Taps de plàstic per la Jèssica\nFa molt de temps que no escric en el blog.\nNo ho sé.....potser es que de sobte, em va semblar que no tenia res a dir o potser, que tinc masses coses i estic una mica “saturada”.\nAra es una ocasió especial. Val la pena que hi dediqui una estona per fer.vos “cinc cèntims” de què va aquesta campanya de recollida de taps de plàstic.\nHem d’aconseguir que la Jèssica hi pugui sentir!.\nNo em vull estendre explicant qui es la Jèssica , quin aparell necessita per la seva sordesa, el coratge que te i la fe en que aconseguirà les tones de taps que necessita ....\nEntreu a la web de l’Ajuntament de Vilafant i en sabreu tot el que us cal per comprovar que no es una “ensarronada”.\nLa Jèssica ha engegat aquesta lluita titànica amb l’ajuda principalment de la seva mare, una altre dona amb coratge, fe en els altres i un immens amor a la seva filla.\nSi veieu alguna caixeta semblant a les que veieu en aquest post, penseu que, els taps de plàstic que llenceu, son vitals per una noia jove, bonica i vital que no pot rebre cap so si no és amb l’implant d’aquests caríssims aparells.\nMoltíssimes gràcies !!.\nPublicat per Arda a 13:14 2 comentaris:\nTinc tantes preguntes......\nEn primer lloc, deixeu me dir que desgraciadament i una vegada mes, la Natura ens ha demostrat el seu immens potencial destructiu. Ella es qui mana a pesar de tot i les seves lleis son inqüestionables i la seva força terrible.\nI ara, amb el desastre televisat, moltes vegades a temps real, s’aixequen les veus dels que auguren terribles hecatombes i com que son mes cridaners que els que tenen els coneixements i el seny i son molt mes mediàtics, doncs apa, a deixar.los dir el que vulguin sense parpellejar.\nDoncs no senyor!.\nPer tenir opinió, s’ha de tenir informació. I la informació, la hem de demanar de les persones que estan veritablement autoritzades per els seus coneixements, els seus estudis i el seu treball, a informar degudament i amb rigor.\nNo vull que em cridin que s’han de tancar les Centrals Nuclears a corre cuita.\nM’estimo molt mes escoltar els que, en comptes de perdre el temps amb manifestacions acolorides i inútils, el dediquen a estudiar i treballar per fer un mon mes just, mes sostenible mes segur i millor.\nMinimitzar.los tant com sigui possible, això si.\nI ara, un munt de preguntes a les que voldria tenir resposta tant aviat com sigui possible i que TOTS hem d’exigir als que ens governen :\nPerquè no es dediquen tants recursos com sigui possible a desenvolupar l’Energia Nuclear de Fusió?\nPerquè no expliquen que gràcies a l’energia nuclear tenim aparells de radioteràpia que salven diàriament milers de vides?. I la quantitat de feina de recerca que es fa directament lligada a l’energia Nuclear i que repercuteix directament en benefici de tots?.\nI la Medicina Nuclear?.\nPerquè no ens diuen com seria la nostra societat si prescindíssim de cop i volta de tota l’energia que proporcionen les Centrals Nuclears?.\nQue seria de tota la Industria?.\nSeriem capaços de renunciar a l’estat de benestar del que gaudim?.\nSortiran els japonesos reforçats d’aquesta tragèdia monumental d’aquí uns anys i seran capaços de tornar a ser un dels països mes rics del mon gràcies a que disposen d’energia Nuclear, gràcies a que son un poble disciplinat, treballador i savi?.\nEn quin estat es troba Haití anys després del tsunami que recordem també varen patir, i que va deixar un país en la mes absoluta misèria?.\nAquesta pregunta ja la contesto jo: No s’han recuperat. Estan pitjor que abans del tsunami i no es recuperaran perquè no tenen cap recurs. No disposen d’energia Nuclear ni de cap altre mena. Estan condemnats a una vida que a nosaltres, la gent del “primer mon”, se’ns faria insuportable.\nI les Energies Alternatives?\nDissortadament no n’hi ha CAP que pugui garantir el subministrament d’energia que proporciona una Central Nuclear.\nQuan hi ha mes demanda pot fallar el vent, el Sol...\nRecursos hidràulics?. Senzillament no en tenim. Som un país pobre en cabals d’aigua.\nI moltes mes preguntes que em venen al cap una rere l’altre i a les que demano respostes concretes a persones que sàpiguen de que parlen , que argumentin amb coneixements contrastats i raonaments fruit de l’estudi rigorós i el treball científic.\nQue la por no ens faci perdre la perspectiva.\nNo es possible viure amb “risc zero”.....tant de bo!\nPerò si que es possible aprendre a minimitzar. los al màxim.\nEl meu cor i la meva admiració mes profunda son al Japó.\nPublicat per Arda a 0:01 1 comentari:\nHe anat a passejar amb les meves goses al bosc que hi ha prop de casa.\nTenim el privilegi de viure en plena natura i ja es comença a intuir el canvi de temps que ens portarà la Primavera.\nHe vist un munt de camps nets de males herbes, amb les vores socarrades, sense ni un bri de malesa, sense ni una mata de bardisses.\nI m’ha vingut al cap Egipte.\nAquest poble admirable, acaba de tallar les “males herbes” que els han ofegat durant generacions. I ara cal plantar de nou, noves llavors, fructíferes sements.....\nComença una feina de titans, per una gent que porta sang de faraons. Que és hereva dels constructors de piràmides colossals.\nTant de bo, totes les deïtats dels seus avantpassats, es posin a treballar amb ells, colze a colze, perquè la tasca es gegantina!.\nPublicat per Arda a 7:27 1 comentari:\nBones Festes de diàri.......\nEncetem nou any.\nDe fet, només es un canvi de números en un calendari. De vegades penso que es una mica absurd “compartimentar” una vida en aquestes caselles que anomenem dies, setmanes, mesos, anys.....\nJa ho se. Es impossible viure sense mesurar.ho absolutament tot. Tot te el seu temps marcat i remarcable.\nLa música es temps, el cicle de les estacions es temps, la gestació d’una vida nova es temps, els batecs del cor son temps......\nHi ha el temps viscut i el que ens queda per viure....??\nPotser m’hauria de mirar l’altre cara de la moneda. Crec que hauré de veure “el got mig ple” a partir d’ara:\nCelebraré quan el cos m’ho demani i en la mes estricta intimitat, que ja tinc cinquanta vuit anys, tres mesos i vuit dies de vida. Que estic en el meu cinquanta-novè any segons el calendari Xinès.\nBuscaré (a Internet, es clar), un calendari llunar per saber quantes “llunes” em toca celebrar. Si son bones o males llunes, ho deixo en punts suspensius...Normalment i sortosament soc una persona amb “bona lluna”.\nA veure que mes se’m acut per celebrar relacionat amb el temps?....\nAh si!. Celebraré CADA DIA que em desperti !. Amb una bona tassa de cafè amb llet, brindaré davant el meu forn microones (que també programo amb el temps que necessita per escalfar.me la tonificant beguda matutina), el fet de poder “sumar” un dia mes en el meu calendari particular.\nI que sigui per molts anys!.\nI brindaré per tots vosaltres. Perquè aneu afegint dies , mesos i anys en els vostres contes particulars.\nDemanaré un desig cada dia, i a mb el vostre permís, pregaré que es faci extensiu també per a tots :\nQue veiem créixer el nostre “actiu de temps” amb:\nExperiència, paciència, tolerància, estimació, constància, perseverança......arrugues (ho sento, no es poden obviar. Van en el mateix paquet).\nI......que ens sigui concedit.......Amen.\nBrindo per tots!!.\nPublicat per Arda a 5:29 2 comentaris:


On són la casa i la tomba d’Ausiàs March? - Diari La Veu\nEscriba el número 742712\n23 juny 2019 06:00h\nAusiàs March, senyor saforenc, nasqué i morí a València. On? A la porta de l'Almoina de la catedral no està soterrat. I, altrament, allà on traspassà no és el carrer de Cabillers, on hi ha una placa commemorativa, sinó el carrer de les Avellanes.\nAusiàs March, el Petrarca de les lletres catalanes, nasqué i morí a València, el cap i casal. Valencià, doncs, que bé que ho recorda en un dels seus poemes, el 112: «La velledat en valencians mal prova, / e no sé com jo faça obra nova». Traspassà a sa casa de la capital valenciana, al carrer de les Avellanes, el 3 de març de 1459, i fou soterrat a la capella dels March, a la catedral, que, curiosament, no era a la vora de la porta de l’Almoina.\nA la catedral de València, a prop on és la capella dedicada a la beata Josefa Naval Girbes, hi trobem una làpida, col·locada en 1950 per la societat Lo Rat Penat i l'Ajuntament de València. Hi diu que allà està sebollit el poeta Ausiàs March. No us ho cregueu. És fals. La família March tenia una capella a la catedral, sí, és cert, però no al lloc que Josep Sanchis Sivera cregué i que, tot i l'errada, encara simulen que és.\nFalsedat o fake news, com l’anglosaxonofília lingüística ha posat de moda, el cert és que allà, al creuer que dóna a la porta de l’Almoina, on hi ha una llosa dedicada a Ausiàs March, ni hi són les despulles del poeta senyor de Beniarjó ni de ningú dels March. El canonge Josep Sanchis Sivera, l’oncle del filòleg Manuel Sanchis Guarner, errà i situà la capella de la família March on hui és la capella dedicada a la beata Josefa Naval Girbes, àlies «la senyora Pepa» per a la gent d’Algemesí. Josep Sanchis Sivera, autor d’una meritòria La catedral de València: Guia històrica y artística (València, 1909), no l’encertà. Vés què hi farem! L’obra fou premiada en els Jocs Florals organitzats per la societat Lo Rat Penat en 1808 i la hipòtesi de Sanchis Sivera sobre el parador de les restes de l’insigne home de lletres del segle XV es convertí en una veritat canònica. Tant és així que vés ara i digues que la mòmia d’Ausiàs March no és allà. La catedral, a la seua pàgina web (en castellà, és clar!, com manen els cànons de l’Església colonial carpetovetònica establerta a València) ho dóna com a veritat inamovible: allà és la tumba de Ausias [sic] March. Què us diré? A l’arquebisbe Cañizares Ausiàs March li la sua, més encara la llengua que emprava el genial poeta.\nEn 1912, l'historiador natural d'Albaida Elías Tormo imaginà que el sant Sebastià sobre taula conservat a Xàtiva, pintat per Jacomart, era la imatge viva del poeta Ausiàs March. Posteriorment, el vilarealenc -i xativí d'adopció- Carlos Sarthou digué que sí, que era el "supuesto retrato" d'Ausiàs March. I vet ací que el sant Sebastià de Jacomart esdevingué imatge icònica del gran poeta fins a hui dia, reproduïda a bastament en monografies, articles i llibres de text.\nEl sant Sebastià de Jacomart\nLa làpida, però, fou col·locada en 1950, temps d’obscurantisme cultural i fervor nacionalcatòlic («nacional» d’Espanya). A sota no hi cap esquelet, ni falta que fa. Hi veurem la imatge d’un cavaller vestit a la manera del segle XV, amb coixins al cap i als peus, que imita —vaja és idèntic— el sant Sebastià que pintà Jaume Baçó Escrivà, àlies Jacomart, per al retaule hui conservat a la «seu» de Xàtiva. El polític i historiador de l’art albaidí Elías Tormo escrigué en 1912, a Las tablas de las iglesias de Játiva, sobre la dita imatge del sant crivellat a fletxes: «El lector amante del gran poeta Ausias [sic] March, aquí lo puede imaginar; así vestía y así se comportaría, al menos cuando no dejara traslucir al mundo la hondísima melancolía de sus amores por Na Teresa, causa inmortal de su fama. Plenamente contemporáneo del poeta es este San Sebastían, tan sutil y discretamente mundano y caballeresco». Un any després, a Jacomart y el arte hispano-flamenco cuatrocentista, don Elías insistia en la semblança del sant Sebastià de Xàtiva amb el senyor de Beniarjó: «El retrato de Ausias [sic] March no lo podemos conocer; su indumentaria, su porte, su elegancia y su aire me adelanté a vislumbrarlos en la tabla más caballeresca de Jacomart, el San Sebastián, un apuesto doncel, con arco y flechas, del ex convento de San Francisco en Játiva». Ep! Si don Elías ho diu, doncs llenya al bombo, que acabem de descobrir la sopa d’all: a Xàtiva tenim ni més ni menys que el retrat d’Ausiàs March. En 1925, don Carlos Sarthou Carreres, jutge, arxiver i que àdhuc arribà a cronista de la capital de la Costera (però era natural de Vila-real), escrigué, a la Guía oficial de Játiva, que el sant Sebastià de Jacomart era el «supuesto retrato de Ausias [sic] March». I de suposat, amb totes les reticències que vulgueu, esdevingué el retrat de facto del poeta. Calia una imatge, una icona que reproduís el capdavanter de les lletres valencianes, definitivament canonitzada per l’escultor Josep Rausell en 1959, en l’escultura aixecada davant l’estació de trens de Gandia.\nPrimerament la taula de Jacomart i després l'obra de l'escultor, de Meliana, Josep Rausell, que en 1959 inaugurà l'estàtua del poeta, llibre en mà, que trobem a Gandia, convertida en imatge icònica del genial literat valencià.\n«Jo só aquest...»\nElías Tormo s’empescà la semblança, Carlos Sarthou la ratificà, i d’aleshores ençà ja tenim Ausiàs March, que la imatge del sant Sebastià de Jacomart ha esdevingut la representació iconogràfica del poeta, canonitzada definitivament per la llosa de la catedral de la seu valenciana i per l’escultura del melianer Josep Rausell, que la immortalitzà per a la posteritat. La làpida de València, a més a més, acompanyada per uns versos significatius. Si hi ha uns versos corprenedors —sant i senya— del senyor de Beniarjó, és quan escriu (poema 114): «A temps he cor d’acer, de carn e fust. Jo só aquest, que em dic Ausiàs March». Emblema de llur personalitat i a bastament reproduït i imitat el «jo só», no hi podia faltar aquest poema a la seua —suposada— làpida sepulcral. Ara bé, els ratpenatistes que erigiren la làpida pensaren en uns versos encapçalats pel «jo só» més adients a la situació, també del poema 114 (versos 37-38): «Jo só aquest que en la mort delit prenc, / puix que no tolc la causa per què em ve».\nA la làpida de la catedral, finament esculpits, hi trobem uns versos (37-38) del poema 114: "Jo só aquest que en la mort delit prenc, / puix que no tolc la causa per què em ve". Ara bé: el fossar on fou soterrat Ausiàs March era a l’arcada nova que unia l’edifici central de la catedral amb el capítol, és a dir, on se situa hui dia la capella del Sant Calze.\nQuè dir del poema 114 d’Ausiàs March? Aquell que comença dient «Retinga’m Déu en mon trist pensament, / puix que no em tol ço per què pas tristor». El «jo só» ausiasmarquià emergeix de forma rotunda, inapel·lable, en el contingut i en la forma, com cap poeta havia sabut expressar abans, i encara ha ressonat amb contundència en la veu poètica valenciana més reeixida del segle XX: «Jo sóc aquest que es diu Vicenç Andrés», que proclama el poema «Se’t riu l’infant que t’ha vist cridar, ebri», del poemari estellesià Hamburg.\nPortada de "Las obras del famosíssimo philósofo y poeta Mossén Osiàs Marco, cavallero valenciano de nación catalán, traduzidas por don Baltasar de Romaní". Està clar: valencià de nació català. Ep! No és cap ectoplasma monicaoltrista, és el que és, la nostra història i la nostra realitat. Per molt que empastifen la senyera de blau, com tant els agrada fer als Fuset i Gruizzi, els quatre pals de gules en or sempre queden.\nPerò la làpida no està al lloc que li correspon. L’antiga capella dels March era al cementeri de la catedral de València, al claustre a prop del capítol, com el mateix Ausiàs s’encarrega de descriure al seu testament (29 d’octubre de 1458). Josep Sanchis Sivera no arribà a conèixer aquest importantíssim document i per això errà. El cementeri on fou sebollit Ausiàs March era a l’arcada nova que unia l’edifici central de l’església amb el capítol, és a dir, on se situa la capella del Sant Calze. Allà fou sebollit i, si ningú ha remenat, allà hi restarà amb una multitud d’ossos més. Ho lamente, de debò, pels ingenus que a la seu, càndids, s’hi passegen fent cas de les butllofes dels capellans. Davant de la làpida, amb efígie de sant Sebastià de Jacomart, s’hi han passat multitud de persones, jo també, pensant-se amb bona fe, incautes, que eren davant d’una mena de sancta sanctorum de les lletres pàtries. No és així. No et fies de les contarelles dels capellans, que bé que ho deia el mateix Ausiàs al seu cèlebre Cant espiritual (poema 105): «Catòlic só, mas la fe no m’escalfa». Dit això, la veritat sempre sura i no hi ha cap raó per a mantenir la mentida. I això serveix per a tot i per a tothom. Per molt que els pantomimes del Fuset i el Grezzi exhibisquen la tifa blava a tort i a dret, la màcula blavosa mentida és, com la tomba d’Ausiàs March a la catedral; i bo seria que el Sr. Ribó, valencià del Bages, com Francesc Eiximenis ho era del Gironès, sanament ho comprengués i deixara de ser, en conseqüència —en clar i valencià— banyut i pagar el beure a semblants galifardeus. Brame qui brame, Ausiàs March era «cavallero valenciano, de nación catalán». Així ho escrivia Baltasar de Romaní, valencià, en 1539, i ningú a València s’esguellava les vestidures aleshores. A València i a Barcelona —i això va per als del «prucés» que eixamplen base però no país—, Ausiàs March era català. El barceloní Joan Boscà, cèlebre poeta renaixentista passat al castellà, escrivia a la dedicatòria del segon llibre de les seues obres (1542): «destos Proençales salieron muchos autores eccelentes Catalanes, de los quales el mas ecelente es Osias March». En fi, vet ací la normalitat al nostre Segle d’Or literari, normalitat que amb estima pel país i perseverança, potser algun dia torne. Caldrà, això sí, agafar el bou per les banyes, i no fugir d’estudi ometent dia si dia també, pacte sí pacte també, Botànic 1 i Botànic 2, que la llengua —la llengua d’Ausiàs March!— és l’eix vertebral de la nacionalitat dels valencians. Sense llengua —sense Ausiàs March!— no hi ha país.\nAl carrer de Cabillers, una placa commemorativa indica que "Ací estava la casa d’Ausiàs March aon [sic] morí en 1459". Se suposa l'indret on era la casa que, en 1451, Ausiàs March comprà a Violant de Valeriola, i on visqué amb la seua segona esposa, Joana Escorna, i el lloc on el poeta morí.\nLa casa de mossèn Ausiàs March\nVicent Andrés Estellés té un poema, «Ací», del Llibre de meravelles, on escriu: «Ací estigué la casa on visqué Ausiàs March. / D’ací el tragueren, mort amb els peus per davant, / envers la catedral. Carrer de Cabillers...». Carrer de Cabillers? Una placa, al núm. 2 del carrer de Cabillers, indica que «Ací estava la casa d’Ausiàs March aon [sic] morí en 1459». Se suposa la casa que en 1451 comprà a Violant de Valeriola, a la ciutat de València el senyor de Beniarjó, Pardines i Verniça, i on visqué amb la seua segona esposa, Joana Escorna (Mon darrer bé, en el seu llenguatge poètic), amb qui s’havia casat en 1443. Des de 1444 el matrimoni consta vivint a València. Joana Escorna morí en 1454, i allà visqué el poeta fins al seu traspàs, encara no complerts els seixanta anys, el 3 de març de 1459. A la casa de València, Ausiàs March escrigué la major part del seus «poemes didàctics», extenses i apassionades meditacions sobre el plaer, la virtut, la mort i la fe, allò que el poeta deia «els delits de l’enteniment», la seua obra de maduresa, com el poema 113: «La vida és breu e l’art se mostra llonga; / l’experiment defall en tota cosa; / l’enteniment en lo món no reposa; / al juí d’hom la veritat s’allonga».\nLa casa on visqué Ausiàs March els darrers anys de la seua vida no era al carrer de Cabillers, sinó al carrer de les Avellanes, a la imatge, a tocar del primer. Per allà passaren la flor i nata dels lletraferits de l'època: Bernat de Fenollar, Jaume Escrivà, Lluís de Vilarasa, Lleonard de Sors, Pere Torroella, etc.\nQue era allà, al carrer de Cabillers, la casa que el matrimoni March-Escorna comprà a Violant de Valeriola, era una suposició de l’erudit Amadeu Pagès, l’autor de la primera edició crítica dels poemes d’Ausiàs March (1912-1914). Pagès suposà i —voilà!— ja tenim casa d’Ausiàs March, amb inscripció commemorativa. La fam de referències icòniques té això. D’igual manera Pagès, amb bona fe —tot s’ha de dir— suposà que Ausiàs havia nascut en 1397, i no fou fins a 1994 que l’estudiós valencià Jaume J. Chiner esmenà la data, situant-la, amb total garantia, en 1400. I és aquest mateix investigador del Segle d’Or valencià qui descobrí els documents que situen la casa que limitava amb «adzuquaco constructo in vico vulgarite nuncupato de les Avellanes» («l’atzucac construït al barri anomenat vulgarment de les Avellanes»). Bé, és a prop —tocant— el carrer de Cabillers, però no és exactament el carrer de Cabillers. Vicent Andrés Estellés, quan escrigué «Ací», no ho sabia. Ara bé, el poeta de Burjassot hi evoca els carrers al voltant de Cabillers: de la Mar, de les Avellanes... I sentencia: «Ací estigué la casa on visqué Ausiàs March». Com escrigué Josep Ramon Costa i Sarrió, la casa del carrer de les Avellanes es convertí en el Parnàs dels poetes valencians. Per allà hi passaren Bernat de Fenollar, Jaume Escrivà... Ausiàs March fou imitat per Lluís de Vilarasa, Lleonard de Sors, Pere Torroella. I en el moment final hi estigué present Joan Moreno, el de Lo somni de Joan Joan, de qui digué el senyor de Beniarjó: «Mas jo em meravell del jove afable, / Moreno Joan...». La crème de la crème de la literatura en català del moment passejà per aquells carrers que evoca Estellés i tingueren la casa March com a epicentre. Ausiàs, ha despit dels qui l’imaginen abstret en el seu «jo sóc aquell que em dic...», era un poeta admirat i seguit pels seus compatriotes lletraferits; i fins i tot més enllà dels països d’expressió catalana, que no debades el marquès de Santillana, castellà, digué d’ell: «es grand trovador, e ome de assaz elevado espíritu».\nAusiàs era un poeta admirat i seguit pels seus compatriotes lletraferits; i fins i tot més enllà dels països d’expressió catalana. La seua imatge icònica, a partir del sant Sebastià pintat per Jacomart, ha estat reproduïda a bastament, com podem observar en el segell commemoratiu de la imatge.\nAusiàs March nasqué a València, d’on era natural sa mare, Elionor Ripoll, però passà gran part de la seua vida a la Safor, on era ben arrelat, fins que en la maduresa tornà a la ciutat del Túria. En morir deixà quatre fills, cap d’ells dels seus dos matrimonis: Joan, Joana, Pere i Felip. Aquest darrer tingut amb una esclava al seu servei, de nom Marta, i que alliberà. Tingué un altre fill, Francesc, però que no el sobrevisqué. El conflicte entre l’amor carnal i la «pura amor» serà present al llarg de tota la seua vida, física i literària. Com digué al seu poema 122b, també en la maduresa: «La carn vol carn, no s’hi pot contradir». I això mateix sentiren Carles Riba, quan vindica el «cor salvatge» del poema 78 ausiasmarquià com a inspiració del seu Salvatge cor, i Vicent Andrés Estellés, que cita explícitament Ausiàs March, quan descriu la carn vol carn del poema «Els amants» (Llibre de meravelles): «No hi havia a València dos amants com nosaltres». Si passem pel carrer de les Avellanes, recordem-nos-en. I si aneu a la catedral, alerta!, la tomba d’Ausiàs March no és aquella que diuen que és.\nEscriba el número 969920


Puget Viñas, Narcís – Fundació Carloandrés. La Pintura a Eivissa.\nYou are here: Home1 / Artistes a Eivissa2 / Puget Viñas, Narcís\n(Eivissa 1874 – Santa Eulària 1960) Morí just al començament de l’eclosió pictòrica a Eivissa, però al solitari representant inicial de les nostres belles arts, s’havien afegit amb els pas dels anys una cohort d’artistes. No arribà Puget a crear escola -malgrat el que s’hagi pogut dir i escriure – com tampoc la crearen els pintors que el varen seguir, però si va aconseguir al llarg de la seva vida, i després, moltes vocacions a través de les seves ensenyances i la seva obra.\nNarcís Puget (Autoretrat. Museu Puget. Eivissa)\nPuget Viñas, Narcís (Eivissa 1874 — Santa Eulària des Riu 1960) ART Fill únic d´una família benestant de Dalt Vila d´origen català, va rebre l´educació tradicional de l´època, a més d´una forta preparació musical. Cap a l´any 1895 es traslladà a Barcelona per estudiar violoncel i aprendre la professió de fotògraf. Va ser retocant els clixés amb pinzells i colors que va néixer el seu interès per la pintura. L´any 1901 es matriculà a l´Escola Superior d´Arts, Indústries i Belles Arts de Barcelona (la Llotja) on tengué de professor el retratista Antoni Caba i Casamitjana (1838-1907). Cinc anys més tard viatjà amb altres alumnes de l´escola a Madrid, on visità per primera vegada el Museu del Prado i, al mateix temps, quedà molt impactat per l´obra d´Eduardo Chicharro (1837-1949), que ja era aleshores un pintor molt reconegut. Poc després tornà a Madrid, ja com a alumne del prestigiós mestre, i continuà estudiant a la seua acadèmia durant dos anys, estudis que compaginava amb freqüents visites al Museu del Prado, on copiava les obres de Velázquez i Goya, els pintors que més admirava. Durant aquells anys fou un artista interessat pel nu, el retrat i les figures costumistes, tema aquest darrer en què continuà treballant al llarg de la seua vida. L´any 1908 va ser premiat a l´Exposició Nacional de Belles Arts de Madrid, pel retrat del bisbe de Menorca. Quan l´any 1909 tornà a Eivissa, l´illa estava empobrida per una difícil situació econòmica, mancada de tota tradició artística i no hi havia cap possibilitat de viure de la pintura. Continuà llavors el seu ofici de fotògraf, que segons diu Enrique Fajarnés Cardona havia iniciat l´any 1897 i en què va treballar de manera intermitent mentre acabava els estudis. Dins el camp de la fotografia, Puget va fer nombrosos retrats, el seu principal mitjà de subsistència en aquells moments, sobretot a famílies eivissenques, moltes vegades a gent de la pagesia que baixava a Vila, al seu estudi de Vara de Rey, com un gran esdeveniment. A més de retratista, va fotografiar el paisatge illenc i va deixar una important documentació de l´Eivissa de principi del s XX. Amb la seua càmera va enregistrar també els més importants esdeveniments que succeïren a l´illa, com la visita del rei Alfons XIII l´any 1904. Aquelles fotografies recollides en un àlbum es varen completar amb vistes de la ciutat i els seus voltants i foren regalades al rei, de manera que formen part de la col·lecció del patrimoni reial. El mateix va succeir amb la visita a Eivissa de l´infant Jaume de Borbó l´any 1929; en aquell cas varen participar en les fotografies, a més de Puget, Zamorano i Domingo Viñets. Poc després, quedà documentada una segona visita reial, que tengué lloc amb motiu d´unes maniobres militars. És igualment autor d´algunes de les imatges de les primeres postals que varen editar-se a Eivissa i de les il·lustracions publicades a Ibiza y Formentera: Guía gráfica editada per Josep Costa Ferrer “Picarol” l´any 1936. L´Arxiu d´Imatge i So de l´Ajuntament d´Eivissa conserva una valuosa col·lecció de fotografies i plaques de vidre de l´artista. Des de l´any 1916, ja casat amb Guillermina Riquer Wallis, es va instal·lar al pis del passeig de Vara de Rey, 9, on va muntar l´estudi de fotografia i una acadèmia de dibuix i pintura. Els primers alumnes foren Josep Tarrés Palau, Antoni Marí Ribas “Portmany”, Vicent Ferrer Guasch i, més tard, el seu propi fill Narcís Puget Riquer. Aquestes ensenyances continuaren a l´Institut d´Eivissa, on fou professor de pintura i de dibuix. Al llarg d´aquella dècada, va mantenir contacte amb tots els artistes que viatjaren a Eivissa, com Santiago Rusiñol, Rigobert Soler o Laureà Barrau (que acabà instal·lant-se a l´illa). L´any 1917 visità Eivissa el pintor valencià Joaquim Sorolla, el qual, quan va veure els olis de Narcís Puget, l´animà insistentment que tornàs a pintar. Aquesta trobada i la posterior l´any 1919, en què Sorolla tornà a Eivissa, marcaren el seu retorn a la pintura per ja no abandonar-la més. A mitjan anys vint, viatjà a París amb el seu company el professor Manuel Sorà. La visita al museu del Louvre i, sobretot, descobrir l´obra dels impressionistes, tan propers al que ell estava fent aleshores, varen marcar-lo profundament fins al punt de considerar-se ell mateix seguidor d´aquesta tendència. S´inicià en aquella dècada, i fins a la meitat dels anys trenta, un moment de gran creativitat en què ja apareixen els temes que perduraren al llarg de la seua carrera: escenes costumistes, festes tradicionals i personatges sols o en grups reduïts que porten la indumentària típicament eivissenca. En l´aspecte tècnic el color és utilitzat de manera valenta i lluminosa, en una pinzellada llarga i remarcant bé les figures. D´aquell període cal remarcar obres molt característiques del seu treball com pot ser la Festa pagesa amb una parella en primer terme que, com en pràcticament totes les figures, somriu obertament, tots dos ben vestits amb les millor robes i la dona lluint l´emprendada. La vida illenca que mostra Puget Viñas fou sempre, bé sigui en escenes de treball o de festa, una visió alegre i amable d´una societat venturosa i plàcida. Corresponen igualment a aquesta època les escenes de la processó del Corpus, la del passeig de Vara de Rey i de la berenada popular al Puig des Molins, entre altres de semblants. Totes estan preses des d´un punt de vista alt, en petit format, resoltes de manera ràpida i espontània, amb masses de gent, figures poc remarcades, quasi taques de color, que es converteix en el gran protagonista de l´obra i que Puget domina. Són les obres en què es mostra l´aspecte més personal de l´autor. La majoria dels seus quadres estan realitzats a partir de fotografies, estudis preliminars en què deixa molt clar l´interès pels detalls de les robes: fotos de pageses d´espatlles per avall en què l´objectiu es fixa únicament en el detall com cauen els trencs d´una gonella o com són els refacos que es deixen veure pels baixos dels vestits, i pels posats dels personatges que més tard reproduí en els olis. De la mateixa manera el dibuix va ser una eina imprescindible. Puget fou un incansable dibuixant que amb gran destresa tècnica i economia de gestos, de manera ràpida i sensible, suggereix formes a vegades tan sols insinuades que retraten la vida del seu entorn. És el moment de les primeres exposicions, de manera col·lectiva a Palma, l´any 1921, i ja individualment l´any 1925 i després el 1929 a les Galeries Laietanes de Barcelona. Les obres es començaven a vendre i eren ben acollides per la crítica. L´any 1931 exposà al Museu d´Art Modern de Madrid i al llarg de tota aquella dècada presentà les seues obres en mostres col·lectives del Cercle de Belles Arts de Palma, a l´Ateneu de Maó i al Saló Ebusus d´Eivissa. Durant la Guerra Civil, Puget Viñas continuà pintant i d´aquella època s´ha de remarcar, per la seua qualitat i pel fet que documenta, el quadreBombardeig sobre Eivissa (1936), que mostra les flamarades de l´incendi al port. Entre 1939 i 1951 exposà regularment a les Galeries Costa de Palma, on el seu propietari i director Josep Costa Ferrer “Picarol” va donar a conèixer la seua obra. Durant els anys quaranta exposà diverses vegades a Barcelona, a la Sala Pallarès i a la Sala Vinçon. Aquells anys, d´una enorme producció artística, la temàtica continuà sent la mateixa i s´hi repetien les dones pageses treballant al camp, si bé hi solien dominar les figures soles, dones retratades de mig cos, escenes al porxo de l´església i en general es perderen la frescor i la lluminositat de la primera època. Aquestos foren els darrers quadres que va pintar, a causa de l´edat avançada i de la pèrdua de la visió, que li impediren continuar treballant. No fou fins a 1964 que la seua obra, juntament amb la del seu fill, Narcís Puget Riquer , s´exhibí de nou en una mostra homenatge a la galeria Xaim de Dalt Vila, dins de la I Setmana Cultural, que es va fer coincidí amb la I Biennal Internacional d´Art Universitari d´Eivissa. Posteriorment, l´any 1975, les obres dels dos Puget participaren en una mostra col·lectiva al Palau de la Virreina, a Barcelona. L´any 1995 la Sala de Cultura de “Sa Nostra” va presentar una mostra del pintor a Eivissa, com posteriorment ho va fer a les seues sales de Palma, Maó i Ciutadella, amb part de les obres del llegat que el seu fill Puget Riquer va fer a l´Estat espanyol i de col·leccions particulars, acompanyada d´un important catàleg. Més endavant, l´any 1997 la Galeria Van der Voort presentà una exposició dels seus dibuixos i l´any 2001 el Govern Balear, en col·laboració amb el Ministeri de Cultura, va organitzar l´exposició del llegat Puget a l´edifici gòtic de la Llonja de Palma amb motiu de la qual es va editar un catàleg que recull la donació. L´any 2007 va ser inaugurat a can Llaudis el Museu dels Pintors Puget , on es pot veure en permanència l´obra dels dos artistes. Igualment, durant les Festes de la Terra, el mes d´agost del mateix any, l´Ajuntament d´Eivissa els concedí, a títol pòstum, sengles Medalles d´Or de la ciutat d´Eivissa. L´obra de Puget Viñas dins la pintura illenca ha estat de gran importància, atès que representa l´inici d´un moviment pictòric que continua els primers anys del s XXI. Ja l´any 1962, quan residien a Eivissa un bon nombre d´artistes estrangers que s´uniren amb el nom de Grup Ibiza 59 , i per tal de remarcar l´admiració pel mestre, la continuïtat de les seues ensenyances i els orígens illencs dels seus membres, va néixer el Grup Puget , format pels seus primers alumnes: Vicent Ferrer Guasch i Antoni Marí Ribas “Portmany”, a més dels joves Vicent Calbet Riera i Antoni Pomar Juan. [CVR]\nhttps://pintorsaeivissaseglexx.com/wp-content/uploads/2017/06/narcis_puget_foto.jpg 1181 1772 sispintors_admin https://pintorsaeivissaseglexx.com/wp-content/uploads/2021/05/logo-pintors-sxx-300x138.png sispintors_admin2017-06-21 16:21:142018-10-17 13:11:17Puget Viñas, Narcís\nPuget Riquer, Narcís Pujadas, Juan F.


Café Saula participa a les fires de productes de proximitat de Caprabo - Gremi del Cafè, torradors de Catalunya\n25 de maig de 2022 gremicafe\nCafé Saula participa a les fires de productes de proximitat de Caprabo\nCafé Saula participarà al programa de Fires de Productes de Proximitat que organitza la cadena de supermercats Caprabo i compta amb el suport de la Federació Catalana de Cooperatives Agràries (FCAC), la Federació Catalana de DOP i IGP i el Departament d’Agricultura de la Generalitat de Catalunya.\nEl programa de Fires de Productes de Proximitat, inclou 11 fires on es mostraran productes catalans amb segell de qualitat DOP (Denominació d’Origen Protegida) i IGP (Identificació Geogràfica Protegida).\nLa fira ha estat represa després de l’aturada de les dues últimes edicions a causa de la pandèmia. Les 11 fires programades tenen previst recórrer bona part de Catalunya fins a finals d’octubre.\nL’objectiu de la fira és valorar els productes de proximitat de les comarques catalanes, fomentar el seu coneixement i consum, a més de donar suport a la producció agroalimentària de proximitat. Tot un compromís radical, sostenible i sòlid amb el treball dels petits productors agroalimentaris.\nCalendari previst de fires el 2022:\n13 de maig – Barcelona\n28 de maig – Sant Pere de Ribes\n4 de juny – El Masnou\n18 de juny – Altafulla\n2 de juliol – Pedret\n16 de juliol – Alp\n3 de setembre – Igualada\n17 de setembre – Golmés\n1 d’octubre – Caldes\n15 d’octubre – Sitges\n29 d’octubre – Granollers\nFont de la notícia i imatge de Café Saula.


Almenys vuit morts i 31 ferits després de l'impacte d'una vintena de projectils de morter a Kabul\nPublicat 21/11/2020 17:27CET\nAlmenys vuit persones han mort i 31 han resultat ferides aquest dissabte a Kabul per les explosions que ha causat l'impacte d'almenys 23 projectils de morter a diferents parts de la capital afganesa, en un atac la responsabilitat del qual ha assumit l'organització jihadista Estat Islàmic, han confirmat fonts del Ministeri de l'Interior a la cadena Tolo News.\nD'acord amb les primeres investigacions, els projectils (identificats com a coets en un primer moment) es van disparar des de l'interior de la mateixa ciutat --presumptament des de camions situats prop d'un mercat i des de la zona de Take Maskan--, i van impactar a diverses zones residencials, seus diplomàtiques i punts de trànsit de la capital.\nUn va explotar a les rodalies d'una escola, mentre que l'objectiu d'un altre va ser la plaça on té les seves oficines el vicepresident del país, Amrullah Saleh.\nUn altre dels projectils ha explotat dins del recinte de l'Ambaixada d'Iran sense deixar víctimes mortals ni ferits, segons ha pogut confirmar la mateixa Ambaixada en un comunicat que ha recollit Tolo News.\nLes forces de seguretat afganeses han confirmat també impactes a les zones protegides de Wazir Akbar Khan i Shahr i Naw, al centre de la ciutat, així com a diverses rotondes, al mercat de Lysee Maryam i les àrees de Panjsad Family al nord de Kabul.\nL'organització gihadista ha reclamat la responsabilitat de l'atac, que segons un missatge a les seves xarxes socials anava destinat contra la Zona Verda de Bagdad, el barri que alberga la majoria de seus diplomàtiques i ministerials de la capital, informa DPA.


Convocatòria per a l'atorgament de subvencions en règim de concurrència competitiva a associacions de les comarques del Baix Ebre, el Montsià, la Ribera d'Ebre i la Terra Alta per a la promoció d'activitats culturals, lúdiques i esportives, i aprovació de les bases reguladores que l'han de regir (PTO/1231/2010).\nAssociacions sense ànim de lucre que tinguin el seu domicili social a qualsevol municipi de les comarques del Baix Ebre, el Montsià, la Ribera d'Ebre i la Terra Alta.\nPTO/1231/2010, de 12 d'abril : DOGC 5614 de data 23.4.2010 (arxiu pdf)\na) Activitats culturals, lúdiques i esportuves dutes a terme fora de les Terres de l'Ebre que tinguin com a finalitat la promoció de les Terres de l'Ebre.\nb) Activitats que comportin el coneixement i la difusió d'espais naturals, tradicions o productes gastronòmics de les Terres de l'Ebre.\nc) Lloguer d'espais, de carpes o d'equips per activitats que tinguin com a finalitat la promoció de les Terres de l'Ebre.\nd) Elaboració de díptic, fulletons, butlletins, revistes, webs, pòsters, espositors, cartells, displays i altre material de publicitat, amb la finalitat de promocionar les Terres de l'Ebre.\ne) Publicació d'anuncis als mitjans de comunicació, amb la finalitat de promocionar les Terres de l'Ebre.\nNO PODRAN SER OBJECTE D'AJUT:\na) Els àpats populars.\nb) L'adquisició de bens mobles que suposin un increment en el patrimoni de l'entitat.\nc) La reedició de de díptic, fulletons, butlletins, revistes, webs, pòsters, espositors, cartells, displays i altre material de publicitat.\nd) Festes commemoratives de les associacions.\nEls/les sol.licitants només poden presentar una única sol.licitud per a cada convocatòria. En cada sol.licitud es pot demanar només l'ajut per a un únic projecte.\nLa subvenció no podrà superar el 50% del cost de l'activitat per a la qual se sol.licita la subvenció, amb un import màxim de 1.500,00 €.\nRelació factures (format pdf)\nRelació factures (format xls)\nDeclaració IVA (format word)


Implants dentals, lletra petita i “superchollos”\nSi creu vostè que el tractament en si és el més complicat dels implants dentals, tingueu valor, perquè no s'imagina el que pot suposar informar-se sobre quin d'ells pot ser el millor. Només cal fullejar el diari, veure la televisió, navegar per una xarxa social o obrir la bústia per recopilar desenes de propostes. I, què fer amb elles?\nDoncs bé, el més lògic, seria que vostè pogués ordenar-les per la qualitat del tractament implantològic que ofereixen, però, lluny d'això, no podrà més que ordenar-les per preu i poc més. Un criteri que bé valdria que optés vostè per fer-ho per colors, ja que obtindria el mateix resultat: cap.\nI què fem? Doncs bé, llegiu, llegiu molt. Un cop supereu l'atractiu preu "amb asterístic", que ocupa la major part de l'oferta, llegiu la lletra –gran i petita– de la promoció. Mireu de trobar alguna referència sobre la qualitat del material utilitzat i l'experiència del cirurgià o odontòleg que realitzarà la implantació. Preocupeu-vos pel tipus d'instal·lació en què es realitzarà la intervenció: si disposa de quiròfan, sales d'esterilització, de recuperació ... I, finalment, comproveu el que inclou, i el que no, en el preu ofertat.\nUn tractament implantològic ha d'incloure sempre les tres fases: base o cos (popularment, conegut com a cargol), pilar (peça que connecta la base amb la corona) i la corona (la pròtesi de peça dental); és a dir, ha de ser complet. Així doncs, qualsevol preu que no contempli la intervenció i tots els materials necessaris per a consolidar el tractament, es pot considerar, si més no "insuficient".\nEn segon lloc, ha de respondre a la màxima qualitat. La implantologia és un tractament definitiu. Això vol dir que el seu èxit permet solucionar els problemes de dentició de per vida. I, quins factors marquen la qualitat del tractament? Doncs, bàsicament són quatre:\n- La clínica dental. Opteu sempre per un centre especialitzat, amb instal·lacions adequades i, si pot ser, amb quiròfan i sales de pre i postoperatori.\n- La qualitat dels materials implantològics i dels equips de diagnosi. Demaneu garanties respecte al material que s'implantarà: cargol de tancament, pilar de cicatrització, pilar d'impressió, anàleg, pilar protètic, corona ... Assegureu-vos, també, que els equips de diagnòstic són els adequats: ortopantomografies, TAC Dental 3D… Amb una simple radiografia, no n'hi ha prou per a un estudi previ o postoperacional.\n- El metge especialista: cirurgià implantòleg. Els dentistes no són tots iguals. Com en altres àrees de la medicina, hi ha l'especialització i, en funció del tractament a desenvolupar, caldrà optar per un o altre. Trieu un implantòleg amb experiència demostrada, és a dir un cirurgià especialitzat en implantologia dental. En el cas d'implants zigomàtics, comproveu que el vostre metge és cirurgià maxil·lofacial. En ambdós casos, valoreu que també hi hagi personal qualificat de suport durant la intervenció.\n- El postoperatori i manteniment. La fase posterior a la intervenció pot marcar l'èxit o el fracàs d'un tractament implantològic. Valori que el seu tractament inclogui les visites del postoperatori i la programació del calendari del manteniment anual.\nA Ilerdent, la clínica dental de Lleida especialitzada en implantologia dental 3D, vetllem perquè els nostres pacients accedeixin a la informació i els tractaments de qualitat que assegurin el seu benestar. Concerteu la vostra visita: 973 28 11 11.\nRecordeu, els superchollos no existeixen i, sobretot, no vengui la seva salut al "pitjor" postor.


#AMBLESNOSTRESFAMÍLIES | imaginBank\nAra, més que mai, fem costat a les nostres famílies amb mesures concretes com la moratòria de consum1, la moratòria hipotecària2, la condonació de lloguer3 o la possibilitat de finançament 100% en línia4.\nEns sumem a les mesures excepcionals impulsades per combatre el coronavirus\nDavant la situació d'emergència sanitària global causada pel COVID-19, el dimecres 1 d'abril s'ha publicat en el BOE el Reial decret llei 11/2020, de 31 de març, de mesures urgents extraordinàries per a fer front a l'impacte econòmic i social del COVID-19, que detalla el procés per a sol·licitar la moratòria i la documentació necessària per a acreditar la situació de vulnerabilitat.\nLa moratòria implicaria l'ajornament automàtic de les quotes dels préstecs i pagaments de targetes de crèdit per tres mesos, amb caràcter prorrogable1.\nConeix si pots sol·licitar la moratòria de la quota dels préstecs i targetes de crèdit.\nMés informació Préstecs\nMés informació Targetes\n*Et redirigirem a CaixaBank o a Building Center quan apliqui\nDavant la situació d'emergència sanitària global causada per la Covid-19, el dimecres 18 de març es va publicar al BOE el Reial decret llei 8/2020, de 17 de març, de mesures urgents extraordinàries per fer front a l'impacte econòmic i social de la Covid-19, que detalla el procés per sol·licitar la moratòria i la documentació necessària per acreditar la situació de vulnerabilitat.\nLa moratòria implica l'ajornament automàtic de les quotes hipotecàries per un mes, amb caràcter prorrogable2.\nConeix si pots sol·licitar la moratòria de la quota hipotecària sobre el teu habitatge habitual.\nCondonació del lloguer\nA imaginBank, a través de BuildingCenter, volem ajudar a les famílies llogateres davant la situació actual.\nEs condonarà la mensualitat de la renda d'abril i estarà en vigor fins al mes en què es decreti la finalització de període d'alerta (si aquest període s'hagués d'estendre més enllà de l'abril de 2020) per a llogaters que pateixin problemes econòmics com a conseqüència de la crisi desencadenada pel coronavirus.\nLa mesura va dirigida a les persones que s'hagin quedat sense feina o es vegin afectats per expedients de regulació d'ocupació, així com a autònoms que hagin cessat la seva activitat o aquesta els hagi disminuït en més d'un 40% com a conseqüència de l'estat d'alarma. Es posarà a la disposició dels llogaters la manera d'acollir-se a aquesta ajuda3.\nConeix si pots sol·licitar la condonació d'una propera mensualitat de renda sobre el teu habitatge habitual.\nFinançament 100% en línia\nA imaginBank et donem suport per al que necessitis. Troba amb els nostres préstecs finançament a la teva mida i tria la quota i el termini que s'adaptin millor a tu, a la teva App4.\nTreu diners a dèbit en caixers d'altres entitats sense cap cost\nPerquè evitis desplaçaments innecessaris, pots fer reintegraments a dèbit en els caixers d'altres entitats financeres sense que imaginBank et repercuteixi el cost d'ús que tinguin. D'aquesta manera, si algun dels més de 9.000 caixers de la xarxa de CaixaBank no està prop del teu domicili, tingues en compte que fins al 31 de maig de 2020 pots treure diners en caixers d'altres entitats financeres espanyoles sense cost.\nTotes les teves gestions sense sortir de casa\nAccedeix a l'app imaginBank.\nComença a utilitzar la nostra App\n1. La suspensió de pagament de les quotes dels prèstecs personals i dels contractes de crèdit no hipotecaris (incloses targetes de crèdit) és una mesura legal recollida en el Real Decreto-ley 11/2020, d’1 abril, de mesures urgents extraordinàries per fer front a l’impacte econòmic i social del COVID-19, aplicable a Clients imaginBank que hagin patit una pérdua sustancial dels seus ingressos o hagin passat a estar en situació d’atur i que compleixin la resta dels requisits establerts en els articles 16 i 18 del Real Decreto-ley11/2020.\nA través d'App imaginBank, l’import mínim contractable és de 1.000 € i el màxim és de 30.000 €. Devolució en un termini màxim de fins a 6 anys, en funció de l’import. Oferta vàlida fins a 31-03-2020. La concessió de l’operació està subjecta a l’anàlisi de solvència i la capacitat de devolució del sol·licitant, en funció de les polítiques de risc de l’entitat.


Cesk Freixas : «De vegades la cultura és l’única cosa a la qual ens podem agafar en moments de desengany polític» | Aguaita.cat\nCesk Freixas : «De vegades la cultura és l’única cosa a la qual ens podem agafar en moments de desengany polític»\nEl cantautor, resident a la Ràpita, actua este dissabte en el concert de Festes de la Cinta\nper Sílvia Altadill , Tortosa, 30 d'agost de 2019 a les 10:44 |\nCesk Freixas (Sant Pere de Riudebitlles, 1984) va iniciar la seva activitat com a cantant i escriptor de cançons el 2004. Des d’aleshores i fins a dia d’avui ha publicat set discos i dos llibres, ha guanyat una desena de premis i ha realitzat més de 1.700 actuacions. Aquest 2019 celebra 15 anys de trajectòria professional, i ho fa amb un nou treball, Festa Major, cançons que s’impregnen de paisatges de celebració i que arriben en el seu millor moment creatiu.\nUn disc que presenta en plena festa major de Tortosa en un concert acústic dissabte al Casal Popular Panxampla a les 20:00 hores amb entrada gratuïta.\nHem parlat amb ell com a autor, músic i independentista sobre la situació política del País.\nPresentes el disc Festa Major a Tortosa tot just quan s'inicia la Cinta. Quins components ha de tenir una bona festa major?\nA hores d’ara, m’atreviria a dir que amb una mica de predisposició per a la diversió i la distensió, per donar el millor de nosaltres, n’hi hauria d’haver prou. Després, que cada poble i cada ciutat hi posi els ingredients que més l’identifiquin.\nPer fer de la vida una contínua Festa Major cal...\nAls que diuen que t'has fet més sentimental o que les teues lletres tenen un to més intimista, què els hi hem de dir?\nQue escoltin bé, amb profunditat, com tots els altres discos anteriors.\nFa un temps que vius a les Terres de l'Ebre, com t'hi sents?\nCom un ebrenc més! M’agrada molt el paisatge de les Terres de l’Ebre, vivim al marge dret del Delta i la vida, aquí, és molt bonica. M’agrada sentir-me lluny de les grans aglomeracions urbanes i, estratègicament, viure al mig del nostre país és una realitat meravellosa.\nVius a la Ràpita, la vida vora mar és més vida?\nPer a mi sí. Sempre havia somiat viure prop del mar. Alçar-me al matí i portar a la meva filla a l’escoleta amb el soroll del mar de fons és un privilegi, la veritat.\nCreus que tenim esperit reivindicatiu com a territori?\nSí, molt. El centralisme barceloní i el paternalisme amb el qual es pretén construir el nostre país han obligat a molts territoris a fer sentir la seva veu. En el cas de les Terres de l’Ebre, és evident que hi ha una deixadesa i una voluntat d’aïllament per part dels governs que és alarmant. Aquestes comarques tenen dinàmiques pròpies molt concretes i cal fer un acompanyament institucional de totes les reivindicacions, perquè vénen arrelades i compten amb el suport d’un percentatge altíssim de la població ebrenca.\nCom a divulgador d'idees i de protesta amb la teua música d'autor i com a militant independentista, com valores les diferents estratègies polítiques actuals?\nFa mesos que he deixat de creure en les estratègies dels partits polítics com a tal. Penso que som molts els que ens hem sentit traïts després de l’1 d’octubre, fins i tot utilitzats. Vull creure que el poble necessita un temps de replegament i de reflexió. Això només ho redreçarem des de fora de les estructures partidistes, enfortint els espais polítics que no estan condicionats pels interessos electoralistes. No sé com, però fins ara la història ens demostra que l’acumulació de forces i de poder al marge de les institucions és la que garanteix que els processos de transformació arribin a bon port.\nL'única via que queda és seguir la desobediència civil o hi ha altres alternatives possibles?\nSe’m fa molt complicat preveure qualsevol opció de canvi en el terreny nacional sense desobediència. La santificació de la llei no se la creu ningú. Aquí lluitem perquè l’horitzó nacional esdevingui bandera de justícia i progrés social. La possibilitat que la vida sigui una mica millor, i ser exemple per a altres nacions oprimides, és una opció que l’Estat no es pot permetre. Com a tal, hi posaran tots els recursos repressors: violència, tribunals, impunitat del feixisme... Combatre tot això només es pot fer des de la desobediència a l’autoritat violenta de l’Estat.\nCom canalitza un autor com tu l'1 l'octubre?\nAmb una barreja d’impotència i força col·lectiva que he intentat convertir en cançons.\nSom una societat preparada psicològicament per a la resistència? Què n'opines?\nJo penso que sí. Els dies previs a l’1 d’octubre en vam ser conscients, precisament quan menys depeníem dels interessos partidistes. Allà el poble era una pinya, aglutinat al voltant d’interessos comuns molt elementals, però molt importants: defensa de les institucions, del vot, del dret d’autodeterminació.\nActues al Casal Panxampla de Tortosa, creus que encara són necessaris espais de contracultura i alternativa als nostres pobles?\nSón molt necessaris, precisament perquè construeixen paradigmes culturals al marge del capitalisme. En aquests llocs és possible gaudir de la cultura sense la dictadura de la quantitat. No és poca cosa!\nConeixes qui era Panxampla?\nI tant, el bandoler i Roobin Hood de les Terres de l’Ebre!\nQue hi trobarem a la teua inauguració particular de la Festa Major de Tortosa?\nCançons acústiques, de proximitat, tal com les vaig escriure: amb guitarra i veu.\nAls escèptics i als desmotivats políticament com els tornem la il·lusió?\nDe vegades la cultura és l’única cosa a la qual ens podem agafar en moments de desengany polític. I a vegades ni això...\nSempre has reivindicat a Pedrolo, Ovidi... que ens dirien ells per no defallir?\nNo els vaig conèixer en persona... Però pel que he estudiat de la seva obra, estic segur que treballarien per convertir els seus escrits en al·legats de defensa dels drets i les sobiranies compartides. També parlarien molt dels sentiments, no en tinc cap dubte.\nEntrevistes, Societat, concert, Festes majors, Cinta, Cesk Freixas, Tortosa\nPer Booous!!! el 3 de setembre de 2019 a les 06:29\nCesket! Ara que vius a les terres de l´Ebre i a tu que t´agrada la reivindicació .....una cançoneta per reivindicar les festes taurines del territori homee! Aquests capitalistes liberals de Barna ens volen abolir les tradicions!! Vinga a cantar una cançoneta!!!


Emparellen Froilán amb la filla del torer ‘El Cordobés’\nFroilán i Mar Torres-Fontes es postulaven com una de les parelles del moment. El fill de la infanta Elena i l’hereva d’El Pozo feia més d’un any que sortien junts i la relació semblava anar molt bé. Però tot va acabar quan la jove va manifestar no suportar viure sota una pressió mediàtica així.\nMar ha assegurat en una entrevista aquesta setmana no voler saber res de Froilán: “Ni m’interessa ni m’importa. Si està o no amb una altra noia és el seu problema”. Han acabat malament, doncs? Alguns mitjans asseguraven haver-lo enxampat al costat d’una noia rossa, avivant-se els rumors d’infidelitat. Però ha estat aquesta la vertadera causa de la ruptura?\nSigui com sigui, ara Froilán torna a ser notícia. I per què? En emparellar-lo amb una noia que es postula com una futura famosa, la filla del torer El Cordobés i la dissenyadora Vicky Martín Berrocal.\nAmbdós estudien a la mateixa escola de Madrid, tot i tenir ella un any menys que Froilán. S’haurien conegut aquest estiu a Marbella a una festa, formant part del mateix grup d’amics als quals els uneix la passió pels toros. I ara totes les alarmes s’han disparat en veure’ls junts a una boda d’una aristòcrata família sevillana.\nAmb tot, els rumors s’han disparat, fins al punt que la dona del torer n’ha parlat: “Alba i Froilán són bons companys, però no aprofundiré més”. Estan iniciant una relació?\nProcés Piqué i Évole, entre els famosos que denuncien l’empresonament Jennifer Navarro\nXarxes socials Una foto d’Elsa Pataky en roba interior, nova polèmica a ‘El Hormiguero’ Marc Mestres


TOTAQUÍ: VISITA AL DEP. D’ENSENYAMENT (FORMACIÓ) |\nTOTAQUÍ: VISITA AL DEP. D’ENSENYAMENT (FORMACIÓ)\nPosted on 5 febrer 2015 5 febrer 2015 by educemnoticies\nEls alumnes del projecte TotAquí, van passar el dia 4 de febrer pel Departament d’Ensenyament, el projecte està entre els finalistes de la 3ªMostra d’Emprenedoria de Catalunya. Dels 34 projectes que van obtenir premi territorial, Tot Aquí està entre els 12 seleccionats i entre els 4 finalistes de la seva categoria.\nMembres del CP’AC (Fundació privada per l’autoocupació a Catalunya) han mostrat la seva predisposició a recolzar i orientar les iniciatives de projecte si finalment es volen dur a terme. Seguidament els hi han fet una breu sessió per exposar en públic i saber transmetre la seva idea de negoci en poc temps de cara a l’Acte que es celebrarà el proper 24 de Febrer al CosmoCaixa de Barcelona.\nLa Mostra té la intenció d’integrar-se a les activitats que es duen a terme a Catalunya per al foment de l’emprenedoria. Es pretén mostrar i promocionar els millors projectes emprenedors realitzats per alumnes d’FP, del darrer curs escolar. Es valorarà el projecte en format pla d’empresa o pla de projecte que reflecteixi la creació d’un producte o un servei i la seva comercialització. Tots els projectes que concursen en aquesta Mostra han resultat guanyadors o finalistes en altres concursos organitzats per diverses entitats de promoció econòmica i empresarial d’arreu del territori.\nEs lliuraran guardons per les categories següents:\n– Al projecte amb la millor idea (Grau mitja i grau superior)\n– Al projecte més viable (Grau mitja i grau superior)\n– Al millor projecte d’economia social i cooperativa (Grau mitja i grau superior)\n– Al millor projecte col·laboratiu (Grau mitja i grau superior)\n– Al millor pla de projecte (Grau superior)\n← EL COMERÇ MINORISTA CREIX\nMiCI: LA PORTA GIRATÒRIA →


10. L'organització institucional de les Comunitats Autònomes  | Dret constitucional I (UAB) | Unybook\n10. L'organització institucional de les Comunitats Autònomes (2017)\n10. L'organització institucional de les Comunitats Autònomes\nDret Constitucional I 1º Dret UAB TEMA 10: L’ORGANITZACIÓ INSTITUCIONAL DE LES COMUNITATS AUTÒNOMES 10.1: LES INSTITUCIONS POLÍTIQUES DE LES COMUNITATS AUTÒNOMES L’autonomia institucional de les CCAA en la Constitució L’autonomia institucional com a essència de l’autonomia política L’autonomia institucional és una de les bases de l’autonomia política. L’autonomia política és la capacitat que té un territori per autogovernar-se. Implica que l’exercici del poder polític dins d’un territori s’estructura a través del sistema de distribució de competències, s’estableix que una sèrie de competències passin de l’Estat central a ser competència de les institucions polítiques dels territoris autònoms de dins de l’Estat central.\nAquestes institucions constituïdes en les Comunitats autònomes poden desenvolupar polítiques pròpies dins del seu territori d’acord amb el sistema de distribució de competències.\nPer desenvolupar aquestes competències o polítiques de les Comunitats autònomes necessiten institucions pròpies d’autogovern, òrgans legislatius, executius i judicials (si l’autonomia arriba fins al camp judicial).\nLa regulació de la Constitució de l’organització institucional de les Comunitats autònomes La Constitució fa una regulació molt poc densa de l’organització institucional de les Comunitats autònomes: remissió de la regulació als Estatuts d’autonomia.\nLa Constitució, donada aquesta transcendència, és conscient de la importància de l’autonomia i ho estableix en tres articles: 1 Dret Constitucional I - 147.2, apartat c) - 148.1.1 - 152.1 1º Dret UAB En els dos primers articles, és a dir, en el 147.2 i el 148.1.1 s’estableix l’autoorganització com a competència exclusiva de les Comunitats autònomes i remetre als Estatuts d’autonomia la regulació d’aquestes institucions. Fa una remissió normativa a una altra norma que ha de regular i estableix una reserva material a estatut, que seran els que regularan les institucions, amb el que ens dóna una de les dimensions de l’Estatut d’autonomia: que ha de ser una norma institucional bàsica d’una Comunitat autònoma.\nSi anem a l’Estatut d’autonomia de Catalunya, trobem que el títol 2 de l’Estatut és el dedicat a les institucions de la Generalitat, per tant, aquesta és la lògica: Constitució i Estatut.\nLa configuració de les institucions de les Comunitats autònomes com un sistema parlamentari Encara que la Constitució no fa una regulació externa de les institucions, el que fa és establir criteris d’homogeneïtat, uniformisme en la regulació de les institucions polítiques de les Comunitats autònomes.\nA l’article 152.1 de la Constitució és un fa referència a les institucions de les Comunitats autònomes. Ho fa amb la lògica d’establir principis relacionals en les Comunitats autònomes, de manera que el seu sistema polític hagi de ser un sistema parlamentari.\nEns interessa un aspecte substantiu: la Constitució configura les institucions de les Comunitats autònomes com un sistema parlamentari.\nSegons el tercer element, l’article 152.1, la Constitució literalment seria una norma només aplicable a un tipus de Comunitats autònomes, les constituïdes a partir de l’article 151 (Galícia, Catalunya, Andalusia i el País Basc), per tant, estaria limitat, però això no és així. En el desenvolupament econòmic, l’article 152.1 és aplicat a les 17 Comunitats autònomes, i amb singularitats també a Ceuta i Melilla.\nEn aquest article la Constitució estableix límits a la regulació de l’autonomia política i institucional de les Comunitats autònomes, que la Constitució imposa que el sistema de les Comunitats autònomes sigui un sistema parlamentari. Homogeneïtza el sistema de les Comunitats autònomes, amb el criteri del sistema parlamentari.\n2 Dret Constitucional I 1º Dret UAB Un sistema parlamentari és una forma d’organització de l’Estat en la que el President necessita la confiança activa o passiva del Parlament.\nLes dimensions de l’autonomia institucional en la Constitució L’autonomia institucional arriba al camp governamental i administratiu, per tant, al poder legislatiu i executiu, però no arriba a l’administració de justícia. És a dir, hi ha dualisme en la configuració del Parlament, el govern i l’administració (estatal i autonòmic), no obstant, l’administració de justícia és competència exclusiva de l’Estat. No hi ha tribunals de les Comunitats autònomes, hi ha una única xarxa de jutjats i tribunals.\nL’article 152.1 parla del Parlament autonòmic, del President i el Govern de la Comunitat, per tant, descriu un sistema parlamentari. Però també es parla d’un Tribunal superior de justícia.\nAixò no vol dir que sigui autònom, sinó que és un òrgan estatal, és un òrgan del poder judicial en el territori de la Comunitat autònoma.\nLes tres institucions a les que fa referència l’article 152.1 són les institucions polítiques de la Comunitat autònoma. No són les úniques institucions, però la Constitució només es fixa en les polítiques.\nLa Constitució es fixa en els dos grans nuclis de l’autonomia política, el Parlament i el poder executiu i marca la forma com es relacionen.\nEl Parlament Té diferents noms segons les Comunitats autònomes, però només és qüestió de denominació.\n- És escollit per sufragi universal, directe, per homes i dones que tinguin veïnatge administratiu dins de la Comunitat autònoma. El sistema del Parlament està regulat per l’abast que s’ha donat a la Llei Orgànica del règim electoral general, que s’aplica a tot el territori. Les Comunitats autònomes poden fer la seva llei electoral.\n- Els Parlaments autonòmics són unicamerals, és un dels criteris d’unificació. El mateix criteri es produeix de que el mandat ha de ser de 4 anys, el nombre de membres varia amb criteris com per exemple la població.\n- L’organització dels Parlaments segueix la lògica del Congrés dels diputats. El Parlament té la funció administrativa, funció de formar govern per procediment d’investidura o d’elecció del President de la Comunitat autònoma.\nCal afegir una qüestió amb un cert interrogant, el que afecta a l’Estatut dels parlaments autonòmics. Ens hem de fixar en dues qüestions dins d’aquest estatut: la inviolabilitat i la immunitat dels parlamentaris.\n3 Dret Constitucional I 1º Dret UAB A Catalunya pot passar que els parlamentaris no tinguin inviolabilitat, que el fiscal consideri que no entren dins del contingut d’inviolabilitat.\nEl President autonòmic És elegit per l’assemblea entre els seus membres, i és responsable políticament davant de l’assemblea. El President ha de comptar amb la confiança del Parlament, que es pot expressar en la majoria de casos a través del procediment d’investidura.\nPreeminència pel President de la Comunitat. Pot elegir i cessar els membres del govern i decidir si es presenta una moció de censura o una qüestió de confiança. El President dirigeix la política del consell de govern, ostenta la representació de la Comunitat autònoma i la representació de l’Estat en la Comunitat autònoma.\nEl Govern - Té funcions administratives i de direcció política - És nomenat i cessat pel President - S’estructura en Parlaments - Té potestats normatives, que no corresponen al President del Govern, sinó que corresponen al Govern com a òrgan col·legiat. Dins d’aquestes en destaquem: o Reglaments (potestat normativa ordinària del govern) o Decret llei o Decret legislatiu La Constitució i les institucions obliguen a que la forma de govern de les Comunitats autònomes sigui un sistema parlamentari.\n10.2: LA DISTRIBUCIÓ DE COMPETÈNCIES ENTRE LES COMUNITATS AUTÒNOMES I L’ESTAT Ordenació normativa de la distribució de competències Com s’articula jurídicament el sistema de distribució de competències? En qualsevol Estat amb autonomia política, descentralització, etc. un dels temes bàsics és com es distribueix l’exercici del poder polític, és a dir, com es denomina qui fa determinada funció dins d’un determinat territori. Cal establir un sistema per articular el pluralisme polític institucional, establir el sistema de distribució de competències entre l’Estat central i les 4 Dret Constitucional I 1º Dret UAB Comunitats autònomes o Estats membres, i aquesta és una de les tasques bàsiques de la Constitució.\nModels de distribució de competències a) El primer model és el dels EUA, que constitueixen el primer Estat federal modern. En la seva Constitució opten per establir de forma taxativa les competències de la federació.\nLa Constitució estableix les competències que corresponen als òrgans federals única i exclusivament. El que no correspon d’acord amb la Constitució als òrgans de la federació queda en mans dels Estats membres.\nb) La Constitució italiana obre l’anomenat Estat regional o Estat de les autonomies regionals. La Constitució determina les competències que poden assumir les regions autònomes. Allò no previst expressament queda dins de l’òrbita estatal. És l’invers dels Estats Units, del model federal.\nc) L’antecedent immediat a la història constitucional d’Espanya és la Constitució de la segona república espanyola. La Constitució de 1931, que obre l’autonomia regional dins del constitucionalisme espanyol. Segueix una lògica original, per una banda manté la lògica federal, fixa les matèries exclusives de l’Estat i les matèries compartir des de l’Estat. Però estableix una modificació important, que serà recollida posteriorment en la Constitució de 1978, que diu que les matèries no previstes les recollirà l’Estatut d’autonomia, i les que l’Estatut no ha recollit com a pròpies, un cop aprovat, queda en mans de l’Estat. La regió autònoma només té les matèries que de forma taxativa ha incorporat al seu estatut.\nd) En la Constitució de 1978 juguem amb les dues lògiques, un model federal pur i un model regional pur. L’article 149 dóna una llista de competències exclusives de l’Estat, però hi ha un altre article, el 148, on llista les matèries que les Comunitats autònomes podran assumir. Per tant, es presenta un contrast. En origen era rellevant perquè la Constitució preveia la creació de dos tipus de Comunitats autònomes: les plenes, que històricament ja havien expressat la seva voluntat d’autogovern, i podien constituir el seu àmbit competencial sobre allò establert a l’article 149. Però en el 148 el constituent dóna la ocasió a altres comunitats per a que accedeixin a un règim autonòmic amb un grau d’autogovern inferior, que es mou dins de la llista de matèries que estableix l’article 148. La Constitució preveu que al cap de 5 anys puguin ampliar el seu camp competencial cap a les primeres, que només tindran com a límit el 149. Actualment, l’articulació competencial es troba en l’article 149 com a límit de totes les Comunitats autònomes.\n5 Dret Constitucional I 1º Dret UAB Però el model no s’articula només a la Constitució, també s’articula a l’Estatut d’autonomia, que és la norma que fixa les competències de cada Comunitat autònoma.\nEl que no està a l’Estatut és competència estatal. En determinats moments hi poden incidir altres normes, com les normes competencials extraestatutàries. Aquí es situen les disposicions previstes a l’article 150 de la Constitució, on es situa la llei marc, la llei d’harmonització i la llei de delegació i transferència.\nPer tant, les normes que regulen la distribució de competències es troben a: 1. La Constitució 2. L’Estatut d’autonomia de cada comunitat 3. Les normes competencials extraestatutàries Hi ha altres normes que hi poden tenir incidència, tot i no ser exclusivament competencials.\nCriteris d’articulació La competència reflecteix el conjunt de funcions que les normes d’articulació de competències atribueixen a l’Estat o a una Comunitat autònoma sobre una determinada matèria. Cal ordenar el poder polític en situacions de descentralització i ho fa articulant competències i funcions en relació a una matèria.\na) Matèria És l’objecte de la competència, un sector de la vida social o política. Les matèries plantegen alguns problemes, perquè quan es planteja un conflicte de competències, el primer que cal determinar és a quina matèria fa referència, quines normes articula. És una tasca complexa i planteja molts problemes. Un d’ells és que no determina les concretes submatèries que entren dins del seu nom. La segona part del problema és que hi ha matèries que tenen eficàcia horitzontal, és a dir, que hi ha matèries que fan referència a un bloc de matèries, i això pot fer que hi hagi una matèria que és competència exclusiva de la Comunitat autònoma, però topa amb competències horitzontals que són exclusives de l’Estat. Per tant, no sabem què entra exclusivament dins de la matèria, i pot topar amb altres competències que té l’Estat.\nPer tal de resoldre el problema, el legislador de la Comunitat autònoma necessita concretar què hi ha dins de la matèria perquè l’Estat no li absorbeixi competències.\n6 Dret Constitucional I 1º Dret UAB b) Funcions en el desenvolupament de la matèria les funcions que inclou la competència des de la perspectiva jurídica poden ser legislatives, reglamentàries i executives. Una competència exclusiva vol dir que l’Estat té el control de les tres funcions que inclou la competència. Amb això el que passa és que la majoria de competències són de règim compartit, que l’Estat i la Comunitat autònoma tenen funcions en el desenvolupament de la matèria. No obstant, la participació de l’Estat estarà sempre amunt.\nPerò hi ha una altra possible situació, que és la situació de competència concurrent, que la caracteritza que tant l’Estat com la Comunitat autònoma tenen la totalitat de funcions del desenvolupament de la matèria. Es dóna només en un camp, i és en el camp de la cultura.\na) Legislatives - Bàsica - De desenvolupament b) Reglamentàries - Normatius o jurídics - Organitzatius c) Executives L’Estat, llavors, pot tenir només competències en la legislació bàsica, i la resta queda dins del camp de l’autonomia. Aquí entra un altre problema, i és distingir el que és bàsic del que no ho és.\nConflictes de competència entre l’Estat i Comunitats autònomes Tots els sistemes descentralitzats tenen problemes a l’hora de determinar si una competència correspon a l’Estat o a una Comunitat autònoma. El conflicte és natural, és una conseqüència, perquè el conflicte no és altra cosa que una diferència entre l’Estat i una Comunitat autònoma en la interpretació de les normes que articula el règim d’una matèria. És a dir, que l’Estat considera que dins de la seva competència entra que pugui regular una altra matèria, fa una interpretació per la competència horitzontal. La Comunitat autònoma fa una interpretació diferent i interpreta que té competència exclusiva sobre una determinada matèria que l’Estat interpreta que li correspon. I aquí és on entra el conflicte.\n7 Dret Constitucional I 1º Dret UAB Per donar resposta a com es resol el conflicte, cal partir de dos breus consideracions: 1. Per resoldre aquest conflicte hi ha mitjans polítics i jurisdiccionals. Els mitjans polítics normalment actuen prèviament a la creació de la norma. L’altra opció és acudir als tribunals, en principi, al tribunal constitucional, però pot incidir la jurisdicció contenciós-administrativa.\n2. La solució del conflicte anirà condicionada per la naturalesa jurídica de la norma o acte objecte del conflicte, i aquí s’obté una totalitat que permet distingir: a) Si el conflicte afecta a una llei o norma amb rang de llei, el procediment per a resoldre’l és el del recurs d’inconstitucionalitat, procediment que a més té ja reconeguda una singularitat de matèria competencial, que es troba recollida en l’article 33.2 de la LOTC.\nb) Si no té rang de llei, el procediment per resoldre’l és: a. Si Estat i Comunitat autònoma un i altre consideren que són competents per a realitzar la jurisdicció, és justament el procediment del conflicte positiu de competències.\nb. Si un i altre consideren que no tenen la competència, el procediment s’anomena del conflicte negatiu de competències. Es resoldria amb el competències.\n8 procediment del conflicte negatiu de ...


ERC creu que l'Estat és un "sistema corrupte" irreformable des de dins - Diari de Girona\nERC creu que l'Estat és un "sistema corrupte" irreformable des de dins\nQuim Ayats, Joan Olòriz i Jordi Martí, ahir, davant els jutjats de Girona. marc martí\nEsquerra Republicana creu que la corrupció és com un "càncer amb metàstasi" que ha afectat tots els partits que han governat a l'Estat. El número 2 de la candidatura per Girona, Joan Olòriz, va considerar que actualment l'Estat és "un sistema corrupte irreformable des de dins", i per això va assegurar que la solució només passa per un nou estat en forma de república catalana amb un sistema econòmic que es basi en la competitivitat i l'esforç.\n"El sistema no es pot reformar des de dins cap enfora, sinó de fora cap endins. Per això ens cal una república catalana", va advertir Olóriz, tot recordant a En Comú Podem que no seran capaços de canviar les coses ni fer un referèndum vinculant "tots sols". En aquest sentit, Olòriz va assegurar que Esquerra "és la garantia insubornable contra la corrupció".\nPer la seva banda, el candidat al Senat Jordi Martí va criticar algunes de les lleis que s'han promulgat a l'Estat en els darrers temps, com la "llei mordassa" o la llei de racionalització i sostenibilitat de l'administració, que segons va advertir, centralitza competències i consisteix "una involució democràtica de primer ordre". Finalment, el també candidat al Senat Quim Ayats va criticar el sistema judicial espanyol, especialment del Tribunal Constitucional, ja que té "una parcialitat òbvia i clara" perquè molts dels seus membres són triats pels partits.


MOOC El declivi de la universitat? | AMPA IPSE BLOC ... un espai per a la comunicació i per a la participació.\nMOOC El declivi de la universitat?\n06/02/2013 — ampaipse\nL’oferta de cursos en línia i gratuïts obliga els campus a replantejar el seu model.\nAJohn Hennessy, president de la Universitat de Stanford, s’atribueix el fet d’haver estat el primer que va parlar d’un tsunami a la universitat (“there’s a tsunami coming”) en una entrevista que li van fer a començaments de l’any passat. La frase s’ha repetit constantment al llarg dels darrers mesos i el tsunami té un nom: MOOC. Es tracta de la sigla que respon als Massive Open Online Courses, cursos que ofereixen els millors professionals del món de les universitats i institucions més prestigioses, a través d’internet i de manera gratuïta, de manera que poden arribar a milers d’alumnes.\nLA VANGUARDIA – JOSEP PLAYÀ MASET – MOOC El declivi de la universitat? (pdf)\nFa només quatre mesos, a la inauguració oficial del curs a les universitats catalanes, el conseller d’Economia i Çoneixement, Andreu Mas-Colell, va llançar una advertència: “Les grans universitats del món se’ns ficaran a casa sense crear cap lloc de treball. Cal anticipar-se aquí; la col·laboració entre universitats torna a ser essencial”.\nPerò no tots ho perceben com una amenaça. Andrés Pedreño, exrector de la Universitat d’Alacant i exconseller d’Universia, va escriure al seu blog a començaments d’any: “L’educació s’obre i es globalitza”. Segons aquest professor, impulsor de la primera gran iniciativa espanyola en aquesta línia (Unimooc), la gran paradoxa és que “al mateix temps que les universitats experimenten les pujades de taxes més importants de la seva història, comença el boom mundial de l’educació oberta, global i gratuïta”.\nLa irrupció ha estat comparada amb l’impacte que internet ha representant per a la premsa escrita. I l’expansió ha estat veloç des de les primeres notícies, el 2008. De fet, no és fins al 2011 quan se sap que més de 160.000 persones de 190 països s’han matriculat en un curs d’intel·ligència artificial ofert per Sebastian Thrun i Peter Norvig a la Universitat de Stanford. Des d’aleshores han proliferat les iniciatives: Udacity, Coursera, EDX… Fins i tot Google s’hi va afegir el juliol passat amb el seu curs Power searching, al qual ràpidament es van inscriure 150.000 persones.\nEl responsable d’educació superior a Anglaterra, David Willets, ha afirmat que “els MOOC representen una gran oportunitat per ampliar l’accés als estudis superiors i satisfer la demanda global d’aquest sector, especialment a les economies emergents”. Aquests cursos, que es poden seguir còmodament des de casa o la feina, suposen una oportunitat excepcional per a joves i adults de diferents punts del planeta que poden tenir escasses possibilitats d’anar a la universitat. I, a més a més, poden fer cursos sobre Intel·ligència artificial, Enginyeria de software, Machine learning, Algoritmes, Criptografia, Introducció a la computació, Anàlisi de xarxes socials …\nAixò sí, les ciències socials i humanes de moment tenen menys predicament i és més dubtós ensenyar dret, sociologia o filosofia amb uns materials únics. S’ha fet molt popular un vídeo en què Sebastian Thrun explica l’experiència viscuda al seu curs d’intel·ligència artificial. Un jove afganès li va explicar per e-mail com esquivava els bombardejos i punts de control per aconseguir una connexió a internet i fer els deures. I una mare soltera, francesa, amb dos nens petits, que treballava 40 hores setmanals, li explicar com seguia els cursos de nit.\nUn dels dubtes principals està relacionat amb la viabilitat financera d’aquests projectes. L’argument que molts professors estan disposats a cedir gratuïtament les seves classes magistrals o els seus apunts a la xarxa perquè l’enorme grup de seguidors els garanteix un reconeixement laboral encara més gratificant no sembla suficient. És cert que es cobra per certificats o per fer exàmens, i hi pot haver milers d’estudiants interessats. Però l’experiència indica que molts es conformen a seguir algunes matèries i que l’èxit es basa precisament en la gratuïtat.\nImma Tubella, rectora de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC), una experiència pionera a Europa en un ensenyament a distància i en línia, és molt crítica: “Són cursos d’autoaprenentatge, cursos que s’ofereixen independentment del context de les persones, ja que poden tenir fins a un milió d’estudiants alhora, cosa que comporta una ràtio d’abandonament altíssima (prop del 95%) perquè no hi ha acompanyament. Hi ha el risc que s’arribi a considerar l’educació en línia de segona categoria”.\nEls sistemes d’avaluació són un altre dels punts febles d’aquests cursos, atesa la impossibilitat de supervisió i correcció per part dels professors. Es fan exàmens tipus test, que faciliten la resposta, s’utilitza l’avaluació per altres companys o l’autoavaluació. Ara bé, també comencen a sorgir iniciatives des de col·legis majors o residències per ajuntar un grup d’alumnes que fan un mateix curs i facilitar-los una ajuda externa.\nEls entusiastes dels MOOC recorden que la velocitat de canvi de la societat actual obliga a una formació continuada al llarg de la vida. I per això sorgeix la necessitat d’acollir-se a aquest tipus de cursos pel valor cada vegada més relatiu d’uns títols acadèmics que aviat queden desfasats.\nEl que ningú no posa en dubte és que aquestes experiències seran un revulsiu per a les universitats presencials. La crisi i la manca de recursos les impulsaran cap a un sistema mixt que combini ensenyament presencial amb el que es porta a terme en línia. I en aquest àmbit es pot aprendre molt de les noves didàctiques, amb vídeos gravats pels mateixos professors i l’impuls de les comunitats virtuals. I, a més, amb l’avantatge per a les presencials de disposar de l’acompanyament que pot aportar el professor com a tutor i corrector, cosa que els MOOC no poden oferir mai.\nMOOC són les sigles en anglès de Massive Open Online Courses (cursos massius oberts i en línia).\nEls projectes més destacats:\nUDACITY. Projecte de Sebastian Thrun, que el gener del 2012 va deixar la Universitat de Stanford per crear la seva pròpia universitat en línia. Thrun i Peter Norvig havien superat totes les expectatives amb el curs Introducció a la intel·ligència artificial. Ara intenten que el curs Building a search engine arribi al mig milió d’alumnes.\nEDX. Plataforma creada el 2011 per la Universitat de Harvard i el MIT de Boston, que van posar-hi 60 milions de dòlars per desenvolupar-lo. Va emgegar el maig passat, i més tard s’hi han afegit la Universitat de Califòrnia-Berkeley, la de Texas, el Wellesley College (femenina) i Georgetown (jesuïta).\nCOURSERA. Va començar amb cursos de la Universitat de Stanford, i ara n’ofereix d’altres universitats de prestigi com Yale, Princeton, Michigan, Penn…\nFUTURELEARN. És el projecte europeu més rellevant. L’impulsa l’Open University, que ha sumat altres universitats del RU (Birmingham, Bristol, Exeter, Cardiff, Lancaster, Leeds, St. Andrews, Southampton…).\nSenyores i senyors…, torna el Carnaval! »


Xina Filtre de gasos Fabricants i proveïdors - Fàbrica de filtres de gas - Maquinària YNT\nFiltre de gas natural El filtre de gas natural és adequat per a l'aplicació de partícules sòlides de l'eliminació de la condició de gas o de treball sense requisits de separació de líquids. El filtre d'aire natural és un colador de recipient de filtració...\nGas sec introducció LCN-1 gas sec filtre és alt eficaç filtre embarcació per eliminar partícules de pols de l'aire de filtració. S'aplica per eliminar la pols, partícules sòlides i rovell en sistema de filtració de gasos. Aquest filtres de gas utilitzeu cartutx de filtre...\nFiltres de filtre de líquid de gas líquids Els efectes de filtres de líquids de gas INOCO LCN-2 poden aconseguir que el contingut de líquid es redueixi a 0,003ppmw, eliminant partícules sòlides amb una precisió de 0,3 micres fins al 99,99%. en el sistema...\nPresentació del filtre de cartutx de gas INOCO podria proporcionar tot tipus de filtres de cartutx de gas d'alta eficiència i alta qualitat amb la tecnologia més avançada i el sistema de filtració d'aire. El filtre aplica una tecnologia raonable de...\nAire comprimit filtre introducció SGA-A d'aire comprimit és amb alt grau d'alumini silici i acer per a closca de cos. Aquest filtre membrance gas és amb precisió de filtre d'alta, baixa inicial gota diferencial, temps de llarga vida. Especificacions ￭ filtrada mitjans de...\nAlta pressió gas introducció SGA INOCO-D alta pressió gas filtre pot ser utilitzat en la condició de 25-400 bars, i és més seguretat i fiabilitat en aquest rang. Closca superior de Material ￭ especificacions: CS (opcional 16 RNM III), SS(316 III) ￭ fons d'ordres: CS (opcional...\nPresentació del cartutx PP El filtre doblegat PP, també anomenat cartutx plegat PP, està fabricat amb membrana de fibra de polipropilè súper fina o teixits no teixits o malla per plegar-se dins i fora de la capa. Vareta del centre de la carcassa del...\nPTFE introducció INOCO TFEG PTFE filtre cartutx està feta de membrana de tefló i el mitjà de filtració és Politetrafluoroetilè hidrofòbics microporosos membrana, cada filtre ha passat 100% comprovació d'integritat de flux de bombolla punt i difusió abans deliveried de fàbrica...\nSom un dels principals fabricants i proveïdors de filtres de gas a la Xina. Benvingut a contactar amb la nostra fàbrica per comprar filtre de gas de qualitat i consultar el preu amb nosaltres.


La tradicional cursa del carrer Nou de Girona s'ajorna per motius de seguretat - Diari de Girona\nLa tradicional cursa del carrer Nou de Girona s'ajorna per motius de seguretat\nLes proves previstes per aquest diumenge es faran en una data futura per concretar\njordi roura girona 17.10.2019 | 13:23\nEls corredors durant la cursa de l'any passat al seu pas pel carrer Nou Aniol Resclosa\nEls corredors durant la cursa de l'any passat al seu pas pel carrer Nou\nLa 41ena edició de la cursa del carrer Nou de Girona, que s'havia de celebrar aquest diumenge, ha quedat ajornada per motius de seguretat. Segons han confirmat els organitzadors, per motius de seguretat (per exemple, no es permet la col·locació de tanques) s'ha considerat convenient posposar les proves infantils, de 10 i de 5 quilòmetres, així com la milla urbana, que s'havien organitzat.\nLa cursa del carrer Nou és, tradicionalment, l'avantsala a les Fires de Sant Narcís i sempre es corre el cap de setmana abans de la festa major de Girona. Aquesta 41ena edició, que tenia més d'un miler d'inscrits, es posposa per una nova data a determinar en les properes setmanes. En principi, i a falta de la confirmació definitiva dels organitzadors, tots aquells que hagin formulat la inscripció també els serà vàlida per a la nova data.


Pla d'Informació de les Infeccions Respiratò... - Govern.cat\nPla d'Informació de les Infeccions Respiratòries Agudes a Catalunya (PIDIRAC). Full informatiu núm. 2\nquery_builder 18 novembre 2003 14:24\nL’activitat gripal a Catalunya ha augmentat durant la darrera setmana, especialment en els nens. En els adults, s’han començat a detectar els primers casos confirmats per laboratori. En conjunt podem senyalar que l’activitat gripal està augmentant però sense assolir nivells epidèmics.\nLa setmana 45 (2 al 9 de novembre de 2003) es va posar en marxa el sistema de vigilància epidemiològica de les infeccions respiratòries agudes a Catalunya, el qual estarà en funcionament durant tot el període habitual de major activitat de la malaltia (fins a la setmana 16 de l’any vinent). Té per objectius estudiar el comportament del virus gripal i d’altres virus respiratoris, detectar precoçment l’inici de l’epidèmia i caracteritzar els virus circulants, així com donar una resposta informativa adequada.\nAquest sistema de vigilància es va posar en funcionament a Catalunya la temporada 1988-1989 i va ser modificat a partir de la temporada 1999-2000, per tal d’aconseguir major representativitat geogràfica i major cobertura en l’obtenció de mostres per a l’estudi virològic. El nombre de centres sentinella participants en aquesta temporada és de 24, distribuïts per diverses comarques de Catalunya. Els professionals d’aquests centres sentinella recullen mostres faríngies i nasals durant tota la temporada.\nEls virus que s’estudien, a més del virus gripal, són el virus respiratori sincicial, els virus parainfluença 1, 2 i 3 i l’adenovirus.\nDurant la darrera setmana, els dos indicadors de mortalitat utilitzats en el sistema, encara que es troben per sobre dels nivells esperats, no superen les dues desviacions estàndar positives. En quant als de morbiditat, es continuen detectant increments en l’activitat assistencial, que són especialment importants a nivell de visites pediàtriques.\nAl laboratori, de les 60 mostres analitzades, 26 han resultat positives al virus gripal A. De les 60 mostres, 36 corresponen a menors de 14 anys, essent la positivitat al virus en aquest grup del 52,7%, mentre que en els adults la positivitat és del 29,2%. Tots els positius majors de 14 anys eren gent jove no vacunada.\nEn nens també s’han detectat altres virus: 1 mostra positiva a adenovirus i 1 a virus respiratori sincicial.\nEn algunes Comunitats de l’Estat espanyol, a l’igual que a Irlanda i Escòcia s’han detectat nivells d’activitat gripal importants. En altres països, l’activitat és baixa, limitant-se a casos esporàdics o petits brots.


Curs: Mapes mentals: organització personal d’informació | Consell Comarcal del Maresme\nInici Economia i Treball Maresme servei d'emprenedoria Curs: Mapes mentals: organització personal d’informació\nCurs: Mapes mentals: organització personal d’informació\nEl Maresme Centre de Negocis, conjuntament amb PIMEC (Petita i Mitjana Empresa de Catalunya) ha organitzat un curs gratuït de formació per a persones en actiu sobre l’organització personal d’informació.\nEl curs començarà el 3 de maig i finalitzarà el 2 de juny. Les sessions es faran els dimarts i els dijous de 17h a 19h\nPer a inscripcions, empleneu el formulari CLICANT AQUÍ abans del 30 d’abril de 2011\n– – La ment irradiant (2 h)\n– · Com funciona el nostre cervell. Forma d’aprendre i recuperar continguts de la memòria.\n– · Processar informació: anàlisi d’informacions, recerca d’informació, plantejament d’hipòtesi, …)\n– · Concepcions teòriques del funcionament de la ment humana\n– · Contrast d’experiències\n– – L’eina dels mapes mentals. Què és i com s’utilitza (6 h)\n– · Exemples de Mapes Mentals. Característiques dels mapes mentals\n– · Vinculació dels mapes mentals amb les teories d’aprenentatge, recuperació i gestió d’informació.\n– · Terminologia. Normes per a la seva realització (associació, agrupació, enfocaments, colors, aplicacions…)\n– – Tipus de mapes (4 h)\n– · Exemples complexos de mapes\n– · Aplicacions pràctiques de mapes mentals a situacions reals\n– – Casos pràctics (8 h)\n– · Aplicació de mapes mentals\n– · Anàlisi d´ un problema nou (primeres informacions i definició de l`estratègia d’obtenció de més informació)ıı\n– · Generació de mapes causals- elaboració d’hipòtesi. Generació de mapes amb alternatives de solució (brainstorming)\n– · Mapes per a la planificació d’un projecte\nPer a ampliar informació, podeu contactar amb Maresme Centre de Negocis: Telèfon: 93 693 14 50\nAdreça: 20 hores del 3 de maig al 2 de juny de 2011\nArticle anteriorCurs per a persones en actiu: intel·ligència emocional\nArticle següentConvocatòria per a la concessió d’ajuts individuals de menjador per al curs 2011-2012


El shannen doherty estrella de '90210' encara es va quedar en un habitatge temporal després d'incendis de Califòrnia -->\nL’estrella “90210”, Shannen Doherty, encara queda enganxada a l’habitatge temporal després dels incendis forestals de Califòrnia\nShannen Doherty encara és traslladada de casa seva després que els incendis forestals de Califòrnia es van estroncar a Malibu l'any passat, i no sap quan podrà tornar.\nL'antiga estrella de 'Beverly Hills, 90210' va presentar documents en la seva batalla legal contínua contra la seva companyia d'assegurances State Farm, que afirmava que s'havia negat a pagar les seves reclamacions relacionades amb el foc de Woolsey.\nEn els documents recentment arxivats, Doherty explica que es va veure obligada a desallotjar-se de la seva llar, 'i el local ha romàs deshabitat des de novembre de 2018, durant el qual Plaintiff va viure en un habitatge temporal'.\nTot i això, State Farm va revelar que han pagat més de 350.000 dòlars a Doherty, amb l'esperança de cobrir danys, habitatges temporals i lloguer de mobiliari. State Farm diu que actualment paguen 35.000 dòlars mensuals perquè l’actriu visqui en un habitatge temporal.\nLa companyia d'assegurances diu que Doherty ha continuat enviant despeses addicionals, i que ara preveuen depositar Doherty i la seva mare Rosa, en un futur pròxim per a tots els danys.\nA principis d’aquest any, Doherty va demandar i va dir: 'State Farm aprofitarà la vulnerabilitat i la molèstia dels seus titulars de la política quan es trobin en les mateixes situacions en què van pagar milers de dòlars en primes per assegurar-les'.\nentrenador britànic taylor\nL’actriu va declarar que State Farm només va oferir dues setmanes de cobertura per a una residència temporal mentre es netejava la casa, cosa que Doherty creia que era ridícula.\nTambé va afirmar que tot orde va ser 'increïblement angoixant', sobretot mentre se sotmet a un 'tractament invasiu del càncer, inclòs la quimioteràpia i la radioteràpia'.\nL'estrella li va diagnosticar un càncer de mama el 2015 i ha estat molt oberta sobre el seu tractament.\nState Farm ha denegat totes les denúncies de faltes i ha afirmat que eren justificades en negar algunes de les afirmacions de Doherty.\njay cutler culturista\nbritney taylor antonio brown\nExclusiu Estrella de 'RHOC' Alexis Bellino Ex-Marit Jim's Court, combat contra Shannon Beador i Tamra, el jutge escalfa\nLa Llei La protagonista de RHONY, Sonja Morgan, guanya una altra demanda sobre les factures legals impagades\nNotícies L’Evolució de la medalla d’or olímpica de Shaun White\nNotícies D'última Hora Fill de Wendy Williams i lluita contra el marit estrenat: detalls complets de la seva alteració\nEstrelles Elisha Cuthbert tindrà més a la botiga després de que finalitzi 'The Ranch'\nEstrelles Demi Moore obre sobre la seva experiència a prop de la mort i com va veure la llum\nEstrelles Tami Roman revela una nova vida després de la sortida de les dones de bàsquet\nUna mirada enrere sobre l'amistat entre Taylor Swift i Selena Gomez\nL'estrella 'RHOBH', gramatina Camille obligada a traslladar-se amb els pares després de perdre la mansió a la pólvora\nJustin Bieber fa pensar que els aficionats a la vida personal de Hailey Baldwin i la seva vida personal, diu que són íntims 'tot el dia'\nWill Smith obligarà a convertir els registres financers en la demanda de frau de Duane Martin


S’obren les inscripcions del Casal d’Estiu Municipal de la Seu d’Urgell - Poble Andorrà\nS’obren les inscripcions del Casal d’Estiu Municipal de la Seu d’Urgell\nEl casal d’estiu tindrà lloc del 27 de juny al 26 d’agost a l’escola Pau Claris\nA partir d’avui dilluns 9 de maig ja es poden formalitzar les inscripcions telemàtiques i presencials per al Casal d’Estiu Municipal que organitza les Regidories de Joventut i d’Infància de l’Ajuntament de la Seu d’Urgell.\nEl casal d’estiu tindrà lloc del 27 de juny al 26 d’agost a l’escola Pau Claris. Les famílies podran optar a torns per setmana o per quinzenes. Les inscripcions són en format telemàtic a través del web municipal www.seu.cat. La documentació, que també s’haurà d’adjuntar telemàticament, és la següent: fotocòpia carnet català de salut, fotocòpia del full de vacunes (requisit obligatori), una fotografia de carnet i una fotocòpia del carnet de família monoparental o nombrosa en cas que sigui el cas (s’aplicarà un 20% de descompte).\nPer aclarir qualsevol dubte o fer algun comentari sobre el casal, es pot contactar contacteu al mòbil 670 050 248 o bé al telèfon 973 350 010 o al correu joventut@aj-laseu.cat\nEls torns del casal d’estiu seran per quinzenes o per setmanes. L’horari de funcionament serà de 9.00 a 13.30 hores. El preu del casal és de 34 € la setmana i 61,88 € la quinzena. A més a més, es tornarà a oferir dues franges respecte del servei d’acollida:\nFranja 1: de 07.45 h a 09.00 hores.\nFranja 2: de 13.00 h a 14.00 hores.\nEl preu és únic, tant si es tria una franja com es treien ambdues: 7 € la setmana o 12 € la quinzena.\nLa policia acudeix a un domicili per un assumpte familiar i acaben descobrint objectes robats per valor de més de 5.000 euros


30.05.2017 La prova del Circuit Bronze Head de pàdel celebrat al club Marcambrils ha finalitzat aquest cap de setmana amb les victòries d’Alex Casas i Albert Viñas, a Primera masculina, i de Laura Casanova i Helena Boquet, a Primera femenina. Casas i Viñas s’ha imposat a la final a Kiko Calavera i Cristóbal Ramírez per…\nQUESADA-VIÑAS I DÍAZ-VENTURA S’EMPORTEN EL BRONZE DEL CT FIGUERES\n30.05.2017 Helena Quesada i Alba Viñas i David Díaz i Oscar Sebastián Codony han estat les parelles guanyadores, a Primera categoria, del Circuit Bronze Head que aquest cap de setmana ha finalitzat a les instal·lacions del CT Figueres. Quesada-Viñas s’han imposat per 7-5 i 6-2 a Laia Tarradas i Patrícia Alarcón a la final de…\nCATALUNYA, BRESSOL DEL PÀDEL\n29.05.2017 El Periódico de Catalunya, en la seva edició d’avui 29 de maig, publica una entrevista amb Pere Hernàndez, president de la Federació Catalana de Pàdel. L’article fa referència al bon estat de salut del nostre esport, amb, entre d’altres temes tracats, al rècord de clubs i llicències. Pots llegir l’article realitzat pel periodista Raúl…\nEYHERAGUIBEL-OSORO I SANMARTÍ-BRITOS S’EMPORTEN EL OR DEL ATHLETIC TERRASSA\n30.05.2017 Paula Eyheraguibel i Aranzazu Osoro a Primera femenina i Enric Sanmartí i Andrés Alberto Ríos a Primera masculina, s’han proclamat aquest cap de setmana campions de l’Or celebrat a les instal·lacions del Athletic Terrassa Hockey Club. Eyheraguibel i Osoro han disputat la final femenina davant de la parella formada per Lara Tena i Noelia…\nFEDERACIÓ CATALANA DE PÀDEL- ASSEMBLEA GENERAL ORDINÀRIA 2017\nLa Federació Catalana de Pàdel comunica la convocatòria de l’Assemblea General Ordinària que tindrà lloc el proper dia 29 de Juny de 2017, a les 19,00 hores en primera convocatòria i a les 19’30 hores en segona, a la seu de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya (UFEC), a la Rambla de Catalunya 81,…\nCONCENTRACIÓ DE MENORS DE LA FEDERACIÓ CATALANA DE PÀDEL\n24.05.2017 Un total de 46 jugadors d’arreu de Catalunya han participat aquest diumenge a les instal·lacions del club Global Padel Sports a Vilaseca (Tarragona) de la tecnificació organitzada per la Federació Catalana de Pàdel. La tecnificació de la FCP començava amb una xerrada del psicòleg Vicenç Raluy sobre psicologia esportiva i els hàbits que han…\n24.05.2017 Ari Sánchez i Paula Eyheraguibel, a Primera femenina, i Jordi Juan i David Luque, a Primera masculina, s’han proclamat brillants vencedors del Gran Slam de pàdel disputat a les pistes del Club Tennis Tarragona i que ha finalitzat aquest cap de setmana. Sánchez i Eyheraguibel han derrotat en la gran final a Cristina Gomis…\n22.05.2017 La parella formada per Valentí Enrich (Sport) /Joan María Ramos (El Punt/Avui) s’han proclamat campions de la quarta prova del circuit APT/FCP per a periodistes de la temporada 2016/17 disputada a les instalacions del Canal Olímpuic de Catalunya, a Castelldefels. Enrich i Ramos, debutants a la competició, s’han imposat a la final disputada contra…\n22.05.2017 La selecció catalana de pàdel de veterans masculina i femenina ha finalitzat sotscampiona de 1ª categoria en el Campionat d’Espanya de Seleccions Autonòmiques en categoria de veterans. En noies l’equip capitanejat per Marit Willis ha arribat a la final després de desfer-se en quarts de final a la Federació de Cantabria, i en semifinals…\nTYC PREMIUM AL TPI DEL 19 AL 25 DE JUNY / MENORS\n18.5.2017 Un cop finalitzat el III Gran Slam disputat a les instal·lacions del DClub aquest cap de setmana passat, felicitem les parelles que han aconseguit plaça per jugar el darrer TyC Premium de la temporada que justament, es jugarà al club esportiu Tarragona Pàdel Indoor (TPI) del 19 al 25 de juny. Us recomanem anar…