ha dit que en casos com aquest cal fer l'avís.\n"Les recomanacions que fem com a Departament a tots els centres i, per tant, també als concertats, és que qualsevol qüestió que sigui important, i aquesta no només ho és, sinó que és molt greu, evidentment que sí que ho han de comunicar."\nActualment, la Generalitat només té assegurat el coneixement de les denúncies en centres públics. La portaveu del govern, Neus Munté, ha assegurat que "cal analitzar per veure quin era la vinculació contractual" amb els Maristes, però ha reconegut que sempre es poden millorar els protocols.\n"El fet més important és que aquests protocols de prevenció existeixin i funcionin i que ara, davant d'aquesta situació, es puguin revisar, perquè sempre són perfectibles."\nMunté ha apuntat que si s'acaba condemnant el col·legi, Ensenyament valorarà si li manté el concert o no.\n"Si de la investigació i del procés judicial sorgís una sentència condemnatòria per al centre, el Departament d'Ensenyament valorarà i estudiarà quines mesures hauria d'emprendre, però en aquests moments hem de deixar que treballi la investigació judicial i policial."\nArran d'aquest cas, el govern ha anunciat que demanaran a les escoles concertades que revisin els protocols per detectar casos d'abusos.\nUn cop s'ha sabut de les denúncies, el govern ha obert un expedient informatiu al centre a través del Consorci d'Educació de Barcelona i ha ofert suport psicològic a les famílies.\nEl síndic convoca les institucions i alerta que el protocol no ha funcionat\nEl síndic de greuges ha convocat diversos departaments del govern i jutges i fiscals que el 2006 van firmar el protocol contra abusos a menors per abordar els errors detectats en el cas dels Maristes. En un comunicat, el síndic alerta que "no ha funcionat la coordinació eficaç entre les diferents institucions implicades" que preveia el protocol. Per això insta a "esmenar i depurar els errors detectats".\nLa reunió serà dilluns que ve, 15 de febrer, a la seu del síndic, i s'hi han convocat els Departaments d'Interior, Ensenyament, Salut, Treball, Afers Socials i Famílies del govern català, la Fiscalia del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, la presidència del TSJC i a la delegació del govern a Catalunya.


vilapou: d’octubre 2013\nDe moderats i radicals\nEn l'evolució de l'anomenat "procés" (el que ens porta a la independència, és clar), hi anem trobant tota mena de variants, propostes, innovacions, algunes desitjades, altres posades amb calçador, però totes, només faltaria, legítimes segons ho marca la personalitat d'aquell que les proposa.\nLa darrera introducció és la "moderació", com a concepte que sembla voler plantejar la necessitat d'aigualir la flamarada del sector independentista o, si més no, del partidari del referèndum sí o sí. L'editorial de La Vanguardia del diumenge 27 d'octubre, "¿Quién teme a los moderados?", n'és l'origen.\nI, com a conseqüència podem trobar, per exemple, avui a El Periódico, l'"Elogi del radicalisme" de l'Ernest Folch.\nS'és radical per ser independentista i/o moderat per buscar terceres vies o voler mantenir la situació actual? Van renyides l'autodeterminació i la moderació?\nEl diccionari em diu que el moderat és aquell que defuig tot extremisme o tot excés.... I doncs?\nPer a mi, la independència entra en la normalitat més absoluta, sense excessos ni extremismes, i entenc que la podem assolir després d'un procés ple de negociacions i determinació, de diàleg, com diu l'editorial godonià.\nCom diu en Folch, al mateix temps el procés català és profundament radical. I ho és en el sentit que és trencador i arrossega un tossut inconformisme de revolta cívica. I doncs, una altra vegada?\nAl final, ens perdem donant voltes i voltes en conceptes més de tertúlia que no pas de necessitat política ni ciutadana. Començaria a ser necessari que s'actués amb determinació. No podríem encunyar aquest terme com a principal?\nNecessitem una resposta presa amb determinació sobre el referèndum, la data i la pregunta. No ho podríem tenir ja? Hem d'anar deixant que la iniciativa es desplaci tal com el pont aeri? A qui fa por portar la iniciativa?\nA veure si actuem amb determinació d'una vegada!\na 19:07 0 comentaris Tipus d'escala: general\nEl dentista i el Ple\n- Saps l'acudit aquell del dentista?\n- Sí, home... Un que va al dentista i quan està allà estirat i se li acosta a la boca amb les eines a la mà, l'agafa pels dellonsis i li diu: Eh que no ens farem mal?\n- Ha, ha, ha, és bo.\n- Doncs ahir, al Ple, se'l van explicar....\na 16:17 0 comentaris Tipus d'escala: general


Només un 7% d'estudiants gironins graduats en Formació Professional el 2019 no troba feina - Empordà\nNomés un 7% d'estudiants gironins graduats en Formació Professional el 2019 no troba feina\nMés de la meitat dels joves que treballen perceben un sou net mensual d'entre 900 i 1.200 euros\nACN 17.02.2020 | 18:06\nLes empreses continuen constatant una manca de perfils adequats. EMPORDA.INFO\nLes empreses continuen constatant una manca de perfils adequats.\nNomés un 7% dels estudiants gironins que s'han graduat en Formació Professional (FP) el 2019 no troba feina. Un percentatge que baixa fins al 5% en el cas d'aquells alumnes que van optar per realitzar uns estudis duals. Així ho demostren les dades d'un estudi elaborat per la Generalitat de Catalunya i les diferents Cambres de Comerç, que per dotzé any consecutiu analitza la situació laboral i formativa de l'alumnat graduat dels diferents Ensenyaments Professionals sis mesos després d'haver acabat els seus estudis. L'estudi també posa de relleu que, entre els graduats que treballen, més de la meitat tenen un sou net d'entre 900 i 1.200 euros.\nEs tracta d'un estudi que examina l'estat de la inserció laboral i aporta dades sobre la situació de la contractació a les comarques gironines. A la presentació d'aquest dilluns hi han assistit el director dels serveis territorials d'Educació de la Generalitat a Girona, Martí Fonalleras, i el president de la Cambra de Comerç a Girona, Jaume Fàbrega.\nEn relació a la situació laboral i formativa dels graduats en formació professional a les comarques gironines, l'anàlisi constata que només un 7% continuen buscant feina. Segons ha explicat Fàbrega, en el cas de l'FP genèrica "la inserció laboral és d'un 56% sumada a un 18,6% referent a aquells que estudien i treballen". En el moment de fer l'enquesta, tan sols hi havia un 9% de l'alumnat a la recerca de treball.\nEls resultats d'inserció laboral milloren en el cas de les FP duals (aquella variant que combina l'aprenentatge en una empresa amb la formació acadèmica). Segons l'estudi, la inserció laboral se situa en el 73% amb un 5% d'estudiants que buscaven feina. "Unes dades molt positives" ha destacat Fàbrega que sosté que aquestes xifres recolzen "la idea que la Formació Professional dual és una aposta de futur". Per al president de la Cambra "s'hauria d'accelerar la seva implementació en tots els cicles".\nL'estudi també apunta que un 24% dels graduats en grau mitjà han aconseguit contractes indefinits, una xifra que puja al 34% quan es fa referència als graduats en grau superior. "Quanta més formació, més qualitat en l'ocupació" ha subratllat Fàbrega, afegint que els estudiants d'FP no només disposen llos de treball, sinó que també perceben uns sous més elevats. Dels que ja s'han graduat, més de la meitat han reconegut a les enquestes que tenen un sou net, mensual, d'entre 900 i 1.200 euros.\nUna quantitat que se situa entre els 1.200 i 1.500 euros per a un 32% dels graduats superior que treballen. De fet, el mateix president de la Cambra de Comerç de Girona ha subratllat que es tracta d'una xifra que està molt per sobre d'algunes de les quantitats que perceben els graduats en estudis universitaris.\nManca de mà d'obra qualificada\nTot i aquests bons resultats, durant la presentació de l'estudi han posat de relleu que les empreses continuen constatant una manca de perfils adequats. "És un repte social" ha recordat Fàbrega, apuntant que cal una feina pedagògica per "fer veure a la gent que l'única manera d'aconseguir una ocupació de qualitat és estudiant". Segons el president de la Cambra de Comerç de Girona, "el sistema educatiu no està produint prou perfils per satisfer la demanda actual" i és que, segons la seva visió, "en aquesta quarta revolució industrial la qüestió més important serà com generar talent i com retenir-lo".\nUna opinió compartida pel director territorial d'Educació, Martí Fonalleras, que ha assegurat que "ja es planifiquen els estudis del curs que ve perquè s'ajustin al perfil professional de més demanda". Una tasca que no els resulta gens "senzilla", ja que les necessitats empresarials canvien amb els anys. "Hem de vigilar i fer un pas segur, perquè després podríem generar problemes, fins i tot a nivell educatiu", ha conclòs.


Trangoworld Lizao Lila comprar i ofertes a Trekkinn\nXXS Festival Fuchsia\nDescripció Trangoworld Lizao\nAjust del canell elàstic\nMembrana transpirable i paravent\nProtecció tèrmica de fibra buida\nEstrip i el desgast corporal resistent\nTeixits Windstopper combinen tallavents total amb la màxima transpirabilitat. Dissenyat per a una àmplia gamma d'activitats i les condicions climàtiques, les nostres teles són tan còmode i versàtil, que sovint es converteixen en peces exteriors de cada dia favorits, així\nPrimaloft Or Aïllament. El punt de referència en el rendiment de tots els aïllaments sintètics, Primaloft Or Aïllament és l'anar a l'opció per a aventurers que busquen protecció en condicions extremes. La calor del cos microfibres trampa per fer que aquest aïllament sintètic més tèrmicament eficient disponible, amb repel·lència a l'aigua que aïlla fins i tot en el clima més humit? el manteniment de 96% de calor quan està mullat. Aquestes propietats tèrmiques incomparables també disposen de transpirabilitat, capacitat d'empaquetat i suavitat excepcional consideren aquest el pinacle del rendiment d'aïllament.\nEn aquest moment, el producte Trangoworld Lizao està en estoc a trekkinn. Completa el teu equipament per aquesta temporada amb una àmplia selecció de Guants. Troba altres productes de muntanya de la marca Trangoworld que tenim a la botiga online de muntanya. A trekkinn tenim en estoc les últimes novetats i dissenys de Roba dona. Trobaràs la millor selecció de material de muntanya i els productes que més s’adapten a les teves necessitats.\nCaracterístiques Trangoworld Lizao\n$ 42.65 $25.99


Curses d'Orientació Esport i Família Esports Individuals General\nComença la temporada d’orientació als Jardins del Dr. Pla i Armengol\nDissabte, 17 d’abril, els Jardins Doctor Pla i Armengol de Barcelona acolliran per primera vegada una cursa d’orientació del CEEB. Centenars de participants de totes les edats- petits, joves i adults- competiran en un circuit d’allò més adequat. Un espai verd ubicat al districte d’Horta-Guinardó que significa la primera prova del Circuit Barcelona Orientació d’aquesta temporada. La cursa se celebrarà de 10.00 a 12.00 h. i comença en qualsevol moment comprès entre aquesta franja des del moment en què la colla d’esportistes participants marquin el seu Sport ID. Recordeu portar la mascareta, que el mapa és sorpresa -l’esbrinareu quan arribeu- i que la jornada se celebrarà dividida en diferents grups de sortida cada 15 min. Podeu consultar els horaris al document adjunt. Þ Protocol COVID-19 Horaris de sortida


Qui és Dave Salmoni, està casat, qui és la seva dona? | le Koncept\nQui és Dave Salmoni, està casat, qui és la seva dona?\nPotser impulsat per la seva extrema passió per elsalvaje, Dave Salmoni va estudiar zoologia a la universitat i també va fer una carrera fascinant a l’establir una companyia de producció coneguda com Triosphere. Amb seu a Sud-àfrica, Triosphere se centra en pel·lícules i documentals sobre vida salvatge.\nLa seva trajectòria professional s’ha vist a l’animal canadienseviaje de l’entrenador a illes perilloses on habiten els depredadors més perillosos de la terra. Bear Island, Shark Island i la Devil ‘s Island són només alguns dels llocs angoixants en què ha estat i fins i tot es va usar com a esquer en algun moment per mantenir entretinguts als seus espectadors. En cas que se t’hagi passat pel cap, sí, Dave Salmoni ha estat atacat per un dels animals salvatges que tant estima. Bongo, un gran gat que l’entusiasta dels animals havia entrenat, es va tornar contra ell a l’agost de 1999, a Ontario. Va descriure l’atac com no provocat i inesperat.\nAfortunadament, l’atac animal de Dave no va ser fataluno i en lloc de desanimar seu interès en la naturalesa, el va ajudar a elevar encara més els estàndards. L’atac el lleó africà mascle de cinc-centes lliures va portar a Dave a fer Després de l’atac, una sèrie de televisió sobre víctimes d’atacs d’animals. Aparentment, la vida de Dave Salmoni sembla una bola de diversió, però hi ha més de saber sobre l’entrenador d’animals.\nQui és Dave Salmoni?\nÉs un reconegut entrenador d’animals i televisión.Personalidad nascuda el 4 de setembre de 1975 a Ontario, Canadà. Els noms dels seus pares no estan disponibles, però la seva mare treballa com a entrenadora de patinatge artístic mentre que el seu pare és enginyer químic. Tots dos pares van recolzar l’interès del seu fill a domesticar animals salvatges i el van veure a través de la Universitat Laurentian a Sudbury, Ontario, on es va especialitzar en Zoologia. La seva tesi de pregrau es va realitzar sobre el seguiment de la hibernació dels óssos negres al Canadà. Els seus dies en Laurentian no es van gastar només en llibres, va estar involucrat en la Immobilització Química de la Vida Silvestre, va participar en un projecte de reubicació de ants i va contribuir en una estació de comptatge de cérvols per al Ministeri de Recursos Naturals.\nVa començar el seu aprenentatge com a entrenador de animales.En el Parc Zoològic Bowmanville el 1998, el 2000, Salmoni es va mudar a Sud-àfrica per al projecte de “reconstrucció” de l’Tigre i aviat, la seva passió pels animals es va convertir en fama quan va començar a organitzar sèries de vida silvestre com Vivint amb tigres, natura deshonesta, en el cau de l’lleó, enfrontament animal i més. És l’actual amfitrió i productor de Després de l’atac i Al orgull, transmetent-se en Animal Planet.\nEl 2014, la impressionant sèrie curta de Dave Salmoni- Es van estrenar les Illes Mortals. La sèrie va portar amb si molta emoció, aventura i, per descomptat, perill. Com el seu nom indica, Dave es va sotmetre a la vida en algunes de les illes més remotes i perilloses de l’món. Ell va conviure amb alguns depredadors mortals en un intent per comprendre com han estat sobrevivint a el mal temps i altres condicions a l’illa.\nAlguns dels llocs en els quals ha estat per incloure a BearIsland, Shark Island i Devil ‘s Island, tot la qual cosa representava un gran risc per a la seva vida. En aquest tipus d’aventura, dues coses estan involucrades principalment: el cos sucumbeix a el mal temps en alguns d’aquests llocs estranys o les t’esquinces salvatges que et separen. No obstant això, contra tot pronòstic, Dave Salmoni va sobreviure i encara ens està posant verds d’enveja per la seva cordial relació amb lleons, tigres i altres animals amb els quals només podem somiar amb acariciar.\nL’entrenador d’animals ha aparegut en els millors programes de televisió com Jimmy Kimmel Live! de 2015 a 2018 i el Wendy Williams Show a 2018\nEstà casat, qui és la seva dona?\nDave Salmoni és tot de bonic i esse s’espera que hagi tingut una relació de temps molt ocupada, però resulta que no està interessat en compartir la seva vida personal de la forma en què comparteix les seves gestes a la natura. Bonnie Somerville i la comediant Chelsea Handler són les úniques dones que s’han relacionat amb ell públicament. No obstant això, en 2015, Dave va revelar que estava compromès i, a el mateix temps, esperava al seu primer fill amb una dona amb sort, però mai vam poder escoltar aquestes campanes de casament. L’entrenador d’animals va donar la benvinguda al seu primer fill més tard a l’agost de 2015.\n← Els beneficis per a la salut de l’oli essencial de lavanda\n5 dades curioses sobre Laura Ingalls Wilder →


saragatona: més Espriu!\nPere, jo he vist el programa al Canal 33 i m'ha encantat el gir que ha pres la Coral Sant Jordi, amb la L.N. i la força dels poemes d'Espriu i com recitava la Carme Sansa, i com cantava la soprano i com cantava el... era tenor, aquell noi, o baríton?\nUnes músiques totalment apartades de la carrincloneria, uns poemes que parlen de nosaltres, unes bones vibracions... al menys, això és el que jo vaig sentir!\nmalgrat que em va agradar molt, hi ha alguns poemes que m'agraden més musicats per Raimon.\nUix, me'n vaig a treballar, que a Tordera no és festa (A Blanes, si que ho és, que avui és el dia de la Mare de Déu del Vilar, festa local)\nAquí oblidem aviat els mites, Espriu inclòs. Grans entrevistes aquelles, amb totes les seves limitacions i el seu eclecticisme, avui només Justo Molinero amb el seu Qui és qui ens ofereix alguna cosa semblant, quines coses té aquest país més estranyes! Jo crec que el gènere revifaria si s'entrevistés gent interessant.\nJo, Montse, em vaig perdre una part del concert; esperò tenir l'ocasió de veure'l sencer perquè des del punt de vista musical, de recreació, etc. em va semblar molt interessant.\nAlgunes de les adaptacions de Raimon són realment bones i, a més, hi estem acostumats.\nHo veus, per no quedar-te a trebalalr al poble :-)\nNo sé que fa en Molinero, Júlia, m'hauràs de donar més detalls.\nEn el fons penso que es va fent alguna cosa sobre Espriu, n'és una mostra el concert de la Locomotora negra. Cert que el seu ressò és minoritari i que les generacions noves no li reconeixen cap mestratge ni en solen parlar.\nHola Pere, tinc l'entrevista de l'Espriu en CD, me la vaig baixar de l'emule ja fa un temps. És impagable. Esgarrifa pensar que avui dia segurament ningú (i menys a la tele espanyola) li faria una entrevista així. Alguns se senten més còmodes tapant boques que donant veu als savis.\nAquestes entrevistes del Soler Serrano, així com les que feia Montserrat Roig, es troben a moltes biblioteques, jo n'agafo alguna de tant en tant i sobta veure on hem arribat, pel que fa a la tele! Els anys els han donat més valor perquè molts d'aquells entrevistats ara són gairebé mites.\nSobre el Molinero, fa unes entrevistes més breus que es diuen 'Qui és qui' i on porta gent molt diversa, castellana i catalana, hi he vist fins i tot gent com Raimon i molts polítics, metges, cantants, també escriptors, encara que menys. No són A fondo ni Personatges però en el món televisiu d'avui, deunidó, deixa parlar la gent i no hi ha publicitat pel mig.\nCal dir que jo, anys enrera d'aquestes que comenteu, tampoc tenia el Soler Serrano per un senyor tan 'senyor'.\nEi, Sadurní, encara és pitjor pensar que poca gent -em refereixo a la perspectiva de competitivitat i audiència televisiva- miraria l'entrevista de Pla, i menys la d'Espriu (si passes algun dia per la llibreria ONa tenen en el mateix DVD la d'Espriu i Rodoreda). I ni vull insinuar qui és que taparia boques.\nÉs veritat, Júlia, a les biblioteques i als centres de recursos de la professió, però continuo sense entendre perquè no es troben a les llibreries: total, ocuparien poc espai.\nDefinitivament, m'hauré de mirar en Molinero (de fora vindran, he, he...)\nLa veritat és que tant t'hi pots trobar en Benach o en Raimon com la Ferrusola, el doctor Estivill, la Pantoja o el Falete, això sí. Ho fan els dijous. El mateix pel que fa als vídeo clips que posa, uns quants de catalans, pocs, però és que a 'la nostra' no en posen cap. No ho miro sempre, de tant en tant m'hi ensopego per casualitat. Poca broma, diuen que és 'el nostre Berlusconi', el senyor. Jo no diria tant, la veritat. Però... qui sap?\nSobre això de les llibreries, potser en alguna ocasió n'havia vist alguns, com en el cas dels Personatges, però realment costen de trobar. Passa amb moltes coses. Fa anys van fer un recull d'Estudios 1 i els van comercialitzar però tampoc no es troben, si no és alguns d'ells per les biblioteques. Em fa molta ràbia quan veig que altres països tenen tot això 'seu' molt ben comercialitzat, així com també gravacions en casette (ara potser en cd) de lectures o dramatitzacions de bones novel·les o teatre. Aquí, en tot cas, t'has de fer soci de l'ONCE per accedir a aquest tipus de materials.\nEsperem que no sigui el nostre Berlusconi, però qui sap...\nBen cert, aquest és el país, el del costat també, però no sé si tant, de l'instant, de molta boqueta i poca realitat.


Làpides i serveis funeraris a Tarragona - Aquí Berguedà\nLa mort d’un familiar o persona estimada és sempre un moment trist on els records i els sentiments per la pèrdua ocupen tot el protagonisme. Malgrat que de vegades el difunt ha deixat establert en vida algunes normes i peticions sobre el seu enterrament, hi ha persones que no tracten aquest tema en vida i són els familiars qui han de prendre les decisions.\nEscollir Lápidas en Tarragona per a l’enterrament de l’ésser estimat és bàsic després de la mort. Aquestes làpides poden ser el millor instrument per fer el darrer homenatge al difunt, ja que es poden personalitzar amb molts tipus de gravats, accessoris i imatges que representin els seus desitjos.\nDissenys commemoratius amb art funerari\nA vegades és difícil prendre decisions sobre aquest tipus d’elements d’art funerari, però la veritat és que és l’última cosa que podem fer pel difunt. A empreses de Lápidas con grabado en Tarragona trobarem la possibilitat de crear una làpida gravada, amb incrustacions, accessoris i escultures dissenyades en diferents materials i mides on poder escollir.\nLes empreses del sector ofereixen assessoria als familiars encarregats d’escollir làpides i altres elements funeraris en un moment tan dur com aquest. Ofereixen una selecció de làpides orientatives per poder seleccionar la que millor s’adapti a les seves preferències, tot i que sempre es tracta d’una feina personalitzada per a cada client.\nUna empresa de làpides que treballi en més d’una província ha de conèixer les normatives referents a la mida, gruix i altres característiques que han de tenir les làpides. D’aquesta manera es compleix la normativa i es garanteix que no hi hagin errors d’aquest tipus que dilatin el procés d’elecció de la làpida.\nLes empreses del sector fan servir tècniques innovadores per realitzar incrustacions de fotografies i imatges a la pedra, de manera que siguin nítides i amb resolució, i que es mantinguin en perfecte estat. Són incrustacions realitzades en porcellana, disponibles en diferents formes i siluetes per a que cada familiar esculli la que millor representi al difunt.\nAltres serveis funeraris a Tarragona\nA més a més d’escollir la làpida, que és la part més visible d’un enterrament, la família també haurà d’escollir altres serveis funeraris. Parlem d’altres elements com el taüt, on es poden escollir diferents tons de fusta; o l’elecció del tanatori per vetllar el cos fins al moment del funeral.\nSón moltes les decisions que s’han de prendre en unes circumstàncies on el que menys ens ve de gust és pensar en aquest tipus de coses. Però és un esforç que s’ha de fer pel difunt i perquè el seu funeral i enterrament s’ajustin a les seves necessitats i preferències.\nA Tarragona existeixen empreses de serveis funeraris i làpides que ofereixen aquest tipus de serveis a les famílies de manera seriosa i professional, perquè un moment tan dur com és la mort d’un ésser estimat es dugui a terme de la millor manera possible.


Els millors articles del Prime Day 2019 - INITEC Marketing Digital\nEls pròxims 15 i 16 de juliol, Amazon celebrarà el Prime Day 2019. Aquest serà el més llarg de la seva història, ja que per primera vegada, durarà 48 hores. És exclusiu per als clients Amazon Prime; pel que si estàs subscrit, estàs de sort. Però si no, no passa res. Encara ets a temps d’aconseguir-ho amb el període de prova gratis de 30 dies.\nEn aquesta edició, hi haurà diferents ofertes: ofertes flash que duraran 10 hores, ofertes del dia (24 hores)… Pel que si tens ganes de comprar alguna cosa en concret des de fa temps, millor estar alerta.\nAmb l’arribada de l’estiu, la calor, les vacances… Des d’Initec us hem volgut fer una llista amb els millors articles que podeu trobar rebaixats durant el Prime Day, per a gaudir de l’estiu al màxim:\nPer a captar els millors moments\nÉs impossible que arribi l’estiu i no veure a les xarxes socials la típica foto sota l’aigua. Si encara no tens la teva, no esperis més. Hi ha diferents opcions. La més barata és la funda impermeable per a mòbils. Amb ella, pots portar el teu mòbil a l’aigua sense que es mulli o es perdi en el mar. A més, també serveix perquè no s’ompli de sorra quan tornes a la tovallola. Després està la Go Pro, la càmera esportiva amb la qual es fan fotos a l’aigua. És més cara, però amb les ofertes del Prime Day pot valer la pena. A més, hi ha accessoris que et permet fer fotos encara més espectaculars.\nPer a assegurar les teves pertinences\nNo sol passar, però quan fa molt d’aire, hi ha la preocupació de si les tovalloles i els para-sols surten volant; o quan vas a l’aigua, de que potser et roben. Per a oblidar-te’n d’això, Amazon ofereix productes que et poden salvar: bases per al para-sol, que permeten clavar amb més força el suport; pinces perquè les tovalloles no es moguin, i fins a caixes de seguretat camuflades perquè ningú sospiti que allà és on guardes les teves pertinences. Gaudeix sense preocupacions!\nPer a divertir-te encara més\nComptem amb els jocs clàssics com l’UNO o el Jungle Speed en versió H2O. També trobem alguna cosa que segueix molt de moda: els flotadors de flamencs i d’unicorns. Però no només dels que veiem per Instagram… Sinó també la seva versió XXL, on caben fins a 5 persones.\nPer a relaxar-te\nLes vacances estan per a relaxar-se. Per això, els últims 3 ítems us ajudaran a aconseguir la màxima comoditat. El primer, una tumbona inflable que serveix tant per a estar a la platja o a la piscina, com a l’aigua. El segon, una tovallola que evita que es filtri la sorra. I finalment, un ganxo, perquè puguis penjar la roba, les ulleres de sol, etc., al para-sol.


Llocs de treball en Mercadona per al Bloc Logístic d'A - Mercadona\nHi ha llocs disponibles per a treballar en el Bloc Logístic de Mercadona a Abrera amb l'objectiu de cobrir les necessitats de personal: mossos/mosses de magatzem, operaris/operàries en la fàbrica de pa i electromecànics/electromecàniques.\nFa quasi una dècada Mercadona va prendre la decisió d'innovar la xarxa logística, amb el desenvolupament i la posada en marxa de magatzems totalment automatitzats. Este tipus de bloc logístic, pioner en el sector, és una aposta de Mercadona pel treball de qualitat als magatzems, ja que permet eliminar completament qualsevol manipulació i sobreesforç dels treballadors, cosa que contribuïx a previndre i reduir el risc d'accidents laborals i, a més, incrementa la productivitat i l'eficiència.\nPer a cobrir la necessitat de llocs de treball per al Bloc Logístic de Mercadona a Abrera, hi ha vacants de treball en Mercadona per a:\nMossos/mosses de magatzem\nOperaris/operàries fàbrica de pa\nPots consultar les condicions laborals en Mercadona.\nConsulta les nostres ofertes i inscriu-te!


Camí del 21D amb transversalitat i independents: les llistes de tots els partits\nRedacció 18/11/2017 - 10.42 Actualitzat 18/11/2017 - 22.02\nTransversalitat i presència de la Societat Civil en bona part de les llistes de les forces que concórren a les eleccions del 21D. Els presos i el president Puigdemont i els seus consellers encapçalen les opcions de Junts per Catalunya i Esquerra Republicana. Socialistes i Comuns presenten novetats significatives mentre que Ciutadans i Populars, amb excepcions, son més continuïstes.\nUn cop acabat el termini per configurar les llistes de cara a les eleccions del 21 de desembre convocades pel govern espanyol, el calendari continua. Diumenge es faran públiques les candidatures, i el 24 de novembre, divendres que ve, es proclamaran els candidats.\nLa "llista del president"\nJunt per Catalunya ha tancat la confecció de llistes apurant el termini. La llista, feta pel president Puigdemont, es va donar a conèixer en un tuit a poc més d'una hora pel final del termini:\n Carles Puigdemont  (@KRLS) 17 de novembre de 2017\nJunts per Catalunya l'encapçala Puigdemont que podria passar tota la campanya a Brussel.les després de l'ajornament de la seva declaració davant el jutge belga. És una llista amb alguns dels empresonats: Jordi Sànchez, que renuncia a dirigir l'Assemblea, consellers del PDeCAT - tret de Mertixell Borràs que no és a la llista - i membres del seu govern que són fora, com Clara Ponsatí.\nMolts fitxatges independents i molt poca presència del partit. De fet cap, no hi ha cap membre de l'executiva del PDeCAT. Ni Marta Pascal, ni Artur Mas, ni David Bonvehí. En cas de guanyar, no hi ha un substitut clar per ser president si Puigdemont no pogués ser investit. I un nom a retenir, en el número 10, Elsa Artadi, del nucli fort de Palau i que ha col·laborat des de Bèlgica a fer la llista.\nEsquerra, amb Marta Rovira\nEl candidat d'Esquerra és Oriol Junqueras, però agafa molt de relleu el paper de Marta Rovira i s'obre la possibilitat que sigui fins i tot presidenta si guanyen les eleccions, tot i que ERC manté que Puigdemont és el president legítim.\nA la llista hi ha també consellers empresonats, Carme Forcadell, independents com l'activistia Ruben Wagensberg i noms de Demòcrates i de Més, de l'àmbit socialista. Tanca Ramón Cotarelo.\nLa CUP, sense Fachin\nLa tercera candidatura independentista, la de la CUP té com a cap de llista Carles Riera, diputat una part d'aquesta última legislatura. Les normes de la CUP no permeten repetir i per això hi ha moltes cares noves, la majoria venen del món municipal i també independents com l'escriptora Bel Olid.\nAl final, tot i haver tingut converses, no sumen als exmembres de Podem com Dante Fachin.\nLa llista de Catalunya en Comú-Podem està encapçalada per l'actual diputat Xavier Domènech amb la portaveu de número dos i Jessica Albiach de tres.\nUna candidatura que vol ser transversal i que això ocuparan també llocs simbòlics en la llista l'ex-secretari general de Comissions Obreres de Catalunya, Joan Carles Gallego, o l'exportaveu del sindicat USTEC, Rosa Cañadell. L'alcaldessa Ada Colau tanca la llista.\nCiutadans inclou Nacho Martín Blanco\nA Ciutadans, Inés Arrimadas, repeteix com a candidata. Una llista sense gaires novetats, pràcticament la mateixa que fa dos anys. El dos i el tres són Carlos Carrizosa i José Maria Espejo-Saavedra, diputats també en aquesta legislatura.\nLa novetat és la incorporació del periodista i tertulià Nacho Martín Blanco.\nLa llista àmplia del PSC\nEl PSC dona el cop d'efecte amb la incorporació com a número tres de l'ex d'Unió Ramon Espadaler a les llistes. Miquel Iceta és el candidat amb una llista que incorpora noms de Federalistes d'Esquerres i de Societat Civil, i que té, en llocs simbòlics, noms com el de l'exfiscal Jiménez Villarejo.\nEl PPC de la continuitat\nLa llista dels populars l'encapçala el president del PP català, Xavier García Albiol, seguit d'Andrea Levy, subsecretària d'Estudis i Programes dels populars, i de Santi Rodríguez, secretari general del populars catalans.\nEl seu fitxatge estrella és l'acalde de Gimenells, Dante Pérez, que va deixar el PSC pel seu pacte amb els ex d'Unió i que és el número dos per Lleida. La ministra Dolors Montserrat és un dels nom de pes que tanca la llista.\nEleccions 21D Article 155 Procés català\nLa CUP diu que l'Estat estudiava escenaris de "violència social"\nRivera retreu a ERC i Junts per Catalunya que posin "imputats" a les llistes\nGarcía Albiol diu que no debatrà amb Puigdemont perquè és un "fugitiu de la justícia"\nIceta demana que no hi hagi cap candidat empresonat durant la campanya\nUn cop tancades les llistes, els partits ja estan immersos en la precampanya per al 21D


Europa, la nostra agricultura i Covid-19 | Diari de Tarragona\nEuropa, la nostra agricultura i Covid-19\nAquesta crisi ha demostrat la fortalesa del sistema agroalimentari europeu, la resiliència del sector agrícola i la capacitat de les institucions europees per garantir l’accés a l’alimentació als 500 milions de consumidors europeus\nRicard Ramon Sumoy\n19/05/2020 12:57 | Actualizado a 22/05/2020 13:02\nFa una setmana celebràvem el Dia d’Europa, l’aniversari de l’anomenada Declaració Schuman que va marcar l’inici de la construcció europea: un procés gradual, basat en petites passes i en la progressiva integració d’interessos econòmics que, amb el temps, han anat incrementant la integració a nivell polític.\nDesprés de dos mesos de confinament, aquesta és una bona excusa per mirar enrere i veure el que la Comissió Europea ha fet per permetre el funcionament dels mercats agroalimentaris en aquest context tan complicat.\nAquesta crisi ha demostrat la fortalesa del sistema agroalimentari europeu, la resiliència del sector agrícola i la capacitat de les institucions europees per garantir l’accés a l’alimentació als 500 milions de consumidors europeus.\nAl llarg d’aquests dos mesos els agricultors i empleats del sector agroalimentari no han parat de treballar per poder garantir el nostre abastiment alimentari diari. La feina incansable d’aquests herois i heroïnes als camps, granges, hivernacles, escorxadors i botigues d’alimentació ens ha permès d’omplir cada dia el plat.\nDes de les institucions europees s’ha vetllat de manera permanent perquè uns mercats tan interconnectats i interdependents com ho son els mercats agroalimentaris funcionessin en tot moment i que les diverses cadenes de valor no es tallessin.\nEn primer lloc, s’ha garantit el funcionament del mercat únic europeu agroalimentari. Durant el mes de març, la Comissió Europea ja va establir els ‘corredors verds’ per reduir al mínim els controls fronterers i garantir el pas de tots els béns, inclosos els agroalimentaris. També es van adoptar accions per garantir que els treballadors temporals del sector agroalimentari, considerats com a treballadors crítics, es poguessin desplaçar entre països.\nEn segon lloc, s’ha simplificat l’administració per a tots els beneficiaris de la Política Agrícola Comuna (PAC): s’han flexibilitzat les normes d’ajuts d’estat per permetre noves ajudes al sector, també s’han modificat els terminis de gestió de la PAC, s’han ajornat les sol·licituds, s’han adaptat els controls... i s’han augmentat els avançaments en els pagaments de la PAC als beneficiaris.\nEn tercer lloc, des de la Comissió Europea també s’ha seguit al detall l’evolució dels diferents mercats agrícoles i s’ha intervingut en els casos on s’han observat desequilibris. Per exemple, en el cas del sector lacti i els càrnics (boví, oví i caprí) des de Brussel·les s’han concedit ajuts a l’emmagatzematge privat. En sectors com el de la fruita, les hortalisses i el vi, es permet als Estats modificar els mecanismes de suport existents per controlar els excessos d’oferta (com les retirades o destil·lació de crisis). També s’han relaxat les normes de competència en els sectors làctic, de flors i patates, per tal de permetre l’autoregulació del sector i poder gestionar així l’excés d’oferta d’aquests mesos.\nI després de la gestió de la crisi, ara cal mirar cap al futur i organitzar la reconstrucció. La Comissió Europea està preparant un paquet financer de recuperació econòmica perquè la Unió Europea surti al més aviat possible de la recessió actual. I els propers dies es presentarà una nova estratègia: De la granja a la taula per oferir al sector agroalimentari europeu un horitzó a llarg termini que, basat en el model de desenvolupament sostenible, reforci la seva resiliència davant de futures crisis i ens permeti apropar la producció als consumidors.\nLa Declaració Schuman del 9 de maig de 1950 (ara fa justament 70 anys) establia que Europa es farà gràcies a realitzacions concretes, que creïn en primer lloc una solidaritat de fet. La producció agrícola i l’alimentació són un dels millors exemples d’aquestes ‘realitzacions concretes’ que han construït Europa i que, com s’està demostrant, tenen un impacte directe i positiu en la qualitat de vida dels ciutadans europeus.\nRicard Ramon Sumoy és Cap d’Unitat adjunt de la Direcció General d’Agricultura de la Comissió Europea


The Barraca: Parejo: entre rendir-se o rendir\nHui podria estar disputant els seus minuts en algun equip de la zona baixa de la taula lluint bandera blanca desesperadament, com a signe de rendició, esperant als idus de març per a buscar altra destinació on acomodar-se i acceptar la seua nova realitat al plànol futbolístic. Però està ací, ressuscitant de les seues pròpies cendres per a sorpresa d'una critica que ho donava ja per mort. A Parejo el desamor li va saber a fi del món i es va abalançar sobre la nit com a únic remei per a ofegar les penes, confessant-nos després d'una enxampada infraganti, que tenia problemes personals molt fotuts. Aquella espècie d'escarn davant les càmeres va escenificar un tocar fons que en lloc d'erigir-se en la seua tomba es va tornar en trampolí per a esbossar un nou personatge.\nNo li va fer falta trobar acomodament en esta nova realitat, amb Pellegrino ja va mostrar les noves dots sobre el verd, encara que va ser tan breu, que els esdeveniments no li van deixar lluir-se. Ha sigut amb Valverde on el mig centre de Coslada va començar a dirigir el destí del baló en l'últim quart de camp per a major alleujament d'un equip que es va acostumar a jugar sense pilotes en l'àrea ni a gaudir de passades en profunditat, provocant un cisma que va acabar embogint a un president decidit a construir-se un món paral·lel al de la resta dels mortals amb el qual negar l'evidència.\nDani ha sabut canviar els 'fuck off' de la seua germana per ovacions de Mestalla sense immutar-se, mostrant un aplom i una tranquil·litat que li ha permès ser conscient de la volatilitat dels escenaris que planteja el futbol, un món que viu sense passat, i que jutja fins a l'extrem el present sense plantejar-se el futur. Aquell xic que perdia balons d'una forma esbalaïdora i es quedava mirant a l'horitzó per a contemplar la seua obra, ara, sap ficar la cama i tirar a terra a un rival en plena contra posant-li el muscle. La seua cara és la mateixa que abans, però la seua actitud s'ha independitzat d'ella. A falta de mamelles que el distraguen s'aferra a un esfèric de cuir com a nova amant desvergonyida, fent-li témer al personal una Parejo dependència no prevista al guió.\nEsta metamorfosi impossible de digerir ens fa oblidar que el xic tot just té 23 anys i que ha viscut ja un procés vital de maduració que qualsevol persona del carrer necessitaria arribar fins als 50 per a poder assimilar soles la meitat. El que denota certa duresa mental i uns graus de personalitat que moltes vegades no volem veure en este grup de milionaris que han passat de la infància a la maduresa sense temps per a assimilar el procés. Parejo va saber escapar-se de sí mateix per a trobar el camí de tornada, tallant-se la cabellera com a símbol d'una new age que gràcies a eixe tipus que desprèn normalitat pels quatre costats, i que s'asseu en la banqueta per a establir un 4-3-3 que va ser bandejat per heretgia, podrà transformar un temps de sotsobre en una etapa d'estabilitat.\nA este 21 llançat cap a un 'nou jo' encara li queda per afrontar la més dura de totes les probes, la de quedar-se. Consolidar este canvi cap a un jugador diferent i assentar-se per a sempre en les alineacions serà l'última i gran batalla que haurà de protagonitzar el jugador per a que ningú puga dir-li el dia de demà que ho va intentar, però que va morir a la vora. És rendir-se o continuar rendint.\ntags: Antiherois., Coses de futbol\n15 de gener de 2013 a les 13:31\n15 de gener de 2013 a les 18:26\n16 de gener de 2013 a les 11:52\n21 de gener de 2013 a les 16:43\n21 de gener de 2013 a les 18:37


5 pobles amb encant del Pirineu de Girona - Inspira't - Campings In Girona\n5 pobles amb encant del Pirineu de Girona\nAl Pirineu de Girona hi trobareu un entorn natural excepcional format per grans extensions de vegetació, rius, valls i muntanyes. Aquesta zona de les comarques gironines és un indret perfecte per desconnectar, relaxar-se i observar la natura; però també és una destinació ideal per realitzar tota mena d’activitats a l’aire lliure i practicar esports d’aventura.\nPer altra banda, el Pirineu de Girona amaga alguns dels pobles amb més encant de Catalunya, si hi feu una visita, no podeu perdre l’oportunitat de descobrir-los. Són pobles esculpits amb un caràcter especial fruit de la connexió amb les muntanyes, la història i la seva gent. Així doncs, et deixem amb un recull d’alguns dels pobles més bonics d’aquesta destinació\nBesalú, és un poble amb molta història que se situa a l’est de la Garrotxa i és considerat un dels Pobles Medievals més ben conservats de Catalunya. Just a l’entrada de la Vila, us rebrà un pont medieval que data del s. XII i que dóna pas a l’interior de la fortalesa tot travessant el riu Fluvià. Us recomanem que us deixeu perdre entre els seus carrers i carrerons per transportar-vos a l’Edat Mitjana i percebre trets característics de l’existència d’un antic barri jueu. Si us agraden els pobles medievals, no podeu deixar de fer una visita a Besalú!\nAl cor de la Garrotxa trobareu un altre poble medieval situat en un entorn idíl·lic com és el Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa. Com en el cas de Besalú, els seus carrerons que daten del segle XIII, et transportaran milers d’anys enrere i podreu deixeu-vos emportar per segles d’història explorant cadascun dels seus racons. No us direm res més, aneu-hi i descobriu l’encantador poblet de Santa Pau amb els vostres propis ulls, no us decebrà!\nSeguint a la comarca de la Garrotxa, podreu trobar Castellfollit de la Roca. Es tracta d’un dels pobles més petits de Catalunya, però també un dels més bonics. Com podreu observar des de la carretera, un dels principals encants d’aquest poble són les increïbles vistes del poble reposant sobre un presumptuós penya-segat de cinquanta metres d’alçada format per la lava i l’erosió del riu Fluvià i el Turonell. És impressionant!\nMolt a prop de Camprodon, trobareu Beget un poblet amb molt d’encant que de ben segur us enamorarà. Si passegeu pels seus carrers empedregats, tindreu la sensació que el temps s’hagi aturat, i no és estrany, perquè el poble segueix mantenint l’estructura que tenia al segle XII. Tot i que la majoria de les cases han estat restaurades, veureu que l’escènica medieval d’aquesta vila encara és viva per tots i cadascun dels seus carrers. Si hi aneu, us recomanem fer una visita a l’Església de Sant Cristòfol i creuar els tres ponts que uneixen els seus barris.\nJust abans d’arribar a la frontera amb França, trobareu la capital de la comarca de la Cerdanya, Puigcerdà. Els seus carrers plens de vida amb comerços, serveis de tota mena i l’entorn torn natural que rodeja el poble, fan d’aquest indret una de les localitats més visitades del Pirineu gironí durant tot l’any. Si teniu ganes de fer-hi una escapada, a part de recórrer els seus carrers, us recomanem que pugeu al campanar de la vila des d’on podreu contemplar unes magnífiques vistes de la Vall de la Cerdanya. Puigcerdà té molts racons per explorar, però no podeu marxar sense fer una passejada pel seu llac, ofereix unes vistes sensacionals.\nAquí acabem aquesta petita selecció dels pobles amb encant del Pirineu de Girona. Tot i això, us hem de dir que n’hi ha molts més! Si teniu ganes de descobrir-los, no us ho penseu més i veniu a explorar aquest territori ple de natura i paisatges espectacular.


El sector industrial del futur en països avançats. - Innoginyer\nGian-Lluis Ribechini 4 de febrer de 20112011-02-04T08:54:11+01:002019-02-05T18:15:03+01:00 No hi ha comentaris\nAquest es el títol de la conferencia que ahir vaig presentar i moderar en la sala Pompeu Fabra de la seu social dels Enginyers Industrials de Catalunya. L’objecte era presentar un Informe realitzat per el Observatori de Prospectiva de Mercats Exteriors (OME-ACC1Ó) . L’exposició la van fer Antoni Fita, Susana Gordillo i Gemma Llauradó.\nEs tractava de parlar sobre el futur amb una visió de prospectiva industrial de tendències. Aquesta es una de les competències que els professionals hem de desenvolupar: la prospectiva d’escenaris i la previsió de situacions, per tal de preparar els plans de contingència que permetin minimitzar l’impacte en les organitzacions. D’això fa uns dies li en parlava a un company enginyer i em deia que no li interessava perquè no sabia si la empresa on treballa arribaria a final d’any. Jo li vaig respondre que això li interessa a una empresa més important, la seva: el Jo S.L. que tots hem de gestionar fins al final de les nostres vides.\nA la sessió entre d’altres temes es va parlar de:\nles transformacions socials que s’estan produint i que donaran peu a situacions i escenaris diferents dels actuals.\nLa globalització i el canvi del centre de gravetat cap a orient (Índia i Xina).\nEntre els estudis que s’han utilitzat per fer l’informe trobo molt interessant el realitzat per Roland Berger anomenat Production Systems 2020.\nTambé es va parlar de la nova “classe social” anomenada la “base de la piràmide” i que necessita d’innovacions en productes i serveis de baix cost (“low cost innovations”).\nI quin futur tindrem per el nostre país?.\nDons caldrà incorporar la innovació i la internacionalització com a “valors” de les empreses perquè seran els factors que els permetin la subsistència. Però cal que aquets valors també siguin tinguts en compte per les administracions públiques però d’una forma més pragmàtica. Cal que es facilitin les eines per realitzar ambdues disminuint la càrrega burocràtica que fins ara s’ha demanat. Tot i que es evident que cal una bona utilització dels recursos públics també cal que la administració tingui en compte el malbaratament d’un recurs tan valuós com el temps i que, a més a més, es irrecuperable quan demana excessiva documentació i de vegades de forma reiterada sense tenir en compte que ja la te per altres àmbits.\nUn altre aspecte que es destacava en la sessió es la disminució de la despesa en R+D en els països occidentals arrel de la crisi financera. Tot i que es important, crec que sovint es mitifica i es donen excessius recursos a la R+D però no es te en compte que el pas cap a la producció te sovint costos 10 vegades superiors i això no es subvenciona perquè “es fàcil”. Crec que cal una reorientació de les polítiques públiques en aquest sentit.\nLa conferencia sencera la podeu trobar aquí.\nTags:innovacio, sector industrial


Redacció Sitges 13-11-2018 18:22 Lectures 2024\nLes noves escales mecàniques del pas soterrat de Sitges entraran en funcionament el 20 de gener. Ajuntament de Sitges\nL'Ajuntament de Sitges renovarà les escales mecàniques del pas soterrat que connecta el carrer Artur Carbonell amb la cruïlla de l'avinguda de les Flors i carretera de les Costes. El canvi arriba després de les incidències en el servei a causa dels actes de vandalisme reiterats contra el mobiliari, i amb la intenció d'oferir un servei millorat.\nPer acabar de renovar els serveis de mobilitat del pas soterrat, l'Ajuntament treballa paral·lelament amb la renovació dels ascensors, un servei pensat per a les persones amb dificultats en la mobilitat personal.\nL’Ajuntament de Sitges està treballant amb una millora integral de la zona. El passat agost es va fer una pintura mural amb motius al·legòrics de Sitges de la mà de l'artista urbà Òscar Garcia i el dissenyador gràfic Daniel Rodríguez, en el marc d'un projecte per dignificar sis ponts de la vila.


Entrevista a Íñigo Babot. e-learning i formació TIC - educaweb.cat\n"Conversa amb Íñigo Babot sobre l'e-learning, un dels sectors que segueix creixent amb força tot i els efectes de la crisi"\nUn dels nostres col·laboradors més prolífics ens ha deixat. Íñigo Babot ha estat un dels experts en e-learning i TIC més destacats i un excel·lent professional al que hem tingut la sort de conèixer personalment. L'equip d'Educaweb sent enormement aquesta pèrdua i, per recordar el seu llegat, volem compartir amb vosaltres una de les seves entrevistes més recents.\nEntrevista a Íñigo Babot. Director de IBBM Consultores, professor de la Universitat Ramon Llull i de la Universidad de Salamanca\nEls experts assenyalen que l'e-learning és una metodologia didàctica en augment. A què creu que és degut?\nEfectivament, un dels sectors que segueix creixent amb força, malgrat la crisi econòmica que pateixen molts països, és el de l'e-learning. Això succeeix a Espanya, a Europa, a Amèrica i a tot el món. Nosaltres ho veiem molt reflectit en el nostre treball diari amb clients de 4 continents. Es calcula que, en global, creix a un 11% anual (en la UE, a un 12% anual). Pot veure un resum, per grans blocs continentals, en Gràfic 1. Les fonts d'aquest gràfic són vàries: hem creuat informacions de quatre grans consultores, amb opinions d'experts internacionals i la nostra pròpia valoració per realitzar-ho.\nNo pretenc "vendre'ls" el canal: nosaltres som consultors i professors de formació per a grans col·lectius i l'e-learning és només un dels canals possibles per realitzar-la... però cal reconèixer la seva gran potència i el fet que, ara, "està de moda".\nGràfic 1: evolució e/mLearning al món\nCreu que el que coneixem per Web 2.0. està possibilitant una formació a distància basada en un model d'aprenentatge col·laboratiu? Ajuden els nous suports (smartphones i tablets) al seu desplegament?\nAixí és. Recentment, l'arribada de noves metodologies i eines (l'anomenada web 2.0) i els suports d'última generació (smartphones i tablets), han rellançat i actualitzat aquest camp de forma extraordinària, portant-ho al seu màxim nivell de desenvolupament i importància en la història, ordenant-ho i codificant-ho. La pràctica totalitat de modernes organitzacions i professionals capdavanters que volen créixer, així com estudiants escolars o universitaris de tot el món, utilitzen els itineraris formatius constructivistes, les xarxes socials, els blogs, les comunitats d'aprenentatge, etc. com a element de docència, gestió del coneixement, relació, comercialització, màrqueting, comunicació i/o difusió. Tots aquests camps es relacionen, de vegades s'inclouen i unes altres són inclosos dins de l'e-learning.\nTot això, unit al baix cost de moltes d'aquestes plataformes 2.0 (el seu correcte desplegament depèn molt més d'enginy i treball, que de diners), afavoreix el desenvolupament de nombroses noves implantacions.\nOrganitzacions de totes les mides, administracions públiques, empreses privades i universitats, estan apostant contínuament per la capacitació dels seus equips o els seus alumnes amb e-learning recolzat en Web 2.0 (l'anomenat e-learning 2.0), com a mitjà per sortir reforçats d'aquesta situació. A més, molts agents socials i organismes oficials estan incentivant l'educació contínua amb e-learning, la qual cosa també redunda en benefici d'aquesta indústria.\nQuè són el Social Learning i Mobile Learning?\nL'anomenat Social Learning és una nova forma d'open learning basada en la web 2.0, on el focus està centrat en l'usuari, al que se li dóna molt control sobre el procés educatiu. El Social Learning implica un profund canvi conceptual en la forma de treballar i crear els continguts educatius, passant d'una conceptualització top – down a una creació de materials des de la base, bottom - up. Per sobre de tot és un procés de comunitat o xarxa social, on el contingut i les dades són creades per l'usuari. Això permet que un gran nombre d'alumnes no només accedeixin als materials, sinó que participin en la seva creació.\nEl Mobile Learning és, simplement, l'execució d'e-learning en (aprenentatge per mitjans electrònics) en dispositius mòbils: smartphones i tablets. Està molt indicat per a certs usos però, en general, encara li falta molt camí per recórrer.\nEn quins sectors de mercat creixen més l'e-learning i el Mobile Learning?\nDoncs en molts més i més diversos dels quals la gent creu. L'e-learning corporatiu creix bastant i a bon ritme, però ho fan encara més el segment de la formació reglada, el de l'anomenat Healthcare Learning (i/mLearning de suport al sector sanitari) o el d'educació preescolar. Pot veure-ho en Gràfic 2.\nEn IBBM Consultors, recentment realitzem un macro estudi global per a un gran client multinacional, en el qual van participar 150 experts de 17 països, i els resultats que vam obtenir van ser molt sorprenents i indicatius.\nGràfic 2 : e/mLearning per segments. Creixement anual\nHa participat en Expoelearning a Bogotà, quins són les principals conclusions que pot extreure de la trobada?\nSi, em van convidar com keynote speaker principal. Vaig impartir dos tallers de mig dia i dues ponències. No vaig poder presenciar totes les conferències però sí puc parlar de les sessions en les quals he estat ponent: als meus tallers van acudir quaranta-cinc persones de set països i a les meves ponències, uns dos-cents congressistes de nou països, bons coneixedors de la formació corporativa. Va ser un plaer acudir-hi, ja que, al citat congrés em van proposar impartir diverses conferències més, fins i tot consultories, a diversos països llatinoamericans. Amèrica Llatina és un continent extraordinari per a la bona formació corporativa, per les seves característiques de gran amplitud geogràfica, població molt gran, en clar creixement i empreses enormes.\nQuin és la situació de l'escletxa digital als països d'Amèrica Llatina i a Espanya, comparant-les amb les del líder mundial, Estats Units? Existeixen diferències entre nacions?\nHi ha molta diferència entre qualsevol país del món i Estats Units. Allí està el millor, el més avançat i, sobretot, són els més valents col·lectivament. Sempre que a un dels nostres clients nord-americans li llancem un repte raonable, una proposta de millora ben pensada, respon: provem-ho, si ens equivoquem, ja ho arreglarem! Aquesta rapidesa i espontaneïtat en el comportament empresarial, aquesta presa de risc calculat, no passa en cap altra nació del món: per això són al lloc on són. No sóc especialment pro – americà: li dic el que veig des d'un punt de vista purament independent i professional.\nEntre Centre Europa i els països Llatinoamericans que esmenta encara hi ha diferències, però s'igualen ràpidament perquè aquests països són enormes, treballen amb il·lusió, constància i tenen millor situació financera que alguns del Vell Continent. Ens atraparan en poc temps i qui sap si ens superaran.