Descobertes quatre tombes més a la necròpolis bizantina de Sant Francesc\nDimecres, 17 de Juny de 2020 12:31\nEl Consell de Formentera, a través de l'àrea de Patrimoni, informa que ha començat una nova tasca d'excavacions arqueològiques a la necròpolis d'època bizantina que es va trobar l'any 2017 a un solar del carrer del Metge Vicent Riera a Sant Francesc. En aquesta primera setmana, els treballs que estan desenvolupant un equip d'arqueòlegs de l'empresa Sociedad Ciencias Aranzadi han tret a la llum quatre tombes més al costat de les altres quatre que es varen trobar anteriorment i que corresponien l'època tardoantiga del segle VII.\nLa consellera de Patrimoni, Raquel Guasch, ha valorat la feina que s'està desenvolupant en aquest indret. “Aquestes troballes ens ajuden a conèixer més en profunditat la nostra història i per això és fonamental que l'administració impulsi aquestes accions i disposi de les eines adequades per protegir el nostre patrimoni, com són el catàleg de patrimoni cultural i la Comissió Específica d'Arqueologia"” ha assenyalat la consellera Guasch.\nPer la seva banda, l'arqueòloga Glenda Graziani ha comentat que, a Formentera, d'aquesta època baixa imperial bizantina hi ha altres necròpolis documentades “una mica anteriors a aquest període, com Can Gabino, Can Toni Blai, monestir de la Mola, etc. i aquesta que no es coneixia fins ara, dins de la finca sa Tanca Vella". Graziani ha subratllat que “s'espera que amb aquesta intervenció es pugui donar una mica de llum a una època menys coneguda; aquesta necròpolis segurament estaria lligada a un assentament que potser algun dia sortirà". De fet, en els treballs ha sortit una estructura excavada a la roca que podria tenir alguna relació amb la necròpolis. També hi ha un camp de conreu antic, "molt interessant per conèixer l'evolució de l'explotació agrícola al llarg de la història".\nPer la seva part, la també arqueòloga Almudena García-Rubio ha detallat que “les sepultures trobades estan més separades de les anteriors i que en les dues tombes excavades de moment hi ha restes de dos infants, en una d'elles, i un adult i un infant, a l'altra”. “Les restes tenen un estat de conservació bastant deficient i es farà un estudi de sediments per saber si el tipus de terra afecta la seva conservació”, ha comentat.\nDurant una excavació l'any 2017 prèvia a la concessió de llicència d'obres per construir dos habitatges, es va localitzar part d'una necròpolis d'època bizantina, en un espai que es troba dins de l'entorn de protecció del jaciment arqueològic JA-111 del catàleg del patrimoni cultural de Formentera. Posteriorment, l'any 2018 el Consell va signar un conveni de col·laboració amb la propietat de la finca per tal d'assumir l'execució de l'excavació arqueològica de la resta del solar i va treure a concurs públic, que va guanyar Sociedad Ciencias Aranzadi, per un import de 25.703,74€ (IVA inclòs).\nRetornen els esdeveniments culturals a Formentera amb un concert de l’Orquestra Simfònica al pati del Far de la Mola\nDimarts, 16 de Juny de 2020 09:58\nLa consellera de Cultura, Susana Labrador, ha assenyalat que després que la vida cultural s'hagi reactivat amb la reobertura de la biblioteca, la sala d'exposicions de l'Ajuntament Vell i del Far de la Mola “aquest és el primer acte cultural que el Consell de Formentera programa després de la crisi originada per la Covid-19 i ens fa molta il·lusió, a més coincideix també que és el primer concert que se celebra al pati del Far de la Mola des de la posada en marxa del nou espai cultural”.\nSusana Labrador també ha destacat que aquest any “donades les circumstàncies ocasionades per la crisi sanitària i les mesures de seguretat derivades s'ha decidit ajornar la programació prevista per les Festes de Sant Jaume 2020, i passar-la íntegrament per a les Festes de Sant Jaume 2021”. Tot i això, la celebració de les festes de Sant Jaume d'aquest 2020 es farà amb un format alternatiu segons ha afegit la consellera.\nEn aquesta edició s'ha elaborat un programa de festes de proximitat apostant per artistes locals, en actuacions de petit format i que es realitzaran de manera simultània a diferents localitzacions de l'illa per tal d'integrar-hi tots els nuclis urbans i evitar l'aglomeració de persones en un sol poble. D'aquesta manera es dona suport als músics i artistes de l'illa i es nodreix de vida cultural tots els nuclis.\nEl tret de sortida serà dimarts 14 de juliol i es conclourà el dissabte 25 de juliol coincidint amb la Diada de Formentera incloent-hi actuacions musicals, espectacles de teatre, exposicions i espectacles infantils.\nPel que fa referència a les festes patronals que es celebren durant l'estiu, des de l'àrea de Cultura s'està amb contacte amb les associacions de veïns i comissions de festes per ajudar-les si volen organitzar les seves festes patronals d'acord amb els nous protocols sanitaris.\nLa Música a les Places es reprèn aquest estiu a partir del dijous 25 de juny a la plaça d'Europa des Pujols amb l'actuació del grup local Antena Libre cada dijous. Com cada any s'amenitzen musicalment també la plaça de l'Església de Sant Ferran cada divendres a partir del 26 de juny, la plaça de la Constitució de Sant Francesc amb el tradicional Jazz a la Plaça cada dissabte a partir del dissabte 27 de juny i el passeig Marítim de la Savina amb Els dilluns al Port cada dilluns a partir del 29 de juny. Tots els concerts es fan a partir de les 22.00h i es perllongaran fins al mes d'octubre.\nEnguany arriba la catorzena edició del Cinema a la Fresca, un cicle en el qual tothom podrà gaudir de la projecció de clàssics i contemporanis del cinema estatal i internacional. Amb una programació de cinema d'autor en versió original, es projectaran, durant els mesos de juliol a setembre, un total de 32 pel·lícules de nacionalitats variades, rodades entre els anys trenta i fins a l'actualitat. Les projeccions es duran a terme a partir de les 22.00h els dimarts al jardí de ses Eres a Sant Francesc, els dijous a la plaça de l'església a Sant Ferran i els divendres al pati de la Casa de la Poble de la Mola. La primera projecció serà dimarts 30 de juny al jardí de ses Eres.\nUna altra de les activitats culturals que ha programat el Consell de Formentera i que s'inicia aquest juny, són les “Càpsules culturals” a càrrec de les Moskitas Muertas. Una associació cultural que va néixer amb el desig d'integrar l'art dins la quotidianitat social de Formentera, d'una manera propera, directa i palpable.\nDurant els pròxims mesos apostaran per un projecte col·lectiu en forma de quatre càpsules ubicades en espais rellevants dins la història de l'illa. Aquestes beuran de diferents disciplines artístiques amb l'objectiu d'apropar la cultura, valorar les arrels de l'illa reinterpretar la seva ànima sense filtres.\nLa primera càpsula cultural serà el 23 de juny al Far de la Mola. Es tracta d'un western, que es representarà a les 20.00h, 20.30h i 21.00h. L'entrada és gratuïta amb aforament limitat. Es poden reservar enviant un correu electrònic a capsulesculturals@gmail.com.\nLLUN3S és una iniciativa d'Espai_F, que compta amb el suport de l'àrea de Cultura de Formentera, i neix amb l'objectiu de recuperar l'esperit de les “festes de lluna plena” que es feien a la Mola durant els anys setanta i vuitanta\nEn darrer lloc, cal destacar que el Festival de Jazz de Formentera, que s'havia d'haver celebrat a principi d'aquest mes, s'ha ajornat al mes d'agost. La sisena edició tendrà lloc del 21 al 23 d'agost i canviarà de localitat traslladant-se a Sant Ferran on ens oferirà un esdeveniment de més petit format però que combinarà, una vegada més, l'energia, l'art i la música de músics, tant emergents com consagrats, del panorama local, nacional i internacional.\nTotes aquestes i altres activitats que s'organitzaran durant aquest estiu des del Consell de Formentera seran de petit format per evitar aglomeracions, s'hi controlarà l'aforament i s'hi respectarà el distanciament o ús de mascareta.\nObertura parcs infantils\nDimecres, 17 de Juny de 2020 11:40\nEl Consell de Formentera, a través de l'àrea de Serveis Insulars, informa que demà obriran tots els parcs infantils de l'illa amb condicions de seguretat establertes arran de la publicació del decret del BOIB 4/2020.\nTal com establert el decret, el Consell de Formentera retirarà demà els precintes de les instal·lacions perquè puguin ser utilitzades. Els serveis de neteja del Consell estan fent avui una neteja específica dels parcs.\nA més, s'han establert dues neteges diàries, amb especial atenció a les superfícies de contacte més freqüents, que es realitzaran a primera hora del matí i a primera hora de la tarda, tal com es recomana en el decret.\nIgualment, s'hi ha instal·lat cartelleria informativa que fa referència a les principals mesures de prevenció de la transmissió de la Covid-19, amb un èmfasi especial en la higiene de mans, la higiene respiratòria i el respecte a la distància mínima interpersonal.\nReobertura Oficines Turístiques d'Informació\nEl far de la Mola reobre portes demà divendres 12 de juny


El bloc de l'escola Turó Blau: CARTA DE COMPROMÍS EDUCATIU\nPublicat per Drac Blau a 16:57\nNo puc obrir el document:\n"No podem recuperar el document per a la visualització o bé no teniu permís per visualitzar-lo.\nTorna-ho a provar més endavant."\nDrac Blau ha dit...\nHo sento, havia pujat el document com a privat. Crec que ja ho he solucionat.\nEm sembla una proposta molt encertada canviar la cursa per la festa de l'esport. Gràcies per aquesta innovació, crec que molts nens i nenes us ho agrairan. Endavant!\n3 d’abril de 2011, a les 21:46\nHola sóc la Sandra de 6è la gimcana és molt divertida per que hi ha la sorpresa jeje,els monapatins,la batuka etc a mi m'garada la idea més que la cursa.\nHola, sóc la Eva de 5è.\nI a mi em sembla bé que la cursa del parc del Pegaso es canvii, perquè de tant en tant es tenen que canviar les coses.A més a més a mi no m'agrada molt correr i crec que canviaro serà divertit...\nResumin: em sembla una fantàstica idea, ENADAVANT!!!!\n6 d’abril de 2011, a les 19:33\nHe llegit la "Carta de compromís educatiu" i sóc conscient de la feina que ha suposat per a la comunitat educativa implicada arribar a aquest esborrany. Les meves sinceres felicitacions a les persones que hi ha darrera d'aquesta carta. Però...ara queda la part més feixuga, la del dia a dia, la del COMPROMÍS que hem de prendre TOTS, escola i famílies, per a portar a terme aquest MERAVELLÓS PROJECTE que és l'EDUCACIÓ.\nEndavant! Aquestes "personetes" són el futur.\n"Només una mare"\nEm sembla que canviar la cursa del parc de la Pegaso ha estat una gran idea, perque de tant en tant no està malament canviar d'activitats.\nJo m'ho passo molt be en les dues activitats.\n26 de juny de 2011, a les 16:44


Una imatge d'arxiu de la darrera edició del All Star de bàsquet de la Copa Catalunya, a Manresa. XAVIER BERTRAL\nExjugadora i fisioterapeutaSembla fàcil dir o pensar que sempre que es juga en un esport d’equip el que va per sobre de tot és l’equip. Hauria de ser així però a l’hora de la veritat hi juguen molts altres factors –externs i interns– que són molt difícils de controlar. Per això un dels objectius clau d’un staff és aconseguir que el grup funcioni com un grup i que tingui una identitat pròpia. Evidentment és molt complicat arribar a aquest punt i cal moltíssima feina, tant individual com col·lectiva. Saber que l’objectiu global de l’equip passa per sobre de qualsevol objectiu individual no és fàcil. Sempre s’ha dit que l’esportista és egoista per naturalesa. Mentida. El problema és que no està educat en aquest aspecte, perquè acostumem a equivocar-nos quan donem els inputs positius. "Ets el millor, sense tu no haurien guanyat, quin gol que has marcat o quina mà que has tret: sense tu s’hauria perdut el partit”. Són exemples que només elogien una persona del grup. Així l’única cosa que fem és potenciar aquest egoisme del jugador. I arriba un moment que es creu imprescindible.\nSento ser jo qui us digui que ningú, absolutament ningú, és imprescindible en un esport d’equip. Sempre sortirà alguna altra persona que podrà ocupar el lloc on ets tu. Per evitar qualsevol frustració, cal que en primer lloc fem veure a tots els integrants del grup que són importants. Després, cada un tindrà el seu rol i les seves funcions. Caldrà conèixer-les i ser capaç de dur-les a terme. Així serà més fàcil aconseguir els objectius que el grup es proposi. I no és només una qüestió dels jugadors, entenc l’equip com un tot que inclou també el cos tècnic, i cal que tots funcionin en la mateixa dinàmica.\nEl més important de tot és creure en el que es fa i no perdre mai aquesta essència. Sobretot no s’ha de perdre quan les coses van malament, que és quan més cal confiar en l’estil de joc i la manera d’afrontar les coses, i no tirar-se pedres els uns als altres. Una de les parts bones dels esports d’equip és que no tens temps per lamentar-te de res perquè de manera imminent tornes a tenir competició. L’únic que s’ha de fer és reforçar-se com a grup i tirar endavant. D’entrebancs sempre n’hi haurà, però mai els ha de posar el mateix equip. ¿Us heu adonat que no he parlat de cap tipus de gènere? Perquè l’essència d’una gestió de grup no hi entén de gèneres.


"L'univers premia la gent que atura mons"\nNOVETAT EDITORIAL: "SI TU EM DIUS VINE..."\nAlbert Espinosa presenta la seva tercera novel·la\nSi tu em dius vine ho deixo tot... però digue'm vine sintetitza i amplia l'univers creatiu d'Albert Espinosa, que ha estrenat fa unes setmanes la sèrie Polseres vermelles , líder d'audiència dels dilluns.\nJORDI NOPCA Barcelona. 15/03/2011 00:25\n260x366 Albert espinosa Quan no escriu guions, articles i novel·les, Espinosa juga al pòquer, una de les seves aficions preferides. / SCOTT CHASSEROT Albert espinosa Quan no escriu guions, articles i novel·les, Espinosa juga al pòquer, una de les seves aficions preferides. / SCOTT CHASSEROT\nDes que el seu debut cinematogràfic, Planta 4a , es va convertir en una de les pel·lícules més taquilleres del 2003 a Espanya, Albert Espinosa ha estat una presència constant a les sales de teatre, a la premsa (com a articulista d'opinió), a la ràdio (com a comentarista) i, sobretot, a la televisió: ha estat un dels guionistes d' El cor de la ciutat , Psico express , Jet lag i, des de fa poc, de la sèrie Polseres vermelles , una de les últimes revelacions de TV3. "Estic vivint un moment molt especial: Polseres vermelles és líder d'audiència les nits dels dilluns. Durant el rodatge vaig tenir molt de contacte amb els nens de la sèrie, i vaig escriure bona part del llibre a l'hospital de ficció on es feia el rodatge", diu Espinosa, abans d'afegir: "M'he passat mitja vida en un hospital de veritat, i ara he fet una novel·la en un hospital de mentida".\nDurant els deu anys que va lluitar contra el càncer, Albert Espinosa va perdre una cama, un pulmó i mig fetge: això ens recorda el dossier de premsa de Si tu em dius vine ho deixo tot... però digue'm vine (Rosa dels Vents / Plaza y Janés), novel·la que, igual que gran part de la producció del guionista i escriptor, és una invitació al carpe diem entès en un sentit allunyat dels excessos etílics i carnals. L'únic que es permet -i que vol encomanar al lector- són les ganes de viure i d'aprofitar conscientment la cara bona de l'existència. "L'univers premia la gent que atura mons, i el protagonista d'aquesta novel·la, en Dani, hi creu. El llibre comença amb una sotragada doble: la pèrdua de la parella i la voluntat de trobar un nen desaparegut". Convençut que es tracta de la millor novel·la que ha escrit fins ara, Espinosa recorda que hi ha treballat durant els tres mesos d'estiu: "Escric en un lloc on hi hagi aigua a prop. Amb la producció literària hi ha un vincle més fort que amb la cinematogràfica o la teatral. El meu repte és fer una novel·la cada any: és molt més senzill que fer un guió i et permet fer sortir el jo escriptor".\nEspinosa sap passar pel filtre de la seva personalitat optimista i entusiasta pràcticament qualsevol vivència, lectura i coneixença. A Si tu em dius vine... , els personatges de ficció incorporen algunes de les troballes personals de l'autor en els últims mesos. "Cada any coneixes entre 10 i 12 persones que et canvien la vida. Jo n'hi dic perles. Amb el temps, aquestes perles es poden convertir en diamants".\nEls casos d'en George i el senyor Martín són dos bons exemples d'aquest reciclatge de persones de les quals Espinosa ha après alguna cosa important: "Faig sortir el senyor Martín a l'única part que parla de la meva vida d'hospital. Quan tenia 14 anys estava ingressat en una habitació on només hi havia un home que tenia més de 90 anys. Un dia el van haver d'operar i no tenia ningú que l'esperés a fora del quiròfan. Vaig decidir esperar-lo jo, i se'm va fer molt estrany que un nen tingués cura d'un adult". El cas d'en George és diferent: "A dins del sac de boxa, l'home hi posava retalls de roba de les persones que havia estimat i havia perdut, i mentre donava cops al sac eliminava els problemes. Jo també m'he comprat un sac de boxa, i espero trigar a omplir-lo".


Federacio Catalana Beisbol i Softbol | L’Open de Softbol el guanya el CBS Sant Boi\nL’Open de Softbol el guanya el CBS Sant Boi\nPosted at 09:07h in Destacat, sant boi\tby\tfcbs\nEl CBS Sant Boi s’apunta a la llista de campions del Campionat de Catalunya, concretament després de guanyar la categoria Open Softbol. La competició, que enguany comptava amb 4 equips, el CBS Hèrcules L’H, el CBS Sant Boi, el CB Viladecans i el CB Barcelona, ha resultat molt equilibrada i disputada. Després de la temporada regular, on el CB Viladecans s’ha mostrat superior, només cedint una derrota dels 9 partits disputats, aquest es va classificar directament per la final dels Play Off.\nPer darrere del líder, el Sant Boi, amb dues derrotes, i tancaven la classificació el CB Barcelona i el CBS Hèrcules L’H. Per obtenir el pas al play off final, les jugadores santboianes van vèncer al CBS Hèrcules L’H, que s’havia imposat anteriorment al CB Barcelona.\nEl primer partit del playoff, es va disputar dijous a les 19 h. al camp municipal de Sant Boi. On les santboianes va donar un gran cop, amb una victòria per 24 a 0, el CBS Sant Boi va aconseguir així el primer partit, amb una gran actuació ofensiva de Gala Pérez, Ainoa Recio i Ariadna Cerdà, que va ser la llançadora guanyadora del partit.\nMalgrat aquest resultat al CB Viladecans li quedaven els dos partits al seu camp, al ser les primeres classificades de la fase regular. El segon partit donava inici a les 19 h. del divendres, però la novena vialdecanenca no va ser capaç de batre al CBS Sant Boi, que va derrotar-les per 5 carreres a 1, proclamant-se, així, campiones del Campionat de Catalunya de categoria Open Softbol.\nAmb aquest resultat, el CBS Sant Boi guanya per segon cop el Campionat de Catalunya, desprès d’haver guanyat al 2016, el seu primer de la categoria.\nLink resultats, classificació i estadístiques


El vídeo és la continuació de la feina que estant duent a terme al voltant de la conservació de la memòria d’Argençola, ja traduïda en un primer audiovisual que es va presentar fa dos anys, una exposició de fotografies cedides pels veïns i la recollida, selecció i catalogació de tot aquest material.\nL’objectiu final és conservar per a la generació present i per a les que vindran després, la memòria dels pares i avis, dels qui van viure a Argençola en el passat, de com eren i de com vivien. I el de fomentar la creació de vincles entre els veïns dels vuit nuclis de població que conformen el terme, implicant-los en projectes d’abast municipal.\nEl documental ha estat guionat i dirigit de Ton Lleonart i Clara Vila, realitzat per Bernat Enrich i Dan Ortínez, produït de Mariona Miquel i del grafisme se n'ha encarregat Bernat Enrich.\nAvui divendres 28 d'abril a les 22:12h de la nit, s'emetrà el documental pel Canal 33.


Liérganes | BELLATERRA.CAT\nPosts Tagged ‘Liérganes’\nBELLATERRA GOURMET: DouGall’s, passió per la cervesa artesana de Liérganes\nPosted in Bellaterra, tagged Bellaterra Gourmet, Cantàbria, DouGall's, Liérganes on 24 Març 2019|\nInolvidable visita a DouGall’s de Liérganes|Fotos de M. O. BELLATERRA.CAT\nDougall ‘s és una cervesa artesanal i de producció molt limitada, fruit de l’anhel i passió del seu creador, Andrew Dougall i dels seus socis Enrique Cacicedo i Anna Cufí.\nElaborada amb les mes selectes matèries primeres, és una cervesa d’estil anglès, que segueix els mètodes tradicionals de producció dels vells taverners de les illes.\nEs tracta d’una cervesa viva fresca i natural, amb un gran cos i sabor, elaborada per gent que estima el que fa.\nAndrew Dougall és nascut a Londres de pare escocès i mare anglesa. Antic editor, perd un vaixell a Santander i s’acaba instal·lant a Liérganes per obsequiar-ja des del 2006 amb la primera cervesa artesana de la regió.\nCERVESA ARTESANA DOUGALLS DE CANTÀBRIA\nEs tracta d’una cervesa visqui fresca i natural, amb un gran cos i sabor, elaborada per gent que estima el que fa.\nUNA PRODUCCIÓ LIMITADA I LA SEVA GRAN QUALITAT LA FAN RÀPIDAMENT EN UNA CERVESA DE CULTE.\nDougall ‘s, a més de sèries especials, produeix tres tipus de cervesa; la “Tres Mars”, una ambre ‘Brown Ale’ la “Llegenda”, una ‘Extra Special Bitter’ especiada i afruitada molt equilibrada i la “942” una gran Pale Ale suau de toc cítric, amarga i afruitada, la preferida dels amants de les cerveses Ale.\nL’associació basca The Glutton Club (el Club dels golafres) que vetlla pel bé de la gastronomia i per la divulgació d’aquesta, ha decidit atorgar a Dougall ‘s el Glutton Awards, un dels premis que reconeix la tasca de les persones, empreses o institucions que treballen en el sector agroalimentari i gastronòmic, i el treball destaqui de manera excel·lent.\nLA LLEGENDA DE L’HOME PEIX\nA mitjan segle XVII al poble de Liérganes, a Cantàbria hi havia una parella, Francisco de la Vega i Maria de Casar, que tenien quatre fills. Francisco va morir i la vídua va manar al seu fill Francisco a Bilbao a aprendre l’ofici de fuster.\nEstant a Bilbao, Francisco se’n va anar a nedar el dia abans de Sant Joan, l’any 1674, amb uns amics però portat pel corrent, aquest va desaparèixer i no es va tornar a saber més d’ell. Només cinc anys després, en 1679, a Cadis, uns pescadors van afirmar veure un ésser aquàtic però amb aparença humana que va desaparèixer ràpidament. Aquesta aparició es va repetir constantment fins atrapar la criatura amb trossos de pa i unes xarxes. Un cop capturat van poder constatar que es tractava d’un home, amb escates i forma de peix.\nLlavors va ser portat al convent de Sant Francesc on va ser interrogat per saber de qui es tractava i al cap d’un temps va aconseguir tartamudejar una paraula: “Liérganes”. Ningú sabia que significava, fins que una persona de Cantàbria que estava treballant a Cadis, va comentar que a Cantàbria hi havia un poble que es deia així. També Diumenge de la Cantolla, secretari del Sant Ofici de la Inquisició, va confirmar aquesta afirmació ja que ell era d’allà.\nJoan Rosendo, un frare del convent, va acompanyar a Francisco fins Liérganes per comprovar si era cert que era d’allà ia l’altura de la Muntanya de la Devesa, Francisco es va avançar i va anar directament fins a la casa de Maria de Casar, que ràpidament el va reconèixer com el seu fill.\nJa a casa de la seva mare, Francisco va viure tranquil sense mostrar cap interès per res. Anava descalç i de vegades nu i no parlava tot just. De vegades estava diversos dies sense menjar. Després de nou anys a casa de la seva mare, va desaparèixer en el mar sense tornar a saber res sobre ell.


La gran trituració | Coladepez\nLa gran trituració\nFeina a preu fet no val un pet\nLa compra en cascada de mitjans de comunicació per les grans corporacions –un exemple local n’és la política actual de Telefónica–, afecta la mena d’informació que ofereixen, la qualitat dels continguts, la manera de tractar la realitat sobre la qual informen? I, en segon lloc, aquestes adquisicions, generalment presentades amb vestit de megafusions, com en el cas de Viacom i CBS, com incideixen en el futur dels nous mitjans d’Internet? El poder extraordinari acumulat per aquests grups mediàtics també els convertirà en els futurs taurons del ciberespai? De moment, estem presenciant (i prenent part en) un procés interessant. Mentre els mitjans de comunicació del món real experimenten una concentració sense precedents, els del món >digital continuen expandint-se i ocupant espais nous en una fragmentació i dispersió colossal. D’una banda, estem en ple “Big Crush” (Gran Trituració) i, de l’altra, en un “Big Bang” (Gran Explosió o Expansió). “Allí fora” hi governen un grapat de megatransnacionals corporatives. “Aquí dins”, al costat d’aquestes proliferen les minitransnacionals personals. I en cadascun dels àmbits hi qualla una mena de periodisme diferent.\nEn aquests moments, el mercat global dels mitjans està dominat per nou grups: Time Warner, Bertelsmann, General Electric, Disney, Sony, News Corporation, ATT, Viacom i Seagram. En aquesta classificació no es té en compte només les dimensions dels grups respectius, sinó també la implantació geogràfica dels seus mitjans de comunicació i, sobre tot, l’abast de les seves xarxes de distribució. Només dos d’aquests grups no produeixen continguts directament (General Electric i ATT) i només tres no són dels Estats Units (Bertelsmann –alemany–, Sony –japonès– i News Corporation –australià–) malgrat que una part considerable del seu potencial recau en les seves inversions en l’imperi. Tots destinen recursos abundants a música, cinema i producció televisiva. No és estrany, doncs, que els seus mitjans, tan poderosos, no parin de predir que el futur de la comunicació es basarà en l’entreteniment. A base de repetir-ho, al final ens ho creurem, independentment dels problemes del medi ambient, del paper en augment de la biotecnologia en les nostres societats, de la línia divisòria escandalosa entre rics i pobres i d’algunes altres qüestions que ens tenen força “entretinguts” a uns quants.\nPer sota aquesta hidra de set caps hi ha 50 empreses més amb interessos importants en mercats minoritaris (en relació als anteriors). Aquí hi ha, entre d’altres, les conegudes Reuters, Gannet, Elsevier o Dow Jones. En el seu maletí hi inclouen –com les del grup anterior– editores de llibres, revistes, diaris, enregistraments musicals, producció i distribució de material per a cinema i TV terrestre, per cable i per satèl.lit. Aquestes empreses es fan la competència a mort en el mercat, però sense morir. Lluiten a capa i espasa fins que arriba el moment just d’adjudicar-se el mos suculent de la fusió. Mentrestant, entre elles hi predomina una política d’aliances i acords per a “no desestabilitzar” els mercats de comunicació. És a dir, practiquen el neoliberalisme, però amb un cert ordre.\nLa globalització en augment dels mitjans de comunicació implica, doncs, una integració més gran dels sistemes d’informació i comunicació per tal d’abastar els objectius comercials fixats per a diferents mercats. El sector del cinema, per exemple, és controlat per set corporacions, i totes elles formen part de grups que tenen mitjans de comunicació. Així, el llançament de cada pel.lícula és envoltat d’una parafernàlia informativa que, a qualsevol inadvertit o extraterrestre, li semblaria un exercici sistemàtic d’insanitat col.lectiva. Primeres planes de diaris i els seus suplements, programes de TV i ràdio, ens porten puntualment tots els avatars de la filmació, la paraula dels actors, directors, productors, il.luminadors, especialistes en efectes especials i bidells dels estudis.\nLa seva proximitat arriba a una intensitat tal, a tanta intimitat, que les angoixes, fòbies, orgasmes i tabús de cadascun d’ells ens els fem nostres. Quasi imperceptiblement el món queda reduït al seu món. I tot passa a una velocitat tan gran que amb prou feines tenim temps de verificar que el grup propietari del mitjà que ens transmet aquesta informació vital per a la nostra existència és el productor de la pel.lícula, o de l’esdeveniment en qüestió. Amb la indústria de la música passa tres quarts del mateix; és dominada per cinc empreses, quatre d’elles integrades en grans organitzacions transnacionals que posseeixen cadenes de mitjans de comunicació. Aquestes cinc empreses obtenen el 70% dels seus ingressos fora dels Estats Units.\nEl canvi que s’està produint en l’estructura dels mitjans globals correspon, per tant, a un augment del control sobre els continguts generats i explotats per aquests grups i, al mateix temps, un control transnacional més gran de la distribució i la generació de continguts dins dels diferents països. Si bé en el segment de la premsa de paper continua predominant-hi el capital nacional (amb una presència creixent del forà a través d’inversions creuades), en la televisió, en canvi, l’entrada de les noves companyies de cable i satèl.lit amb un ventall ampli de canals i serveis ha convertit els mercats nacionals en un formatge de Gruyère: Tombuctú es veu a través dels forats com si fos el poble veí.\nLes empreses de cable dels Estats Units van a cops de colze per assegurar-se quotes de mercat a Europa, l’Àsia i l’Amèrica Llatina, i les empreses de mitjans de paper intenten diversificar-se en aquest camp amb adaptacions a mercats regionals i nacionals. La televisió, amb la seva capacitat per imposar l’agenda informativa a la resta de mitjans (el famós procés de retroalimentació TV-premsa escrita-ràdio-TV… etc., amb el qual acabem amb la mateixa informació arreu), actua com el cavall que marca la pista a la resta dels que prenen part en la cursa.\nEn aquest panorama no és sorprenent el moviment constant cap al color groc en l’espectre mediàtic a escala global. Ni tampoc no és estrany que el periodisme d’investigació (d’anàlisi, de precisió, o com es vulgui anomenar) i el de corresponsals, dos puntals clàssics dels mitjans de comunicació, hagin patit retallades considerables els darrers anys, i no només de tipus econòmic. Les tisores han atacat els pressupostos i les polítiques editorials dels mitjans de comunicació, que han posat el món dins el camp de visió de la seva ullera de llarga vista global tan estreta de l’entreteniment. Els mitjans de comunicació sotmesos al “Big Crush” fan pagar als seus periodistes i als seus lectors els imperatius corporatius, que es manifesten a través de criteris informatius que cada cop tenen menys a veure amb les preocupacions o els interessos locals d’aquells a qui suposadament han de servir. Sobreviure en el mercat global no és cap broma, i tots ho paguem.


El V Repte Mou-te per la UA regala un entorn més saludable i una càmera esportiva 4k. Actualitat Universitària\nEl V Repte Mou-te per la UA regala ..saludable i una càmera esportiva 4k\nEl V Repte Mou-te per la UA regala un entorn més saludable i una càmera esportiva 4k\nClara Tomàs, estudiant de Ciències de l'Activitat Física i l'Esport s'ha portat el premi del V Repte que ha sumat 8.700 quilòmetres entre el 16 d'abril i el 21 de maig\nEl vicerector de Campus i Tecnologia, Rafael Muñoz, ha fet lliurament aquest divendres del premi del V Repte Mou-te per la UA a Clara Tomàs, estudiant de Ciències de l'Activitat Física i l'Esport, qui s'ha emportat una càmera esportiva 4k després de completar 76 cicles gràcies als 19 quilòmetres caminant a la Universitat.\nAquesta cinquena etapa del repte Mou-te per la UA s'ha desenvolupat entre el 16 d'abril i el 21 de juny i ha aconseguit acumular més de 8.700 quilòmetres recorreguts tant amb bicicleta, 7.225, com caminant, 1.447 o amb patins, 28 quilòmetres. Xifres que es tradueixen a evitar que dues tones de CO2 hagen anat a parar a l'atmosfera. En total i des que començara el I repte els usuaris de la Universitat d'Alacant acumulen ja 39.000 quilòmetres, que han servit, entre d'altres coses, per a evitar l'alliberament a l'atmosfera de gairebé 9 tones de CO2.\nEn total, s'hi han inscrit 801 usuaris en els diferents reptes que s'han desenvolupat en la UA organitzats des de l'oficina d'Ecocampus, que depèn del Vicerectorat de Campus i Tecnologia, dels quals 50 han superat el V Repte finalitzat el passat 21 de maig, que consisteix a sumar un mínim de 60 cicles al llarg del període en què està actiu -fet que traduït a quilòmetres significa, almenys, 30 amb bicicleta, corrent o amb patins o 15 km caminant.\nEl VI Repte Mou-te per la UA ja està en marxa i els usuaris que abans del pròxim 24 de juny el superen, optaran al premi que en aquesta ocasió consistirà en una targeta regal de Decathlon per un valor de 50 euros.


Dol a Andratx\n30 maig 2020 02:36\nEl comiat a Baltasar Porcel serà dissabte a les 19 hores a la clastra de Son Mas\nLaura Acedo | 03 juliol 2009\n"Baltasar, amic nostre, descansa amb pau". Així clogué ahir l'homenatge que el consistori d'Andratx reté a Baltasar Porcel en el ple extraordinari i d'urgència que l'Ajuntament dugué a terme ahir dmatí i en el qual es declararen tres dies de dol. Les paraules de la batlessa del municipi, Isabel Alemany, s'adreçaren a "un fill il·lustre d'Andratx, un dels nostres veïns que ens ha deixat" en un homenatge carregat de sentiment en el qual "des d'aquí, el seu poble, volem destacar la seva gran figura humana, la seva forta personalitat i la passió per viure la vida amb intensitat".\nUn dels records que commocionà la sala fou el d'una malaltia de la qual deia: "M'ha ensenyat a veure les coses amb distància i a comprendre que la vida és una aventura de cada dia". Les paraules de la batlessa s'escampaven per una sala que encara no fa un any l'acollia a ell amb la seva darrera novel·la sota el braç: Cada castell i totes les ombres. Entre Barcelona i Can Bolei, la seva casa de Sant Elm. Així és com ha viscut l'andritxol des dels anys 60. Ara, el seu poble el recorda com "un dels millors narradors de la literatura catalana contemporània que inicià la seva carrera l'any 1954, quan amb 15 anys començà a escriure al setmanari Andraitx". El 1983 va ser nomenat fill il·lustre de la vila i el 1997 es va inaugurar un institut a amb el seu nom.\nEl darrer comiat\nEl comiat a l'escriptor es repartirà entre les seves dues terres, Barcelona i Mallorca, entre avui i demà. La capella ardent s'instal·larà avui de 10.00 a 19.00 hores al palau Mojar de Barcelona. Està prevista la visita de nombroses autoritats polítiques mallorquines i catalanes. La clastra del castell de Son Mas, a Andratx, acollirà demà a les 19 hores un acte civil per dir adéu a l'escriptor en el qual no hi faltarà la literatura i la música. Posteriorment es procedirà al responsori al cementiri del seu d'Andratx natal.


Resolt L'enllumenat públic del carrer Estudis falla\nDiumenge, Febrer 14 2016, 02:08 PM\nFa uns quants dies que la llum del carrer Estudis de Gironella i voltants funciona a vegades sí i a vegades no. Ara mateix, portem dos dies que no funciona. Us faig arribar aquest missatge perquè en tingueu constància.\nGràcies per la teva aportació en aquest espai.\nInformar-te que hi havia una averia que ja està arreglada tot i que la línia d'aquella zona està molt malament per això hi han averies de tant en tant.\nRegidora d'Entorn, obres i serveis


Zayn Ali Salman, el petit que ha fitxal l'Arsenal de Londres.\nEl petit ja havia rebut ofertes d'altres clubs\nActualitzada 21/10/2021 a les 11:35\nEl club londinenc Arsenal ha fitxat un nen de 4 anys, Zayn Ali Salman, mentre encara està a preescolar, convertint-lo en el fitxatge més jove de la seva acadèmia de talents, informa aquest dijous la BBC.\nSegons revela el canal públic britànic, Salman va cridar l'atenció de l'entitat britànica quan el van veure jugar amb nens que li doblaven l'edat.\n«Òbviament, el vam posar amb jugadors de la seva edat, amb els nens de quatre, cinc i sis anys, i ja anava per davant de tothom», va explicar Austin Schofield, l'entrenador de Salman a l'Acadèmia de Futbol First Touch.\nEl preparador va destacar a la citada cadena de televisió que el nen «és molt més ràpid que la resta i més disposat a anar per la pilota. Com la colpeja, com passa la pilota, és molt millor que la resta».\n«Vaig parlar amb el seu pare i va voler que el poséssim a jugar amb els més grans. Vaig pensar: per què no? veurem què tal se li dóna», va observar Schofield.\nTambé l'observador de talents de l'Arsenal Stephen Deans va elogiar la manera de jugar del petit, qui pel que sembla ja ha rebut ofertes de «altres grans clubs» si bé sembla «compromès amb el seu club favorit».\nComenta el contingut : L'Arsenal fitxa un nen de 4 anys de preescolar


vins, birres i licors catalans\nLes sensacions que produeix tastar un vi, una cervesa i/o un licor catalans.\nUn rosat 100% Merlot que m'ha sorprès\nRosat de Bodegues Visendra (Foto: Pep)\nAvui toca tastar un rosat, però un rosat un pèl diferent, el rosat 100% Merlot de Bodegues Visendra, una petita bodega familiar situada a Les Pobles una pedanía d'Aiguamúrcia, al costat del monestir de Santes Creus.\nCom que ja sabia amb el vi que jugaba l'he posat a refredar a la nevera i l'he obert tot just abans de dinar ben fresquet, per tastar-lo com un aperitiu, a veure que tal.\nEl primer que sorprèn quan l'obres és el seu color, ja voldrien molts negres tenir la tonalitat d'aquest rosat, si algú ens el servís com a negre, no ens sorpendria pas. Té un color fosc, morat com de cirera ... d'aquelles petites que hi havia abans que gairebé es posaven negres i eren molt i molt dolçes, ja veureu perquè ho dic.\nQuan l'ensumes continua sorprenent té un punt de no se ben bé com dir-ho, però no fa l'olor que esperaries d'un vi rosat fet amb Merlot, té un olor com de brioix ensucrat.\nI per fi el tastem i llavors si, ja sorpresa total, ..... és "DOLÇ", bé dolç, té un punt de dolçor peculiar, però en cap és el que esperaries sentir o experimentar al tastar un vi com aquest. No espereu trobar un xupa-xup com molts rosats que hi ha avui, no ... és més aviat una dolçor d'alguna verema tardana que segur que heu tastat, i si no us animo a que ho feu.\nPer tant tenim un vi que diu que és rosat però sembla negre, que fa olor de "Dolçor" i té un gust "Dolç" i que ben fresquet és un molt bon aperitiu, per acompañar el plat que avui tocava no us puc dir res, perquè com veieu a la fotografia: "S'HA ACABAT".\nUs animo a tastar-lo i us asseguro que no us deixarà indiferents. Ja em direu.\nPublicat per pep gomis a 14:10 Cap comentari:\nBlanc de Foresta\nUn Xarel·lo amb Sauvignon Blanc i un toc de bóta\nBlanc de Foresta 2012 (Foto: Pep Gomis)\nI avui toca tastar un vi de nova creació, el primer vi que veu la llum del celler Vins de Foresta, situat a l'Arboçar a l'Alt Penedès, un vi fet amb Xarel·lo procedent de vinyes velles entre 40 i 75 anys amb un toc de Sauvignon Blanc i a més amb tres mesos de bóta de roure francès. D'entrada la guineu de l'etiqueta ja és un punt.\nEl tinc fresquet a la nevera i toca obrir-lo i servir-lo a la copa i ..., al primer cop d'ull el podriem definir com a .... "VERD", la primera impressió al olorar-lo la podriem definir com a .... "VERDA" i quan el tastem la sensació que produeix la definiria com a "VERDA". Per tant puc afirmar que la sensació que m'ha produït el vi és una sensació "VERDA".\nDefinir la sensació que m'ha produït un vi com a "VERDA" és fàcil d'entendre si parlem d'una sensació visual, és un vi amb un color verd intens força peculiar, res de groc amb tons verdosos, més aviat un verd "esgrogueït". Desprès quan l'olores la primera impressió és verda, desprès si que hi trobes alguna cosa més, un toc tropical però la que més destaca és la verda. I al tastar-la verd, verda i més verd.\nSi voleu entendre el que vull dir amb gust verd, l'haureu de tastar, per tant animeu-vos a tastar el Blanc de Foresta del 2012 i quan l'hagueu tastat en parlem.\nPublicat per pep gomis a 18:08 Cap comentari:\nRosat de Merlot i Cabernet Sauvignon de la D.O. Alella\nRosat de Can Roda (Foto: Etiam)\nRevetlla de Sant Joan, per sopar coca amb recapte i per a\ncompanyar...obrim una ampolla del Rosat de Merlot i Cabernet Sauvignon del Celler Can Roda de la D.O. Alella.\nEncara dins l'ampolla sorprèn el seu color rosat intens, que s'accentua al posar-lo a la copa, al primer contacte amb la copa sembla que "bombollegi". Al olorar-lo un aroma molt intens a maduixa, continua sorprenent el color i les bombolletes.\nAl final el tastem i la sensació, o millor dit sensacions, que produeix són ben extranyes i costen de definir. Si seguint la tònica del blog he de definir la sensació que he sentit al tastar-lo amb una sola paraula, la veritat és que se'm fa molt díficil descriure-la en una sola paraula, per tant haurè de dir "DURA I DURA I DURA I DURA ....".\nÉs un rosat que produeix una gran varietat de sensacions gustatives des del primer moment en que te'l poses a la boca i en continua produint una bona estona desprès d'haver-te'l empassat, per tant el que més en destacaria és la durabilitat d'aquestes sensacions gustatives, no s'acaba mai. És fresc i bombolleja d'una manera molt suau al posar-te'l a la boca, a mesura que circula per la llengua és àcid i quan te l'empasses té un punt amarg.\nVa acompanyar perfectament el sopar, l'acidesa i frescor lligaven a la perfecció amb la coca amb recapte i la llangonissa, però també amb els entrants i fins i tot amb la coca de Sant Joan de crema i fruita que vam menjar per postres.\nUs animo a tastar-lo i a compartir les sensacions que us ha produït.\nPublicat per pep gomis a 0:05 Cap comentari:\nUN MERLOT 100% ECOLÒGIC\nQuieto (Foto: Etiam)\nDissabte a la nit ... toca obrir un vi especial. Toca obrir un vi ecològic del Celler Partida Creus de Bonastre. Obrim el seu Merlot del 2009, li han donat el nom de "Quieto".\nVi especial? Perquè? Doncs primer de tot perquè és un vi fet amb un "carinyu" especial. Està fet per una parella d'italians enamorats de Catalunya que tenen un respecte especial per la terra, per la vinya i pel medi. L'ampolla ja sorprèn, estilitzada i amb tap de vidre que intenta mantenir les característiques que tenia el vi al moment en que es va envasar.\nL'obrim, no fa falta obridor, això del tap de vidre té les seves avantatges. Un cop obert, un color morat intens i brillant. Al ensumar-lo, varietat d'opinions, fruites madures i encurtits. Amb el que coincidim és que té una aroma característica que no sabem acabar de definir, això ens fa pensar ... el tap de vidre tanca l'ampolla de forma hermètica durant com a mínim uns quatre anys, per tant a l'obrir-lo la primera olor és lògic que sigui com a tancat.\nDetall (Foto: Etiam)\nPer fi el tastem i la primera sensació és una mica estranya o millor dit em sorpren, la definiria com a "Suavitat", esperava que un merlot del 2009 fos un vi més intens, potser el que esperava és que tingués una mica de bota i vaig tastar un vi suau, reconec que em va sorprendre. Suposo que la breu criança sobre lies que fa i el tancament hermètic del tap de vidre fan que conservi les característiques pròpies de la varietat. I això precisament és el que vam tastar, un merlot amb tota l'expressió de les seves característiques i sense cap tipus de màscara.\nA mesura que va anar passant l'estona vam anar reomplint la copa un parell de vegades i va ser sorprenent el canvi de color que va anar experimentant el vi, el color morat del principi va anar pujant d'intensitat i de brillantor. També va anar evolucionant el gust, vam gaudir més de l'ultima copa que no pas de la primera.\nUn vi que ha estat "Quieto" a l'ampolla durant quatre anys i que en obrir-lo us oferirà unes sensacions de suavitat i finor pròpies de la varietat sense cap tipus de màscara i amb totes les seves aromes que van creixent a mesura que s'oxigena.\nAnimeu-vos a tastar-lo i comentem.\nPublicat per pep gomis a 21:35 Cap comentari:\nPicapoll del Pla de Bages\nUn vi blanc jove amb una varietat autòctona de la zona\nCollbaix Picapoll (Foto: Pep)\nAhir per sopar vaig obrir una ampolla de Collbaix Picapoll del 2012, un cupatge de Picapoll blanc i Macabeu de Collbaix Celler el Molí de la DO Pla de Bages, un celler que fa tota la seva producció ecològica. Fa forces dies que tinc l'ampolla i tenia moltes ganes de tastar-lo.\nEl vaig obrir mentre preparava el sopar, farcellets de col amb verdures que es van acabar convertint amb un cus cus de verdures i unes mandonguilles de col, problemes técnics amb la col. Però això és una altra història.\nEl primer que em va sorprendre va ser el seu color groc, molt groc, potser massa i tot. A primer cop d'ull també em va semblar que potser tenia un puntet molt discret d'agulla. Quan, seguint les pautes del tast, el vaig ensumar ..... òspat! va ser com entrar a una nau plena de fruita madura a l'estiu a punt de fer-ne suc.\nPer fi em vaig decidir a tastar-lo.... mmmm ... si he de definir la sensació que em va produïr en una sola paraula sens dubte "FRESCOR".\nPerò si em permeteu esplaiar-me també us el definiria com a: Intens, molt gustós, amb un gust que s'allarga i que retorna de forma diferent un cop te l'has empassat, però sobretot FRESC!!\nMentre preparava el sopar, en vaig anar fent glopets i encara el vaig trobar més gustós, potser perquè ha anat agafant temperatura, per pendre sol com a aperitiu ideal.\nAmb el sopar també va congeniar a la perfecció, la frescor del vi netejava l'intensitat del variat d'espècies tahi que vaig posar al cus cus i et preparava pel següent mos.\nEn resum un vi molt fresc amb un gust intens i llarg ideal per consumir a l'estiu sol com a aperitiu i per acompanyar gairebé qualsevol plat. Us animo a que el tasteu i comentem que us ha semblat.\nPublicat per pep gomis a 18:10 Cap comentari:\nPer explicar les sensacions que em produeix tastar un vi, cervesa o licor\nL'ombra de la degustació (Foto: Etiam)\nLa idea d'aquest blog em surgeix arran d'un nou projecte professional que vaig iniciar el passat mes de novembre i que em posa en contacte amb el món del vi, cerveses i licors catalans. Això fa que el meu interès per aquest món vagi en augment i em porta a tastar, primer per curiositat i ara per pur plaer, una gran varietat de productes.\nMolts dels tastos que faig els faig en companyia i això ha fet que m'adoni que un vi no produeix les mateixes sensacions a tothom. Per tant les sensacions i la percepció depenen de molts factors, però sobretot depenen de la persona i del moment del tast.\nPoc a poc m'he anat introduint de forma amater en l'art del tast dels vins, no sé si dir-ho així "art". Però de la mateixa manera que fer un vi ho consider-ho un art, també puc considerar el seu tast com un art, també.\nI ara pensareu, ostres un altre blog de tast de vins, on un "somelier" aficionat destriparà un vi. Res més lluny, la meva idea és intentar descriure les sensacions que em produeix un vi en el moment del seu consum, ja sigui un tast o maridat amb algun producte o plat. I sempre sota el punt de vista de consumidor i aficionat.\nUna de les coses que també m'agradaria per aquest blog, és que fos un espai on tothom pogués expressar quines sensacions o percepció li ha produït un mateix vi i fos un lloc de dialeg i de posada en comú d'aquestes sensacions.\nEn cap moment pretenc fer pedagogia ni notes de tast de cap dels productes que comentaré, simplement compartiré el que m'ha transmés a mi el vi, qui diu vi, diu cervesa artesana i diu licor artesà.\nTampoc pretenc fer apologia del consum, tot el contrari penso que aquests productes, vins, caves, cerveses i licors, només se'n pot gaudir amb un consum responsable i moderat.\nAquí comença el meu blog, espero que us agradi.\nPublicat per pep gomis a 13:49 Cap comentari:


Holiday home Fyrrevej F- 1306 Bindslev Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nHoliday home Fyrrevej F- 1306Bindslev, Bindslev, Dinamarca - Veure al mapaHoliday home Fyrrevej F- 1306Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 20 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Bindslev, no busqui més enllà de Holiday home Fyrrevej F- 1306. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Holiday home Fyrrevej F- 1306 asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com aparcament de cotxes. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aparell de televisió, rentadora, forn microones, plat de dutxa, renta vaixelles per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Holiday home Fyrrevej F- 1306 és una elecció inteligents per a viatgers a Bindslev, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióforn microonesrenta vaixellescalefaccióplat de dutxareproductor de DVD/CDempolles d'aigua de cortesiarentadora Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Sol og Strand t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. Els llençols i les tovalloles no estan inclosos en el preu de l'habitació. Podeu llogar-los a l'allotjament per un suplement de 95 DKK per persona o portar els vostres. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.Mostrar més


I Col·loqui: Barroc | Mimesi\nConceptes clau de la poètica barroca: un nou sistema epistemològic i estètic\nUniversitat de Barcelona 15|16 maig 2008\nPrograma - Tríptic\n15/05/2008 - 16:30\n(degana de la Facultat de Filologia)\n(Presidència: Ramon Pla)\n15/05/2008 - 17:00\nDe la poètica a la interpretació de les creacions literàries\nRiflessioni sulla possibile razionalità dell’interpretazione di testi letterari\n15/05/2008 - 18:15\nNovetat & meravella\nEls conceptes de novetat i meravella: la reinterpretació d’Aristòtil a les poètiques italianes del Barroc\nLlegeix més sobre Sessió I\nPoesia barroca al terrat\nEduard Escoffet & Josep Pedrals\nDivendres, 16 Maig, 2008\n(Presidència: Roger Friedlein)\n16/05/2008 - 09:30\nMimesi & versemblança\nMimésis et vraisemblance: le choix d'Aristote dans les poétiques italiennes et françaises (1570-1635)\n(Université Paris-IV Sorbonne)\nAgudesa & enginy\n“Teórica flamante”: Artes de ingenio y tratados de agudeza en Baltasar Gracián\n16/05/2008 - 12:00\nRecepció & recreació de conceptes poètics\n“Remuntar de la mecànica comprensió”: la poètica barroca a l’àmbit català\nLlegeix més sobre Sessió II\n(Presidència: Maria Paredes)\n16/05/2008 - 17:00\nL’estil lacònic: història i variacions\n16/05/2008 - 18:15\nMetamorfosi e contaminazione dei generi letterari nella prima fase dell’età barocca\nDimarts, 13 Maig, 2008 a Divendres, 16 Maig, 2008\nExposició: "Poètiques barroques a la Biblioteca de la Universitat de Barcelona"\nBiblioteca de Lletres de la UB\n(1r pis edifici històric)\nLlegeix més sobre Exposició: "Poètiques barroques a la Biblioteca de la Universitat de Barcelona"\nEl Barroc ha estat durant molt temps el paradigma de l’alteritat: va ser etiquetat, analitzat i valorat pels que l’entenien com el contrari del que ells eren, des d’una opció estètica radicalment oposada, la neoclàssica. I, tot i que avui ja no assumim aquesta valoració, hem de ser conscients que el procés de recuperació del Barroc iniciat al segon terç del segle XX no sempre ha posat en qüestió els termes i els conceptes que la Il·lustració li havia assignat. Els ha donat una interpretació positiva, però en molts casos ha seguit considerant que el Barroc crea uns gèneres híbrids que corrompen els paràmetres clàssics o que la trivialitat n'és un dels trets característics. Simplement hi ha afegit que això tampoc no és tan greu.\nEl llast neoclàssic explica que un dels representants més il·lustres de la nouvelle critique consideri el Barroc com un cas singular d’una poètica que es basa en una retòrica. El Barroc es converteix així en una opció exclusivament estètica, que, des d’un punt de vista teòric no pretén aportar res que no hagués estat formulat ja al Renaixement, i una opció estètica titllada d’anticlassicista, com si l’única interpretació possible de la literatura clàssica fos la que el Renaixement i la Il·lustració van formular.\nEvidentment la fastuosa ornamentació (des de les anàfores, epífores, perífrasis i hipèrboles fins a les columnes salomòniques), les antítesis violentes, la asimetria, la fantasia desbordant o la fusió de gèneres són trets estilístics que caracteritzen el Barroc. Ara bé, ¿és només el plaer de la paradoxa el que identifica un text com a Barroc? ¿o la paradoxa és el mitjà per expressar la impossibilitat d’assolir un coneixement sòlid i és aquest element epistemològic el que genera la paradoxa i identifica el Barroc? ¿I la asimetria i les associacions insòlites apareixen només per meravellar-nos amb el plaer d’una troballa inesperada? ¿O la asimetria té alguna cosa a veure amb el concepte d’inestabilitat de l’ésser humà i aleshores la seva plasmació ja no és una trivialitat?\nEl projecte d’investigació Mimesi, que organitza aquest col·loqui, s’inclina decididament per la segona opció, seguint les bases metodològiques de Küpper i Ansaldi, que estableixen el canvi epistemològic que introdueix el Barroc. L'objectiu del projecte és plantejar quina plasmació tenen les episteme del Renaixement, el Barroc i la Il·lustració en el pensament literari i en la literatura de creació. Aquesta metodologia ens permet definir l’època des dels paràmetres que la pròpia època formula, a partir de la manera com les poètiques i les retòriques codifiquen els conceptes clau sobre la creació literària, l’autor, els efectes de la literatura o la tipologia de gèneres.\nL’aplicació d’aquests paràmetres a la poètica i a la retòrica barroques té conseqüències rellevants, perquè l’argumentació dels escrits teòrics del barroc contrasta extraordinàriament amb els tòpics que des de la Il·lustració s’han anat difonent. Per exemple, l’anticlassicisme barroc deixa de tenir sentit quan les poètiques barroques remeten constantment als textos clàssics com a fonament o coartada per a les seves especulacions. Que Guarini fonamenti un gènere nou com la tragicomèdia en una interpretació molt agosarada de les observacions teòriques d’Aristòtil i d’Hermògenes o en peces dramàtiques com l’Amfitrió de Plaute és indicatiu del classicisme barroc, que repensa i utilitza creativament les fonts clàssiques, però que no se’n situa ni en contra ni al marge.\nL’emblema que anuncia aquest col·loqui, el gravat d’Il cannocchiale aristotelico, de Tesauro, amb Aristòtil sostenint i guiant una ullera de llarga vista, il cannocchiale, amb què la poesia inspecciona les taques en un cos sublim, segons la cita horaciana del peu, és un símptoma més d’aquest classicisme, que en el cas de Tesauro no es limita a una imatge enginyosa col·locada al frontispici del volum. Tota la retòrica de Tesauro codifica el sentit que cal atribuir a l’enginy i a l’ús barroc de les figures retòriques a partir de fonts clàssiques. Que per Tesauro l’antítesi sigui «un harmonia nascente della contrarietà de’ membretti» impedeix associar-la als «afectados delirios revestidos con inauditas frases» de què parlava Mayans.\nL’objecte d’anàlisi del projecte d’investigació Mimesi són les poètiques i retòriques produïdes a l’àmbit lingüístic català. Hem elaborat una base de dades on-line, en aquest moment amb un centenar de textos ja analitzats, i estem treballant en una biblioteca digital de poètiques, en tres antologies epocals i en un volum de síntesi, que ens han de permetre establir la dinàmica històrica i epocal dels textos poetològics catalans.\nPerò és clar que el pensament literari català no es crea ex novo, sinó que assimila i, en alguns casos, adapta creativament els conceptes teòrics elaborats essencialment a les poètiques italianes, franceses i castellanes, que al seu torn recreen els tractats clàssics. Per això, prèviament, hem de fixar amb rigor aquests models i val a dir que la institució universitària que ens acull té una sòlida i estimulant tradició en l’estudi del pensament literari, des de Milà i Fontanals, Manuel de Montoliu i Francesc Mirabent fins al recentment desaparegut Antoni Vilanova.\nConfesso que el que més ha cridat l’atenció del cartell anunciador és el terme epistemològic; tanmateix, el més important per als organitzadors és el dígit que encapçala el títol: volem que aquest sigui el primer d’una llarga sèrie de col·loquis destinats a identificar els conceptes operatius compartits per totes les poètiques europees de l’edat moderna. Iniciem aquest recorregut amb el Barroc perquè a les grans visions panoràmiques de la història de la crítica literària aquesta època encara no hi té assignat cap compartiment: algunes poètiques barroques tenen un lloc modest i col·lateral com a deformació del Renaixement, però sense cap entitat pròpia, i les retòriques del segle XVII solen posar-se en relació més amb la Contrareforma que no amb el Barroc.\nM’interessa focalitzar quatre objectius centrals del col·loqui, que són també especialment rellevants per al nostre projecte de recerca:\n1. Precisar el sentit de 7 conceptes clau de la poètica barroca: meravella, mimesi, versemblança, agudesa, enginy, barreja d’estils i fusió de gèneres. Es tracta d’analitzar l’ús que fan d’aquests conceptes les poètiques italianes, castellanes, franceses i catalanes; fixar-ne els diversos sentits i, finalment, interrelacionar aquests conceptes i ubicar-los en el sistema teòric del Barroc.\n2. Establir el procés evolutiu del pensament literari en el pas del Renaixement al Barroc. Per això donem un especial relleu a tres teòrics paradigmàtics en la introducció del nou model, Tasso, Guarini i Patrizi, i dediquem tres ponències (les d’Anne Duprat, Elisabetta Selmi i Cesc Esteve) a aquest tall epocal.\n3. Determinar el grau de convergència entre el discurs teòric i les creacions literàries del Barroc, no perquè les poètiques actuïn com a “preceptives”, un vell i fals tòpic a desterrar, sinó perquè subministren un codi essencial per a la interpretació dels textos literaris, per establir-ne la racionalitat, parafrasejant el títol de la ponència inaugural del professor Hempfer.\n4. Contrastar els resultats obtinguts pels diversos projectes d’investigació dirigits pels ponents d’aquest col·loqui, que fins ara hem treballat aïlladament, i intentar a partir d’ara evitar la constel·lació de mètodes, sondejant la possibilitat d’establir paràmetres explicatius comuns.\nPer assolir aquests objectius comptem amb un equip veritablement excepcional. Ens honora especialment que el professor Hempfer, de la Freie Universität de Berlín, hagi acceptat inaugurar el col·loqui, perquè el seu mestratge ha condicionat la manera com el nostre projecte de recerca formula els criteris epistemològics d’epocalització, la performativitat o el funcionament dels gèneres literaris.\nPoder comptar amb l’absoluta disponibilitat d’italianistes com Klaus W. Hempfer i Elisabetta Selmi, d’hispanistes com Jorge García López i Emilio Blanco, de teòrics de la literatura com Anne Duprat i Cesc Esteve, i de creadors com Eduard Escoffet i Josep Pedrals és un veritable luxe. Descobrir que tots parlem un mateix llenguatge, un plaer immens.


Tots som Alella, vine al mercat rei !\nGent d’Alella pensa que el comerç local mereix tot un seguit d’actuacions que han de rebre l’impuls del govern municipal. El mercat municipal i els establiments comercials de tot tipus són un patrimoni que cal potenciar i que requereix la màxima professionalització. Gent d’Alella vol fer una crida a tota la ciutadania perquè aposti pel nostre mercat: un espai comercial farcit de professionalitat, de coneixement, de producte de qualitat, de bons consells i de servei únic, però també creiem que el Govern ha d’escoltar més els comerciants i posar-se al seu costat quan cal trobar sol·lucions.\nGent d’Alella va proposar a tots els grups municipals en el Ple del passat mes de juny un moció en suport del comerç de proximitat lligada a la ubicació del mercat de marxants. Com a homes i dones que vivim i comprem a Alella, hem de donar el màxim suport a aquest sector que, a més a més, és un dels que més llocs de treball crea al nostre municipi. Enfortir les seves associacions, com ha passat a El Masnou, ens beneficia a tothom. L’objectiu principal d’una associació de comerciants ha de ser el de representar el petit i mitjà comerç del poble, així com les seves necessitats. A Alella cal una entitat forta i professional, amb noves idees, capaç de tractar amb les diferents institucions, així com d’aconseguir una sèrie de serveis i prestacions que serveixin per millorar els comerços.\nCanviant de terç, seguim sense noticies sobre com l’equip de Govern entoma totes les aportacions que la gent va fer a les reunions participatives del POUM del mes de desembre passat. Van ser moltes i molt diverses, amb una participació elevadíssima fruit d’una realitat: el nou planejament ens afectarà a totes i a totes, a la construcció, a la mobilitat, a les comunicacions, al futur del poble, .. poca broma!\nSaludem la incorporació a l’associacionisme del nostre poble, als membres del nou “Ateneu Alellenc” i de “l’Associació de Trabucaires del Vi d’Alella”. Benvinguts!.\nCal aprendre de la gent !\nEn alguns països com Suïssa, i en molts ajuntaments i consells locals, s’han fet des de fa alguns anys consultes democràtiques sobre aspectes concrets dels pressupostos o sobre decisions que s’han de prendre per millorar l’entorn. Per treballar per la participació s’ha d’establir un diàleg ordenat i basat en una informació veraç a la ciutadania, perquè aquesta pugui prendre decisions responsables. Per això, en l'últim Ple, Gent d'Alella va proposar una sèrie de mesures per millorar la informació municipal, fer-la més comprensible i, en definitiva, acostar més la casa gran a tot el veïnat. També varem fer un prec: que el pressupost de 2011 sigui ja un pressupost participat, en el que, per exemple, la ciutadania decideixi a on gastar una part dels diners disponibles.\nPer què ara? Perquè els valors canvien i el s. XXI pot caracteritzar-se per l’empoderament: “que es pugui triar, que es pugui decidir”. I per fer-ho es necessita informació de qualitat. La ciutadania vol auto-organitzar-se per a tenir opinió i vol gestionar la informació per decidir. En aquest marc, les institucions s’han d’oferir a col·laborar, en la seguretat que els ciutadans ajuden a millorar.\nPOUM = Alella de 1ª, Alella de 2ª\nDins el nou POUM (Pla d’Ordenació Urbanística Municipal) veiem que tots els creixements es situen per sota de l’autopista o just per sobre (Fontcalda, Creu de Pedra...). Pensem que la gran transformació que es vol fer a La Serreta d’una banda, i a la Miralda, d’una altre, dibuixen dos pobles ben diferents: per sobre de l’autopista, pràcticament no hi ha canvis; per sota, Alella i El Masnou es fusionen en un únic continu urbà, fortament densificat. D’altra banda, el traçat de l’autopista més la N-II traslladada a l’interior “seccionarà” encara més el poble en benefici dels municipis costaners. Hem de reclamar compensacions als elevats costos de mobilitat que això generarà: proposem obrir un accés a l’autopista, lliure de peatge, que descongestioni l’actual entrada, de manera que el 80% dels vehícles no hagin de creuar la Riera per accedir a l’autopista i a la futura N-II.\nPressupost (2): Despeses o com governar d’esquenes a la gent\nEnguany l’Ajuntament d’Alella paga més tard que mai: fins el 19 de març no s’ha aprovat el pressupost, que torna a donar l’esquena a la gent i a les demandes dels nuclis i les urbanitzacions. Analitzem-ho.\nObres Públiques te 4.963.612 € dels quals 3,4 milions son pel CEIP Fabra; 652.000 per Cal Vell (un 75% finançat pel veïnat); 378.000 € per “redacció de projectes”; 205.600 € per vials i serveis per l’escola de La Serreta; 200.000 € per reformes a edificis municipals: queden 200.000 € per inversions en el poble, dels quals 78.000 son per pavimentació a Vallbona, l’únic nucli agraciat amb partida pròpia en el pressupost d’Obres Públiques del 2010 !.


5 min. Palma/Barcelona 05/03/2014 17:54\n260x366 Iñaki Urdangarin. EFE Iñaki Urdangarin. EFE\nL'Audiència de Palma ha rebutjat aquest dimecres admetre al cas Nóos dues proves documentals sol·licitades per l'exsoci d'Iñaki Urdangarin, Diego Torres: un disc compacte que conté la gravació d'una declaració judicial a Barcelona del duc de Palma i una sèrie de correus electrònics personals amb una conversa sexual entre Urdangarin i un amic seu. L'Audiència i el jutge del cas Nóos, José Castro, ja havien rebutjat incloure aquests correus com a prova però l'advocat de Torres, Manuel González Peeters, hi havia tornat a insistir amb un recurs.\nEl tribunal considera que els correus i el disc no són útils en el moment actual en què es troba el procés judicial. L'advocat de l'exsoci d'Urdangarin va demanar que s'admetessin les dues proves per a poder acreditar que tot el que feia el gendre del Rei, fins i tot els correus interns amb el seu exsoci, estaven supervisats pels serveis de seguretat de l'Estat. Torres demanava l'admissió de les dues proves per demostrar que va actuar en tot moment pensant que tot el que feia era legal, perquè a Urdangarin el supervisaven serveis de seguretat estatals per la seva condició de gendre del rei d'Espanya i marit de la infanta Cristina.\nL'Audiència admet que és "verosímil" que Urdangarin estigués sota "el control i seguiment dels serveis de seguretat de l'Estat" però assegura que és un "fet circumstancial" i que s'haurà de valorar en el judici oral. El tribunal també assegura que això no treu que els dos socis haguessin pogut, "suposadament" malversar fons públics, obtenir contractes públics que "encobririen subvencions il·legals" i creu factures per defraudar hisenda. Aquest mateix tribunal, la Secció Segona de l'audiència de Palma, és el que és més probable que acabi jutjant el cas Nóos.\nTorres va lliurar els correus electrònics que varen originar la disputa arran d'una petició del jutge Castro. El jutge havia demanat a Torres que donàs tots els detalls de la reunió que els dos exdirigents de l'Instituto Nóos haurien fet al Palau de la Zarzuela amb el llavors president valencià, Francisco Camps, i l'alcaldessa de València, Rita Barberá. L'advocat de Torres, Manuel González Peeters, ho va aprofitar per respondre amb un escrit molt detallat en què explicava que, tot i que d'entrada el seu client havia dit que l'havien feta el 24 de gener del 2004, en realitat s'hi hauria reunit el dia 29 d'aquell mateix i tota mena de detalls sobre l'arribada dels assistents a la reunió. Per justificar que la data de la reunió va ser el 29 de gener del 2004 Torres explicava que després varen volar a Andorra i incloïa una sèrie de correus electrònics que haurien de donar suport als seus arguments.\nEntre aquests missatges destaca una conversa entre el duc de Palma i un altre home, J.R., en què el gendre del rei d'Espanya admet que veu difícil que es vegin el 29 perquè ha de ser a Madrid al matí i a Andorra a la tarda. És l'única frase que pot ser útil a la teòrica intenció de Torres per justificar la data de la reunió, però tot i això incloïa tres correus electrònics més de la mateixa conversa en què els dos homes parlen de quedar i de mantenir relacions sexuals entre ells. El conegut d'Urdangarin li enviava un arxiu adjunt on li deia que hi havia una sèrie d'imatges, donant a entendre que eren de contingut sexual, que li recordaven una trobada anterior de tots dos. Tota la conversa és plena de referències sexuals i de bromes.\nL'escrit que Peeters va lliurar al jutge no aportava gaire informació rellevant per al procés. Donava detalls com que, quan els dos exsocis van arribar a la Zarzuela, Camps i Barberá ja hi eren i que el duc va dir que havia saludat el seu sogre. Tot i això els correus electrònics amb contingut sexual varen ser un nou cop contra la imatge pública del duc de Palma, que s'afegien a correus anteriors que varen comportar la retirada del nom "Ducs de Palma" de la rambla de la capital de les Illes Balears.\nUrdangarin no es va quedar aturat davant d'aquell lliurament de correus que va considerar un atemptat contra la seva intimitat. Va demandar el seu exsoci Diego Torres i cadascun dels vuit grups editorials que havien publicat els correus íntims acusant-los de vulneració del dret a l'honor. Als mitjans de comunicació els va reclmar un euro d'indemnització a cada un. Els grups editorials demandats són Unidad Editorial –propietaris d''El Mundo'–; Editorial Ecoprensa S. A.; El Setmanal Digital S. L.; Setmana S. L.; Publicacions Heres S. L.; Mediaset Espanya, Titania Companyia Editorial i Quars Produccions.\nLa jutge de primera instància del jutjat número 46 de Barcelona va acordat admetre a tràmit la demanda i el en considerar que Urdangarin "reuneix els requisits de capacitat, representació i postulació processals necessaris" per comparèixer en un judici per vulneració de dret a l'honor. El duc de Palma va declarar el juliol, a porta tancada, arran d'aquest litigi. Aquella declaració, enregistrada, és la que Torres volia incloure al sumari del cas Nóos, amb els correus íntims i que han causat el rebuig de l'Audiència.\nLa jutge colla Torres per la difusió dels correus d'Urdangarin i afluixa la pressió sobre la premsa\nL'Audiència confirma el rebuig del jutge del cas Nóos als correus íntims d'Urdangarin


Un estadi de groc per demostrar que “La llibertat no és delicte”\nLes entitats sobiranistes aposten per repetir el missatge de la final de Copa\n3 min. Barcelona 05/05/2018 23:32\n651x366 Un aficionat del Barça vestit amb l’equipació de la senyera i ensenyant un cartell amb la paraula “Llibertat” a la final de Copa al Wanda. / RODRIGO JIMÉNEZ / EFE Un aficionat del Barça vestit amb l’equipació de la senyera i ensenyant un cartell amb la paraula “Llibertat” a la final de Copa al Wanda. / RODRIGO JIMÉNEZ / EFE\nAmb la final de la Copa encara cuejant per la retirada de samarretes grogues, bufandes del mateix color i rètols amb la paraula “Llibertat” als controls de seguretat d’accés al Wanda, les entitats sobiranistes i diferents grups d’aficionats aposten per repetir la iniciativa d’anar vestits de groc avui al Camp Nou. La disputa del clàssic, tot i que no tingui la rivalitat competitiva d’altres temporades, és un bon aparador mediàtic per seguir demanant la llibertat dels presos polítics i el retorn dels polítics exiliats. D’aquesta manera, l’Assemblea Nacional Catalana, Òmnium, la Plataforma Pro Seleccions Esportives Catalanes i Drets tornen a anar de bracet i han promogut aquesta iniciativa a través d’una crida a les xarxes socials que s’aplega sota el lema “La llibertat no és delicte”.\nEl missatge escollit, a més de defensar la qüestió de fons (la llibertat dels presos polítics i el retorn dels exiliats), també és una resposta a algunes de les reaccions que hi va haver des de Madrid. No només pel fet de requisar samarretes, sinó també pels pronunciaments públics que hi va haver. El ministre de l’Interior, Juan Ignacio Zoido, abans del partit, va titllar de “violència” el fet de xiular l’himne espanyol. En la mateixa línia, el president de la Lliga, Javier Tebas, va afirmar que xiular l’himne era “violència verbal”.\nTirar la paraula “Llibertat” a la brossa\nA la crida de les entitats sobiranistes s’hi suma la que va fer a principis de setmana el grup Un Crit Valent, que va demanar assistir al clàssic amb una samarreta de color groc o amb la de la senyera. “Creiem que aquest cop els cossos de seguretat no llençaran a les escombraries la paraula «Llibertat», tal com va passar a Madrid”, afirmen en un comunicat. Per la seva banda, el grup d’animació Dracs 1991, habitual del Palau Blaugrana, també s’ha pronunciat aquesta setmana demanant que el Barça abandoni la tebiesa. “Davant aquesta situació d’atac a Catalunya, als nostres aficionats i a la llibertat d’expressió, no podem sinó fer un comunicat denunciant la tèbia resposta de la nostra directiva”, expressa aquest grup mitjançant un comunicat.\nDes del club, després del que va succeir a la final, el seu portaveu, Josep Vives, va afirmar que han demanat explicacions al govern espanyol i a la Federació Espanyola de Futbol i que, segons la resposta, estudiaran “quines accions emprendre”. Abans de la disputa del partit, el president Josep Maria Bartomeu havia demanat respecte “per la llibertat d’expressió”.\nAmb menys soroll que a la final de Copa perquè el clàssic es juga a Barcelona i no a Madrid, les entitats sobiranistes confien a tenyir de groc el Camp Nou. Admeten, però, que hi hauria més repercussió si el partit tingués un caràcter competitiu més alt, i això pot repercutir a la crida a vestir de groc, ja que la presència de turistes pot ser més elevada que en altres clàssics perquè alguns socis podrien alliberar els seus seients. De totes maneres, un clàssic és un clàssic i és una nova oportunitat per seguir defensant la llibertat dels presos polítics catalans i el retorn dels exiliats. Aquest vespre, al Camp Nou, el groc serà exhibit sense ser perseguit.


IÑAKI LÓPEZ - 20/10/2020 | Fotograf: Armando Romero (JCF)\nA Alzira demanen un calendari d'actes respectant les restriccions i a Gandia tornaran a enfundar-se la indumentària valenciana el 31 d'octubre\nLa cancel·lació de les falles el mes de març passat a causa de la pandèmia del Coronavirus va suposar el primer xoc amb la realitat per a les celebracions multitudinàries.\nEn aquests moments, set mesos després, són moltes les veus que se sumen al fet que les festes josefines tornen a celebrar-se i, a més, es contribuïsca a ajudar a un sector paralitzat quasi íntegrament per l'actualitat sanitària.\nGandia és una de les primeres ciutats que ha optat perquè les seues falleres i fallers tornen a enfundar-se la tradicional indumentària valenciana. A causa de les circumstàncies no ho podran fer tots ni totes, per la qual cosa els responsables de la festivitat han decidit impulsar un acte en el Museu Faller de Gandia dissabte que ve 31 d'octubre a les 21.30 hores en el qual les reines i presidents de les 23 comissions gaudiran del primer esdeveniment oficial després de la pandèmia.\nSota el nom de ''Falles 2021: Cap a una nova normalitat'', tornaran a escoltar la música tradicional i, sobretot, impulsaran de nova al sector de la indumentària, flors, escenari, artistes i pirotècnia. En definitiva, tot el que embolique el món faller.\nGandia no és l'única, ja que a Alzira ja demanen que es programe un calendari d'actes fallers respectant les restriccions del Coronavirus.\nConcretament ha sigut el Partit Popular de la localitat qui ha llançat la proposta, ja que aquest grup de l'oposició creu afavorir amb ella a tots els sectors en crisis que envolten a la festivitat.\nLa idea va encaminada a aprofitar els llocs públics i espais oberts d'Alzira per a poder dur a terme algun acte faller.\nA més, com indiquen els populars, afavoririen a donar major cobertura als sectors més castigats per l'actualitat com ho són els indumentaristes, amb els qui s'han reunit abans de llançar la proposta.\nA València també han tornat progressivament els actes fallers oficials, com la imposició de bandes a l'Ajuntament de València amb les màximes representants lluint els seus vestits sense oblidar-se de la mascareta, ja que després de la cancel·lació segueixen els seus mandats tant elles com les seues Corts d'Honor.\nLa comissió Maestro Gonzalbo - Conde Altea, de la capital valenciana, també ha représ la seua activitat d'actes sota un estricte protocol de prevenció\nCal destacar també que moltes comissions ja han pogut tornar als seus casals per a compartir sopars i recordar els moments anteriors a la irrupció de la pandèmia, encara que en tot moment sota les noves mesures d'aforaments limitats, restricció de barres, distàncies de seguretat, límit de persones en les taules i la tan habitual mascareta.\nLes veus polítiques autoritzades en l'àmbit faller, com puga ser la del regidor de Cultura Festiva de València i president de la Junta Central Fallera, Carlos Galiana, van per la mateixa línia d'adaptar la celebració a les restriccions actuals, per la qual cosa no tirarà la tovallola al mes d'octubre i continuen confiant que no ocórrega el viscut en les anteriors, que ja han passat a la història.\nRespectant en tot moment les mesures de seguretat i de prevenció davant el Coronavirus, els municipis i les autoritats comencen a veure amb bons ulls gaudir de les falles o, almenys, fer-ho com marque la nova normalitat; València, Gandia i Alzira comencen el seu camí per a aconseguir-lo.


Nom: MAS BECH - MAS D'EN BECH\nAltres noms: Mas d'en Bec, Mas Paltre, Mas Can Bech, El Criollo, Mas Lledoner, Els Lledoners.\nAdreça: Paratge de Queralbs, crta. de Roses a Palau-Saverdera, km 2\nSituat a tocar la carretera de Roses a Palau-saverdera (GIV-610), entre els quilòmetres 2 i 3, al peu de la vessant de Queralbs.\nMas constituït per diverses dependències i cossos adossats, que creen un conjunt edificat d'una certa complexitat volumètrica. Tot i això, el conjunt presenta una planta en forma d'L, formada per dos grans cossos adossats. L'edifici principal, de planta rectangular, consta de dos pisos amb teulada de doble vessant. La façana principal, orientada al sud, presenta un portal d'arc de mig punt bastit amb lloses de pissarra, per accedir directament a la primera planta. Està precedida per una gran terrassa, una part de la qual ha estat afegida posteriorment. La façana oest presenta, al nivell del primer pis, dues arcades de mig punt sustentades damunt d'uns pilars quadrats, que marquen una terrassa semicoberta.\nPels costats nord i oest hi ha dos llargs cossos de planta rectangular, amb les cobertes de teula a una vessant, utilitzats per a les tasques agrícoles. Al nivell del primer pis, aquests espais han estat transformats en menjadors del restaurant, tot i que conserven algunes obertures emmarcades amb pedra i la premsa utilitzada per la producció de vi i oli, de fusta. Les sales de la planta baixa havien acollit els estables i el trull i es troben cobertes amb voltes de canó bastides amb pedra i morter de calç, algunes d'elles amb llunetes, i sostres embigats. En aquestes sales s'observa com l'edifici està adaptat als desnivells de la topografia del terreny.\nAdossat en perpendicular a l'edifici principal per la part est hi ha una altra gran edificació, originàriament destinada als estables i la pallissa del mas. De planta rectangular i amb la coberta a dues vessants, aquest cos presenta unes grans arcades bastides amb pedra i maons, actualment integrades a l'interior de l'edifici.\nActualment, tota la construcció es troba arrebossada i pintada de color teula, amb els ràfecs bastits amb tortugada de teula vidriada verda, de ceràmica de Figueres. Situat a tocar la carretera de Roses a Palau-saverdera (GIV-610), entre els quilòmetres 2 i 3, al peu de la vessant de Queralbs.\nMas constituït per diverses dependències i cossos adossats, que creen un conjunt edificat d'una certa complexitat volumètrica. Tot i això, el conjunt presenta una planta en forma d'L, formada per dos grans cossos adossats. L'edifici principal, de planta rectangular, consta de dos pisos amb teulada de doble vessant. La façana principal, orientada al sud, presenta un portal d'arc de mig punt bastit amb lloses de pissarra, per accedir directament a la primera planta....\nEl primer propietari del que hi ha constància és en Miquel Bech i Coll que morí el 25 de febrer del 1857, encara que la masia està datada vers el segle XVII.\nAltres documents fan referència als padrons i destaca l'amillarament de l'any 1871, on consta que l'heretat contenia 83 vessanes d'oliveres, vinya, camps i erms. També tenim constància que, com moltes altres masies de la regió, posseïa un trull propi tant per vi com per oli, del que queden les restes dins del restaurant. La premsa era fabricada en fusta (l'espiral i el bloc de sobre), descansava al terra amb un part bastida en marbre amb els seus encaixos i un negatiu per escórrer el líquid.\nCap a l'any 1960 l'heretat fou abandonada per la família Maneres i sis anys després en Baldiri Ripoll arrendà el mas per convertir-lo en un local per fer dinar i berenars, fins que l'any 1973 l'abandonà. Posteriorment va ser transformada conservant l'estructura exterior però reformant l'interior per albergar el restaurant El Criollo, que avui en dia ha canviat de propietari i respon al nom del restaurant Els Lledoners.\nL'agost de l'any 1994, un incendi va cremar 0'3 hectàrees dels terrenys de l'heretat encara que no va afectar l'estructura. El primer propietari del que hi ha constància és en Miquel Bech i Coll que morí el 25 de febrer del 1857, encara que la masia està datada vers el segle XVII.\nAltres documents fan referència als padrons i destaca l'amillarament de l'any 1871, on consta que l'heretat contenia 83 vessanes d'oliveres, vinya, camps i erms. També tenim constància que, com moltes altres masies de la regió, posseïa un trull propi tant per vi com per oli, del que queden les restes dins del restaurant. La premsa era fabricada en fusta (l'espiral i el bloc de sobre), descansava al terra amb un part bastida en marbre ...


Prop de mig miler de persones es reuneixen a la plaça de l'Ajuntament per donar la benvinguda a Ivan Cervantes - Revista Cambrils\nPublicat el Dijous, 28 de setembre de 2006 13:15h\nMig miler de persones van rebre ahir al vespre Ivan Cevantes a la plaça de l'Ajuntament\nAhir, quan faltaven pocs minuts per a les vuit de la tarda i amb un lleuger retard, arribava a la plaça de l'Ajuntament dins d'un cotxe d'època el bicampió del món d'Enduro 1 Ivan Cervantes. Al bicampió l'esperaven, a la plaça, mig miler de persones, sobretot joves i nens que volien felicitar i veure l'heroi local en persona.\nUn cop arribat a la plaça, Ivan Cervantes va baixar com va poder del cotxe d'època, entre la multitud de gent que el volia felicitar i demanar-li autògrafs, i va pujar en un tot terreny descapotable que el va portar a fer una ruta pel municipi acompanyat de prop d'un centenar de motos d'aficionats que es van fer sentir en tot moment.\nMentre els aficionats esperaven que Cervantes tornés a la plaça per fer els parlaments, la festa va continuar amb el sorteig de material de l'equip KTM i la música del grup de percussió cambrilenc Cop de Cap.\nCervantes, molt emocionat\nDesprés de realitzar un tomb per Cambrils, Cervantes va tornar de nou a la plaça de l'Ajuntament per fer els parlaments oficials. Una vegada més el cambrilenc va tenir problemes per arribar a la porta del consistori, ja que eren moltes les persones que es volien apropar a ell. Tot i això, en tot moment el pilot cambrilenc va mostrar-se molt correcte i amable amb els seus seguidors. Un cop al balcó Cervantes, que es va mostrar molt emocionat en tot moment, va voler agrair en poques paraules el suport de la seva afició i la rebuda que se li havia preparat a Cambrils "estic molt orgullós del meu poble i espero l'any que ve poder tornar a ser aquí". L'alcalde Robert Benaiges, per la seva banda, va destacar que Cervantes és un exemple a seguir i que el municipi està molt content de tenir un cambrilenc amb aquest potencial esportiu. Benaiges va fer-li entrega d'una placa commemorativa de la victòria aconseguida per Cervantes el passat cap de setmana a França.\nRoda de premsa multitudinària\nPer acabar, Ivan Cervantes tenia previst oferir una roda de premsa als mitjans de comunicació presents, però aquesta es va convertir en una roda de premsa multitudinària a la qual bona part de la gent que havia rebut Cervantes a la plaça de l'Ajuntament va poder assistir. Per altra banda, Cevantes va estar en tot moment acompanyat pels seus amics i familiars més propers. Abans d'iniciar la roda de premsa es va poder veure un vídeo amb un recull dels millors moments de la trajectòria esportiva del pilot cambrilenc. En la roda de premsa Cervantes ja es va mostrar més tranquil i es va excusar per l'emoció que l'havia envaït en el moment dels parlaments al balcó de l'Ajuntament, emoció que, segons el pilot cambrilenc, no li havia permès mostrar "la gran felicitat que sento". En les seves declaracions, Cervantes va voler destacar la duresa del campionat d'enguany i va afirmar que treballarà per poder repetir la gesta.\nPer altra banda, Cervantes va afirmar que de cara a l'any que ve correrà en una categoria superior, l'enduro 2, i que ho continuarà fent amb l'equip KTM, amb qui té contracte fins a finals de l'any 2007. Per altra banda, sobre alguns rumors apareguts que feien refrència a la voluntat del pilot de participar en el París Dakar, Cervantes va afirmar que "això encara queda una mica lluny".


Skylark Vacation House Kandy Sri Lanka - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPallekele, Kandy, Sri Lanka - Veure al mapa\nMés informació sobre Skylark Vacation House\nConvenientment situat a Kandy, Skylark Vacation House és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nSkylark Vacation House també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Kandy. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, lloguer de cotxes, servei de bugaderia, s'admeten animals de companyia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa, despertador, videojocs a l'habitació per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com camp de golf (a 3 km), ping pong que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Skylark Vacation House.


La justícia tomba el tancament de bars a Berlín, però la ciutat manté la 'llei seca' La justícia tomba el tancament de bars a Berlín, però la ciutat manté la ‘llei seca’ – El Món\nLa justícia tomba el tancament de bars a Berlín, però la ciutat manté la ‘llei seca’\nEuropa Press 17/10/2020 8:09 am\nEl Tribunal Administratiu de Berlín ha anul·lat aquest divendres el toc de queda nocturn disposat pel Govern regional de la capital d’Alemanya per frenar l’onada de contagis de coronavirus, segons ha informat un portaveu a DPA.\nDiversos propietaris de bars i restaurants havien presentat un recurs qualificant la mesura de desprorporcionada i argumentant que no hi ha una raó convincent perquè els establiments hagin de tancar a les 23.00 hores. Els propietaris van agregar que una hora de tancament obligatòria dóna lloc al fet que els joves es reuneixin en altres llocs on no s’apliquen les normes d’higiene.\nDavant el creixent nombre de contagis, el Govern regional de Berlín havia decretat dimarts que els restaurants, bars, tavernes i la majoria de les botigues tanquessin entre les 23.00 i les 6.00 hores. A principis de mes, la ciutat ja havia disposat prohibir la venda d’alcohol i limitar les reunions a l’aire lliure a cinc persones o dues llars després de les 23.00 hores.\nAlemanya ha registrat en les últimes 24 hores 7.334 casos nous i 24 morts, fet que suposa un nou rècord diari de contagis, un dia després d’haver batut l’anterior, segons el balanç publicat aquest divendres per l’Institut Robert Koch (RKI), la agència governamental encarregada de el control de les malalties infeccioses. Amb les noves dades, el balanç de la pandèmia en territori germànic s’eleva aquest dijous a 348.557 persones contagiades i 9.734 víctimes mortals.\nPel que fa a les recuperacions, 287.600 persones han aconseguit superar la Covid-19, la malaltia respiratòria provocada pel coronavirus, incloses 3.000 que han rebut l’alta en les últimes 24 hores. Renània del Nord-Westfàlia és la regió més castigada, amb 86.315 casos i 1.936 morts, seguida per Baviera, amb 76.680 i 2.702 morts, i Baden-Wuertemberg, amb 57.455 casos i 1.920 decessos. Berlín comptabilitza 20.088 contagis i 239 víctimes mortals.


Portal EVES - Models de certificat i normes\nEsteu en: Acreditació » Comissió Formació Continuada Prof. Sanitàries » Models de certificat i normes\nModels de certificats i normes per a la certificació\nEl model de certificat que s'entrega als participants en l'activitat acreditada, haurà de respectar almenys les condicions següents:\nPart superior: Logotip del proveïdor o entitat sol·licitant (l'entitat que figura en l'apartat 2.1 de la sol·licitud). Serà el més gran de tots els logotips impresos.\nPart central: Text lliure que incloga almenys:\nNom i cognoms, del participant/alumne, tal com figura en el seu DNI. És recomanable que esta dada figure en un grandària de lletra superior al del text general en què s'inscriu.\nTítol de l'activitat. Idèntic al que figura en la notificació d'acreditació emés per la Secretaria tècnica de la Comissió de Formació Continuada.\nData d'inici i de finalització que figuren en la notificació d'acreditació.\nSi s'han modificat les dates de realització de l'activitat, ha de comunicar-se a la Secretaria Tècnica abans d'emetre el certificat.\nCita d'acreditació amb el text següent: Esta activitat docent (amb núm d'expediente…), està acreditada per la Comissió de Formació Continuada de les Professions Sanitàries amb… crèdits de formació continuada\nLloc i Data d'expedició del Diploma/Certificat\nFirma del responsable/s de l'entitat proveïdora. Obligatòriament, haurà de figurar en lletra d'impremta, el nom, cognoms i càrrec de la persona que rubrica.\nEl logotip de la Comissió de Formació Continuada de les Professions Sanitàries, haurà de figurar en la zona inferior dreta del document. Ha de ser més gran que el dels patrocinadors i menor que el del proveïdor.\nLogotips i/o noms dels patrocinadors. En el cas que existisquen i es desitge que apareguen en el certificat, hauran de ser els més xicotet. No podran figurar com a patrocinadors els logotips o noms de productes comercials, per exemple, el nom d'un fàrmac. En este cas, haurà de figurar el del laboratori que el fabrica.\nOpcionalment, el proveïdor podrà reflectir en esta cara del document altres informacions contingudes en la sol·licitud d'acreditació que considere d'interés, com ara: el programa d'un curs, les hores que consta, pràctiques realitzades, tipus d'avaluació superada, etc. L'estructura general del model de certificat seria:\nNormes per a la publicitat d'activitats acreditades\nLa publicitat de les activitats docents de formació continuada acreditades, haurà de respectar les normes següents:\nL'oferta, promoció i publicitat realitzada pels centres, siga quin siga el mitjà utilitzat per a efectuar-la, haurà de ser veraç i no podrà induir a error als destinataris de la mateixa, en especial, no podran utilitzar-se denominacions o termes que pel seu significat puguen induir a confusió sobre:\nLa naturalesa del centre.\nLa identitat del seu titular.\nEl caràcter no reglat de les ensenyances que en ell s'impartisquen i la naturalesa no oficial dels diplomes o certificats que s'expedisquen.\nEl logotip del proveïdor, és a dir, qui sol·licita l'acreditació de l'activitat i es responsabilitza d'ella, haurà de figurar en tots els documents, suports publicitaris i materials docents de l'activitat acreditada.\nEls logotips dels patrocinadors, és a dir, els que col·laboren amb el proveïdor aportant finançament o qualsevol tipus de suport a l'activitat docent que es vol acreditar, podran figurar en els suports publicitaris i materials no docents de l'activitat (carpetes, bolígrafs, quaderns, etc.), en estos casos, s'identificaran inequívocament com a patrocinadors. En cap cas el nom i/o logotip del patrocinador apareixerà en els continguts docents de l'activitat, és a dir en els textos, fitxes, preparacions, diapositives, etc. Que utilitza el docent i/o s'entrega als discents.\nEl logotip de la Comissió de Formació Continuada de les Professions Sanitàries només es podrà utilitzar una vegada rebuda la comunicació oficial de què l'activitat docent està acreditada, en la publicitat i en els certificats.\nSi la publicitat s'emet amb anterioritat a conéixer el resultat de la sol·licitud d'acreditació, es podrà inserir el text "Sol·licitada l'acreditació a la Comissió de Formació Continuada de les Professions Sanitàries amb data:…". En este supòsit, mai s'emprarà el logotip de la Comissió, ni tan sols en el cas de sol·licitar l'acreditació de reedicions idèntiques d'una activitat ja acreditada.\nEn cap cas el logotip de la Comissió es podrà utilitzar sense estar vinculat de forma inequívoca a una activitat acreditada concreta, ja siga en un document, certificat, suport publicitari, pàgina web, etc. Tampoc es podrà utilitzar associat genèricament a un llistat d'activitats, a un programa de diverses activitats de formació continuada o imatge corporativa de patrocinadors i proveïdors.\nEn cap cas, podran sumar-se crèdits d'activitats acreditades per separat per a formar una nova "actividad" amb nom diferent i que totalitza els crèdits de les activitats acreditades.\nLogotip de la Comissió de Formació Continuada de les Professions Sanitàries\nNomés podrà ser utilitzat per a la promoció o certificació d'activitats acreditades per la Comissió de Formació Continuada de les Professions Sanitàries\nAuditoria d'activitats acreditades\nEs poden realitzar auditories de qualsevol activitat acreditada a petició de la Comissió o a iniciativa de la Secretaria Tècnica.\nQuan se'n vaja a procedir a l'auditoria d'una activitat s'informarà el proveïdor que l'activitat corresponent està sotmesa al procés d'auditoria regular, la qual cosa comporta l'obligatorietat de la presentació davant de la Secretaria Tècnica de tota la informació que li siga sol·licitada.\nTota entitat proveïdora haurà de tindre un registre d'alumnes matriculats que haurà de conservar almenys durant cinc anys comptats a partir de la seua inscripció. La mateixa obligatorietat serà respecte als certificats o diplomes d'acreditació emesos.\nRegulació del patrocini comercial i conflicte d'interessos\nDonat l'alt nombre d'activitats amb finançament privat, pareix oportú aclarir conceptes i establir requisits que han de complir els proveïdors per a garantir la màxima objectivitat de les dites activitats. Es pretén aportar transparència al procés fent manifestes les relacions entre el patrocinador privat i els proveïdors i professionals interessats a desenrotllar l'activitat formativa. Per a això, el proveïdor es fa responsable que la planificació i continguts de l'activitat que se sotmet a acreditació, així com les aportacions en concepte de patrocini comercial no condicionen:\nLa independència dels continguts. El proveïdor ha de garantir que els continguts del programa de l'activitat no estiguen esbiaixats comercialment.\nLa independència dels ponents. La selecció dels ponents no pot estar condicionada per les aportacions del patrocinador. A més, s'ha de donar a conéixer qualsevol relació entre ponents i patrocinador (conflicte d'interessos).\nEl control de la publicitat. El proveïdor és responsable dels continguts dels materials de promoció de l'activitat.\nLa presència de logotips comercials. El nom del patrocinador comercial només pot constar en els materials promocionals i en els programes, però mai en els materials docents. Així mateix, en tots els materials promocionals i docents no pot fer-se menció de cap producte comercial concret.


Berlusconi obté el divorci i ja pot casar-se amb la seva nòvia\nSilvio Berlusconi ja és un home lliure, si més no pel que fa a la vida conjugal\n3 min. Barcelona 21/02/2014 00:00\n260x366 Berlusconi obté el divorci i ja pot casar-se amb la seva nòvia / GIUSEPPE LAMI / EFE Berlusconi obté el divorci i ja pot casar-se amb la seva nòvia / GIUSEPPE LAMI / EFE\nSilvio Berlusconi ja és un home lliure, si més no pel que fa a la vida conjugal. El tribunal de la ciutat italiana de Monza va dictar dilluns la sentència definitiva de divorci entre l’ex primer ministre italià i la seva segona dona, l’actriu Miriam Raffaella Bartolini, coneguda artísticament com a Veronica Lario.\nLa decisió judicial arriba gairebé cinc anys després que Lario demanés el divorci com a conseqüència de l’escàndol provocat per la publicació de diverses fotografies del seu marit a la festa d’aniversari d’una noia de 18 anys. Aquest fet, que va tenir lloc a finals d’abril del 2009, va ser l’origen dels processos judicials contra Berlusconi per casos relacionats amb prostitució de menors, però també l’inici del final del seu segon matrimoni, que també ha seguit un llarg camí als tribunals.\nDe fet, tot i que la sentència del jutjat de Monza oficialitza el divorci de Berlusconi i Lario, el cas encara té un serrell pendent de tancar: el de la pensió que el líder de Força Itàlia haurà de pagar a la seva exdona. Una primera sentència, emesa el desembre del 2012 per un tribunal de Milà -i motivada per una demanda de “separació consensuada” que havia presentat Lario- obligava Berlusconi a pagar-li tres milions d’euros al mes, però l’octubre passat el jutjat de Monza va rebaixar la quantitat fins als 1,4 milions d’euros mensuals arran d’una altra demanda, en aquest cas de “divorci” i presentada pel polític. La dona va recórrer la sentència, i la disputa encara no s’ha resolt.\nBerlusconi i Lario es van casar el 1990, però la seva relació havia començat deu anys abans, quan el polític encara estava casat amb Carla Elvira Dall’Oglio, mare dels seus dos primers fills i de qui es va divorciar formalment el 1985. Llavors Berlusconi ja havia tingut la seva primera filla amb Lario, i encara en vindrien dos més, tots dos nascuts abans que la relació es formalitzés.\nAra, després de 23 anys de matrimoni -tot i que la vida en comú ja en fa cinc que es va acabar-, Lario i Berlusconi tornen a tenir les mans lliures per casar-se amb qui vulguin. I ell, com a mínim, sembla que té intenció d’aprofitar l’oportunitat. Francesca Pascale, la noia de 29 anys -ell en té 77- amb qui surt des del 2012 va manifestar a l’octubre la seva intenció de contreure matrimoni amb Berlusconi, que ha deixat entreveure que la idea no li sembla malament.\nSetién: “L’equip ha estat molt bé. No era fàcil el que hem fet”