Activitat - Veganismo popular, performatividades fagocitantes y transformación social | MACBA Museu d'Art Contemporani de Barcelona\nTaller a càrrec de Anabela Moreira dos Santos i Sandra Pereira da Rocha\nCom és que el «veganisme popular» permet (re)pensar el lloc del «menjar» en la producció de subjectivitats encarnades i desestabilitzar-ne els significats? Com pot contribuir a resignificar els actes de «cuinar» i «menjar»? Com pot constituir un pol multiplicador de performativitats fagocitadores que resisteixen les normes cisheteropatriarcals, els règims d’expropiació capitalista i colonial, i la violència especista?\nEn aquesta xerrada-taller culinària proposem: a) una breu anàlisi de com el «menjar», «cuinar» i «menjar» s’han associat històricament al gènere, la sexualitat, la classe, la racialitat i els marcadors d’espècie en el context occidental, fent-ho en diàleg amb les teoritzacions sobre la desmaterialització dels cossos; b) la creació d’un espai per compartir, experimentar i coaprendre sobre el «veganisme popular», a través de la preparació i fagocitació d’aliments que busquen posar la cura de la vida al centre.\nAnabela Moreira dos Santos és activista transfeminista i antiespecista. Forma part del centre social autogestionat A Gralha (Porto, PT) i del col·lectiu polític Rata Dentata (PT). Li agrada la investigació com a eina de resistència i transformació. Desencantada amb l’estructura jeràrquica i elitista de l’acadèmia, el seu interès actual és fer investigació autònoma i des de / amb / per a la comunitat.\nSandra Pereira da Rocha, bollx no binarix, és activista transfeminista i ecologista anticapitalista. Forma part del centre social autogestionat A Gralha (Porto, PT) i del col·lectiu Rata Dentata (PT). Cuinera autodidacta, va començar a cuinar als 12 anys per imposició del gènere i de la crueltat laboral del capitalisme (la seva mare arribava molt tard de la fàbrica i la família havia de menjar). En el seu camí activista ha tingut l’oportunitat de convertir una imposició en un plaer en trobar en la cuina una eina de resistència.


La conciergerie des Contamines - Informació sobre la marca\nLa conciergerie des Contamines - Informació sobre la marca\nClasses aceptades: 37,43\nMarca La conciergerie des Contamines a França\nInformació sobre la marca La conciergerie des Contamines amb el nombre M4467479\nLa marca La conciergerie des Contamines amb el nombre M4467479 va ser sol·licitada el 06/07/2018. Es tracta d'una marca a França pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca La conciergerie des Contamines amb el nombre M4467479 va ser sol·licitada per OWLDOMING mitjançant els serveis de OWLDOMING, Monsieur FRANCOIS-XAVIER TOBO. La marca La conciergerie des Contamines amb el nombre M4467479 va ser sol·licitada per les classes 37,43 segons la Classificació niçarda.\nRenovació de la marca La conciergerie des Contamines amb el nombre M4467479\nAltres marques sol·licitades per OWLDOMING\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades per OWLDOMING, entre les quals es troba la marca La conciergerie des Contamines amb el nombre M4467479. Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades per OWLDOMING clicar aquí.\nAltres marques sol·licitades a les classes 37,43.\nÉs possible conèixer marques similars quant a productes i serveis a identificar es refereix. La marca La conciergerie des Contamines amb el nombre M4467479 va ser sol·licitada a les classes 37,43 pel que si es desitja conèixer més marques sol·licitades en 37,43 clicar aquí.\nAltres marques sol·licitades a través del representant OWLDOMING, MONSIEUR FRANCOIS-XAVIER TOBO\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades a través de OWLDOMING, MONSIEUR FRANCOIS-XAVIER TOBO entre les quals es troba la marca La conciergerie des Contamines amb el nombre M4467479. Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades a través de OWLDOMING, MONSIEUR FRANCOIS-XAVIER TOBO clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a França entre les quals es troba la marca La conciergerie des Contamines. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a França. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a França.\nÉs possible conèixer totes les marques registrades en la classe 37 (Serveis de construcció d'edificis, carreteres, ponts, preses. Empreses de pintura, de lampisteria, instal·lació de calefacció o ensostrat, serveis de reparació, inspecció de projectes de construcció, serveis de conservació, Serveis de construcció naval, Serveis de reparació, serveis que consisteixen a deixar en bon estat qualsevol objecte desgastat, danyat, deteriorat o parcialment destruït, serveis de conservació per a mantenir l'estat original d'objectes sense alterar cap de les seves propietats, serveis d'extracció minera i petroliera, servei d'instal·lació i reparació d'ordenadorsServei de reparació d'equips de reg, Serveis d'eliminació d'animals nocius que no guardin relació amb l'agricultura, aqüicultura horticultura i silvicultura) entre les quals es troba la marca La conciergerie des Contamines amb el número M4467479. Conèixer les marques registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una marca en aquesta mateixa classe.\nÉs possible conèixer totes les marques registrades en la classe 43 (Serveis de restauració (alimentació), hostalatge temporal., residència per a animals, residencia per a la tercera edat) entre les quals es troba la marca La conciergerie des Contamines amb el número M4467479. Conèixer les marques registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una marca en aquesta mateixa classe.


Català per ser feliç :): CONSELLS D'ESTIU - l'Imperatiu 1\nCONSELLS D'ESTIU - l'Imperatiu 1\nUna activitat per aprendre l'Imperatiu de 2ª persona o per revisar-lo.\nAbans de començar aquesta activitat pots fer una petita reflexió en veu alta o per escrit sobre l'estiu. Per exemple: quines coses t'agraden més i menys de l'estiu? ...Què fas normalment durant aquesta època? ...Vas de vacances? ...Viatges?\n1. En aquesta imatge trobaràs 15 consells per passar un bon estiu. Després de llegir-los intenta reconèixer i identificar l'infinitiu de tots els verbs que hi apareixen.\n2. Els verbs que acabes de llegir estan en la 2ª persona de l'Imperatiu. En la taula següent trobaràs les formes.\nVeuràs que les formes de l'afirmatiu i les formes del negatiu tenen terminacions diferents. Les formes regulars de l'afirmatiu de 2ª persona coincideixen amb les formes de la 3ª persona del Present d'Indicatiu, ...és fàcil :). En canvi, les formes del negatiu són iguals que les formes de la 2ª persona del Present de Subjuntiu, el qual potser encara no coneixes. Si ara les aprens bé més endavant et serà més fàcil aprendre el Subjuntiu.\nFixa't que els pronoms reflexius es col·loquen després del verb amb l'afirmatiu i abans amb el negatiu!\n3. Practica amb aquest exercici:\n4. Ara que ja coneixes i ja saps com es construeix l'Imperatiu, anima't i afegeix les teves pròpies recomanacions a la llista de consells per passar un bon estiu. Estàs d'acord amb aquesta llista? Què et sembla que hi falta? ...Fer un viatge? ...Relaxar-se a les terrasses de Barcelona? ...Passejar amb bicicleta? Gaudir de les platges de Formentera? Què ens recomanes tu?\nPots fer un descans si vols ;)\n5. Continuem amb un exercici d'oïda, agilitat i bona memòria. Aquí tens una nova llista d'imperatius. Mira'ls amb atenció i fes un esforç per recordar-los. No oblidis utilitzar el diccionari si no entens alguna paraula.\n6. Aquest exercici consisteix a descobrir quins són els imperatius de la imatge que apareixen en aquest vídeo que tens a continuació. Endavant, posa a prova la teva oïda! Pots veure aquest vídeo tantes vegades com calgui, però estic segura que amb dos o tres cops trobes la majoria dels verbs.\n7. Què fas tu als migdies? Fas alguna d'aquestes coses? Gaudeixes del teu temps o creus que pots canviar alguna cosa per aprofitar millor els teus migdies?\nRes més... Que tinguis un bon estiu :)


Un directiu de l'Espanyol qualifica a Piqué de "provocador permanent"\nUn directiu de l’Espanyol qualifica a Piqué de “provocador permanent”\nPer a Rafael Entrena el central "ha passat moltes línies vermelles fa temps"\nRedacció Gener 7, 2016 6:05 pm\nEl vicepresident del Reial Club Desportiu Espanyol, Rafael Entrena, ha titllat aquest dijous de “provocador permanent” al central del Futbol Club Barcelona Gerard Piqué. Concretament, el directiu perioco ha assegurat que el central del Barça “porta instaurat en la provocació gairebé permanent, dins i fora del camp, i sembla que se sent molt còmode”.\nPer a Entrena, Piqué “ha passat moltes línies vermelles fa temps”. Tot i les declaracions, el responsable de l’Espanyol ha explicat que no perdrà “ni un minut a comentar la seva última ocurrència”, i ha fet referència a les declaracions de Víctor Álvarez, en què afirmava que no havia de parlar amb qui falta al respecte a companys de professió.\nTal com explica l’agència EFE, Rafael Entrena ha valorat els incidents al túnel de vestidors després del partit. “Jo no hi era, evidentment, però hem parlat amb els jugadors. El que va passar aquí, o part d’això, ja s’ha vist en l’acta arbitral. Els fets es desqualifiquen per si mateixos”, ha subratllat. Malgrat la tensió existent entre els jugadors dels dos equips, el directiu perico ha assegurat que entre les directives dels clubs no existeix “cap problema”. A més, ha avançat que des de l’Espanyol es farà una crida als seus seguidors en el proper derbi, el 13 de gener, per reivindicar-se com afició, “però sempre allunyats de la violència de qualsevol tipus”.\nEl president de la Borsa de Barcelona, Joan Hortalà\nPere Aragonès, Marta Rovira i Roger Torrent a Ginebra\nAbascal i Griso, cara a cara


L'Europa ha tornat a signar un gran partit, aquest cop a Tarazona (1-3), per donar per acabat el seu curs a la nova Segona RFEF.\nEl Filial torna a perdre fora de casa davant el San Juan At. Montcada (4-2) i no tanca encara el títol de campió.\nEl Juvenil A masculí tanca la temporada al Nou Sardenya amb una bona victòria davant el Lleida Esportiu (3-1).\nSOM DE COPA CATALUNYA!!!\nEl Juvenil A femení fa història i disputarà per primera vegada la Copa Catalunya després d'empatar al camp de l'Espanyol (2-2).\nL'Europa B toca el cel i puja a Primera Catalana!\nHistòrica tarda a Gràcia amb l'ascens del Filial a Primera Catalana després de suar per superar el Parc (1-0) al Nou Sardenya.\nEl Juvenil A femení escapulat torna a perdre de manera contundent i dolorosa al camp de la Fontsanta i no tanca encara la Copa Catalunya (3-0).\nNo ens jugàvem res? L'honor i l'escut!\nL'Europa s'acomiada de la Segona RFEF al Nou Sardenya amb una contundent victòria sobre un Ibiza que lluita per pujar (3-0).\nUNA TEMPORADA MÉS A L'ELIT!!!\nEl Juvenil A masculí certifica la permanència remuntant i tombant a domicili a tot un Sabadell de zona alta (1-2).\nSegona ensopegada seguida\nEl Filial europeista cau en el segon intent d'aconseguir la permanència i el campionat de lliga davant el Turó de la Peira a domicili (3-1).


The Flowers' House Potenza Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPotenza, Potenza, Itàlia - Veure al mapa\nMés informació sobre The Flowers' House\nAl visitar Potenza, vosté es sentirà com a casa a The Flowers' House, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix The Flowers' House asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de instal.lacions per a minusvàl.lids, instal.lacions de barbacoa.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara escriptori, despertador, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a The Flowers' House.


Perplexitat i meninfotisme | A barlovent. Bloc de Roger Mira\nPerplexitat i meninfotisme\nPublicat el 6 d'abril de 2013 per rogermira\nEns trobàvem a la fi dels anys setanta i la família sencera estava a punt de marxar a viure cap als EUA per a temps indefinit. Un xiquet, portava mesos demanant-li a son pare que el portara al futbol, primer, perquè el practicava tots els dies al pati de l’escola, i segón perquè els coneguts li explicaven sovint com d’emocionant era allò d’anar un diumenge a l’estadi. Aquella persistència tingué premi i el pare, que ni era gaire aficionat al futbol, ni tampoc es sentia massa arrelat a la ciutat on vivia, accedí a que l’infant tingués ocasió de presenciar un partit en directe.\nAquell partit em va marcar de per vida. Era el primer colp que visitava el vell estadi de Castàlia del qual havia sentit molt parlar a casa car l’avi matern havia estat directiu de l’equip local alguns anys i fou el causant de que el camp tingués aquesta denominació en guanyar una mena de certamen celebrat ad-hoc cap a la meitat dels anys 40. Embogit per l’emoció de visitar un camp de futbol dels de veritat, amb graderies plenes, banderes i futbolistes barbuts i peluts -com s’estilava a l’època- sobre la gespa, estava plenament satisfet i agraït al pare. Era el darrer partit de lliga i el somni de tot l’any s’havia acomplit in extremis. Un parell de mesos després marxarem cap a Princeton i ja vaig oblidar-me de l’equip del meu poble fins unes dues temporades després.\nEl cas és que, més endavant, es va editar un recull d’articles publicats pel pare a diversos mitjans. Jo era ja adolescent i, encuriosit, vaig començar a fullejar el llibre fins ensopegar amb un article titulat Estranya clientela la del futbol. Allà hi parlava detalladament d’aquell -per a mi- inesborrable esdeveniment, i explicava que havia assistit a un partit manegat, on a tots dos contrincants els hi valia un empat a zero per tal d’aconseguir el seu objectiu. El Castelló, equip de casa, es mantindria a Segona Divisió A, i el Recreativo de Huelva ascendiria a Primera.\nL’objectiu de l’article, però, era tractar de buscar una explicació al, tantes vegades, misteriós comportament de la gent. Tothom coneixia des de feia dies el resultat de la batalla, però allà estaven, milers de castellonencs emprant el temps i gastant-se els duros en un espectacle que ni era esportiu, ni tenia cap tipus d’emoció.\nDimarts passat em va passar a mí el mateix. La Televisió de Castelló, que és una cadena d’àmbit provincial que tenim per aquestes comarques em va convidar a un debat en directe que tractava el tema de la Dació en Pagament, les possibles solucions legals, l’escrache i assumptes relacionats. Un dels convidats era un representant de la PAH. En aquest cas particular s’hi tractava d’una senyora madrilenya molt agradable que feia uns anys s’havia instal·lat a la capital de la Plana i que, pel que sembla, havia esdevingut una de les activistes més conegudes a la comarca els darrers mesos. Com sol ser habitual en aquestes emissores, a poc de començar el programa s’obriren els telèfons per tal de fer els televidents partíceps del debat i posicionar-se amb uns contertulians o altres. Desconec si fou per desorientació o desinformació, però el cas és que tots els que trucàven volien fer sang. Buscaven culpables a la situació. De manera suau alguns tractaven de diluir les responsabilitats entre polítics i banquers, pero tots, absolutament tots, no dubtaven en fer palés que la veritable culpa raïa en les persones. Eren els veïns, els familiars i els coneguts els qui de manera egoïsta s’havien llançat a demanar prèstecs per tal d’adquirir pisos de luxe, villes a la platja, vehicles ben llustrosos o pantalles de plasma quaranta-vuit polzades.\nVal, la culpa era dels bancs, però principalment de la inconsciència i l’atreviment dels altres. Cap ni un va criticar la manca del control del risc del Banc d’Espanya cap a les entitats bancàries i la seva exposició al cement. Ningú va jutjar o desaprovar de manera solemne que els bancs ho donaren tot a mileuristes amb contractes temporals. Els altres, els coneguts, els avars…aqueixos eren els que tenien la culpa de tot! La senyora de la PAH, incrèdula, em mirava mentre repetia sotto voce que açò de Castelló era increïble. Que a penes portava vivint a la ciutat cinc anys i el comportament, la deixadesa i la insolidaritat de la gent li resultaven absolutament desconcertants -“no sap vosté ben bé quants llibres, assajos i articles, s’han escrit sobre una cosa que ací anomenem meninfotisme, senyora”, vaig estar a punt de xiuxiuejar-li. Quatre lustres de poder popular i de control ferm dels mitjans han fet que molta gent perga la dignitat. Que s’avergoneixin de ser pobres i que, en lloc de maleir amb fermesa als qui ens han dut fins ací, tracten de buscar culpables entre els seus veïns i coneguts.\nI fou un dels responsables de salvar El Saler del formigó qui pocs anys abans d’aquell partit de futbol va publicar el seu País Perplex. Allà el malaguanyat Josep Vicent Marqués es preguntava què podíem esperar d’aquesta societat nostra. Han passat quatre dècades i de debò que a molts encara ens costa de digerir la irracionalitat d’unes maneres de pensar que de vegades semblen fins i tot tragicòmiques.\nSens dubte que hi hagueren milers de ciutadans insensats, temeraris i imprudents que es llançaren massivament camí d’unes oficines bancàries que els hi esperaven amb els braços oberts. Però també quan circulem amb el cotxe sempre ens hi trobem a d’altre tipus d’imprudents que s’hi salten una senyal d’estop o un semàfor en roig. Fins i tot hi han de molts que agafen velocitats que superen amb escreix les que marca la Llei. I la Llei Vial sol estar ben regulada. Hi ha la guàrdia civil a la majoria de carreteres i autovies; hi ha la policia local que es fa càrrec del tràfic als nostres pobles i ciutats; i hi han centenars de càmeres i radars que vigilen acuradament la velocitat a la que hi conduïm.\nPerò és sabut que l’Estat representat pels successius governs populars i socialistes, i el Banc d’Espanya també van pecar de meninfotisme. Que no s’hi enviaven inspectors a vigilar els comptes de Bancaixa, de la CAM o del Banc de València ni la seva exposició al monocultiu de la construcció. Que, mentre molts dels seus amics guanyaven milions amb el formigó i la banca; les caixes i els seus directius acomplien sobradament uns objectius que els hi suposaven d’afegitó molts més milions en incentius. Tanmateix ningú no gosava aturar la pressió de la bomba d’aire que omplia una colossal bombolla. Ni van ficar semàfors, ni ficaren radars, ni enviaren els agents pertinents i les famílies, moltes amb cotxes cars, nous i lluents, però sense frens suficientment potents, començaren a estampar-se. El model havia fet fallida i possiblement durant dècades estarem entre tots fent-nos càrrec de les conseqüencies.\n2 pensaments a “Perplexitat i meninfotisme”\njosep_blesa el 7 d'abril de 2013 a les 1:59 ha dit:\ndonar-te l’enhorabona. Un article que es fa llegidor i entenedor d’una qüestió tan punxeguda. Ha sfdet bona aquella sentència d’Einstein.\n“If you don’t know to explain it simple, maybe is because you don’t understand enough well”.\nGràcies Roger perquè la qüestio s’entén, després de llegir-lo, molt bé. 🙂


20 consells per generar conversions de comerç electrònic aquestes festes | Martech Zone\nEl rellotge està en marxa, però no és massa tard perquè els proveïdors de comerç electrònic posin a punt els seus llocs per generar més conversions. Aquesta infografia dels experts en optimització de conversions de el bo exposa 17 consells d’optimització sòlids que hauríeu d’implementar immediatament si voleu aprofitar el trànsit de compres de vacances aquesta temporada.\nHi ha tres estratègies clau que sempre heu de desplegar i que demostren que sempre generen conversions addicionals per als compradors de vacances:\nEl 71% dels consumidors de vacances s’atrau apunts\nEl 48% dels consumidors de vacances s’atrau devolucions fàcils\nEl 44% dels consumidors de vacances s’atrau concordança de preus\n17 consells addicionals per a la conversió de comerç electrònic de vacances\nPromocioneu les vostres ofertes en les millors dates de compra de vacances - inclosos el Dia d'Acció de gràcies, el divendres negre, el ciber dilluns, el dilluns verd i el dia d'enviament gratuït.\nVenda i venda creuada per augmentar el valor mitjà de la comanda - tingueu en compte ofertes com l'enviament gratuït amb la vostra compra, paquets de productes, oferiu ofertes de temps limitat i molt més.\nNo requereixi el registre a la caixa - és més probable que els compradors que hagin d'emplenar un munt d'informació addicional abandonin el seu carretó.\nOptimitzar per a mòbils - hi ha més compradors que investiguen amb els seus telèfons intel·ligents. Si no esteu preparat, us ho perdreu.\nAssegureu-vos que les pàgines es carreguin ràpidament - Els llocs de comerç electrònic solen veure trànsit rècord durant la temporada de vacances. No deixeu que un lloc web lent o trencat faci mal al vostre negoci.\nAugmenteu la freqüència del correu electrònic - Els vostres visitants estan més preparats per comprar durant la temporada de vacances. No deixis escapar la teva oportunitat.\nDecora! - Doneu al vostre lloc una sensació festiva adequada per augmentar l'experiència de compra emocional. Encara millor, utilitzeu l’humor perquè els recordin.\nCrea la teva llista de correu electrònic amb un regal - convertir més visitants en habituals. Exploreu el cost d'adquisició dels vostres clients i considereu incloure un regal gratuït per atraure nous visitants.\nCrear una sensació d’urgència - les dates finals d'enviament i les vendes flash poden crear una sensació d'urgència que ajudarà a més visitants a convertir-se ràpidament.\nFeu que els descomptes siguin atractius - exploreu diferents maneres d’obtenir els vostres descomptes. Hauríeu de fer un 50% de descompte, 25 $ de descompte o comprar-ne un per obtenir-ne un de gratuït?\nProporcionar atenció al client de qualitat - L’atenció al client en temps real mitjançant xat en directe, xarxes socials o telèfon pot ajudar a superar les barreres a la compra al vostre lloc web.\nFeu que les targetes regal siguin fàcils de comprar - Quan un visitant no té la idea de regal perfecta, les targetes de regal són una bona opció. Feu-ho senzill.\nUtilitzeu un programa de fidelització per recuperar-los - recuperar el client del quart trimestre pot ajudar a augmentar les vendes durant un primer trimestre més lent.\nProporcioneu ofertes especials a canvi de ressenyes - les ressenyes poden ajudar a generar conversions durant tot l'any. Aprofiteu el trànsit més elevat per augmentar les ressenyes dels vostres productes.\nOfereix enviament de devolució gratuït - Una generosa política de devolucions generarà confiança i tornarà als clients fins i tot després de les vacances.\nAjudeu-los a fer-lo personal - faciliteu als vostres clients la inclusió d’una nota amb la compra de regals.\nOfereix embolcall de regal gratuït - Quan oferiu embolcall de regal gratuït, us alleujarà el mal de cap al client. Com més dolors de cap alleugereu, més probabilitats tenen de contactar amb vosaltres.\nAquí teniu la infografia completa de comerç electrònic del bé\netiquetes: CaixaVenda creuadaatenció al clientdescomptesinfografia de comerç electrònicconsells sobre comerç electrònicoptimització de la conversió de comerç electrònicconsells de comerç electròniccorreu electrònicfreqüència de correu electrònicdevolucions gratuïtesapuntstargetes de regalpersonalització de regalspaper de regalcorreu electrònic de vacancesdates de compra de vacancesprograma de fidelitzacióm-commercemcommercecomerç mòbiloptimització mòbildates màximes de compres de vacancespersonalitzacióregistredevolucions d'enviamentupsellurgència\nDesembre 2, 2016 1 a: 17 AM\nArticle molt útil gràcies a compartir amb nosaltres.


25 de juny de 2019 General\nEncara no som prou conscients d’allò que hem aconseguit. Renovar el govern del Botànic era una missió d’allò més complexa a causa de la situació política a l’Estat espanyol, sobretot, després de la “jugarreta” de Ximo Puig d’avançar les eleccions valencianes i fer-les coincidir amb les Generals. Era una aposta clara per “espanyolitzar-les”, aprofitar la tirada de Pedro Sánchez i diluir l’agenda valenciana en l’eix Espanya-Catalunya. Fer “experiments” partidistes i posar en perill el delicat equilibri de forces al País Valencià fou una gran temeritat per part de Ximo Puig. L’exemple de Madrid és tota una lliçó: personalismes i lluites intestines de l’esquerra han permés els feixistes de recuperar la capital de l’Estat. Què difícil és assolir el poder per transformar la societat i què fàcil és llançar-ho tot a perdre. A nosaltres ens ha anat d’un pèl. Fora bo que prenguera nota el Molt Honorable.\nEn tot cas, tenim Botànic, que és del que es tractava. I l’èxit no s’acaba ací: l’esquerra i el valencianisme polític també han afiançat i ampliat el poder municipal, amb fites com la Diputació de Castelló -que, després de 24 anys en mans del PP, tornarà a presidir el PSPV- i la batllia de València, on Compromís ha estat la força més votada. Encara avui, un mes després de les municipals, m’he de pessigar per assegurar-me que no és un miratge. Qui ho anava a dir! València, la ciutat “blavera” i anticatalanista per excel·lència, votant majoritàriament Joan Ribó, un alcalde català d’una força valencianista i d’esquerres. I encara hi ha qui diu que la “cosa” no ha anat massa bé… En quin món viu aquesta gent?\nEl País Valencià ha decidit de continuar els canvis que iniciàrem fa 4 anys. És, indubtablement, l’hora de la veritat: comença una legislatura clau per al futur d’aquest País. El 2023 no valdran excuses. Hem reviscolat i hem començat a caminar; ara, hem d’avançar a pas valent per construir la societat que volem: més pròspera, més valenciana, més respectuosa, més solidària… Hem demostrat que Vicent Andrés Estellés tenia raó: “No podran res davant d’un poble unit, alegre i combatiu!”. I demostrarem que Xavi Sarrià també:


La Setmana Internacional dels Mercats, un èxit per a tots els gustos | Som de Mercat\nActiu 12 jul., 2017 Per Redacció Mercats BCN\nEls mercats municipals de Barcelona, juntament amb d’altres de la província, van celebrar del 15 al 31 de maig la quarta edició de la Setmana Internacional dels Mercats amb l’objectiu de fomentar l’alimentació responsable. La campanya, amb el lema “Estima el teu mercat”, volia posar en primer pla els mercats a través d’actes i activitats de tota mena.\nEn aquest context, 25 mercats van participar en més de 70 accions que anaven des de demostracions de cuina a exposicions, passant per activitats infantils, xarrades sobre salut i concerts. Enguany també es va voler obrir el món dels mercats al públic més jove amb activitats culturals i lúdiques sota el lema “Markets for a new generation” (Mercats per a una nova generació).\nEl tret de sortida de la Setmana Internacional de Mercats a Barcelona el va donar la Nit de Mercats, un acte cultural i de tasts que van organitzar conjuntament els mercats del Ninot, de Sagrada Família i de Santa Caterina. A més, la mateixa nit el Mercat de Sants va organitzar una Nit Màgica per celebrar el seu 104è aniversari.\nA partir d’aquest moment el públic va poder gaudir d’un taller de sushi, un de vasets saludables i un d’arrossos, una degustació de productes de proximitat, un taller per als més menuts que consistia en pintar amb xocolata, una vermutada, una botifarrada popular i moltes altres activitats que, sense dubte, van ser un gran èxit i van acostar els productes de proximitat i de qualitat dels nostres mercats a la ciutadania.\nLa Setmana Internacional de Mercats és un esdeveniment que va sorgir l’any 2014 a partir d’una iniciativa dels mercats anglesos -liderats per l’Associació Nacional de Mercats del Regne Unit (NABMA)-, la Unió Mundial de Mercats Majoristes (WUWM), organitzacions representants de mercats holandesos i francesos i d’altres ciutats de la Unió Europea. L’Institut de Mercats de Barcelona (IMMB) i Mercabarna també col·laboren en la seva organització.\nPots veure aquí el vídeo de la Setmana Internacional de Mercats.\nImatges cedides per Àgata Alberó.


Espeleopringuer, l'art de crear cavitats\nUna matinal d'Octubre atapeïda de sorpreses\nL'equip habitual d'Espeleopringuer anava preparat per descobrir què hi podia haver a l'altra costat de la cova del Figueret, rere un pas estret i extremadament ventilat. Amb aquest sol propòsit s'iniciava la marxa des de l'alzina del Sal·lari. Però ben aviat el company Ramon Suades suggerí de donar una ullada a una ignota i tancada cavitat prop d'on havia viscut en Josep Bonastre. Tal i com explicà en Lluís R. Hernández a la seva web, en Bonastre era un dels compradors d'aquelles parcel·les que havien de convertir el massís en una urbanització. Una vegada declarat Parc Natural, en Bonastre va ser dels pocs a qui es va permetre viure a la barraca que s'hi havia construït fins que, recentment, va traspassar. La direcció del Parc va fer net del lloc deixant, però, aquesta cavitat amb un vestíbul cobert amb una volta de maons (fotografia), l'accés al qual alguns dels presents recordaven haver vist barrat amb fustes i portes, quan encara hi havia l'habitatge.\nAprofitant que portavem la càmera espeleoscòpica d'en Jordi Navarro vam posar-la a prova a l'interior d'aquest forat que, d'entrada, suggeria un accés que havia estat picat a mà. La càmera remota ens va descobrir allò que ja sospitàvem i que ja havíem suggerit, gairebé en broma, a la ressenya de la cova del Cabàs: l'origen d'algunes cavitats llorençanes potser caldria trobar-lo en insospitats treballs humans. Marxapeus, canelobres, una targeta amb l'escrit 'nivel del suelo', escarpa, maceta, fustes, cabassos, bidons de plàstic... i ben bé al final de la galeria, la prova definitiva del delicte: un pic encara clavat a les entranyes de la terra. Qui o què buscava la persona que va fer aquest treball d'esclaus, roman una pregunta obligada i bon punt, inquietant. Una pregunta sense resposta. Talment com si s'hagués tractat d'un treball de mineria domèstica, qui fos que vagi tenir la iniciativa, va excavar uns 6 o set metres de galeria. I d'aquestes labors, ara n'ha quedat un museu ben tancat al públic. De forma molt aproximada, l'equip d'Espeleopringuer calcula quina podia haver estat la trajectòria seguida per l'operari, no coincidint de cap manera amb la diaclasació típica a Sant Llorenç, ni tampoc amb cap direcció conjugada. Probablement va seguir l'espai entre blocs de conglomerat, avui barrejats amb sediment quaternari. En Ramon Suades ens va dir que 'allò' romandria amb el nom del 'Pou del Bonastre'. Una ràpida inspecció del perímetre del lloc, aplanat per les obres, ens mostrà encara un altra sorpresa: la Bodega del Bonastre. Garrafes de vidre i ampolles de tota mena de liquors i digestius, barrejats amb begudes refrescants i plenament caducades, dins una concavitat picada a la roca. Avui en queda una escotilla, una porta enterrada i un interruptor inútil.\nAmb aquest estrany refregit d'imatges inesperades i rocambolesques, vam fer cap cap a la cova del¨Figueret, on la MkIb ens va mostrar, de forma preclara, una sortida airosa a l'altra banda. Ben aviat es va muntar una cadena humana per començar la retirada de sediment i pedres. I no es va tardar a descobrir una altra sorpresa: a banda de la galeria que surt a l'exterior, apareixia una nova galeria remuntant, que acabava en una negror important i en un sostre molt elevat. Es van prioritzar els treballs d'accés a la galeria exterior, que ben aviat es va poder assolir. De l'estretor inicial, hom es podia arrossegar veient una llum al fons. Al final del meandre estret, et pots posar dret en una saleta concrecionada, i contemplar una vista extraordinària dels Castellots de Tanca, Montserrat i la capçalera de Figueret. Tot, a vista d'ocell.\nMentrestant l'equip havia anat afinant l'estret pas remuntant, d'uns 26cm d'ample, i finalment s'aconseguia superar. Passada la rampa, el sòl s'aplana i la galeria s'eixampla. Però a banda del sostre de més de 6 metres, no hi ha cap més continuïtat. En aquesta galeria cega hi fa estada un solitari ratpenat de ferradura.\nEl nostre ha estat un treball net i ben guiat, que aviat no deixarà cap rastre. El Gran Gaiatu ens ha obsequiat amb un dia estrany, però molt complet.\nLa cova del Figueret


Mercadona aterrarà a Portugal obrint supermercats a Maia, Vila Nova de Gaia, Matosinhos i Gondomar - Diari La Veu\nEscriba el número 389441\nMercadona aterrarà a Portugal obrint supermercats a Maia, Vila Nova de Gaia, Matosinhos i Gondomar\nLa cadena alimentària valenciana començarà la fase d'expansió al país lusità construint un bloc logístic a Póvoa de Varzim\nMercadona comptarà en uns mesos amb supermercats a quatre poblacions portugueses.\nMercadona ha anunciat que la localitat de Maia s'unirà a Vila Nova de Gaia, Matosinhos i Gondomar com les primeres ciutats de Portugal que comptaran amb supermercats de la cadena valenciana, segons ha informat la companyia en un comunicat.\nEn concret, la cadena de supermercats de Juan Roig inicia el seu desembarcament a Portugal, on ha rebut més de 5.000 sol·licituds d'ocupació per a treballar als seus establiments, amb una inversió inicial d'uns 25 milions d'euros en la construcció del seu primer bloc logístic a la ciutat lusitana de Póvoa de Varzim, que comptarà amb dues naus de 12.000 metres quadrats i 5.000 metres quadrats, on se situaran els magatzems. L'empresa d'alimentació estima que es crearan entorn de 200 nous llocs de treball en la primera fase d'expansió.\nMercadona ha obert hui el procés de contractació d'operadors de supermercat per a l'establiment que obrirà a la localitat de Maia en 2019. Inicialment, la companyia valenciana tenia previst construir dos supermercats a Vila Nova de Gaia. No obstant això, la companyia va decidir aprofitar l'oportunitat d'aterrar a un altre municipi, com és Maia, on tindrà un supermercat amb una àrea de vendes de 1.800 metres quadrats, a més d'un espai addicional per a la zona de col·laboradors i un aparcament amb capacitat per a 204 places.\nEscriba el número 995059


Appartamento Cinque Giornate Morosini Milà Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Morosini 22, Porta Vittoria, Milà, Itàlia - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Milà, Appartamento Cinque Giornate Morosini és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Appartamento Cinque Giornate Morosini és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com transport hotel/aeroport, habitació familiar, ascensor.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Appartamento Cinque Giornate Morosini.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Appartamento Cinque Giornate Morosini de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Faraons a Andorra (Pau Riera Dejuan)\nFaraons a Andorra\nL’alcalde de Porta va transfigurar-se i durant una estona va semblar que, de nou, teníem a Marc Forné i el seu metro aeri al davant\n3 min. 11/01/2019 23:30\nSi us trobeu algú que us segueix explicant que el dia dels Sants Innocents és el 28 de desembre, malfieu-vos. El 10 de gener és la nova gran jornada de les bromes. Mentre una cadena de televisió espanyola anunciava que a la conegudíssima i cotitzada platja de Lleida hi havia grans onades, Andorra va despertar-se amb un nou projecte faraònic que ens ha de salvar de tots els mals.\nL’alcalde de la localitat nord-catalana de Porta va transfigurar-se i durant una estona va semblar que, de nou, teníem a Marc Forné i el seu metro aeri al davant. Fa anys van ser uns inversos francesos, més tard la Cambra de Comerç no ho veia amb mals ulls. Ara és Marius Hugon, qui va confessar que el seu somni és el d’unir la població de l’Alta Cerdanya i el Pas de la Casa amb un tren soterrani. Somiar és sa. Segurament la televisió que afirma que Lleida té platja ho confirmaria mencionant nombrosos estudis de Harvard i Oxford. Però somiar, a voltes, té un preu. En aquest cas uns 150 milions d’euros.\nEl trajecte que hauria de fer el suposat tren, que de fet seria un cremallera a causa dels gairebé sis-cents metres de desnivell que hauria de salvar, seria de set quilòmetres. Amb només onze minuts, un pont i un llarg túnel, els esquiadors afamats de neu tindrien l’opció d’arribar al Pas de la Casa, calçar-se les botes i gaudir del meravellós or blanc que tanta vida dona al país. Ara bé, Porta, malgrat bonica vila, no és un centre turístic de primer ordre. Per tant, els intrèpids que volguessin travessar la frontera sota terra en un cremallera, segurament vindrien en tren des de Puigcerdà, Tolosa o Barcelona.\nUna ràpida cerca a la pàgina de l'SNCF i Renfe aconseguiria que l’esquiador més devot preferís el cotxe als trens i el cremallera. Trens, en plural, perquè si vens de la capital catalana, hauries de confiar que la temible R3 et porti a l’hora i sense incidències fins a La Tor de Querol. Allà s’hauria de fer transbordament, agafar un altre tren durant més d’una hora per, finalment, amb un altre canvi de trens, poder fer ús del gran projecte que ha de permetre desenclavar el país millorant-ne les comunicacions.\nEn total, aquest viatge sobrepassa les quatre hores, mentre que utilitzant el cotxe, no supera les dues hores i mitja. De Tolosa fins a Porta, en el tren del segle dinou que manté l'SNCF, costa tres hores. En cotxe, el mateix trajecte és de vuitanta minuts menys. Val la pena perdre dues hores de vida al tren? Sí. S’hi pot estudiar, treballar, descansar i, a més, és beneficiós pel medi ambient. Ara bé, algú que vol venir a Andorra per esquiar ho faria? Permeteu-me dubtar-ho.\nCom a innocentada de 10 de gener és de les millors que es recorden, sempre amb el permís de Forné. Ara bé, fer volar coloms pel somni d’un alcalde és inconscientment temerari. No només significaria una inversió de 150 milions per un projecte destinat a morir abans de néixer, sinó que coneixent el país en què vivim, més d’un il·luminat demanarà que es duguin a terme estudis per comprovar-ne la viabilitat. Estudis que comporten uns diners que ben bé podrien acabar sortint de les arques del Govern. Els teus diners, els de tots. Sort que tot formava part de l’estratègia de deslliurar de tanta exigència les dates nadalenques i passar el dia dels Sants Innocents al 10 de gener per convocar de nou els faraons al Principat i poder començar l’any amb humor.


Catalunya, Boadella i la Cort de Madrid - Indymedia Barcelona\nper David\t 12 jun 2006\nA la tranquil·la i pereçosa ciutat de Girona del diumenge al matí es representava una estranya obra. Un nou grup dit Ciutadans de Catalunya realitzava un acte a l’aire lliure on denunciava la persecució que patien els seus membres. Quin era el seu delicte? Simplement defensar una visió diferent d’Espanya a la del Régim.\nEl genial Albert Boadella, guionista, director i actor principal sâ��interpretava a si mateix rememorant el seu passat de lluita antifranquista. Un combat que avui continuava amb encara mÃ©s intensitat. Amb la diferÃ¨ncia que ara la por dins la societat catalana era molt mÃ©s gran que fa trenta anys. Hi havia alguna cosa avui que superava el terror de la dictadura de Franco. Lâ��autor assenyalava el centenar dâ��independentistes que, rodejats per la policia catalana, lâ��amenaÃ§aven amb paraules i cartells de paper. I lâ��acusaven de feixista!\nCom podia mÃ gicament un antifranquista esdevenir en aquell insult tan greu i lleig? Dins el muntatge, ple de simbolisme, el grup de maulets havien colÂ·locat dues imatges dâ��En Boadella i el seu company Arcadi Espada conduÃ¯nt un tanc de cartrÃ³ de lâ��exÃ¨rcit espanyol. A uns pocs metres, lâ��amenaÃ§at declamava en mig del ciment i la suor: â��democrÃ cia i nacionalisme no casen bÃ©â�?.\nEls acusats de nacionalisme van alÃ§ar els rÃ²tuls on havien recollit els millors aforismes de Boadella: â��Quan lâ��Estat no pot treure els tancs al carrer davant de la desobediÃ¨ncia (nacionalista) Ã©s una situaciÃ³ complicadaâ�?, i dâ��Espada: â��Si els catalans volen ser com Montenegro que vagen pensant en una bona guerra civilâ�?.\nConfÃºs per paraules impensables dâ��insÃgnes demÃ²crates em vaig allunyar dels radicals en busca de respostes dels Ciutadans. Entre ells em va sobtar la profussiÃ³, no gens habitual a les comarques gironines, de lâ��ABC sota el braÃ§ i de novÃssimes samarretes i gorres de la selecciÃ³ espanyola. Que volia dir tot allÃ²? Que pretenia expressar el director amb aquella escenografia? Boadella, insondable, sâ��amagava darrere dâ��un nÃºvol de tabac.\nAl nivell zero la veu dels Ciutadans arribava clara: â��la manifestaciÃ³ dâ��ahir a Madrid ens va eixir genial!â�?. Caram! Si van participar tambÃ© a la gran obra colÂ·lectiva de lâ��AVT i el PP. â��Ã�s vergonyÃ³s com ells (els acusats de nacionalisme) poden treure les seues banderes anticonstitucionals i nosaltres no podem treure la nostra amb lâ��Ã guilaâ�?, clamava indignada una Ciutadana.\nAquesta frase era la clau per desxifrar el complex i ric llenguatge dels Ciutadans. Els franquistes de tota la vida havien evolucionat fins deixar-se liderar per un antifranquista de tota la vida. El RÃ©gim que els perseguia es tractava dâ��una alianÃ§a entre un tal ZP, els Maulets, Roviretxe i la ETA! Quin enginy! Quina creativitat i quin guiÃ³ mÃ©s original!\nTambÃ© va ser tota una sorpresa com els nacionalistes van terminar la seua actuaciÃ³ amb el cant dels Segadors i la Internacional en un espectacular joc dâ��anti-antÃtesi molt avantguardista. Ã�s de destacar la bona acollida que va tindre entre la premsa especialitzada lâ��actuaciÃ³ del nou grup Ciutadans. La qual cosa no es pot dir del grup revolucionari que els va acompanyar el qual va ser molt pobrament qualificat per les millors plomes periodÃstiques. Per altra part Ã©s de lamentar que, com ja vÃ© sent habitual, les bones crÃtiques a les obres dâ��Arcadi i Albert no vinguen acompanyades dâ��un Ã©xit de pÃºblic.\nEn definitiva, una magnÃfica obra de teatre que recull i renova el concepte de neollengua orwelliÃ . La guerra Ã©s pau. El catalÃ persegueix el castellÃ . Les dones maltracten els homes, i per supost els negres esclavitzen els blancs! NomÃ©s un nacionalista no ho podria entendre!\nPerÃ² en mig de tants jocs de paraula, vidres de colors i focs dâ��artifici, finalment tot Ã©s mÃ©s simple del que sembla. Per entendre i comprendre els Ciutadans nomÃ©s cal llegir i escoltar tot el que diuen perÃ² just a lâ��inrevÃ©s. Boadella no enganya ningÃº. NomÃ©s pensa i sâ��expressa a lâ��inrevÃ©s. Com Aznar. Els catalans amaguen armes de destrucciÃ³ massiva. AlgÃº ha de fer riure.\nOh mestre de les paradoxes, defensor dels poderosos oprimits: el Regne de Castella no tâ��oblida. Esperanza Aguirre llenÃ§a la seua crida mesetÃ ria. Que continue lâ��espectacle! La cort de Madrid reclama el bufÃ³ catalÃ .\n*Totes les frases entrecomillades van ser vistes o escoltades directament per lâ��autor el diumenge 11 de juny del 2006 a la ciutat de Girona\nRe: Catalunya, Boadella i la Cort de Madrid\nper a\t 12 jun 2006\nciutadans de catalunya=\nper ASTOPITUAK\t 12 jun 2006\nNomés s'ha de mirar la kara de pijoteres ke feu la majoria de Ciudadanos, a sobre aneu de victimes, kuan només sou una kolla de CINIKS amb molt de temps lliure...\nCanya al neoespañolisme!\nCanya al Lerrouxisme!\nper Anacional\t 12 jun 2006\nContinua la retroalimentació entre sectes nacionalistes.\nÉs l'única manera que tenen de sortir als mitjans de desinformació les dues sectes nacionalistes, la catalana (Maulets) i l'espanyola (Cdc). Patètic.\nper jo\t 12 jun 2006\nJo em pregunto: quants gironins hi havia amb els ciudadanos aquests a l'acte? ho dic per què tothom m'ha dit que van pujar en cotxes i autocar d'altres indrets.\nFora feixistes dels PPCC!\nper calla ximple\t 12 jun 2006\nSi Anacional, tu si que no t'enteres d'una merda o ets el típic provocador, no sóc de maulets ni de cap d'aquestes sectes que tu veus però si algú planta cara al feixisme estaré amb ell sigui on sigui. Quina casualitat que sempre surts en aquestes notícies a dir la mateixa imbecilitat infantil de "tots sou iguals", evidentment que no i qui no vegi el que volen provocar de victimisme aquests feixistes, versió "Basta ya" catalana, no és anacional és directament anormal, en el pitjor sentit de la paraula.\nA "Calla ximple": davant del teu desplegament de raonaments (ximple, no t'enteres d'una merda, imbecilitat, anormal) m'he quedat astorat, quins arguments més profunds, quina dialèctica més treballada, .... quina pena que doneu.\nLa paraula feixista és massa grossa per fer-la servir per un col·lectiu d'espanyolistes, que és el que és CdC, de tan usar-la la gastareu.\nI sí, em reafirmo: els nacionalistes catalans necessiten dels nacionalistes espanyols per alimentar el seu discurs, igual que els nacionalistes espanyols necessiten als nacionalistes catalans, bascos o gallecs. El nacionalisme de qualsevol signe necessita un enemic nacional per existir, aquí està l'errada, enlloc d'enemics de classe es busquen greuges nacionals, així ens va.\nNi déu, ni pàtria, ni amo\nper El teu Amo :l'ignorància\t 12 jun 2006\nLa teua Patria la del més poderós...i el teu Deu,gent com ara aquests feixistes espanyolistes.\nLa gent com tu (ni amb uns ni amb els altres) a Llatinoamèrica els anomenen els "ni-nis" per que no estan mai d'acord amb ningú i amb aixó sempre el fan el joc al Poder.\nAnacional o analfabet?\nper No t'enfadis\t 12 jun 2006\nAnacional: la pena en català no "se da", es fa.\nI fan pena els nacionalismes, doncs sí. Igual que fa pena la classe treballadora, que per comptes d'organitzar lectures populars de García Lorca, s'afilia, i fa pancartes i s'enfada i va bruta, i talla la Diagonal i fa vagues. I es retroalimenta amb els ERO's i les declaracions de Botín. Però què li farem?\nMés o menys encertadament, les nacions sense sobirania sobre la seva existència com a tals fan tres quarts del mateix. I s'enfaden i escupen a la closca dels de la nació més gran que els ha endrapat. I celebren diades i himnes i enceses sense més raó de fer-les, en una lògica totalment irracional, que reafirmar-se una i altra volta en front d'aquells que els han volgut esborrar.\nNo t'enfadis. Tu simplement dedica't a la lectura, cultiva l'ànima i l'esperit. Nosaltres seguirem anant bruts i fent les coses irracionals que més ens plaguen, com tirar ous als que signen les reformes laborals o escridassar els que troben a faltar els tancs per aturar-nos.\nJo també sóc antinacionalista, pero una cosa és un nacionalisme colonialista com l'espanyol i l'altre és un anti imperialisme o anticolonialisme.\nSegeixo pensant ke cap estat ens fara lliures. Però lo ke està klar és ke TOTS els pobles han de ser lliures, i han de lluitar per ser lliures, i el poble català de moment no u és gaire. (en part gracies a el propis nacionalistes botiflers catalans)\nLA LLIBERTAT ÉS UN ESTAT DE LA MENT\nper Baldrick\t 12 jun 2006\nPer Anacional: no perdis més el temps. Indymedia és un foro més de ninyatos nacionalistes catalans. Els teus raonats arguments (q comparteixo ttment) seran contrarestats amb insults, pq ells no en tenen d'arguments. És el mateix que els passà als antinacionalistes serbis quan es van començar a manifestar contra Milosevic el 1989, el 1990, el 1991... el q passa ells això no ho saben. Dins el seu minicervell Milosevic (és a dir, tots els erbis del món) són dels dolents. Ara toca dir que els montenegrins són els bons. I així anar fent. Un món per retrassats: blanc (Catalunya) i negre (Espanya). Tot el que sigui gris o de color ho veuen negre. Sincerament, deixa-ho córrer, deixa que es mori indymedia, ja naixerà un altre espai. Salut! Puta Catalunya! Puta Espanya!\nBaldrick, tu si ke ets culte.... l'ultim gran filosof modern.\nEts l'unic del portal que veu en colors, els altres veuen en blanc i negre... que profund.\nAh i segueix insultant a les prostitutes, aixi si que et pendrem com a un gran intelectual.\nper lord e\t 13 jun 2006\nbaldrick, tu series incapaç de veure un pla subtil encara que estigues vestit de rosa i ballant a dalt d'un piano tot cantant: "soc un pla subtil soc un pla subtil!"\nves a comprar-te un nap xato


Otegi: 'Rebutgem l'ús de la violència per imposar un projecte polític' ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dimecres, 25 de maig de 2022 19:23 h\nInternacional Última actualització Divendres, 12 de novembre de 2010 16:20 h\nVist per a sentència el judici per un suposat delicte d'enaltiment del terrorisme\nL'exportaveu de Batasuna, Arnaldo Otegi, ha assegurat en el torn d'última paraula que l'esquerra abertzale ha fet una 'aposta per les vies pacífiques i democràtiques' rebutjant 'l'ús de la violència per imposar un projecte polític'. 'Advoquem per un procés de solucions democràtiques', ha demanat el líder de Batasuna. Aquesta ha estat la seva intervenció en el judici contra ell per un suposat delicte d'enaltiment del terrorisme al míting d'Anoeta que ha quedat vist per a sentència a l'Audiència Nacional espanyola. El fiscal demana 18 mesos de presó per l'exportaveu i 12 anys d'inhabilitació.\nArnaldo Otegi, Audiència nacional espanyola, Batasuna, esquerra abertzale\n14 de novembre de 2010, 01.31 h\nJo encara no he sentit que en Fraga,Aznar,Rajoy condemnin la dictadura franquista,les repressions,assassinats,judicis il.legals,bombardejos a la població civil,associació amb règims criminals,i ben bé que es poden presentar a les eleccions,potser vivim en un estat d'excepció encobert?\n12 de novembre de 2010, 17.51 h\nLlavors, el que ha de fer l'independentisme basc és política clara de masses sense cap interferència de grups armats"d'avantguarda". L'avantguarda ha de ser sempre política, i quan se siga majoria, la violència serà exercida per les masses per a aplacar a la minoria reaccionària.\nL'Estat espanyol imperialista és recolzat encara per la majoria, però només beneficia a una minoria. La nostra feina, política, ha de ser concienciar cada vegada més gent de la realitat.\n12 de novembre de 2010, 17.42 h\nLa frase exacta d'un partit d'esquerres d'alliberament nacional hauria de ser: rebutgem l'ús de la violència d'una MINORIA per imposar un projecte polític a una MAJORIA. Perquè tots els projectes polítics fan servir la violència per a imposar-se o per a mantindre's, i l'Estat espanyol el primer. Si no, no existiria la policia o l'Audiència nacional. El problema és que eixe projecte estatal espanyol imperialista i borbònic té, malauradament, suport majoritari avui en dia.


Protecció Civil activa l’alerta per risc d'allaus a la Vall d’Aran | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nProtecció Civil activa l’alerta per risc d'allaus a la Vall d’Aran\nSegueix actiu el Procicat per vent al Camp de Tarragona, les Terres de l'Ebre i el Pirineu\nBarcelona 1 FEB 2015 - 12:13\tCET\nEls bombers asseguren la coberta del Pavelló del Serrallo de Tarragona. JAUME SELLART EFE\nProtecció Civil ha activat en la seva fase d'alerta el pla Allaucat pel perill molt fort d'allaus a la zona de la Vall d'Aran i el nord dels Pallars, i manté la prealerta del Procicat per vent al Camp de Tarragona, les Terres del Ebre i el Pirineu, segons informa el Govern.\nProtecció Civil ha activat avui la fase d'alerta del Pla especial d'emergències per allaus a Catalunya (Allaucat) segons les dades de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya (ICGC), que ha emès un nou butlletí d'allaus en què qualifica de grau molt fort (5 sobre una escala màxima de 5) el perill d'allaus a la zona de la Vall d'Aran i el nord de Pallars al llarg del matí.\nL'augment del perill és a causa de la continuació de les nevades i especialment a l'increment de la intensitat del vent de nord, previst per a aquest migdia. Des de l'inici de la nevada han caigut entre 100-120 cm de neu seca, un gruix que es pot incrementar en uns 20 cm més al llarg del dia.\nEl vent sobrecarregarà els vessants orientats entre nord-est, est, sud-est, sud i sud-oest on és possible que es produeixin allaus de grans dimensions que puguin arribar al fons de la vall, i que poden tenir un efecte destructiu a causa de l'efecte aerosol, propi de la neu molt freda i lleugera com l'actual.\nUna vegada passi el màxim d'activitat d'allaus, previst durant avui diumenge, progressivament el perill tornarà a disminuir a fort (4). A la resta de zones del Pirineu Occidental i Oriental el nivell de perill continua igual que ahir, entre marcat (3) i moderat (2).\nD'altra banda, Protecció Civil manté la prealerta del pla Procicat pel fort vent que ha de bufar sobretot a les comarques de Tarragona i de les Terres de l'Ebre durant tot el dia des del matí, i també a gairebé tot el Pirineu, a les cotes més altes, a partir del migdia.\nTambé està en situació de prealerta el pla Neucat per la previsió de noves nevades avui al Pirineu Occidental i possiblement també en cotes altes de les comarques de les Terres de l'Ebre (Terra Alta, Montsià i Baix Ebre).


Uncategorized | Fundació Esportiva Grama | Página 3\nJuvenil B, Aleví A i Juvenil-Cadet Femení tornen a l’activitat\n27/08/2015\tComentarios desactivados en Juvenil B, Aleví A i Juvenil-Cadet Femení tornen a l’activitat\nEl segon equip juvenil aquest any estarà entrenat per Agustín Peraita que estarà acompanyat per Víctor Saavedra i Alvaro Heredero. El Juvenil B va començar a entrenar dilluns per arribar preparats al primer amistós de la pretemporada, el dissabte 29 d’agost a les 15 hores davant el Cadet de Divisió d’Honor de l’EF Mataró. Agustín: «Tinc una plantilla que no ...\tLlegir-ne més »\nAgenda de partits dels nostres equips (6 i 7 de juny)\n05/06/2015\tComentarios desactivados en Agenda de partits dels nostres equips (6 i 7 de juny)\nVotacions obertes del MVP (16 i 17 de maig)\n18/05/2015\tComentarios desactivados en Votacions obertes del MVP (16 i 17 de maig)\nArriba l’últim MVP de la temporada, i acabarem de manera especial. Aquest cop tenim el doble de candidats de les 12 categories, i això vol dir que hauran dos guanyadors en cada categoria (F11, F7 i FutFem). Cargando…\tLlegir-ne més »\nVotacions obertes del MVP (9 i 10 de maig)\n11/05/2015\tComentarios desactivados en Votacions obertes del MVP (9 i 10 de maig)\nJa tenim triats els jugadors/es que representen a les 12 categories que té el club. Ara ja pots votar-los i divendres desvetllarem qui són els MVP’s del cap de setmana passat en les categories F11, F7 i FutFem. No hi ha cap jugador de l’Amateur ja que no van jugar aquest cap de setamana, ni tampoc jugadores de l’Infantil-Aleví ja ...\tLlegir-ne més »\nAgenda de partits del 9 i 10 de maig\n08/05/2015\tComentarios desactivados en Agenda de partits del 9 i 10 de maig\nVotacions obertes del MVP (2 i 3 de maig)\n04/05/2015\tComentarios desactivados en Votacions obertes del MVP (2 i 3 de maig)\nJa tenim triats els jugadors/es que representen a les 12 categories que té el club. Ara ja pots votar-los i divendres desvetllarem qui són els MVP’s del cap de setmana passat en les categories F11, F7 i FutFem. No hi ha cap jugador de l’Amateur ni dels Veterans ja que no van jugar aquest cap de setmana.\tLlegir-ne més »\nVotacions obertes del MVP (11 i 12 d’abril)\n13/04/2015\tComentarios desactivados en Votacions obertes del MVP (11 i 12 d’abril)\nJa tenim triats els jugadors/es que representen a les 12 categories que té el club. Ara ja pots votar-los i divendres desvetllarem qui són els MVP’s del cap de setmana passat en les categories F11, F7 i FutFem. Cargando…\tLlegir-ne més »\nVotacions obertes del MVP (28 i 29 de març)\n30/03/2015\tComentarios desactivados en Votacions obertes del MVP (28 i 29 de març)\nVotacions obertes del MVP (21 i 22 de març)\n25/03/2015\tComentarios desactivados en Votacions obertes del MVP (21 i 22 de març)\nVotacions obertes del MVP (7 i 8 de març)\n09/03/2015\tComentarios desactivados en Votacions obertes del MVP (7 i 8 de març)


Els Mossos detenen un rubinenc com a presumpte autor de cinc robatoris violents a Rubí i Sant Cugat - Societat - Rubí TV\nEls Mossos detenen un rubinenc com a presumpte autor de cinc robatoris violents a Rubí i Sant Cugat\nL'home, de 47 anys, actuava amb la cara tapada i utilitzava ganivets per intimidar els botiguers\nAgents dels Mossos d'Esquadra de la Unitat d'Investigació de Rubí han detingut Eduardo G.S., de 47 anys i veí de Rubí, com a presumpte autor de cinc robatoris amb violència i intimidació a Sant Cugat i Rubí. La investigació es va iniciar arran de la primera denúncia rebuda pels Mossos de la comissaria de Rubí durant el mes d’agost de l’any passat, quan una treballadora d’un establiment de compra i venda de telefonia mòbil va informar de l’atracament per part d’un home que havia fet servir una navalla per tal d’intimidar-la.\nDues setmanes més tard, els Mossos d'Esquadra van rebre una denúncia per un altre atracament a una farmàcia, on la descripció de l’agressor coincidia amb la persona que havia assaltat la botiga de mòbils: home nacional, de mitjana edat, molt neguitós i que, amb la cara tapada, els amenaçava amb un ganivet. Les imatges facilitades per ambdós establiments relacionava la persona.\nEl passat 24 de gener, el lladre va assaltar una altra farmàcia ubicada a Sant Cugat de Vallès. En el moment que es disposava a entrar en l’establiment, el detingut portava la cara tapada. En veure que les dues persones no obrien la porta que estava assegurada amb un polsador, es va descobrir la cara per tal de guanyar-se la confiança i aconseguir entrar-hi. Un cop a l’interior, el lladre va treure la navalla i va amenaçar els dos treballadors per tal d’obtenir diners en efectiu, a més de medicaments que demanava després que afirmés trobar-se en un estat d’ansietat molt alt.\nArran de la investigació, el visionat de les imatges enregistrades a la última farmàcia i de l’acurada descripció dels denunciants, agents de la policia catalana de Rubí van detenir Eduardo G.S. com a presumpte autor de cinc robatoris amb violència i intimidació. El detingut va passar a disposició judicial el dia 26 de gener i el jutge va decretar el seu ingrés a presó.\nEtiquetes: Mossos d'Esquadra, policia, robatoris, presó


El Museu i Forn del Vidre de Vimbodí ensenyarà a crear peces amb sarga\nEl Museu i Forn del Vidre de Vimbodí ensenyarà a crear «peces úniques» amb sarga\nS’han programat onze tallers, que van des de fer un cistell tradicional fins a boles d’allò més originals per decorar un arbre de Nadal\ndilluns, 11 de febrer 2019 - 16:22h | Actualitzat a 11/02/2019 16:37h\nEls tallers serviran per aprendre a crear un mateix peces úniques amb aquest material natural. | Cedida\nComença el nou Cicle de Tallers de Sarga que organitza el Museu i Forn del Vidre de Vimbodí i Poblet i que enguany destaca per la gran varietat de propostes per aprendre a crear un mateix peces úniques amb aquest material natural, des d’un cistell tradicional fins a boles d’allò més originals per decorar un arbre de Nadal.\nEn total, el consistori vimbodinenc, gestor del museu, ha programat onze tallers, que tindran lloc des d’aquest mes de febrer fins al desembre. Els cursos estaran impartits per la mestra cistellera Anna Sínia. En tots ells, i a més dels ensenyaments, es facilitarà el material als assistents, els quals es podran endur a casa la seva peça. El preu inclou també una entrada al Museu, amb demostració de vidre bufat inclosa.\nEl 16 de febrer en horari de matí i tarda tindrà lloc el primer dels tallers proposats, que consistirà en fer un innovador cistell mitjançant la tècnica del ‘niu’, al qual el seguirà el que ensenyarà a revestir una ampolla de vidre amb sarga, com antigament es feia amb ampolles, garrafes i altres envasos dels forns de vidre vimbodinencs; aquest es durà a terme el 9 de març.\nEl 13 d’abril es podrà crear un cistell ‘viking’, una bossa de mà de vímet el 18 de maig, una panera en espiral el 15 de juny o el seient d’una cadira de bova el 20 i el 21 de juliol. El següent permetrà elaborar un porta espelmes de sarga, serà el 17 d’agost; el 21 de setembre s'elaborarà un cistell rodó, i el 19 d'octubre una bosseta de bova. Finalment, aprofitant la proximitat amb les festes nadalenques es farà un taller per elaborar una bola de vímet i sarga i una corona de festa.\nDurant la primera meitat del segle XX la sarga va ser un material molt vinculat a l’activitat vidriera que va existir a Vimbodí. Es tractava del material amb que es folraven garrafes, ampolles i altres envasos per evitar que es trenquessin amb el seu ús diari.\n«Amb aquests tallers volem reivindicar i recuperar l’ofici de sargaire, històricament lligat al del vidrier, i reforçar així el caràcter d’espai viu que caracteritza el Museu i Forn del Vidre», destaca la regidora de Turisme de l’Ajuntament de Vimbodí i Poblet, Rosa Albes.\n"Nova i original activitat per a nadons a la Conca de Barberà" "Rocafort de Queralt ja disposa del nou consultori mèdic"


REVISIÓ: 'So i fúria' significa tot, reptant document sobre les cultures, audició i no - Ressenyes | Juny 2021\nREVISIÓ: 'So i fúria' significa tot, reptant document sobre les cultures, audició i no\nprincipals xarxes de notícies\n[NOTA DE L’EDITOR: Ara que es mostra al Fòrum de cinema de Nova York i es llançarà a nivell nacional amb Artistic License, “Sound and Fury” es va projectar durant la sèrie New Directors / New Films l’abril passat, en què Andy Bailey va revisar la pel·lícula per a indieWIRE.]\nJosh AronsonÉs 'So i fúria'Sorprèn en diversos nivells, sobretot en la seva negativa a servir com a documental rutinari del triomf de l'esperit humà sobre persones sordes que traspassen el seu handicap. Obtingut com una nova pel·lícula sobre les guerres de comunicació dels sords, el profund i atractiu document d’Aronson examina el controvertit implant coclear (un procediment quirúrgic que restableix algun nivell d’audició per a sords) i la seva volàtil influència en tres generacions d’una família extensa de Long Island. , els artinians, per als quals se celebra o esmorteix la identitat sorda.\nmonòleg de globus daurats\nAlguns dels artinians són defensors del dispositiu, altres, es preocupen perquè crearà una legió de robots. Entre els seus destinataris destinat a aquesta família hi ha un nen i una nena de cinc anys. El percentatge d’èxit del procediment no està garantit, cosa que proporciona als escèptics coclears una quantitat més de combustible per a l’incendi. El que és important tenir en compte en 'So and Fury' és que els defensors i detractors del dispositiu provenen tant del món dels sords com de l'audició. Penseu que els que viuen en un silenci absolut donarien el peu esquerre per tornar-la a escoltar, però alguns artinians són voluntàriament sords i han acceptat, si no abraçats, les seves identitats sordes.\nEl llenguatge no determina qui som, encara que sigui una llengua de signes? Una tonteria, proclama un Artinian gran que no és sord i que no pot oblidar el difícil que va ser criar nens sords en un món auditiu que es nega a aprendre la llengua de signes. Els nens no haurien de créixer aïllats, segons l’àvia.\nUn dels escèptics del grup és Peter, un tècnic informàtic sord de Wall Street, que la seva filla de cinc anys, Heather, decideix que vol un implant coclear durant els minuts d’obertura de la pel·lícula, no vol ser una inadaptar-se entre els nens de la seva pròpia edat i, certament, no la culpes. Mentre veieu la navegació de Heather cap al món auditiu, per veure si el procediment quirúrgic és l'opció adequada per a ella, 'Sound and Fury' desvia cap al món nebulós dels drets dels nens.\nEls pares de Heather no volen que s’aconsegueixi l’implant: han trobat felicitat al món dels sords, i per què no? Però, en quin moment és la decisió de Heather? Fins a quin punt un cos pertany a un nen? Mentrestant, el germà de Pere, Chris i la seva dona, Mari descobreixen que el seu nadó és sord i decideixen implantar el nadó amb un dispositiu coclear, despertant encara més hostilitat els artíacs sords que defensen que un nen no és un cobai, que potser va néixer. sords per un motiu, i la sordesa no ha de ser un handicap.\ndesprés de pel·lícules fosques\nEl 'so i la fúria' triomfa com un debat moral perquè és tan interessant en explorar tots els angles possibles del dilema profund existencial dels artinians. La pel·lícula té una tendència refrescant. Aronson passa molt temps mostrant-nos els mèrits positius de viure en una cultura no auditiva (els artinians són un clan feliç i ben ajustat dels quals molts han convertit el seu handicap en avantatge) de manera que quan un nen s’implanta i experimenta. el so per primera vegada, no ens sentim moguts per un excés d’emoció a sortir a la carrera i a donar la meitat de les nostres rendes a la ciència.\ndescoberta de trek star s01e06\n'Sound and Fury' comença una mica com un documental clínic mèdic que explora una nova i innovadora tècnica quirúrgica. Canal de descobriments. Però confon les expectatives i planteja noves qüestions fascinants sobre la identitat cultural en general, i no només entre els sords.\n[Andy Bailey és un escriptor autònom resident a la ciutat de Nova York.]


Neix l’Associació Menjadors ecològics - Social.cat\nNeix l’Associació Menjadors ecològics\nL’entitat pretén analitzar la situació actual i ajudar les escoles i AMPA a fer el canvi a l'alimentació ecològica, de temporada i de proximitat.\nDissabte, 1 de febrer de 2014 | 11:00 h\n“Durant dos anys hem compartit experiències arreu del territori amb escoles, Ajuntaments i AMPAS que volen un menjador ecològic però que no tenen les eines ni els coneixements per fer el canvi”, diuen els impulsors de l’Associació Menjadors ecològics que, des d’aquesta setmana, han encetat una campanya de micorfinançament per fer possible que l’entitat tiri endavant.\nL’associació es crea a partir d’una preocupació comuna de què “els aliments kilomètrics i de baixa qualitat són els més habituals del menú escolar; la majoria de les empreses prioritzen el benefici econòmic en detriment de la qualitat i la sostenibilitat. Verdures congelades i destemporalitzades, precuinats, transgènics... compleixen tota la normativa establerta però no nodreixen”.\nPer revertir aquesta tendència, l’Associació Menjadors ecològics neix amb la voluntat de donar la formació i assessorament necessaris per que els menjadors que ho vulguin puguin esdevenir ecològics. L’entitat s’ha marcat dues fites: Documentar les escoles amb menjador ecològic i la seva xarxa d'abastiment i la creació d’una plataforma de formació i d'assessorament integral.\nAmb un equip d’educadors, dietistes i assessors en agricultura ecològica, l’organització té previst constituir-se durant els propers mesos i començar un vertader treballar a partir del curs vinent.\nEls impulsors del volen seguir els models del gran continent ja que, com diuen, “a molts llocs d'Europa l'alimentació ecològica ja és una realitat per normativa i molts menjadors escolars porten a la pràctica els principis de la sobirania alimentària a les escoles”. De moment, a Catalunya de 2.800 escoles només 40 han tastat algun aliment ecològic a l’any 2010.


Cada diumenge, els directors de Berria i VilaWeb intercanvien una carta en els respectius diaris\nEl federalisme és un concepte que s’ha introduït amb força al diccionari polític del nostre país, un concepte que és, alhora, una proposició. Al vostre diccionari va entrar molt abans que al nostre, molts dels independentistes d’avui havien estat federalistes durant moltes dècades. A Catalunya, han estat a favor d’una Espanya federal gent que no eren independentistes genuïns. Amb el pas dels anys, però sobretot com a conseqüència d’haver-se donat amb el cap contra la paret, molta gent s’ha passat a l’altre costat; alguns, travessant el pas de vianants, i uns altres, travessant el carrer pel mig.\n‘Acabo d’estar amb Zapatero a la Moncloa, i m’ha entristit molt comprovar que ni ell mateix no està a favor del federalisme. El federalisme no és possible ni al nostre partit ni a Espanya.’ Així ho va reconèixer Pasqual Maragall, president del primer tripartit que va sorgir el 2003, a un responsable polític d’alt càrrec, poc després d’haver-se reunit amb Zapatero. Els socialistes catalans (PSC) s’han quedat molt aïllats en la seva defensa del federalisme, i sembla que aquests últims anys l’han fet servir per oferir una alternativa a l’independentisme.\nA casa nostra els han sorgit companys de viatge, als socialistes de Catalunya. Aquesta setmana s’ha fet públic un interessant document, signat per dues-centes persones conegudes, que proposen que formar part d’una Espanya federal és la millor alternativa política per a Àlaba, Biscaia i Guipúscoa. En aquest objectiu d’aconseguir una Espanya federal, als qui signen el document no els mancaran ajudants provisionals a Catalunya i al País Basc, si és que se’ls arriba a reconèixer el dret de secessió, a aquestes nacions incloses en aquest estat federal que proposen. Perquè tant aquí com allà ja hi ha qui pensa –i no són pas pocs– que si mai s’aconsegueix la independència de manera consensuada, s’aconseguirà en un estat que serà federal.\nAhir va fer un any de la declaració d’independència aprovada pel Parlament de Catalunya. És evident que avui no som en la posició que fa un any haguéssem pensat i desitjat. Però tampoc no som, ni de bon tros, en la posició que el govern espanyol fa un any hagués pensat i desitjat. Més aviat sembla que som en un punt intermedi.\nÉs cert que la proclamació no s’ha traduït en efectivitat, però l’independentisme continua tenint les cartes a la mà: s’ha derrotat el 155, es té el control de les institucions, encara que siga a empentes i rodolons, i dimarts vinent, un any després del començament de l’exili, es presentarà solemnement al Palau de la Generalitat el nou Consell de la República, la primera institució creada ja a l’empara de la declaració d’independència i completament al marge de la legalitat espanyola.\nÉs veritat que els ànims de la ciutadania estan ferits. Molta gent esperava una millor actuació dels partits polítics independentistes i està decebuda arran de les contínues discrepàncies entre ells, més al parlament que no pas al govern. Jo també. També és veritat que es van demostrant els límits de l’anomenat govern efectiu. És molt difícil –per no dir impossible– superar l’autonomia a partir d’un govern autonòmic. I un any després, encara hi ha algunes preguntes sense respondre –cada vegada menys– sobre tot allò que va passar aquell llarg i estrany cap de setmana entre la proclamació de la independència i l’aplicació de l’article 155 i l’exili i la presó. Preguntes que alimenten les males relacions personals entre els dirigents independentistes.\nPerò, dit això, seria un error molt greu menysprear tot allò que s’ha consolidat en aquests dotze mesos i, fins i tot, les qüestions en què s’ha avançat, la resistència desplegada per aquest país. I encara seria un error més greu obviar que Catalunya i les seues institucions han obert en canal el règim postfranquista, portant-lo a la crisi més important de la seua història, de la qual és possible que no aconseguisca eixir.