Resum de la Llei d’Agències de Viatges i informacións d’interès al respecte – Viajeros Online\n1. Classes d’agències (texte íntegre de la Llei d’Agències de Viatges a Catalunya)\nDins el sector de les agències de viatges podem distingir tres tipus d’empreses: les majoristes, les detallistes i les majoristes-detallistes. <?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office">\n· Les majoristes organitzen viatges i els venen a agències de viatges detallistes, les quals els venen als usuaris.\n· Les detallistes es dediquen fonamentalment a comercialitzar serveis turístics aïllats i viatges organitzats per les agències de viatges majoristes. També poden organitzar viatges, però els han de vendre directament als seus clients, no ho poden fer a cap altra agència.\n· Les majoristes-detallistes participen de les característiques de les detallistes i les majoristes; organitzen viatges i els venen als usuaris o a altres agències.\nLes agències de viatges han de disposar d’una llicència que concedeix la Generalitat de Catalunya per poder realitzar la seva activitat i tenen l’obligació de subscriure una pòlissa de responsabilitat civil i dipositar una quantitat de diners en concepte de fiança.\n2. La contractació de viatges combinats\nLes agències de viatges sovint ens ofereixen la contractació d’un viatge combinat, el qual, per un preu global, combina almenys dos dels elements següents per una estada mínima de 24 hores:\n· Transport en vehicle de motor.\n· Altres serveis turístics que representin una part significativa del viatge combinat.\n3. Informació prèvia en els viatges combinats\n· Els horaris, les escales, els enllaços i la categoria dels mitjans de transport. També hem de disposar de les dades del representat local de l’agència organitzadora en el país o en els països on viatgem. En cas que en aquests països no hi hagi cap representant, l’agència ens ha de facilitar un telèfon d’urgència que ens permeti contactar amb l’agència organitzadora o amb el detallista.\n· A més, hem de disposar del document que conté les clàusules contractuals del viatge combinat.\n· Les agències de viatges ens poden demanar fins a un màxim del 40% de l’import total del viatge en concepte de dipòsit, llevat el supòsit que les condicions del proveïdor imposin el pagament anticipat a l’agència de viatges, contra el qual hauran de lliurar rebut o document justificatiu on constin les quantitats rebudes i els conceptes. En el moment de pagar el preu total, ens han de restar aquesta quantitat avançada.\nLa informació escrita proporcionada per una agència de viatges és vinculant i ha de respondre sempre a criteris d’utilitat, precisió i veracitat. No pot incloure publicitat falsa o enganyosa. Per contra, les agències han d’informar entorn les possibilitats de subscriure un contracte d’assegurança que cobreixi les despeses de cancel·lació ocasionades pel consumidor o d’un contracte d’assistència que cobreixi les despeses de repatriació en cas d’accident o malaltia.\nLa informació escrita proporcionada per una agència de viatges és vinculant i ha de respondre sempre a criteris d’utilitat, precisió i veracitat. No pot incloure publicitat falsa o enganyosa.\n4. El contracte\nQuan contractem un viatge combinat hem de formalitzar per escrit un contracte, el qual ha d’incloure, almenys, les dades següents:\n· La data, l’hora i el lloc de sortida.\n· Els mitjans de transport en què viatjarem, les característiques i la categoria, dates, hores i lloc de sortida i tornada.\n· La destinació o les destinacions dels viatges i les dates.\n· La situació de l’allotjament, la categoria i el tipus d’àpats inclosos, si hem contractat aquests serveis.\n· Les visites i les excursions incloses.\n· El preu del viatge, el calendari i les modalitats de pagament.\n· Totes les clàusules que hàgim pactat en el moment de la reserva.\n· L’advertiment al consumidor de l’obligació de comunicar amb la major brevetat possible al prestador de què es tracti, així com a l’organitzador o al detallista, per escrit o per qualsevol altre mitjà, tot incompliment en l’execució del contracte que hagi comprovat in situ.\n· Tota sol·licitud especial que el consumidor hagi transmès en el moment de la reserva a l’organitzador o al detallista i ambdós hagin acceptat.\n· El nom i l’adreça de l’agència organitzadora i venedora final.\n· En els casos en què la realització del viatge depengui d’una quantitat mínima de persones, la data límit de la possible rescissió del contracte.\nEn el moment de la formalització del contracte, l’agència de viatges haurà de lliurar a l’usuari o consumidor els títols, bons o altres documents corresponents als serveis encarregats, i adjuntar-hi una factura o document de cobrament a la qual haurà de figurar el preu total abonat pel client. En la factura o document de cobrament corresponent al contracte de serveis solts, s’especificaran clarament i separadament el preu de cadascun dels serveis i el recàrrec per despeses de gestió.\n5. Les variacions en els preus dels viatges reservats\nEl preu del viatge establert en el contracte no pot ser revisat a l’alça o a la baixa, excepte si ens han esmentat aquesta possibilitat prèviament i se n’han definit les modalitats de càlcul.\nEls factors que poden provocar canvis en els preus d’un viatge contractat són els següents:\n· Les variacions del cost del transport i el preu dels carburants.\n· Les variacions de les taxes i els impostos relatius a determinats serveis, com ara els impostos d’aterratge o de desembarcament.\n· Les variacions del tipus del canvi de moneda aplicat al viatge organitzat.\nEn qualsevol d’aquests tres supòsits, l’agència ens ha de notificar la revisió del viatge fins a 20 dies abans de la data d’inici del viatge.\n6. Els costos d’anul·lació\nSi volem anul·lar el contracte amb l’agència, haurem de pagar les despeses de gestió; les d’anul·lació, degudament justificades, si s’escauen, i una penalització, l’import de la qual varia, segons els dies que faltin per iniciar el viatge:\n· Si falten entre 10 i 15 dies, la penalització és del 5% de l’import del viatge.\n· Si falten entre 3 i 10 dies, la penalització és del 15% de l’import del viatge.\n· Si l’anul·lació es fa durant les 48 hores anteriors a la sortida, es perd el 25% de l’import del viatge.\n· Si no ens presentem a l’hora prevista per a la sortida, no tindrem dret a cap retorn de la quantitat abonada, excepte que arribem a un acord amb l’agència en un altre sentit.\n· En les reserves de viatges combinats, l’agència de viatges té l’obligació d’informar-nos sobre la possibilitat de subscriure una assegurança que cobreixi les depeses de cancel·lació, si no podem fer el viatge per causes imprevistes.\nEn el cas que algun dels serveis solts o el paquet turístic estigui subjecte a condicions econòmiques especials de contractació, com nòlit d’avions, vaixells, tarifes especials o d’altres, les despeses d’anul·lació per desistiment s’establiran d’acord amb les condicions acordades entre les parts.\n7. Anul·lació o modificació del viatge per part de l’agència\n· Si l’agència no pot prestar els serveis que li hem contractat per circumstàncies alienes a la seva voluntat, com ara vagues, guerres, aiguats, catàstrofes, s’entén que es produeix una situació de força major i que l’agència queda eximida del compliment dels acords establerts.\n· Si la impossibilitat de complir el que hem pactat afecta només una part dels serveis contractats, l’agència té l’obligació d’oferir-nos la possibilitat d’optar entre la devolució de l’import abonat o la substitució del servei per un altre de característiques similars.\n· Si els problemes sorgeixen un cop hem començat el viatge, l’agència té l’obligació de facilitar-nos la tornada al punt d’origen i de reintegrar-nos les quantitats que corresponen proporcionalment als serveis no consumits.\n· L’agència també pot anul·lar un viatge que no reuneixi el nombre mínim de participants, sempre que aquesta possibilitat hagi estat prèviament anunciada i l’anul·lació se’ns comuniqui, per escrit, dins el termini indicat en la descripció del viatge combinat. Les quantitats a compte se’ns retornaran íntegrament..\n8. Recomanacions finals\n· Tenim dret a una informació veraç; els opuscles i programes editats per les agències no poden contenir publicitat falsa o enganyosa.\n· És convenient que ens adrecem a una agència de viatges que disposi del número d’identificació que atorga l’Administració, ja que és una garantia de legalitat. A l’exterior del local de l’agència de viatges haurà de figurar un rètol on consti clarament, almenys en català, el nom de l’agència, el grup al qual pertany i el seu codi d’identificació. En el rètol exterior de l’agència de viatges hi ha de constar la següent informació:\no Nom de l’agència de viatges\no Codi identificatiu del títol – llicència.\no Cas de disposar d’una marca comercial, aquesta al costat del nom.\n· El títol llicència és un número acompanyat de les lletres que identifiquen la Comunitat Autònoma on radica la casa central de l’agència de viatges. Exemples:\no GC: CA Catalunya\no CICMA: CA Madrid\no CAA: CA Andalusia\no BAL: CA Illes Balears\no CIE: CA Euskadi\no XG: CA Galícia\no CICL: CA Castella i Lleó\no CV: CA País València\n· També podem consultar si l’establiment on es desenvolupa l’activitat d’agència està degudament autoritzat i inscrit a l’efecte en el Registre d’Empreses i Activitats Turístiques (REAT) de la Direcció General de Turisme. Podem fer la consulta directa en el web del Departament d’Innovació, Universitats i Empresa <?xml:namespace prefix = v> o bé consultar el llistat d’establiments d’agències de viatge inscrits al REAT .\n· Si es tracta d’una agència de viatges que opera mitjançant una pàgina web, caldrà que les dades esmentades apareguin anunciades en la seva pàgina web.\n· Hem de demanar informació sobre les diferents ofertes que hi ha al mercat, així com de les possibilitats que tenim d’organitzar un viatge a mida dels nostres desigs personals, i comparar detingudament els serveis que ofereix cada programa.\n· Ens hem d’assegurar de quins són els serveis que inclou el preu, com ara bitllets d’avió, taxes d’aeroport, trasllats entre aeroport i hotel, categories dels hotels, àpats, entrades a monuments, excursions facultatives, etc.\n· Hem de parar especial atenció a la qüestió de les excursions i visites facultatives; l’expressió facultativa significa que és opcional, motiu pel qual si ens interessa fer una visita o excursió d’aquest tipus, l’haurem de pagar a part del preu del viatge.\n· Hem de llegir detingudament les condicions especials i generals del viatge. Les generals es troben normalment a la darrera pàgina del programa.\n· Cal tenir present que la informació sobre la categoria dels hotels que apareix en el programes de les agències de viatges és relativa, perquè la consideració d’una categoria o una altra per a un hotel varia molt segons el país.\n· Per a les destinacions amb característiques meteorològiques especials, (temporada de pluges) o amb situacions polítiques inestables, hem d’informar-nos a l’ambaixada corresponent de la situació abans d’iniciar el viatge.\n· Si considerem que durant el viatge s’ha incomplert cap estipulació del contracte, tenim dret a reclamar, tant en la via arbitral de consum com en la via judicial. L’agència de viatges està obligada a tenir a la nostra disposició fulls de reclamació i seran lliurats a la persona que els sol·liciti, encara que no hagi formalitzat cap tracte comercial amb l’agència.\n· L’agència de viatges té una fiança. La fiança quedarà afectada per la resolució ferma en via judicial declaratòria de responsabilitats econòmiques de les agències de viatges, derivada de la prestació de serveis al consumidor o usuari final, com són el reemborsament dels fons dipositats o la repatriació del consumidor. Aquesta fiança només es pot executar mitjançant un laude arbitral o sentència judicial.\nLes factures han d’indicar els conceptes, els imports i, en lloc visible, el nom, CIF i el segell de l’establiment. Les hem de demanar i guardar-les sempre, ja que són imprescindibles en cas de reclamació. També hem de guardar els bitllets.\nAbans de viatjar\nEls catàlegs inclouen informació detallada sobre els viatges oferts (transport, allotjaments, visats necessaris, formalitats sanitàries, nombre mínim de viatgers, import…).\nSabia vostè que la publicitat és vinculant? Tingui sempre a mà els catàlegs durant el viatge.\nSol·liciti informació per escrit dels horaris, enllaços, mitjans de transport, segurs, categoria dels hotels contractats…\nInformi’s de la referència de l’empresa organitzadora al lloc de destinació|destí o d’un telèfon de contacte per a casos d’urgència.\nSi contracta amb una agència de viatges, només li poden demanar fins i tot un 40% del preu total del viatge en concepte de dipòsit (llevat de condicions justificades del proveïdor) i, a l’hora de fer el pagament final, aquest dipòsit es restarà del preu total final.\nAbans de contractar, ho pensi bé, ja que si en cas de voler anul·lar el viatge, haurà de pagar vostè les despeses de gestió i d’anul·lació, que en cas de viatge combinat varien en funció de l’antelació, l’anul·lació i les condicions pactades.\nSol·liciti informació a l’agència de viatges toquegi les diferents assegurances (de cancel·lació de viatges, sanitaris…) que inclou el viatge i sobre els quals es poden contractar amb caràcter addicional per cobrir imprevistos.\nQue l’agència només pot variar el preu en casos taxats (variació del cost dels transports, dels carburants, taxes o impostos, canvi de moneda) i que ha de fer-ho 20 dies abans de l’inici del viatge i sempre que estigui previst al contracte.\nEn cas que l’agència es vegi obligada a fer canvis en elements essencials del contracte de viatge combinat, especialment en el preu, per raons diferents de les anteriors, li ho haurà de notificar prèviament, i vostè podrà escollir entre rescindir el contracte o acceptar un increment en el preu del contracte amb les modificacions. Si vostè decideix rescindir el contracte o en cas que l’agència cancel·li el viatge, pot elegir entre la substitució per un viatge equivalent o el reembors de tot el que s’hagi pagat i, si procedeix, tindrà vostè dret a una indemnització.\nNo té dret a una indemnització si l’agència anul·la el viatge per falta de participants, i sempre que se l’hagi informat dins del termini indicat. Tampoc no té dret a indemnització quan el viatge es cancel·la a causa de força major.\nLes condicions del viatge: llegeixi bé el contracte abans de firmar-lo i demani una còpia de tots els pagaments que hagi fet a compte. Vostè pot consultar si l’establiment on es desenvolupa l’activitat d’agència està degudament autoritzat i inscrit a l’efecte en el Registre d’Empreses i Activitats Turístiques (REAT) de la Direcció General de Turisme. La consulta directa pot realitzar-se a través de la web del Departament d’Innovació, Universitats i Empresa .\nO bé a través de la web en la qual s’inclou el llistat d’establiments d’agències de viatge inscrits en el REAT .\nEn la part exterior de l’agència de viatges, haurà de figurar un rètol on s’especifiqui clarament, almenys en català, el nom de l’agència, el grup al qual pertany i el seu codi d’identificació (GC a Catalunya).\nEn tota la propaganda, correspondència, documentació i publicitat escrita que realitzi una agència de viatges s’indicarà el seu codi d’identificació, el seu nom i, si procedeix, el de la marca comercial registrada, així com la seva direcció|adreça.\nNo oblidi ser puntual\nArribi amb antelació al lloc de partida (estació, aeroport…): s’estalviarà nervis i sorpreses.\nDenegació d’embarcament per sobrerreserva ("overbooking")\nEn cas de denegació d’embarcament en un transport aeri per sobrerreserva i contra la seva voluntat, ha de saber que la companyia ha d’oferir-li la possibilitat d’elegir entre la devolució de l’import del bitllet o un transport alternatiu fins a la destinació|destí final, i que té vostè dret a una compensació econòmica en funció de la distància. També ha d’oferir-lo gratuïtament menjada i beguda en quantitat suficient, allotjament en un hotel si és precís (inclosos els desplaçaments) i facilitar-li mitjans de comunicació (telèfon, fax…).\nEn funció del retard i de la destinació|destí, la companyia ha d’oferir-lo menjada i beguda en quantitat suficient, allotjament en un hotel si és precís (inclosos els desplaçaments), haurà de facilitar-li mitjans de comunicació (telèfon, fax…), i vostè també pot demanar que li indemnizen, acreditant la valoració econòmica dels danys causats. Quan el retard sigui de 5 hores o més, pot desistir en cas de prendre el vol, i la companyia deberáofrecerle la devolució de l’import del bitllet.\nLa companyia aèria ha d’oferir-lo entre la possibilitat de la devolució de l’import del bitllet o un transport alternatiu fins a la destinació|destí final, també ha d’oferir-lo gratuïtament menjada i beguda en quantitat suficient, allotjament en un hotel si és precís (inclosos els desplaçaments) i facilitar-te mitjans de comunicació (telèfon, fax…). En determinats casos, vostè tindrà també dret a una compensació econòmica en funció de la distància.\nSi sorgeixen incidències amb l’equipatge, danys, retards, pèrdua o destrucció de les maletes, haurà de reclamar per escrit la companyia de transports dins del termini establert, ja que té dret a compensacions econòmiques. Haurà de formalitzar l’Informe d’irregularitat d’equipatge (P.I.R) al taulell de la companyia abans d’abandonar l’aeroport.\nSi durant el viatge sorgeixen problemes que impossibiliten la seva consecució, l’agència haurà de facilitar-li el retorn al punt d’origen i reemborsar-lo les quantitats pagades pels serveis no deixats i, quan procedea, l’indemnitzarà.\nSi lloga un vehicle\nLlegeixi bé el contracte i les condicions del lloguer abans de firmar cap document i examini el vehicle en el moment de recollir-lo junt amb algun representant de l’empresa, a fi de comprovar que no presenta desperfectes: evitarà, així, posteriors sorpreses.\nNo està vostè sol!\nSi viatja pels països de la Unió Europea i té problemes amb la compra de productes o serveis, recordi que pot dirigir-se als centres europeus del consumidor\nEn qualsevol cas, pot plantejar la seva consulta i/o reclamació derivada d’un conflicte de consum arran d’una estada|estança en un altre país a la Secció de Consum Europeu de l’Agència Catalana del Consum.\nEn cas que hagi sorgit alguna incidència en el transport recordi que haurà de reclamar per escrit la companyia amb què ha viatjat i que existeixen uns terminis fixos per fer-ho. Informi’s sobre això.\nSi ha contractat vostè un viatge combinat amb una agència de viatges, s’haurà de dirigir a aquesta mateixa agència per fer la reclamació.\nEl podran informar i tramitar la reclamació en les associacions de consumidors, les oficines municipals i comarcals d’informació al consumidor o l’Agència Catalana del Consum.\nConsumeixi amb tranquil·litat\n· Infórmese molt bé dels requisits i característiques del viatge i del lloc de destinació|destí (visats, passaport, clima, categories dels hotels…).\n· Recuerde que la publicitat és vinculant, per tant, guardi els catàlegs i fullets informatius junt amb els contractes, comprovants, tiques, factures, etc., ja que podria necessitar-los davant d’una possible reclamació.\n· Camusses del viatge, s’informi bé de si l’assistència sanitària que vostè té aquí li cobreix l’assistència sanitària al país de destinació|destí (seguretat social o mútua d’assistència sanitària privada).\n· Si viatja a l’estranger, s’informi del telèfon i la direcció|adreça de l’ambaixada o consolat del nostre país en aquell Estat ja que, en cas de problemes, podrien ajudar-la. En el supòsit que l’Estat espanyol no disposi d’ambaixada al país de destinació|destí, pot dirigir-se igualment a l’ambaixada de qualsevol altre estat membre de l’UE al país de destinació|destí i obtenir protecció diplomàtica.\n· Durante el viatge tingui sempre a mà el telèfon de l’agència de viatges o del seu representant al país on es trobi.\n· Contrate sempre el seu viatge a través d’empreses degudament autoritzades i correctament inscrites en el Registre d’Establiments i Activitats Turístiques de la Direcció General de Turisme.\nArtículo anterior Ley reguladora de las Agencias de Viajes en Cataluña – Lley reguladora de les agències de viatges a Catalunya\nSiguiente artículo Spanair: Nueva políica de equipajes en sus vuelos – Nova política de preus en els seus vols


l’Esquirol | enciclopedia.cat\nSanta Maria de Corcó (ant.),\nles Masies de Santa Maria de Corcó (ant.),\nL’església parroquial de l’Esquirol\nEl terme municipal comprèn, a més del poble de l’Esquirol, el nucli de Cantonigròs, el poble de Sant Martí Sescorts, les urbanitzacions del Collell, la Creu de Balà, la Teuleria i el Pedró, i un nombre important de masos esparsos. Travessa el terme la carretera comarcal C-153 de Vic a Olot, que enllaça a l’altura de Sant Martí Sescorts amb una carretera local envers Manlleu, i a l’altura de l’Esquirol amb una tercera en direcció a Tavertet.\nEls problemes toponímics de la denominació del municipi (l’Esquirol o Santa Maria de Corcó) s’originaren el 1734 quan l’antiga parròquia rural de Corcó es traslladà al poble de l’Esquirol, ques’havia format al llarg dels segles XVI i XVII, prop de l’antic camí ral de Vic a Olot. Durant el període 1937-39 el municipi va canviar el nom pel de l’Esquirol, denominació que fou adoptada oficialment de nou, segons decret de la Generalitat, el 4 de juny de 2014 en substitució de Santa Maria de Corcó.\nVers la segona meitat del segle XVIII tenia una forta empenta la indústria menestral dels paraires i teixidors, existent ja al segle XVII. A mitjan segle XIX, a causa de la industrialització de la comarca, els paraires restaren sense feina, i és creença que en una de les primeres vagues de Manlleu o de Roda de Ter acudiren a treballar a les fàbriques parades. D’aquí la controvertida llegenda etimològica d’esquirol aplicat a qui trenca una vaga. Actualment, les principals empreses del terme són del ram del tèxtil, dedicades bàsicament, a la fabricació de teixits de cotó. D’altra banda, els visitants disposen de diferents establiments d’allotjament.\nEl poble de l’Esquirol\nEl poble de l’Esquirol (1.654 h el 2005) fou una pobla o barri format a partir del segle XV al llarg del camí ral de Vic a Olot, a l’indret del Coll Sagorga, no lluny de l’antiga sufragània de Sant Genís, desapareguda. Aquesta església existia ja el 1239, a l’indret de les ruïnes de Cal Corema, i fou abandonada en ésser traslladada la parròquia de Santa Maria al poble de l’Esquirol, que s’havia format al llarg dels segles XVI i XVII; sembla que el seu portal adovellat és el de la casa número 97 del carrer de Collsagorga.\nAl final del segle XVII, segurament amb caràcter votiu durant alguna pesta, fou bastida una capella a Sant Roc al capdamunt del carrer, recordada per una capella mural a la façana d’una casa d’aleshores anomenat carrer o poble de l’Esquirol. L’increment de població féu que al principi del segle XVIII comencessin els tràmits per al trasllat de l’antiga parroquial, situada vora la masia de la Bertrana, a la població. La nova església s’edificà entre 1721 i 1743, i fou completada amb l’esvelt campanar el 1762. Se n’ocupà dels plans i l’execució l’arquitecte vigatà Josep Moretó. Destruïda el 1936 amb els seus antics retaules, a excepció del campanar, l’edifici actual fou bastit a partir del 1940, segons plans de l’arquitecte diocesà Josep M. Pericas.\nL’Esquirol disposa d’un gran nombre d’ associacions encarregades d’organitzar diferents activitats culturals del poble així com un bon nombre d’equipaments, entre els que destaca el Teatre de la Cooperativa Obrera de Consum, construït al 1920.\nLa festa major de l’Esquirol se celebra el 15 d’agost, en honor a la Mare de Déu. Entre els actes d’aquesta festa destaca el Jo te l’encendré el darrer dia de la festa major. Durant aquest popular acte, les dones del poble sostenen una espelma a la mà tot cantant aquesta popular cançó amb la intenció de cremar les cues de paper que els homes del poble han fabricat i s’han penjat posteriorment. El recorregut acaba a la plaça del poble on es fa un correfoc.\nSota la protecció de la parròquia, se celebrà entre els anys 1944 i 1968 una festa literària dita Concurs de Poesia de Sant Roc de Cantonigròs i Festa Literària de Collsacabra, que fou el certamen literari més important del país durant els primers temps de repressió del català. Joan Triadú en fou el principal organitzador. S’hi concediren premis de poesia, narració, teatre infantil i assaig breu, i hi prengueren part destacats catalanòfils estrangers i les principals figures literàries del país. Fou substituït per les Festes Populars de Cultura Pompeu Fabra.\nHom pot considerar l’extrem W del gran municipi de l’Esquirol separat del Collsacabra pel fondal de la riera de les Paganes i per la vall que per Vallbona i Vilaporta culmina amb la casa i capella de Santa Margarida, seu d’un antic monestir de monges augustinianes. En realitat, aquest és l’àmbit de la parròquia de Sant Martí Sescorts, que es va refondre definitivament amb el municipi de Santa Maria de Corcó el 1824, quan el Consell de Castella va denegar l’existència del municipi de les Masies de Santa Maria de Corcó, que havia funcionat entre el 1814 i el 1824 amb la capitalitat a Sant Martí Sescorts. Dintre la seva demarcació cal distingir la part inferior, o vall de la riera de Sant Martí, on es troba l’antiga parroquial que li ha donat el nom, i el sector muntanyós, que culmina amb el municipi de Sant Pere de Torelló.\nSant Martí Sescorts continua essent un sector essencialment rural. N’era típica la teuleria, coneguda per la Teuleria de Sant Martí, que ha format un petit nucli i un hostal, prop de la qual hi ha l’accés a la urbanització de la Teuleria, situada ran del Ter, davant del monestir de Casserres, dintre la demarcació de Sescorts.\nSantuari de Cabrera (l’Esquirol)\nEntre les grans masies, de gran presència arquitectònica i de vella tradició històrica, són característiques del Cabrerès les grans cabanes per a l’herbei i les galeries obertes a migdia. Hom pot destacar la Bertrana, gran casal durant segles, al costat de la parròquia de Santa Maria de Corcó, que és encerclada per grans murs i té a la galeria un escut amb dos cors, interpretació popular del nom de Corcó (cor-cor) i la data del 1768. Carboneres, documentada des del 1124, era habitada per cavallers i tenia la consideració de domus o casa forta i es troba al peu del puig de Barrés. La Guàrdia, citada el 952, sota el puig Saguàrdia, fou reedificada en 1656-98 i restaurada el 1973, en procedia o n’era hereu Joan de la Guàrdia. La Parra, gran i severa, fou residència de donzells i cavallers als segles XII-XV, té una capella dedicada el 1850 a la Mare de Déu de Gràcia, i a la masoveria hi hagué des del 1598 fins al segle XVIII una capella de Sant Sebastià. És propietat del marquès de Monistrol. Arquerons, prop de la riera de les Gorgues, sembla haver manllevat el nom al dolmen de Puigsespedres (abans l’Arca); té boniques galeries porxades i un jardí mirador, amb el vell casal dels segles XVI-XVII al costat. Les Ententes, documentada des del 976, amb un casal fet vers el 1600.\nAltres mostres del passat són el dolmen de Puigsespedres, sobre l’Esquirol, un jaciment neolític prop de Cantonigròs, on fou trobada una urna, restes del castell de Barrés, entre Santa Maria de Corcó i Carboneres, que fou subsidiari del de Cabrera, vells molins, el pont del molí de la Bertrana i les restes de la capella de Sant Hilari, existent ja el 1124 i integrada avui al mas Simon.\nEl nucli històric del terme és el castell de Cabrera —en resta tan sols la base d’una torre—, a la serra del mateix nom, al límit amb l’antic terme de Joanetes (la Vall d’en Bas, Garrotxa), conegut des del 940. Dins el mateix terme surt esmentada la parròquia de Santa Maria, o domus de Sancta Maria, a la villa Corgolone, des del 952, quan s’hi enregistraren un seguit de compres de terres que després passaren al monestir de Sant Benet de Bages. Aquesta vila rural, que donà nom a la parròquia, es trobava a l’indret del mas Bertrana, successor de l’antic mas de Corcó, on s’establí vers el 1080 un Bernat Bertran (el nom de mas Bertran, citat ja el 1124, evolucionà i es canvià en el de la Bertrana). L’església de Santa Maria (dita ja Sancta Maria de Corcolione el 1079) subsistí en aquest lloc fins el 1743 (se’n conserva només el setial). Prop seu hi havia la rectoria, que subsisteix en un vell casal que té a la llinda la data de 1680. La parròquia de Sant Julià de Cabrera és esmentada ja el 1079, i dins el seu terme hi havia el castell de Cabrera, prop de l’actual santuari de la Mare de Déu de Cabrera.\n2181 h. (2019)\nl’Esquirol en xifres (IDESCAT)


Newsletter 140 - Octubre 2019\nL’ECTS ES REUNEIX A ITÀLIA\nBERALMAR ÉS CONVIDADA A LES JORNADES DE WÜRZBURG (ALEMANYA)\nNOVA LÍNIA D’EMPILAT DE CARA-VISTA A PALAUTEC (GUADALAJARA, ESPANYA)\nL’ECTS, el grup de treball que reuneix la major part de proveïdors europeus de la indústria ceràmica, es va reunir els passats 24 i 25 d’Octubre a Vicoforte (Piemont, Itàlia) per a celebrar la seva reunió bianual, aquest cop amb BONGIOANNI MACCHINE i BONGIOANNI STAMPI com a amfitrions de la trobada.\nLa trobada va començar dijous amb una completa i interessant visita a les instal·lacions dels amfitrions a Fossano i va continuar amb una visita al santuari “Regina Montis Regalis” de Vicoforte, l’edifici del qual compta amb la cúpula el·líptica més gran del món, i un sopar de germanor en el mateix recinte. El coneixement mutu de les empreses membres del grup, així com l’aprofundiment en les relacions personals entre les persones claus d’aquestes empreses són dues de les principals aportacions de l’ECTS als seus membres.\nDivendres va tenir lloc la reunió pròpiament del grup, amb diversos punts a l’ordre del dia entre els què podem destacar públicament d’una banda la discussió d’aspectes sobre la propera organització de dos simposis ceràmics a Kuala Lumpur (Malàisia) i Hanoi (Vietnam) els dies 5 i 7 de Novembre respectivament. BERALMAR participarà d’aquests simposis i n’informarem per aquest mitjà.\nPer altra banda, la reunió va servir també per a reelegir Miquel Moix com a president de l’ECTS per als propers tres anys.\nLink als simposis de Kuala Lumpur i Hanoi\nBERALMAR ha estat convidada a oferir una ponència a la WÜRZBURGER ZIEGELLEHRGANG, que tindrà lloc entre els dies 3 i 5 de Desembre a Würzburg (Alemanya).\nLes jornades de Würzburg s’organitzen des de l’any 1961, i amb habitualment més de 200 registrats representant la quasi totalitat dels fabricants de maons i teules alemanys, és l’esdeveniment anual més rellevant de la indústria alemanya. Els seus promotors són la federació de ceramistes de Baviera, i la federació de ceramistes d’Alemanya.\nTal i com ho expressa literalment la pròpia organització, “la tasca principal de la WÜRZBURGER ZIEGELLEHRGANG és contribuir a transmetre nous coneixements a la tecnologia de producció constantment millorada del producte natural i a formar els responsables del desenvolupament del maó tant en la producció com en la investigació”.\nLocalització de Würzburg al centre d’Alemanya\nEls 3 intensos dies d’aquestes jornades comptaran amb 24 ponències tècniques i una visita a una fàbrica de teules.\nEl motiu per a convidar BERALMAR a les jornades de Würzburg és la nostra experiència en l’ús de la biomassa en els processos d’assecat i cocció, que esdevé més rellevant que mai en l’actual context.\nEns veiem a Würzburg!\nWeb del WÜRZBURGER ZIEGELLEHRGANG\nBERALMAR acaba de posar en marxa amb èxit un nou mecanisme per a PALAUTEC, de Chiloeches (Guadalajara, Espanya).\nPALAUTEC és un dels fabricants de cara-vista més reputats d’Espanya, i ha confiat en BERALMAR per al desenvolupament d’un nou sistema de programació del material d’empilat.\nUn empilat ideal és aquell que distribueix les peces sobre les vagonetes de manera òptima per a la cocció al forn, cosa que de vegades entra en conflicte amb els mecanismes d’empilat. Si hi afegim varietat de producte (i per tant diferents empilats) i que es tracti de formats decoratius de la qualitat dels klinker i cara-vista de PALAUTEC, la cosa es complica.\nEn aquest projecte es buscava un sistema de programació que complís amb una sèrie de criteris:\nFlexibilitat a l’hora de confeccionar els tipus d’empilats, per a tots els formats.\nTracte suau del material per a evitar escantonats, augmentant la qualitat del producte final.\nAugment de producció de la línia\nLa posta en marxa dels equips ha estat un èxit i s’ha aconseguit la productivitat desitjada en tots els formats. La solució implementada per BERALMAR ha aconseguit una separació entre peces totalment flexible i configurable fàcilment per pantalla, amb un disseny de programació que evita cap tipus de agressió al material.\nCal remarcar que el control dels mecanismes instal·lats compten amb el nou sistema d’interfícies intuïtives de BERALMAR, que possibiliten un ràpid aprenentatge per part de l’operari i una alta facilitat d’ús.\nEsperem continuar col·laborant en el futur amb PALAUTEC en el camp de l’automatització, tal i com ho hem anat fent durant anys en altres àrees.\nMecanismes de BERALMAR


Què fer a Girona | Minos Escape Room\nEtiqueta: Què fer a Girona\n27 juny, 2020 minosadmin\nHem viscut durant mesos una situació força peculiar. Gràcies a una pandèmia, ens hem vist forçats a quedar-nos a casa, molt a l’estil de l’edat mitjana. Si bé això no ha estat fàcil, hem après molt d’això. I ara que ens trobem en el desconfinamiento, és moment per mirar amb altres ulls les coses quotidianes. Les coses que abans de la pandèmia i la tancada donàvem per feta i que no li prestàvem tanta atenció.\nAixí que, si t’estàs preguntant què fer a La Garrotxa després de l’desconfinamiento, no et preocupis. Avui Minos Minos.cat t’explicarem què fer a Girona després de l’desconfinamiento.\nCaminar sense rumb pels carrers de La Garrotxa\nOlot és una ciutat amb moltíssima història. Amb carrers, cases, monuments i barris que són bastant vells. Els quals tenen imprès un aire de trobar-nos en un altre temps. juntament amb alguns aspectes que ens ofereix la modernitat. De la mateixa manera en què és agradable caminar per ciutats com París sense rumb, a l’caminar sense rumb per Girona probablement et portis una grata sorpresa. I potser descobreixis alguna cosa nova sobre aquesta ciutat que tant té per oferir.\nVisitar els museus de la Província\nEls museus són una activitat necessàriament presencial. Per tant, l’haver d’estar tancats i que no es permetessin les aglomeracions van jugar en contra d’aquesta activitat sacra de l’art. Però ara que ens trobem en el desconfinamiento, podrem tornar de nou als museus. I a Girona hi ha uns quants que val la pena mirar, entre ells podem nomenar:\n• El museu de cinema.\n• El museu d’art de Girona.\n• El museu d’història dels jueus.\n• El museu d’història de Girona.\n• El museu dels sants d’olot\n• I la Casa Masó.\nVisitar monuments emblemàtics de La Garrotxa\nA Girona ens podem trobar amb diversos monuments emblemàtics que val la pena visitar a el conèixer la ciutat. Ja hem parlat d’alguns amb els que et pots trobar a l’caminar per la ciutat. Però val la pena esmentar El monestir de Sant Pere de Galligants, els Banys àrabs, les muralles de l’època romana, el pont Eiffel, entre d’altres.\nEls Escape Rooms, abans de la pandèmia, eren una de les activitats més optadas per passar moments extraordinaris. Però, lamentablement, gràcies a la pandèmia, van haver de tancar durant un temps. Però, per sort, tornen a estar oberts. El que vol dir que podrem gaudir-ne de nou.\nAixí que, si t’estàs preguntant què fer a Girona després de l’desconfinamiento, el millor que pots fer és visitar un Escape Rooms.\nQuè Escape Room puc visitar a Girona? De segur també et preguntaràs\nI la resposta és simple, en Minos podràs trobar un increïble Escape Room, que pots visitar amb els teus col·legues o amb tota la família i gaudir d’una estupenda tarda diferent.\nQuè fer a Girona Leave a comment


Guadalupe Iglesias explica a 'Al fin la luz' com va quedar cega\n"Quan et diuen que et quedaràs cega, es passa molt malament, però vas passant per etapes"\nAna Basanta | dimarts, 3 de abril de 2018\nGuadalupe Iglesias (Madrid, 1961) explica a 'Al fin la lluz' (Ediciones Huso) com va quedar cega en un període de deu anys i com la tecnologia li va permetre recuperar part de la visió gràcies a un ull biònic, a través d'unes ulleres especials amb càmera. Lupe passeja, balla, viatja, gaudeix al cinema, va al futbol, visita museus i assegura ser feliç. En aquest llibre pretén encomanar aquestes ganes de seguir endavant i d'aprendre de nou.\n'Por fin la lluz', és un llibre de superació o d'agraïment?\nÉs una barreja de tot. Per a mi, el fet d'escriure el llibre, i espero que li serveixi a molta gent, m'ha servit per posar cada record i cada idea al seu lloc, i adonar-me que cal lluitar a la vida perquè les coses funcionin, no et poden donar tot fet. També és un llibre d'agraïment als qui m'han donat suport.\nCom ho vas escriure?\nA l'ordinador tinc un programa que és un lector de textos, i tot el que tu escrius t'ho llegeix lletra per lletra o paraula per paraula. El vaig escriure a les nits, que hi ha més tranquil·litat i menys distraccions, no hi ha trucades ni WhatsApp. De vegades, l'endemà pensava 'això no m'agrada' i el canviava, però el vaig escriure així, a les nits.\nAfirmes que es pot ser cega i feliç, per què creus que molta gent no ho entén?\nEn realitat, és un problema de la nostra ment, del nostre cap. Tothom, quan té un problema, ha de passar un dol, ja sigui una pèrdua d'una vida humana o en aquest cas d'un sentit, o de qualsevol malaltia, però hi ha una sèrie com de graons que cal anar superant. No pots arribar al primer pis sense passar el primer esglaó. Hi ha gent que es queda al replà.\nQuan et diuen que et quedaràs cega, es passa molt malament, però vas passant per etapes, i això ho saben molt bé els psicòlegs.\nHi ha gent que no les passa perquè no pot o no vol i això és tristíssim. Si comences a pujar, arribes a casa i et trobes on vols estar, que és la normalitat.\nEn el teu cas, part de la teva felicitat té a veure amb sentir-te privilegiat per la família, els amics i la teva vida a Madrid?\nL'entorn ajuda molt. No és el mateix sortir amb un bastó a Madrid que en una ciutat de província o un poblet on no ha arribat l'accessibilitat. Per exemple, ara amb el mòbil tens moltes aplicacions que t'avisen a la parada de l'autobús de quan arriba el següent. Tens rebaixades les voreres, els semàfors xiulen... L'accessibilitat és fonamental i un dret universal, però no arriba a tot arreu. En un poble, creuar una carretera o passar per un camp és molt més difícil, cal buscar-se més ardits i aprendre.\nSense entitats com Retina Madrid o l'Once, què creus que hagués estat de tu?\nM'hauria costat tot moltíssim més, la vida hauria estat completament diferent. Conèixer l'associació Retina Madrid em va ajudar moltíssim perquè és una associació sense ànim de lucre d'ajuda mútua, i entrar a la junta directiva em va fer conèixer un món associatiu molt complex.\nUna vegada em va dir un senyor 'és més feliç el que més dóna', i és veritat, quan arribava algú a l'associació, en les circumstàncies en què em trobava, era reconfortant el fet de poder ajudar-lo, de dir-li 'pot fer excursions, aprendre Braille, anar al Museu del Prado i sentir els quadres amb el tacte, veure una pel·lícula amb autodescripció...'\nAnimes a persones que estiguin en una situació semblant a la teva, que ho expliquin des dels inicis, i expliques una anècdota: que no saludaves algunes persones perquè no les veies, però elles no ho sabien.\nEm sembla que sí cal explicar-ho des del principi, també hi ha gent que vol conservar el seu lloc de treball perquè creu que el poden fer fora si preveuen que baixa el rendiment; en un cas així potser calles, però en altres casos jo crec que el millor és parlar amb naturalitat.\nHi ha gent que no vol sortir al carrer amb un bastó perquè els veïns no saben que està perdent vista i es pregunten 'per què haig de donar jo explicacions'.\nJo els dic: 'Tu creus que no ho saben, però potser creuen que és una altra cosa, que has pres molt conyac i tens problemes amb la beguda, o que ensopegues i et desorientes per una altra malaltia'. Tots tenim problemes i la gent és solidària.\nVas perdre la visió total amb 40 anys i expliques que tens uns pilars familiars forts. Com creus que podria afectar la teva malaltia, retinosi pigmentària, a un adolescent?\nÉs molt complicat. Hem viscut situacions així en l'associació Retina Madrid, que té un psicòleg de suport, i són els pares els que primer van a nosaltres. Els pares no saben com actuar i tendeixen a la sobreprotecció. Vam tenir un cas d'un nen molt sobreprotegit i probablement sigui un manipulador perquè està acostumat a que es faci tot el que vol. Cal preparar-lo per el que hagi de venir.\nPotser no cal dir-li al teu fill de 16 anys que es quedarà cec perquè potser no passa, hi ha molta investigació i avenços, el missatge és més el de dir-li 'anem a buscar solucions entre tots, si has de aprendre Braille doncs ho aprens, tot i que potser no el facis servir'.\nÉs important que els pares es donin suport en un bon psicòleg, en algú que conegui la malaltia. També hi ha grups de joves que es reuneixen un cop al mes, parlen de les seves coses, entre ells s'entenen, tenen els seus mòbils amb programes de veu i grup de WhatsApp. Ficar al teu fill a casa i fer-li entendre que està fatal és just el que no cal fer. Si ja l'adolescència és complicada, en aquests casos més.\nQuantes vegades et vas preguntar per què a mi?\nEl primer que em vaig dir va ser 'no em pot passar a mi, s'han equivocat, m'han donat un diagnòstic que no és meu'. Després, amb les proves dels oftalmòlegs que et diuen que tens retinosi pigmentària, et dius que no tenen ni idea i vols anar a un altre metge. Dubtes que sigui el diagnòstic real.\nQuan t'has fet un tip d'anar a metges i que et diguin el mateix, et preguntes 'per què a mi'. La meva filla, que llavors tenia sis o set anys, deia que per què no li passava a una altra mare, jo li treia aquesta idea del cap.\nPensava, 'amb el bé que estava, amb el meu marit, la meva feina i la meva filla'. És una evolució, primer no pots conduir, després no pots fer una altra cosa sola, després no pots anar sola. Hi ha molts moments en què et dius per què m'ha de passar a mi, no m'ho mereixo. Ningú ho mereix.\nI ara què et contestes a aquesta pregunta de per què a mi?\nNo me la plantejo. En el meu cas, la malaltia ve per un gen que està malament i que m'han aportat el pare i la mare, sense ells saber-ho. També penso que bo que no li hagi tocat a cap dels meus dos germans, jo he sortit endavant. Ja no té sentit pensar en negatiu.\nVas a partits de futbol amb una ràdio per seguir-ho tot en directe i viure l'emoció, balles sevillanes i balls llatins, viatges, vas a museus ... Tens algun repte o algun projecte pendent?\nM'agradaria aprendre anglès, i estic en això. Això per a mi és un repte. Vaig fer francès fins a vuitè d'EGB i després anglès, amb la qual cosa no vaig aprendre ni francès ni anglès. Ara estic amb el temps i la meva filla em diu, en broma, que ja podré parlar amb els turistes als hotels quan estigui de viatge.\nTambé volia saltar en paracaigudes. Ho van fer un cop a l'Once, però em va fer una mica de por, em vaig fer enrere i quan em vaig animar ja no hi havia plaça. Ara, amb l'implant que tinc a l'ull no podria. De tota manera, encara que volgués, no sé d'on trauria el temps.\nMessi rep l'alta mèdica i pot jugar contra el Dortmund\nCasado considera la proposta de Cs per investir Sánchez\nEl PP proposa a Cs i PSC presentar una moció de censura contra Torra\nAna Julia Quezada va fer servir una "violència intensa i extensa"...\nGaramendi dissenya el seu nou equip a la patronal CEOE\nAixí afectaria a Catalunya un Brexit dur


'El senyor Perarnau no pot seguir dirigint la Policia Municipal de Sabadell': rèplica de la secció sindical del SPPM-Cat a l'Ajuntament - El diari digital de Sabadell - iSabadell\n‘El senyor Perarnau no pot seguir dirigint la Policia Municipal de Sabadell’: rèplica de la secció sindical del SPPM-Cat a l’Ajuntament\nRèplica de la secció sindical del SPPM-Cat a l’ajuntament de Sabadell a l’article d’opinió De Zoido al Bemba: resposta al Sindicat Professional de la Policia Municipal del senyor Lluis Perarnau, regidor de seguretat ciutadana del mateix ajuntament.\nQuan des de la secció sindical del SPPM-CAT a l’Ajuntament de Sabadell vàrem decidir explicar el que realment va passar al Bar Bemba aquella nit de l’any 2003 ho vàrem fer seguint els criteris que seguim els policies quan treballem.\nEl primer criteri es el d’oportunitat, que significa que si fem alguna cosa és perquè hi ha motiu per fer-la. En aquest cas el motiu és clar. Vostè, senyor Perarnau i la seva formació política han presentat un relat esbiaixat del que va passar; diuen vostès que la Policia Municipal tenia una unitat antiavalots i no és cert; diuen que la Policia es va excedir i el senyor jutge ja ha deixat molt clar fa anys que els companys van actuar correctament.\nAixí doncs, queda clar que la nostra nota de premsa està motivada ja que hem de corregir les falsedats que s’expliquen des de la Crida, abans des de l’Entesa, per boca del seu portaveu, vostè senyor Perarnau.\nEl segon criteri és el de congruència, que significa que el mitjà que es fa servir sigui escaient. I aquí també ho fem en consonància amb l’ofensa rebuda. Vostès repeteixen als mitjans de comunicació que la Policia ho va fer malament (reiterem que el Jutge va pronunciar-se en el sentit de la correcta i legal intervenció de la Policia Municipal de Sabadell). I és per això que expliquem també als mitjans que no és cert el que diuen vostès. I ho fem ara que hi ha el judici i no per cap altre motiu, com vostè pretén manipular barroerament i amb mala fe.\nI el tercer principi és el de proporcionalitat. Aquest el respectem escrupolosament i amb escreix: vostès porten 14 anys dient el que no és i nosaltres només hem parlat una vegada. I a sobre vostè s’ha ofès. Té la pell molt fina per ser un polític que fa anys que ens ofèn.\nEl nostre comunicat va ser molt suau si tenim en compte l’ofensa continuada que patim per part seva senyor Perarnau.\nQuan el vàrem fer ja esperàvem una resposta de la seva formació política, però pensàvem que els arguments no serien tan pobres i que respectarien la realitat.\nQue barregi vostè la situació política actual, el 155, el Bemba i el sindicat és senzillament una animalada de l’alçada d’un campanar. Que critiqui vostè que les agents no hagin seguit l’exemple de l’ajuntament, tal i com van intentar de convenç-se’ls perquè no mantinguessin l’acusació contra els joves no és admissible. Vostè ha de saber que els funcionaris, els policies especialment, estem obligats a perseguir delictes. Així, com els pot criticar per perseguir-los? Se n’adona del que diu?\nVostè no pot seguir com a regidor de la Policia Municipal. Ha de dimitir immediatament. Si no el senyor Alcalde l’ha de cessar.\nAfegirem un altre motiu pel qual l’han d’apartar d’aquesta responsabilitat: quan es va conèixer que seria vostè el proper regidor i uns amics seus el felicitaven pel nomenament, vostè va respondre “que es preparin”. Això sí que ens sona a amenaça, ofensa i intimidació. Quan afirma que des del sindicat ens comportem com vostè, torna a dir el que no és. A nosaltres no ens cal manipular el que diem per argumentar la nostra posició. Tot el que diem és cert i tenim la prova de que ho és.\nEntenem que no li agradi que critiquem l’actitud de justificar la violència que van patir els companys aquella nit, però tenim la veritat com a bandera i molts presents els principis de la bona pràctica en la nostra professió.\nAcabarem amb una reflexió: amb les seves declaracions i sobretot amb les seves decisions no fa mal als policies, que ja sabem com les gasta; fa mal als ciutadans, ja que té mes present el que va passar al Bemba que no el que necessiten. Un petit tast.\nCom diu el seu Intendent Major, fan falta 80 agents més per fer la prevenció que no fem en alcoholèmies, en test de drogues, transport d’aliments o materials perilloses, etc.\nLa Policia Municipal de Sabadell no pot fer bé la seva feina per culpa seva i vostè es dedica a menysprear el sindicat que el critica.\nFoto portada: Bartroli, a la dreta, atenent Ràdio Sabadell. Foto via cedida.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Poramba Kananke North Entrada:\nThe Home...Habitacions per nit per només Més zones a Matara\nPoramba Kananke North és una base excelent per a explorar en profunditat les vistes de Matara. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Poramba Kananke North té molt a oferir: llocs famosos, bons restaurants i una gama d'entreteniment emocionant. Planegi el seu proper viatge a Poramba Kananke North o qualsevol altra àrea a Matara amb Agoda.com, garantint-se el millor preu possible disponible. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Empleni les seves dates d'estada i navegui a traves de les millors ofertes d'hotel a Poramba Kananke North.\nHotels destacats a Poramba Kananke North, Matara\nÀrea Poramba Kananke North\nDissenyat tant per oci com per negoci, The Home està situat idealment a Platja Polhena; una de les...\nHotels a Poramba Kananke North: The Home


Patinet elèctric Watmotion Iwatroad R6 - Abacus Online\nAmb el nou patinet elèctric iWatRoad R6, controla l’asfalt minimitzant l'impacte ambiental i gaudintde lasensació de velocitat. Un innovador patinet elèctric amb un disseny nou i modern. A més,aquest patinet elèctric no necessita de cap impuls per començar a rodar, i és plegable.\nFes-te amb el nostre patinet elèctric, i converteix-lo en el complement ideal per combinar-lo ambel transport públic.\niWatRoad està pensati dissenyat per a ús urbà, pel que es recomana recórrer distàncies mitjanes entre 4 i 6 km per trajecte per optimitzar l'autonomia.\nPorta-t'ho a tot arreu gràcies al seusistema de plegat ràpid i al seu poc pes, sent un company de viatge ideal.\nVelocitat màxima iAutonomia\nGràcies a la seva gran bateria,el patinet elèctric iWatRoad R6 et permetrà arribara una velocitat màxima de 20 km/h*amb una autonomia de fins a 15 quilòmetres* sense haver derecarregar la bateria.\nNo el facis servir únicament durantel dia i aprofita del seu sistema d'il·luminació queconsta d'una llum LED frontal i unallum LED de fre per poder utilitzar-lo a totes les hores del dia.\nEl iWatRoad R6 incorpora un panell LCD, que et permetrà estar informat en tot moment la velocitat, el nivell de bateriai el programa de velocitat seleccionat.\nDisposa d'un sistema amb diferents programes de conducció que et limitarà la velocitat màxima en funció deles necessitats,i que inclou també un sistema de moviment manual, elque el converteix en el producte ideal per a totes les edats.\nEls programes que ofereixaquest sistema són:\nEl seuxassís d'alumini d'alta qualitat, amb el seu excel·lent sistema d'amortiment davantera 'Cross-Rail', el seu fre de motor i les seves rodes 'Anti-punxada' de 6convertiran la seva conducció en una experiència inimaginable.\nVelocitatMàxima: Fins a 20 km/h*\nPotència de Motor:250W (motor frontal)\nAutonomia: Fins 10-15km*\nDisplay LCD: Velocitat / Bateria / Mode Conducció\nFre: Motor / Pedal del darrere\nLlum: LED Frontal\nLlum del darrere: LEDPosició / LED Fre\nBateria: Li-Ion 25V / 5.000 mAh\nPosició Bateria:Instal·lada a base\nTipus de Roda / Mida de Roda: Massisses 6\nAmortidor davanter: SI\nPota de cabra: SI\nGanxoper bosses: SI\nMida (plegat / muntat) Llargx ample x alt: 94 x 46 x 43cm - 94x 46 x 113cm\nPes Màxim de Càrrega: 100kg\nPes Net: 9,2kg\nEmbalatge (Pes Brut): 990 x 200 x 440mm(12Kg)\nGarantia 2 anys incloent bateria\nNom del model: Iwatroad R6\nReferència Abacus: 1292957.01


L'Univers en un radi de 1.000 milions d'anys-llum - Els supercúmuls veïns\nL'Univers en un radi de 1.000 milions d'anys-llum\nNombre de supercúmuls en un radi de 1.000 milions d'anys-llum = 100\nNombre de grups galàctics en un radi de 1.000 milions d'anys-llum = 240.000\nNombre de gran galàxies en un radi de 1.000 milions d'anys-llum = 3 milions\nNombre de galàxies nanes en un radi de 1.000 milions d'anys-llum = 60 milions\nNombre de estrelles en un radi de 1.000 milions d'anys-llum = 250.000 bilions\nGalàxies i cúmuls de galàxies no estan distribuïts uniformement per l'Univers, sinó que s'agrupen en grans cúmuls, capes i murs de galàxies barrejats amb grana buits on sembla que hi ha molt poques galàxies. L'anterior mapa mostra molts d'aquests supercúmuls incloent-hi el Virgo supercúmul - el supercúmul mitjà on està la nostra galàxia és només un membre menor. La totalitat del mapa abasta només un 7 per cent del diàmetre de la totalitat de l'Univers visible. Les galàxies aïllades són excessivament petites per a aparèixer a aquest mapa, on cada punt representa un grup de galàxies.\nMapa dels supercúmuls més propers\nUna mirada de prop de la porció central del mapa de l'inici, que mostra els supercúmuls, murs i vuits més propers en un radi de 500 milions d'anys-llum.\nEls supercúmuls són algunes de les estructures més grans de l'Univers. Aquesta és una llista de la majoria dels supercúmuls més importants coneguts que estan en un radi de 1.000 milions d'anys-llum.\nInformació sobre alguns dels supercúmuls més propers\nSupercúmul proper molt similar en grandària i forma al supercúmul de Virgo. El Supercúmul d'Hydra també està dominat per un ric cúmul de galàxies, A1060, un dels més propers cúmuls al catàleg de George Abell de cúmuls galàctics rics.\nSupercúmul de Centaurus\nÉs el més proper dels grans supercúmuls. El Supercúmul de Centaurus conté quatre rics cúmuls galàctics - A3526, A3565, A3574 i A3581, així com centenars de més grups de galàxies petits. A3526 és el cúmul dominant entre aquests i està a 140 milions d'anys-llum de distància. Vist des de una gran distància, els i Sumpercúmuls de Virgo i d'Hydra poden tenir l'aspecte d'apèndixs del Supercúmul de Centaurus. El Supercúmul de Centaurus està prop del 'Gran Atractor', una enorme concentració de matèria que afecta el moviment de la nostra galàxia i de moltes altres. Està obscurit pel pla de la nostra pròpia galàxia, però és probable que the gran cúmul A3627 sigui el principal responsable.\nSupercúmul de Perseus-Pisces\nÉs un supercúmul molt prominent. Aquest supercúmul is a gran conjunt de grups galàctics escampats al voltant de tres cúmuls rics: A262, A347 i A426. A426 és un cúmul molt ric que conté milers de galàxies.\nSupercúmul de Pavo-Indus\nÉs un dèbil supercúmul que assenyala el límit d'un gran agrupament de galàxies que inclou the Supercúmul de Centaurus i probablement també el de Virgo. El Supercúmul de Pavo-Indus conté tres rics cúmuls galàctics: A3656, A3698 i A3742.\nPetit però molt famós a uns 300 milions d'anys-llum de distància. Conté dos cúmuls galàctics molt rics: A1367 i A1656, ambdós contenint milers de galàxies. A1656 és un cúmul molt conegut , també denominat Cúmul de Coma, fins al punt que ja el 1933 Fritz Zwicky estudià el moviment de les galàxies que el conformen per a determinar quina quantitat de matèria fosca hi ha a l'Univers. El Supercúmul de Coma està al centre del Gran Mur, un vast filament de galàxies que s'extèn per centenars de milions d'anys-llum, i un extrem del qual arriba al supercúmul d'Hercules. Va ser el primer mur de galàxies identificat, però actualment n'hi ha molts més de coneguts.\nDos supercúmuls a les regions de les constel·lacions d'Sculptor i de Phoenix assenyalen la posició d'un gran mur de milers de grups galàctics repartits per una zona de prop de 1.000 milions d'anys-llum de l'espai. Probablement aquest sigui el més gran dels murs de galàxies més propers.\nConté dos coneguts i prominents supercúmuls. El més petit i proper probablement sigui el més conegut i està dominat per dos cúmuls rics: A2197 i A2199, que estan molt a prop l'un de l'altre. Aquest supercúmul està a 400 milions d'anys-llum de distància. El segon supercúmul només està una mica més lluny, a 500 milions d'anys-llum, però és molt més gran i conté molts cúmuls galàctics rics i centenars de grups galàctics més petits.\nSupercúmul de Leo\nAlguns grans cúmuls galàctics a la frontera entre les constel·lacions de Leo i Ursa Major, a una distància de 450 milions d'anys-llum indiquen la presència d'un altre gran supercúmul. Els cúmuls dominants són A1185 i A1228.\nÉs un supercúmul molt conegut. Malgrat que va ser descobert recentment, l'any 1989, pren el nom de Harlow Shapley que va ser el primer en informar d'un excés de galàxies an part d'aquesta regió del cel a la dècada de 1930. El Supercúmul de Shapley és un supercúmul molt massiu i s'han portat a terme molts estudis sobre ell ja que, malgrat no ser el supercúmul més gran conegut, és un dels més densos. Hi ha dues concentracions principals: una a 500 milions d'anys-llum, i una més gran a 650 milions d'anys-llum. Hi ha al menys 20 cúmuls galàctics rics entre els milers d'aquest supercúmul, incloent-hi tres dels cúmuls galàctics més rics que es coneixen: A3558, A3559 i A3560.\nSupercúmul de Pisces-Cetus\nAquesta regió conté alguns dels principals supercúmuls a una distància d'uns 800 milions d'anys-llum identificats per Brent Tully el 1987. Hi ha alguns supercúmuls molt grana formant llargues estructures en forma de murs de centenars de milions of d'anys-llum.\nSupercúmul de Bootes\nHi ha un parell de supercúmuls prominents a la constel·lació de Bootes, a uns 800 milions d'anys-llum de distància, però aquesta regió del del és molt famosa pel gran Buit de Bootes que està. Té uns 300 milions d'anys-llum d'amplada. No hi cúmuls de galàxies importants a aquest buit, però s'han detectat algunes galàxies aïllades, de manera que no està completament buit.\nGegantí supercúmul a 900 milions d'anys-llum de distància. No és tan dens com el Supercúmul de Shapley però conté un gran nombre de cúmuls galàctics rics per una zona de 500 milions d'anys-llum, conformant així un dels supercúmuls més grans que es coneixen . Aquesta es una altra regió del firmament sobre la qual Harlow Shapley identificà un excés de galàxies. Prospeccions de galàxies d'aquesta part del cel mostren que hi ha un supercúmul més petit situat entre el d'Horologium i nosaltres, a 600 milions d'anys-llum de distància. A les publicacions d'astronomia al Supercúmul d'Horologium sovint se l'anomena Supercúmul 'Horologium-Reticulum'.\nSupercúmul de Corona Borealis\nEl més distant dels supercúmuls més famosos. És un fet àmpliament conegut que hi ha a gran nombre de cúmuls galàctics rics a aquesta petita constel·lació. A2065 is probablement el cúmul dominant, però també hi ha altres 9 ó 10 grans cúmuls rics. The supercúmul està a uns 1.000 milions d'anys-llum de distància.\nUn mapa de tot el cel amb les 60.000 galàxies més brillants mostra com les galàxies s'agrupen en grans formacions de supercúmuls. Estan indicades les posicions d'alguns dels principals supercúmuls malgrat que només els més propers són prominents. Només quatre d'aquestes galàxies són visibles a ull nu. La gran franja, fosca i circular és el pla de la nostra pròpia galàxia per on és molt difícil veure galàxies distants a causa de la quantitat de gas, pols i estrelles que hi ha al davant a aquesta zona.


Amidaments estimatius: de novembre 2006\nArquitectura UPC: “Nulla aesthetica sine ethica”\nLa Universitat Politècnica de Catalunya m’ha fet saber que no em donaran cap crèdit de lliure elecció pel Diploma de “Director en activitats en el lleure” que em va ser expedit per la Generalitat el passat estiu. M’he quedat glaçat i, al arribar a casa, he pogut comprobar a la pàgina Gencat que, mentre la majoria de les altres universitats de Catalunya reconéixen aquesta diplomatura donant entre 5 i 8 crèdits de lliure elecció, la UPC certament no hi figura. Aquí no hi ha res a fer i no paga la pena que protesti per via legal, però aprofito aquest espai per a una reflexió de justícia.\nCom pot ser que es dónin crédits de lliure elecció per un seminari sobre “Fonaments per a un Temple Virtual”, que jo mateix dirigeixo, del que la UPC en sap ben poca cosa i no per la diplomatura de Director en el lleure? A mi no em posaran a la garjola per opinar sobre els fonaments del temple virtual però, en canvi, endur-me nois i noies de Bellvitge fóra de casa us asseguro que és una activitat explossiva i de risc personal i comunitari. La indignació augmenta quan també es reconéixen crédits per cursets de ball o d’esports. On queda el compromís social de la UPC? És que 4 cursets cursets monogràfics de 20 hores, un curs intensiu de 80 hores en dues setmanes, 175 hores de pràctiques, una memòria de direcció d’activitat en el lleure i un “treball d’aprofundiment” no tenen molt més pes que la infinitat de cursets “xorres” que la UPC reconeix?\nHo trobo realment insultant, més encara quan me n’adono que es reconéixen crédits per haver treballat en llocs dubtosos de pertànyer al món acadèmic o professional. És que pel fet de dur una tasca d’educador professional com a voluntari tampoc compta per a res?, Necessitem el filtre d’un contracte per a ser valorats? Doncs resulta que a la Parròquia Mare de Déu de Bellvitge acabem acollint als infants amb problemes socials que l’espai “professionalitzat” que tenim a 20 metres no agafen. El filtre contractual no garanteix la validesa de la tasca feta.\nSenyors de la UPC, estudiants d’arquitectura, només els recordo la cèlebre frase que digué el professor Valverdeprofessor d’estètica a la UB, quan va dimitir com a protesta per l’expulssió d’Aranguren, professor d’ètica, pel règim franquista: “Nulla aesthetica sine ethica. Ergo apaga y vámonos” (No hi ha estètica sense ètica...).\nPublicat per eloi a 5:20 p. m. 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Arquitectura, Educació en el lleure\nDr. House o l'electrocardiograma de la fe\nInspirat en la serie “Dr. House” (que, per cert, darrerament està molt teològica) el grup de grans de l’Esplai Al Vent vam fer una dinàmica del trascendent en clau clínica: el cardiograma de la fe. Vam començar llegint un conte (“La gerra esquerdada”) i després, amb la música de la pel·li d’Amelie de fons, vam repartir unes cartolines a on els joves havien de fer una taula amb una variable temporal a la horitzontal i una variable d’intensitat de la fe en la vertical. Quan ja ho tenien ens vam separar per parelles per explicar-nos el cardiograma de la fe per, encabat, tornar-nos a trobar tots i explicar el cardiograma de la fe de la persona amb qui haviem estat. La reunió va acabar amb el “tunning” del salm 136, aquell que a cada frase va dient “perdura eternament el seu amor”. A la penúltima frase cadascú donava alguna raó per poder enllaçar la seva vida amb el “perdura eternament el seu amor”.\nVa estar prou bé. Els joves van poder copsar que aixó de la fe és com una mena de procés que té elements que l’enforteixen o la fan devallar, etc. Pensat-ho bé, Jesús també vas fer el seu procés de la fe. També ell va tenir moments de goig i plena identificació malgrat les circumstàncies adverses com també va tenir moments per dir “Déu meu, per què m'has abandonat?". Tot pelgat és una mica com la serie esmentada, on es va fent el seguiment del pacient que va fent un procés de sanació que, sovint, va lligat amb un major coneixement de sí mateix.\nPublicat per eloi a 1:20 a. m. 1 comentari:\nLa efímera vida dels carquinyolis de l’Espluga\nL’Albert ens ha dut una capsa de carquinyolis i pastes típiques de l’Espluga del Francolí després d’haver-hi anat el cap de setmana per a visitar la familia. La capsa restava ben embolicada però, al vespre, ja ha aparegut oberta: s’ha obert la veda !!!! La darrera capsa no va arribar a les 24 hores. Som golafres? La ciència empírica diu que sí però, què hi ha de més entranyable que uns quants companys xerrant sobre com ha anat el dia a la cuina de la comunitat mentre es van sucant els carquinyolis amb moscatell o un got de llet?\nGràcies, tieta de l’Albert, per aquest detall que es repeteix per tercera vegada! Esperem que l’Albert vagi a veure-us més sovint perquè aquests carquinyolis, poc a poc, van esdevenint tot un símbol per a nosaltres.\nPublicat per eloi a 9:17 a. m. Cap comentari:\nPregar amb en Bruce Springsteen? "We shall overcome"... guanyarem!\nEls qui em coneixeu ja sabeu que, de tant en tant, em dedico a posar en diàleg un cantant o grup de rock amb l'evangeli en clau de pregària. Al principi ho passava als amics i ja està però, amb el temps, després se'm va demanar de poder-ho trobar a algun lloc d'internet. Aprofitant jesuites.net vam acabar creant la plana web del prega_rock i hi trobareu també alguna reflexió del perquè de pregar amb el rock. (heu d'anar a l'apartat de pregària i espiritualitat / pregar on-line)\nEl darrer treball l'he fet a partir del "We shall overcome" del Bruce, sota el títol "Guanyarem" , que n'és la seva traducció. Es tracta d'un treball molt original perquè, de la mà del Boss, ens endinsem en el cor de la música popular americana, que equival a entrar en l'ànima dels nord-americans. Què hi trobem? cançons de lluita, d'esperança, de denúncia social, d'amor i de guerra... cançons que recullen l'herència dels irlandesos, els godspells afroamericans i les lluites sindicals. Tot això ho he amanit amb alguna reflexió que aclareixi el sentit de la cançó i que l'enllaci amb algun text de caire més reflexiu, ja sigui la Biblia o un escrit de'n Charles Chaplin. Apa doncs, que aprofiti!.\nPublicat per eloi a 1:40 p. m. 2 comentaris:\nFonaments per a un Temple Virtual, identitats.\nAquesta tarda hem tingut la 4rta sessió del seminari "Fonaments per a un Temple Virtual" del Centre d’Estudis Cristianisme i Justícia, el tema era el de les identitats virtuals. Per no allargar-me citaré els temes que hem estat debatent: realitat augmentada i virtualització del cos, les comunitats virtuals, fragmentació o alliberament de la identitat?, la intel·ligència col·lectiva...\nHa estat una sessió entretinguda perquè en Manolo i jo hem apostat per donar per suposat que els participants s’havien llegit els documents de la plana web del seminari i ens hem dedicat a anar esperonant el debat enlloc d’explicar-los o rellegir-los. Hi ha una música de fons que es va formulant a poc a poc: el temple virtual no és quelcom construït, ni una plana de contingut religiosos fixats i estàtics, ni 100 mil·lions de planes parlant de Jesucrist... tot això seria contrari al mateix esperit que va construir internet. Més aviat, el temple virtual és un espai d’interrelació comunitària a on actualitzar la fe. Un espai d’acollida i trobada com també de llançament d’iniciatives i propostes. De la mateixa manera que la Bíblia és resultat d’un procés de sinèrgia entre una comunitat creient, uns fets concrets, una certa vivència de la fe i l’enton cultural, ara cal fer un nou esforç d’inculturació comunitària, una nova actualització de l’evangeli com ho van ser els mateixos evangelis (No hi ha doncs diferència entre “Sagrada Escriptura” i “Tradició” en tant que la mateixa escriptura és fruit d’una tradició comunitària). No podem entendre la “tradició” com a quelcom estancat sinó com un procés permanentment en construcció que arrela en el Jesús Històric (“el natzarè”) i en les seves manifestacions actualitzades al llarg de la Història fins als nostres dies.\nBé, tindria “rotllo” per estona així que, de moment, ho deixaré aquí.\nPublicat per eloi a 12:27 a. m. Cap comentari:\nAdéu company, adéu avi, adéu Víctor.\nT’he deixat acompanyat per una neboda i en Roger en el cau atemporal de les urgències de l’hospital. Estàs en coma i no pots escoltar ni llegir aquestes paraules mentre segueixes respirant amb força com qui s’aferra a no ser desarrelat. A la missa d’ahir vam compartir el que has aportat a les nostres vides, els bons records i exemples que ens has deixat d’una persona apassionada i compromesa amb aquest món de Déu. Just abans vaig estar una estona a la teva espartana habitació: uns quants llibres amuntegats i plens de pols (més que intel·lectual tu sempre vas ser un home d’acció), alguna peça de roba a l‘armari, una imatge de Sant Ignasi, una fotografia amb el teu germà que va morir fa quatre anys a Bolívia, un bastó al racó, les lents per llegir el diari de dalt a baix...\nTe’n vas amb el cap ben alt, havent fundat una escola a Hostafrancs, havent fet de missioner per les amèriques, havent ressuscitat el Col·legi Claver de Raïmat (Lleida), després d’una vellesa lliurada en les parròquies de l’Àngel Custodi i Mare de Déu de Bellvitge. Encara et recordo fa dos mesos agafant el bastó per desplaçar-te fins al Raval per a fer de “voluntari” al Centre Arrels del Raval. Però res de tot això m’ha colpit tant com el teu bon humor i el “ser d’una peça”, sempre disposat a fer el que calgui per ajudar als altres, ni que sigui substituint a algun company que no podia fer la missa.\nSempre recordaré el dia aquell que jo tenia que lliurar un treball a l’Escola d’Arquitectura i tu vas aparèixer sagnant demanant-me que t’acompanyés a l’hospital perquè t’havies caigut pel carrer. Eres un “tío dur” i un amant de la teva llibertat, però a voltes aquests anys has hagut de compartir la teva feblesa amb pobres xitxarel·los com jo, això ha estat per mi un privilegi. M’enduc també el record d’aquell dia que vam anar tots dos a veure la pel·lícula de “Luter” al Renoir de Les Corts. Vam sortir amb temps, vam aparcar on ens va semblar (així ens van multar!), vam prendre un cafè al Centre Cívic de Can Deu (i ens vam fer aquesta fotografia) i, després, vam anar xino-xano al cine.\nVíctor Trías, el director que va malmetre el seu turmell quan s’enfilà a una escala per canviar una bombeta de l’escola; l’avi hiperactiu de casa; un altre apassionat per l’evangeli... gràcies company, no t’oblidaré.\nPublicat per eloi a 7:49 p. m. 2 comentaris:\nEts un “motivat”?, ets el rei!\nAquest passat divendres per la nit, després d’una esgotadora sessió d’esplai (al grup de mitjans van tenir 18 nens intentant fer figures de pessebre amb fang!), vam celebrar els 18 anys d’un dels monis. No entenc com s’ho fa per trobar temps per a tantes coses: la carrera d’ambientals, l’idioma estranger, l’esplai, les reunions dels Universitaris Loiola, un recés al mes... però, encara entenc menys, d’on treu tanta motivació per fer tot això amb tanta empenta. A l’excursió va aparèixer cap al final i va pencar en la recollida, que sempre és el que més costa. Aquí hi ha quelcom més que “la joventut”, aquí hi ha un nervi interior que mobilitza la persona i això es nota.\nGràcies, Senyor, per l’AF, no tant per la quantitat de coses que fa o deixi de fer sinó per la seva manera d’afrontar la vida amb disponibilitat, generositat i ambició alhora. Tot plegat és molt “ignasià”, molt de cercar el “magis”... amDg... “Ad maiorem Dei gloriam”!\nPublicat per eloi a 2:04 p. m. 3 comentaris:\nCristianisme i Justícia, 25 anys.\nEl proper dilluns, a les 19:30 es celebraran els 25 anys de Cristianisme i Justícia amb un acte a l’Església del Sagrat Cor del carrer Casp, al centre de Barcelona. Aquest esdeveniment s’ajunta també a la celebració dels 125 anys de l’Escola i la Residència de la Companyia de Jesús en els mateixos espais d’on ha sorgit el Centre d’Estudis de Cristianisme i Justícia. +info a http://www.jesuites.net/html/noticies/not00302.htm\nDe Cristianisme i Justícia valoro :\n1_ Ha aplegat un bon grup de gent que sovint no es troba gaire identificada amb l’Església institucional, als qui s’hi senten al marge.\n2_ La feina ben feta, des de la seriositat i rigurositat acadèmica tot i no ser cap institució d’ensenyament reglat, fet que no facilita la comoditat ni l’aburgesament de la institució.\n3_ La gratuitat dels seus membres. Cristianisme i Justícia ha tirat endavant per l’empenta i la col·laboració de molta gent econòmicament desinteressada. Fer un quadernet de Cristianisme i Justícia implica força hores de treball i no hi ha altra gratificació que el reconeixement que la societat n’hi vulgui donar.\n4_ Voluntat Universalista. El diàleg Cristianisme i Justícia, tot i respondre a fets locals i actuals, té una dimensió universal. D’aquí que els seus quaderns arribin a una espectacular tirada de 40.000 exemplars en diferents idiomes.\nPublicat per eloi a 9:22 a. m. 1 comentari:\nAquest cap de setmana hem tingut sortida els de l’Esplai Al Vent, de la parròquia Mare de Déu de Bellvitge. Si he d’escollir un moment especial em quedaria amb el taller culinari, del dissabte al migdia. La cuina del Casal Arrupe estava a petar de monitors i nens implicats en una gran tasca: fer el dinar. Uns pelat patates amb gran esmero, d’altres plorant les cebes, una monitora i dos compintxes preparant la pasta de les creps... els més petits, els “huracanitos”, de 8 anyets, ens veien tan ficats en el tema que ens preguntaven què podien fer. Se’ls va encarregar parar taula i ho van fer amb tanta dedicació que van posar aigua a cada got sense que ningú els ho digués. Serà que hem de fer una societat gastronòmica enlloc d’un esplai? Potser no, però certament hem redescobert les possibilitats educatives de quelcom tan primari com és el menjar.\nGràcies, Jesús, per aquesta estona culinària. La cuina ha estat per una estona el nostre “temple familiar” vora el caliu dels fogons i de l’amistat. T’imagino vora la llar allà a Natzaret o amb els deixebles.\nPublicat per eloi a 8:52 a. m. 2 comentaris:\n"... estigueu sempre a punt per a donar una resposta a tothom qui us demani RAÓ de la vostra ESPERANÇA." (1ª Pere 3, 15)\nAquesta frase em dóna molta llum. Primerament perquè el "demanar raó" esperona el pensament i denuncia la fe del carboner. No podem ser cristians perquè tal o qual persona diu vés a saber què sinó perquè hem fet un raonament propi i personal de l'experiència de la fe. Segonament perquè el "de la vostra esperança" no és superflu sinó essencial. La raó cristiana està enfocada en allò positiu, en quelcom que supera les expectatives i els nostres pobres i sesgats calculs: l'esperança.\nSi hagués de resumir tots aquests quatre anys d'estudis teològics en una frase potser em quedaria amb aquesta que he citat de la primera carta de Sant Pere (o potser amb la de "Déu és amor" de la 1ª carta de Sant Joan). Par a mi ser teòleg és aixó: donar raons d'esperança, donar llum, donar vida... la resta són ximpleries estratosfèriques (espiritualisme) o moralina materialista.\nSenyor, mirant les activitats que m'han estat encomanades (l'esplai, la teologia, la arquitectura, el seminari sobre el Temple Virtual...) et demano que no perdi mai aquest punt de vista. Res del que faig val la pena si no augmenta un xic l'esperança en aquest món.\nPublicat per eloi a 12:27 a. m. 1 comentari:\nEl panellòmetre a l’esplai\nInfluït per la política i la notícia del “panellòmetre” de les eleccions, el passat divendres vam fer el joc del panellòmetre a l’Esplai Al Vent. Havíem de motivar l’excursió que farem properament i per això vam muntar una gimcana en la que els infants passaven per diferents proves que anaven sobre l’excursió que farem, a acada prova se’ls donava un paperet amb un panellet dibuixat. Segons la resposta es donava un panellet de diferent puntuació. Qui guanyava la prova rebia un panellet de veritat de regal. Ha estat una manera força divertida de fusionar la cultura catalana, l’interés per l’excursió i la sinèrgia amb aquest món que ens envolta filtrat pels mitjans de comunicació.\nPublicat per eloi a 8:19 p. m. Cap comentari:\nArquitectura UPC: “Nulla aesthetica sine ethica” ...\nDr. House o l'electrocardiograma de la fe Inspira...\nLa efímera vida dels carquinyolis de l’Espluga L’...\nPregar amb en Bruce Springsteen? "We shall overcom...\nFonaments per a un Temple Virtual, identitats. Aq...\nAdéu company, adéu avi, adéu Víctor. T’he deixat ...\nEts un “motivat”?, ets el rei! Aquest passat dive...\nCristianisme i Justícia, 25 anys. El proper dillu...\nL’Esplai Gastronòmic Aquest cap de setmana hem ti...\n"... estigueu sempre a punt per a donar una respos...\nEl panellòmetre a l’esplai Influït per la polític...


Sense por i sense vergonya. Lliures de violència\nSegons l'Institut Nacional d'Estadística i l'Informe Sombra emès el 2014 per la CEDAW (Convenció per a l'Eliminació de totes les formes de Discriminació Contra les Dones de Nacions Unides), entre l'any 2008 i el 2013 la despesa pública en matèria d'igualtat a Catalunya es va veure retallada en més d'un 20%\nSandra Ezquerra / Alba García\n21/09/2015 - 21:06h\nComença un nou curs i constatem que hi ha realitats que continuen: la violència masclista no desapareix, com tampoc no ho fan les causes que la provoquen ni les formes en què es manifesta. Els feminicidis no són un efecte meteorològic que apareix a l'estiu i marxa amb la tornada al "cole". No són fets puntuals de certesa caduca. Són la cúspide de l'iceberg de tota una sèrie de pràctiques que conformen la violència masclista diària en què vivim, que adopta formes múltiples i polièdriques. Sibil·lina i implacable, aquesta violència de vegades es fa visible i, moltes d'altres, s'oculta sota el vel d'allò que la societat ens diu que és normal o natural.\nViolència és exigir a una dona un mínim de 48 d'hores d'hospitalització per ser considerada "víctima de violència de gènere"; violència és la regulació i les taxes judicials de les denúncies; violència és que les dones no ens sentim segures caminant pel nostre barri, que fem una anàlisi visual llampec a l'hora de decidir per quins carrers passar o no, que portem les claus del cotxe a la mà- obertes com si fossin pinxos- molt abans d'entrar-hi. Violència és que ens escridassi aquell que diu estimar-nos, com també ho és sentir que els crits són culpa nostra. Violència és la bufetada, però també l'espera tremolosa i muda de la seva arribada en qualsevol moment. Ho són les amenaces de qui tenim davant però també el silenci, maleït silenci, de tots els que ens envolten, que miren en una altra direcció.\nSegons l'Institut Nacional d'Estadística i l'Informe Sombra emès el 2014 per la CEDAW (Convenció per a l'Eliminació de totes les formes de Discriminació Contra les Dones de Nacions Unides), entre l'any 2008 i el 2013 la despesa pública en matèria d'igualtat a Catalunya es va veure retallada en més d'un 20%. Les polítiques i programes contra la desigualtat i la violència de gènere es van trobar a partir de l'any 2010 entre les primeres víctimes de les retallades socials tant del govern català de Convergència i Unió com dels governs estatals del PSOE i el Partit Popular. La velocitat amb què aquestes administracions van aplicar les tisores sobre programes i estructures en favor de la igualtat de gènere va mostrar que aquesta mai no s'havia trobat entre les seves prioritats.\nLes polítiques d'igualtat, d'altra banda, no són les úniques que han patit una evolució preocupant. Pel que fa a les respostes a la violència masclista, el Consell General del Poder Judicial apunta que, durant el mateix període, les ordres de protecció concedides a Catalunya a dones denunciants van disminuir en 25 punts percentuals i les ordres de protecció denegades es van incrementar en quasi 30. La davallada de recursos públics i de voluntat política per lluitar contra la discriminació i la violència que patim les dones, a més, semblen haver tingut un impacte en la nostra confiança en les administracions públiques per proporcionar respostes i solucions. Tot i que el nombre de víctimes mortals de violència masclista no s'ha vist reduït en els darrers anys, les dones hem passat a denunciar menys des de l'esclat de la crisi: mentre que 20.365 dones van interposar una denúncia per violència masclista l'any 2008 a Catalunya, el nombre total havia baixat a 17.149 el 2013, és a dir, un descens de 3216 denúncies -quasi del 16%. La causa d’aquest descens no rau en una millora en les nostres condicions de vida. La mateixa plataforma CEDAW expressava fa només un parell de mesos una gran preocupació pels greus retrocessos en matèria d'igualtat de gènere i de drets humans de les dones produïts a l'Estat espanyol en els darrers sis anys.\nRevertir aquesta tràgica deriva i situar la lluita contra el masclisme i les múltiples violències que genera en el centre de les prioritats polítiques en aquest nou cicle polític que s'obre, serà sens dubte una aposta imprescindible. En aquest sentit, el govern municipal de Barcelona en Comú està llançant importants primeres passes com un notable increment del pressupost o l'articulació d'una xarxa municipalista a escala estatal que lluiti contra la violència masclista en clara sinèrgia amb els espais i entitats de dones, anant més enllà, d'aquesta manera, d'un abordatge merament assistencialista i victimitzador.\nHi ha moltíssima feina a fer per acabar amb la xacra social de la violència masclista, i la generació de complicitats i l'augment de recursos constitueixen premisses imprescindibles. El canvi passa, sí, per alteracions quantitatives però també, i sobretot, per d'altres de qualitatives. No fa gaire que la darrera enquesta sobre violència de gènere realitzada pel Ministeri de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat apuntava que dos dels motius més freqüentment al·legats per les dones per no trencar el silenci per la violència patida són la por i la vergonya. Por i vergonya que paralitzen a qui rep la violència en comptes de a qui l'exerceix. Por d'haver-ho merescut; vergonya pel que diran. Vergonya per haver aguantat massa; por de no haver fet prou. I així, la por, la vergonya, la culpa, aconsegueixen que seguim estant soles, sovint oblidant que aquesta violència, en qualsevol de les seves gradacions, no és normal ni natural.\nAllò normal i natural hauria de ser poder gaudir d'una vida de lliure de violència: ni la solitària ni la mediàtica; ni la simbòlica ni la mortal. Fins que la normalitat no hagi canviat de bàndol les dones no gaudirem plenament de llibertat. I això no passarà fins que hàgim deixat de denunciar no perquè ens paralitzin la por o la vergonya sinó perquè ja no tinguem cap motiu per fer-ho.\nRuth Rubio Marín - Profesora de Derecho Constitucional, Universidad de Sevilla


Rubí celebra el Dia de la Terra amb una trentena d’activitats - Diari de Rubí\nDel 22 al 2 de maig la ciutat celebrarà la setena edició del Dia de la Terra amb una programació amb la qual l’objectiu és ampliar i diversificar el moviment ambiental per construir un medi saludable, abordar el canvi climàtic i protegir la Terra per a les generacions futures. El medi natural ha estat molt protagonista durant el 2020 i la ciutadania ha pogut redescobrir-lo arran del confinament, que ha suposat que els rubinencs hagin passat la major part del temps al seu municipi. L’alcaldessa ha volgut subratllar el privilegi de tenir grans extensions naturals a Rubí: “Som uns afortunats, disposem d’un entorn natural privilegiat”.\nEnguany, les activitats s’han adaptat a la pandèmia i es combinen propostes presencials i en línia. La programació consta d’una trentena d’activitats amb la col·laboració de més d’un centenar d’entitats, comerços, restaurants, pagesos i ciutadania. El regidor de Medi Ambient i Transició Ecològica, Andrés Medrano, ha destacat que cal “conscienciar des dels més petits als més grans, que se n’adonin que ciutat i medi natural és una sola cosa, que hi ha una interdependència i una afectació mútua, beneficiosa sense cap mena de dubte del medi natural cap a la ciutat”.\nLa temàtica principal de la setena edició del Dia de la Terra és l’agraïment al medi natural de la ciutat i l’activitat més representativa serà l’exposició de gran format del Col·lectiu d’Il·lustradores i Il·lustradors de Rubí City (CIRC). Les il·lustracions, prop d’una vintena, es podran veure a diversos punts de la ciutat.\nTambé hi haurà propostes relacionades amb la història de les masies i el descobriment d’indrets que les envolten mitjançant la xarxa d’itineraris de natura, així com vídeos sobre pagesia a la ciutat.\nD’altra banda, s’han organitzat dues jornades de neteja de l’entorn natural. Totes dues seran el 24 d’abril, una a Ca n’Oriol i l’altre a Can Xercavins i comptaran amb la col·laboració de l’Esbart Dansaire. A més, el 22 d’abril es posarà en funcionament un nou geocatxing, Acció Terra, que convidarà a infants i adults a descobrir tresors amagats d’una forma lúdica.\nA banda de les activitats més lúdiques, també hi ha iniciatives relacionades amb la formació de jardineria i d’horticultura i activitats de caire ambiental sobre energia fotovoltaica d’autoconsum o cosmètica ecològica. L’Espai Jove Torre Bassas acollirà les propostes organitzades pel moviment Fridays for future, amb diversos tallers i activitats durant tota la setmana.\nLa Trocalleria es mourà de les seves ubicacions habituals i durant tota la setmana visitarà nous espais per promoure l’intercanvi d’objectes, allargar-los la vida útil i prevenir residus amb un especial intercanvi de llibres el 24 d’abril, en col·laboració amb la Biblioteca. També presentarà el seu llibre la periodista Cori Calero, Si el cel es tornés vermell, el 28 d’abril a les 18 h a la Biblioteca.\nL’acte de cloenda del Dia de la Terra serà el 30 d’abril a les 18.30 h sota el títol ‘Parlant de la Terra’. Comptarà amb la participació de dos científics, Núria Bosquets i Diego Fernández, que realitzaran la conferència ‘Virus emergents i canvi global. Invertebrats a Rubí’.


El jardí de les Hespèrides...: Pic "sense nom" a la zona de Marimanha\nPic "sense nom" a la zona de Marimanha\nSi potser és la imatge més sorprenent del cap de setmana, Catalunya plena de neu i la motxilla preparada per carretejar els esquis.\nAquest cap de setmana es presentava, per variar, de díficils decisions: neu i/o roca, neu sol, on, risc d'allaus, meteo, fred....\nPerò a vegades, un cop valorat tot, la idea més estranya d'un divendres al migdia, és la que acaba triomfant...\ni si repesquem aquella idea antiga d'anar al Pallàrs?\ni si anem a dormir al refu lliure?\nDit i fet, decidim anar cap el refugi d'Airoto des d'Isil i fer algun pic de la zona, busquem a correcuita ressenyes, no en trobem, busquem plànol, no en trobem... més enllà del 1:50.000.\nTambé a corre cuita preparar tots els bartols per sortir de bon, bon matí cap el Pallars.\nQuan arribem a Isil la primera sorpresa és que no hi ha neu!\nPer estalviar-nos de carretejar els esquis durant una bona estona, comencem fent un canvi de ruta: decidim pujar per unes pistes amb els cotxes per anar a buscar l'alta ruta pirenaica que surt d'Alos d'Isil. Per aquest camí arribarem al refugi per dalt, potser haurem de fer els mateixos metros, però confiem que amb els esquis als peus.\nLa nostra sort és parcial perquè la pista és bastant precaria i en una obaga trobem força gel. Aconseguim guanyar alçada però no ens apropem massa al nostre objectiu, ens toca fer una horeta amb els esquis i motxilla fins que gira una mica a l'oest i deixa de ser tant solana.\nSeguim la pista ja amb bona neu durant una bona estona fins enllaçar amb el que seria l'alta ruta Pirenaica, però esta clar que això és un dir ...\nperquè obviament no hi ha cap rastre de camí sinó una gran vall que hem d'anar seguint, tot buscant el camí més senzill , com ja és habitual en les darreres escursions obrint traça i en un paratge ben solitari on destaquen les abundants petjades.... de.. cervols?\nEls veiem de lluny i a mi em sembla que tenen unes banyes molt estranyes per ser isards..\nLa neu és abundant però està molt ventada, ara pols, ara dura, ara crosta... anar amb quatre ulls a les plaques, sempre buscant el lloc més pla. Sort de les machines del grup que incansablement obren traça!\nEl desnivell és important, la motxilla i la costum d'anar amb 1:25 en lloc d 1.50 tampoc ens ajuda i quan arribem al primer coll...\non hem de girar a l'esquerra per anar a buscar el coll de Moredo quedem parats per la distancia que encara ens espera. La foto d'abaix és feta el dia següent per això la diferència de llum entre les dos fotos. No és aviat... i comencem a notar una mica aquella inquietud de buff...que tot vaig bé.\nAlguns dubtes a mig camí, deliveracions, mirar el plànol, remirar-lo però l'hora ens esperona i molt abans del que pensavem ja som al coll i veiem el gran llac d'Airoto!\nMés tranquils, treiem pells i ens espera una bona baixadeta, però mantenir l'equilibir amb la motxilla i la neu crosta...provoca alguns bons pinyacus: un bon exercici que fa que que tinguem una bona alegria d'arribar al refugi !!\nEl refugi està en perfectes condicions i la paraula refugi adquireix tot el seu sentit: flaçades, mantes, llum solar, una magnífica estufeta de llenya, llenya i aliments per utilitzar en cas d'emergència!\nComencem a situar-nos quan sorprentment sentim veus. Una colla de Sant cugat arriba des de la Vall d'Aran, per sort nomes són tres.. i el refugi queda ple però amb espai per tots.\nL'endemà la idea és fer algun cim, però com que no hem trobat gaires ressenyes, de fet cap, ens costa decidir-nos..\nperò al final l'escollit és el Bonabé, que podem fer deixant els trastos al refu. Ens dividim en dos grups, les machines i jo i la resta que recuperant-se de les lesions prefereixen només acompanyar-nos una estona i reservar-se per la tornada.\nEls nostres veins de refugi prenen part del nostre camí fins el coll d'Airoto. Surten una mica abans i seguim la seva traça! com canvia el tema! quina comoditat!\nPer arribar al coll hi ha un flanqueig bastant exposat, veiem com paren a posar ganivetes, nosaltres ens les posem abans aprofitant la informació.\nRealment el flanqueig amb la neu dura et puja l'adrenalina: una pala ben dreta que queda tallada per unes pedres i un petit precipi, però els esquis es claven bé. Impressiona més que no pas la dificultat de l'anar fent! Al tros final, on encara es redreça més, els nostres companys de refugi s'han tret els esquis i han tirat a peu, però clar, coses d'anar amb les machines, nosaltres amb esquis fins dalt... clar que jo aquest tros el faig en apnea!\nArribem al coll i tot emocionats tirem de dret cap el cim que tenim ben visible amb una bonica cresteta, en un plis... ja som dalt i hem de deixar els esquis per seguir per la cresteta, evitant les cornises i amb tot un ambientassu que s'aplana una mica a l'arribar al veritable cim! Per fi hem fet cim!! el primer cim de la temporada!!\nClar que tot mirant alrededor amb unes magnífiques vistes de tot el Pirineu... veiem que no estem al Bonabe!!!\ni que importa... és un cim no?\nEntre riures anem retornant a buscar el esquis, cap el coll i després cap al refugi. La neu una mica encrostada, es deixa fer, no és d'aquelles de somni però tampoc com l'altre dia a Andorra...i ben aviat som al refugi a juntar-nos amb la resta.\nMengem una mica i ara ens toca reemprendre el camí, pujant al ja conegut camí d'arribada. La pujada fins el coll de Moredo es fa llarga, però mirant el rellotge hem anat força ràpids. A veure com esta la neu per afrontar la llarga baixada. El fet que sigui més aviat fa que la trobem en millors condicions i en un moment som al primer coll on decidim seguir per la dreta, en lloc de continuar seguint les nostres traces de pujada, buscant la zona més dreta i la neu una mica més dura.\nI si ho aconseguim: la neu esta més dura i la zona es força dreta amb uns interessants flanquejos sobre el barranc que ens portaran a la zona de bosc sobre la pista, on aqui si! neu pols protegida del vent, ben bé 50 centímetres de neu powder!\nUna fantàstica baixadeta fins a la pista per acabar l'excursió! la pista amb esquis, la pista amb els esquis a coll però ara plenament satisfets per un cap de setmana de Pirineu en estat pur!!!\nescrit per lux el 14.3.10\nRenoi Lú! us ha costat però heu trobat un dels pocs llocs on no hi ha nevat aquesta setmana!! bé, fora conya, felicitats per la trescada, que aquestes pencades amb tot a sobre\nténen mèrit!! Ja fa anys nosaltres ens va passar al revés sutírem d'Alos d'Isil ja amb els esquís i no vàrem arribar a Airoto per massa neu...\n15 de març de 2010, a les 18:08\nestava comptant el desnivell i, déu ni d’o, quina pallisseta...\nmaco el pendent triat per la baixada, fa bona pinta.\nheu descobert finalment quin cim va ser l'agraciat?\n15 de març de 2010, a les 18:15\nEnhorabona per la pallissa i les fotos.\n15 de març de 2010, a les 18:46\nUn bon desnivell per arribar al refugi, no us fa por res.\nTot i que les fotos són molt maques, la neu fa pinta de ventada, "pinyakus" assegurats.\n15 de març de 2010, a les 21:14\nhehehe...no ens ho podiem creure, quan estavem arribant a Isil, ja sabiem que la nevada havia estat més occidental ...però tant...!!\nel que feia més mal era la motxilla... i tot hi que jo soc minimalista! i portava la mes petita del grup!\nDoncs ara que ho he pogut consultar millor, segueixo sense trobar el nom...però era un cimaccuuuuu ;))\nla camara nova es nota...és molt lluminosa i amb els dies que feia no tenia cap merit.\nbé... doncs una mica a mesura que s'anava fent tard, però som uns optimistes!\ni...Pinyakus... de tots colors! i el que costava aixecar-se amb la neu tova i la motxilla!!!\n16 de març de 2010, a les 20:09\nDesconec totalment aquest massís, i no se que espero a descobrir-lo.\nDe ganes no en falten, però hi ha tants llocs ona anar...\nDe vegades donem massa importància al cim que fem o no fem, i massa poca al transcurs de l'excursió en si.\n23 de març de 2010, a les 22:43\nEi Sergi, Benvingut!!\nDoncs sí que és un lloc que val la pena, encara que el seus pics poc alts, suposo que el fan poc visitat ja saps coses que pasen....\ni tens tota la raó, en casos com aquest te adones del que és realment important i no es afegir un nom a una llista!\n24 de març de 2010, a les 10:20


L'Adsaps alerta que algú aliè a l'entitat ha intentat obrir un compte bancari i fer gestions en nom seu - FÒRUM.ad\nL’Adsaps alerta que algú aliè a l’entitat ha intentat obrir un compte bancari i fer gestions en nom seu\nEl 07/05/12 22:14\nL’Associació d’Amics Solidaris amb el Poble Sahrauí (Adsaps) ha alertat, aquest dilluns, que hi ha alguna persona que no és de l’associació però que està intentant fer gestions en nom seu. Tal com ha explicat la nova presidenta de l’associació, Lluïsa Hurtado, s’han assabentat d’aquest incident perquè en anar a obrir un nou compte bancari els han informat que divendres passat un home va intentar obrir un compte a nom de l’Adsaps. Les sospites de la presidenta són que es podria tractar de les persones que havien d’organitzar la festa del 2 de juny per recaptar fons que estava impulsant l’antiga presidenta Carme Bardina.\nDesprés de la detenció de la fins ara presidenta de l’Adsaps, Carme Bardina, per apropiació indeguda, els problemes a l’associació encara no han acabat. Mentre la nova junta, amb Lluïsa Hurtado al capdavant, busca la manera de poder finançar els bitllets d’avió dels nens sahrauís, s’han trobat amb una nova incidència.\nLa mateixa presidenta de l’associació ha explicat que en anar al banc a obrir un nou compte bancari a nom de l’Adsaps, l’han alertat que aquest mateix divendres un home va intentar fer aquesta mateixa gestió, tot i que el banc no li ho va permetre. En saber el nom de la persona en qüestió, l’associació ha constatat que no es tracta de ningú que en formi part, i per això Hurtado ha volgut avisar a tothom perquè no es refiïn de ningú que parli en nom de l’associació sense demostrar que en forma part.\nLes sospites de la presidenta són que qui està fent gestions en nom de l’entitat podrien ser els representants de l’empresa que havia d’organitzar una festa per recaptar fons el proper 2 de juny. La festa l’havia impulsat l’antiga presidenta, Carme Bardina, i en comptes d’aturar-ho tot en ser detinguda, se sospita que hauria demanat a l’encarregada de l’empresa barcelonina en qüestió, que continués endavant amb l’esdeveniment.\nSegons Hurtado, la vicepresidenta de l’associació va voler aturar l’esdeveniment però l’empresa organitzadora li va posar problemes. És per això que des de l’Adsaps sospiten que aquesta empresa podria estar fent gestions per continuar endavant amb la festa.\nEl que no entenen des de la junta, tal com explica Hurtado, és que Bardina estigués organitzant una festa que segons han pogut saber tindria un cost de 36.000 euros amb la intenció d’arribar a recaptar-ne 68.000. Una xifra que tal com apunta Hurtado ‘és impossible’ de poder-se assolir.\nPel que fa a les negociacions per trobar una entitat que ajudi a finançar els viatges dels nens sahrauís, la reunió ha estat posposada fins aquest dimarts. A més, el mateix dimarts els membres de la junta presentaran la nova composició d’aquesta al Govern per poder seguir endavant amb tots els tràmits que han de fer.\nNotícia Anterior: Un ferit en un accident a Escaldes-Engordany\nSegüent Notícia: Martí diu que un futur impost als ‘exiliats fiscals’ no fa inviable el conveni de doble imposició amb França


Màrtirs i herois – Tribus de la Segarra\nDissabte passat va tenir lloc a diversos pobles de la Baixa Segarra la col·locació d’unes llambordes metàl·liques davant les cases on havien viscut alguns republicans deportats pels nazis als camps de concentració durant la Segona Guerra Mundial. Els actes s’iniciaren a Vallfogona de Riucorb, posteriorment a Pontils i a migdia se celebrà l’acte central a Santa Coloma, amb nombrosa assistència de ciutadans, a més de familiars i descendents, alguns d’ells vinguts d’indrets llunyans com Madrid o França. No cal dir que l’acte va ser molt emotiu perquè finalment es reconeixia el sofriment i sovint la mort d’unes persones empresonades per les seves idees. Els seus botxins els consideraven éssers infrahumans i per tant, varen ser maltractats o morts i foren objecte de tota classe d’atrocitats.\nLes llambordes que recorden aquests deportats s’anomenen “stolpersteine” (esculls, pedres en el camí). Són obra de l’artista alemany Gunter Demnig i tenen per finalitat cridar l’atenció del caminant sobre la tragèdia que va suposar la persecució nazi sobre els jueus i dissidents. D’Alemanya s’han escampat per molts països d’Europa en uns moments en què estan prenent nova força les ideologies que portaren la destrucció i la mort de més de 50 milions de persones durant la Segona Guerra Mundial.\nNo es tracta de retreure conductes ni actituds de ningú, sinó de reconèixer l’esforç i el sofriment d’unes persones que hagueren de suportar una violència sense límits. Només això ja els converteix en herois. Avui aquest reconeixement pren un significat especial. El feixisme no ha mort i a Europa mateix hi ha moviments organitzats en partits polítics i disposats a prende el poder. Hem d’estar atents perquè Europa és amenaçada i podria recular fins als anys més foscos del segle XX.