Olost qüestiona la construcció de la nova gasolinera a l’eix del Lluçanès | La Rella\nOlost qüestiona la construcció de la nova gasolinera a l’eix del Lluçanès\nL’ajuntament d’Olost no veu amb bons ulls la nova gasolinera que s’està construint a la carretera C-62, just a tocar del seu terme municipal. De moment, ja s’ha adreçat als propietaris i a l’ajuntament de Sant Martí d’Albars per comunicar-los que denega la llicència d’obres pels accessos de l’equipament i per requerir, a més a més, que s’anul·li la llicència donada per Sant Martí i els promotors s’abstinguin de dur cap actuació en el terme d’Olost.\nDesprés d’encarregar un informe tècnic i jurídic als serveis municipals, el consistori olostenc interpreta que no pot donar una llicència d’obres en una zona de sòl no urbanitzable i de protecció especial, i creu el permís signat per l’ajuntament de Sant Martí no s’ha concedit correctament. Com que en el seu moment la Comissió d’Urbanisme de la Catalunya Central va decidir que aquesta era una obra d’interès general, l’ajuntament d’Olost considera que ara s’hauria hagut de seguir amb aquest tràmit, en comptes de sol·licitar llicències d’obres municipals.\nA l’altra banda, l’ajuntament de Sant Martí ho veu ben diferent: ha informat a Olost que no anul·larà la llicència d’obres i que les màquines podran continuar treballant en el seu terme municipal. És per això que Olost pensa “portar al límit” les seves competències en la defensa del que considera “l’interès del bé comú”. Així, creuen que no s’hauria de considerar d’interès general aquesta obra al mateix temps que la Generalitat s’ha compromès a treballar per reduir la dependència dels combustibles fòssils.\nL’alcalde, Josep Maria Freixenet, es pregunta si té sentit instal·lar una gasolinera a tocar de les d’Olost i Prats i que s’hi construeixi una àrea comercial alhora que s’està treballant per potenciar el comerç local. Freixenet també és crític amb la ubicació de l’equipament, a tocar de la riera Gavarresa, un “patrimoni natural que abasteix d’aigua el nostre municipi”, recorda, i es queixa que s’hagi volgut fer una gasolinera tan a prop del seu límit municipal “sense fer ni la més mínima consulta”.\nLLUÇÀ SE SUMA A LA PETICIÓ D’ATURAR LES OBRES\nEnmig de la discussió entre Sant Martí i Olost hi ha altres veus que s’han aixecat des del primer dia contra la construcció de la gasolinera. És el cas de l’alcaldessa de Lluçà, Eva Boixadé, que ara ha anat un pas més enllà dirigint-se al responsable d’urbanisme de la Catalunya Central, Ricard Torras. De moment, la resposta ha estat que qui pot aturar les obres és el mateix municipi de Sant Martí, i que en tot cas caldria adreçar-se al Servei de protecció de la Legalitat del departament de Territori. Boixadé matisa que els motius d’Olost i de Lluçà per demanar que s’aturin les obres “potser són diferents”, però confirma que incorporarà la documentació aportada per Olost per aconseguir que les obres es paralitzin.\nL’ALCALDE DE SANT MARTÍ DEFENSA LA LEGALITAT DEL PERMÍS PER LA GASOLINERA\nL’alcalde de Sant Martí d’Albars considera “incomprensible” que Olost qüestioni la llicència d’obres que s’ha aprovat per construir una nova gasolinera al costat de la C-62. Ramon Padrós defensa que l’ajuntament “evidentment que és competent” en aquest assumpte, després que l’ajuntament d’Olost hagi denegat el permís d’obres per construir els accessos i hagi requerit l’anul·lació de la llicència donada per Sant Martí en considerar que no s’han seguit els tràmits que corresponen en aquest cas.\nEl litigi entre ajuntaments es manté obert des que els propietaris del terreny, al límit entre els dos municipis, van demanar els permisos i van començar les obres a principis del mes de març. “No entenem que un municipi, el que sigui, es fiqui amb les llicències d’obres d’un altre”, reitera Padrós, que recorda que la Comissió Territorial d’Urbanisme de la Catalunya Central va informar favorablement sobre el projecte l’any 2016 i demana que “cada poble es cuidi del seu terme”. Mentrestant, l’obra ha seguit avançant tot i les discrepàncies entre els ajuntaments.\nAnteriorLes fonts ragen una mica més sanes, però segueixen contaminades\nNext“Al Collet érem com una gran família”\nCelebrades Festes Majors, amb l’1 d’octubre en el record\nEl Lluçanès entrarà dilluns a la fase 1 del desconfinament\nEl Campionat se’n va cap a l’Estany!\nEl F.S. Prats deixa escapar punts importants


Cap a la manifestació de Barcelona, a ritme d'havanera • Ràdio Capital de l'Empordà\nUna havanera, com no podia ser d’una altra forma, ha acompanyat la tornada d’un dels 45 autobusos que han sortit del Baix Empordà cap a la manifestació de Barcelona. El municipi que més busos ha enviat a la concentració de Barcelona ha estat la Bisbal amb 10 vehicles, seguit per Palafrugell (amb 8), Torroella i Sant Feliu de Guíxols (amb 7).\nLes entitats independentistes han establert la zona entre els carrers Girona i Bailén com els trams del Baix Empordà, que s’han omplert de milers de persones de la comarca.\nTambé molts alcaldes i regidors s’hi han sumat, com el tinent d’alcalde de Palafrugell, Albert Gómez, que ha garantit que es podrà votar l’1 d’octubre.\nArticle anteriorEls reptes d’aquest curs escolar: els barracons i les notes més baixes a la selectivitat\nArticle següentMarilyn Manson torna amb nou disc i estrena senzill


La dimissió del primer ministre del Sudan agreuja la crisi política al país\nLa renúncia deixa els militars al capdavant gairebé en solitari i retorna el país a un nou escenari de contestació\nEl ja ex primer ministre del Sudan, Abdul·là Hamdok, en una foto d'arxiu. HANNIBAL HANSCHKE / Reuters\nEl CaireFent bons els rumors que feia dies que es gestaven, el primer ministre del Sudan, Abdul·là Hamdok, va oferir diumenge a la nit un discurs a la nació en el qual, lluny de transmetre un missatge reconfortant per al nou any, va anunciar que dimitia. Va deixar així el poder del país obertament en mans dels militars que van dur a terme un cop d'estat a finals d'octubre . La renúncia, que va arribar després d’una nova jornada de protestes durament reprimides, simbolitza la fi de la fràgil transició democràtica pilotada per una descompensada aliança entre civils i militars que va iniciar-se al país l'estiu del 2019, poc després de la caiguda de l’exdictador Omar al-Baixir, i retorna el país a una nova fase de contestació.\nHamdok havia actuat com a primer ministre des de la firma de l'acord entre líders civils i militars que va seguir el derrocament d’Al-Baixir, però va ser destituït el 25 d’octubre i va ser posat sota arrest domiciliari pels generals colpistes, que només el van restituir quan va acordar en solitari un nou repartiment de poders i un nou full de ruta amb els militars. El nou pacte, però, va ser rebutjat per tots els principals grups polítics i socials del país, que van mantenir un alt nivell de mobilització i desobediència civil per exigir un govern civil i la rendició de comptes per part dels generals colpistes.\nA més de la seva falta de suport social i polític, Hamdok tampoc havia sigut capaç de fer-se valer davant dels militars, ni tan sols en aquelles parcel·les en què, sobre el paper, havia aconseguit concessions, com per exemple la formació d’un govern propi o l’alliberament de presos polítics. L’última setmana, el mandatari tampoc va poder evitar l’escalada de violència contra manifestants per part de les forces de seguretat, que des del 25 d’octubre han matat 57 persones, segons un recompte elaborat pel Comitè de Doctors del Sudan.\nHamdok no havia pogut evitar l’escalada de violència contra manifestants per part de les forces de seguretat, que des del 25 d’octubre han matat 57 persones\n“He intentat, en la mesura del possible, evitar que el nostre país caigués en el desastre, i ara el nostre país està travessant un perillós punt d’inflexió que pot amenaçar tota la seva supervivència si no s'hi posa remei aviat”, va alertar Hamdok en el seu discurs televisat.\nA efectes pràctics, la renúncia de Hamdok deixa l’exèrcit gairebé en solitari al capdavant del país i treu la cobertura civil que havia volgut donar al seu nou govern després del cop. També dinamita la narrativa dels militars segons la qual el seu moviment buscava corregir la transició i deixa al descobert la seva aposta contrarevolucionària.\n“[Hamdok] Era incapaç de fer avançar el país cap a un govern democràtic, perquè des del cop la transició s'havia acabat a la pràctica. El que el retorn de Hamdok va fer va ser permetre una aparença d’aliança on clarament no n'hi havia. I la permanència de Hamdok en el càrrec mentre els militars exercien una repressió violenta al carrer el feia aparèixer com un còmplice”, apunta a l'ARA Kholood Khair, sòcia directora del centre d'investigació a Khartum Insight Strategy Partners.\nEn un últim intent de marcar l’agenda, durant el seu discurs a la nació Hamdok va suggerir que, a parer seu, la solució a la crisi que travessa el país implica constituir una taula de diàleg que inclogui tots els sectors de la societat i de l’estat per acordar un nou document nacional i un nou full de ruta que permeti reprendre la transició.\n“[Hamdok] Era incapaç de fer avançar el país cap a un govern democràtic i la seva permanència en el càrrec mentre els militars exercien una repressió violenta al carrer el feia aparèixer com un còmplice” ”\nKholood Khair Sòcia directora del Jartum Insight Strategy Partners.\nA la pràctica, però, la proposta de Hamdok compta amb molt pocs adeptes. D’una banda, els generals colpistes encara no s’han pronunciat sobre la seva dimissió. I, de l’altra, els principals grups polítics i socials del país rebutgen qualsevol mena de negociació o acord amb els militars. Dos d’aquests últims, l’Associació de Professionals Sudanesos (APS) i els comitès de resistència dels barris, estan acabant de definir una declaració conjunta per sortir de la crisi, segons ha explicat a l’ARA Mohaned El Nour, un portaveu de l’APS.\nA l’exterior, un dels primers països a reaccionar a la dimissió de Hamdok han sigut els Estats Units, que han cridat els sudanesos a trobar algun tipus de consens entre ells, en un missatge amb un to molt més fred que l’expressat en anteriors ocasions. Per la seva part, el representant especial del secretari general de l’ONU al Sudan, Volker Perthes, es va oferir dilluns a facilitar un procés de diàleg per superar la falta de confiança actual.


Metodologia. Com són les nostres classes d'anglès? - UpDown Escola\nCom són les classes d’anglès\na Up Down?\nT’expliquem la nostra metodologia.\nBusques unes classes d’anglès on poder aprendre gaudint, tot combinant la teoria i la pràctica?\nPodem ser la teva acadèmia! Descobreix si la nostra metodologia encaixa amb el què busques, la basem en 5 eixos fonamentals:\nTot comença per una conversa, et volem treure pressió de sobre. Arribes a l’acadèmia d’anglès i quan et diuen prova de nivell ja tremoles. T’ha passat? Doncs amb Up Down no n’hi ha. Tu ens dius el nivell d’anglès que tens, i et posem al grup que et pertocaria. Al final de les primeres classes d’anglès valorem junts si estàs al grup adequat o convé canviar-te a un altre. On t’adaptis millor, et quedaràs. Així ens saltem els nervis de fer una prova de nivell.\nCom són les classes d’anglès? Per sobre de tot, fun learning amb el nostre ingredient secret… una dosi de sentit de l’humor! Perquè l’aprenentatge és molt més favorable en un ambient agradable.\nSí, està molt bé el fun learning però et preguntaràs sobre el contingut, veritat? Doncs a l’hora d’aprendre creiem en un 50-50, tot fent ús de diferents recursos. Per tenir un bon nivell d’anglès i aprendre’l a parlar tan important és la teoria com la pràctica. Així que a l’hora de planificar les classes d’anglès donem espai per ambdues, treballem perquè tinguis un coneixement de l’anglès 360º. Per tal de veure que els esforços donen el seu fruit, realitzem un seguiment continu de les classes d’anglès.\nVolem estar per a tu, per tant, per tal que tinguis una atenció personalitzada a les classes d’anglès agrupem els estudiants en petits grups de màxim 10 persones. Per a nosaltres és primordial que et sentis acompanyat i a gust en el teu procés d’aprenentatge.\nEns agrada aprofitar cada minut que estàs a l’acadèmia. Per tant, si hi ha activitats que pots fer a casa i corregir-les junts a les classe, com és el cas de la lectura, així ho fem. D’aquesta manera, a les classes d’anglès de l’acadèmia podem aprofundir en altres aspectes que a casa et faltaria el nostre suport, com és el comprensió oral o la gramàtica.\nI tot aquest mix d’ingredients fa que Up Down pugui ser la teva acadèmia d’anglès a Manresa.\nVols saber quins cursos d’anglès pots fer amb nosaltres?


Si tens entre 60 i 65 anys pots demanar hora per vacunar-te\nLa web de cita prèvia per demanar la vacunació\n24 de març de 2021 (18:00 CET)\nSi tens entre 60 i 65 anys, ja pots demanar hora per vacunar-te\nLes persones que no vulguin esperar-se a rebre l'SMS de Salut poden demanar cita prèvia a través d'un web específic\nAquest dimecres s'ha reprès la vacunació amb AstraZeneca, amb una gran novetat: s'ha començat a administrar a la població general d'entre 60 i 65 anys. L'estat va decidir ampliar el topall d'edat, limitat fins ara a 55 anys. Això ha fet que des de dilluns passat s'estiguin enviant SMS a aquest col·lectiu. Però si no es vol esperar a rebre el missatge, ja es pot demanar hora, a través del web vacunacovidsalut.cat habilitada pel departament.\nEl sistema de vacunació a Catalunya està generant força confusió, ja que molta gent no entén com és que s'està citant a vacunar-se a persones d'aquesta edat quan d'altres de més grans, inclús amb patologies, encara no han estat cridades. El motiu és que les vacunes d'AstraZeneca, a l'Estat espanyol (al contrari que altres països europeus), no es poden administrar a persones més grans de 65 anys, a causa dels dubtes generats sobre la seva eficàcia en franges d'edat avançades. El topall, però, s'ha ampliat, ja que fins fa unes setmanes arribava als 55 anys. Per això, Salut ha decidit començar a vacunar massivament la població d'entre 60 i 65 anys, siguin o no professionals prioritaris.\nTeòricament tots els catalans i catalanes en aquesta franja d'edat rebran un SMS o una trucada telefònica amb instruccions sobre el dia i lloc on vacunar-se. Però si no es vol esperar a rebre-ho, es pot accedir al web habilitat pel Servei Català de Salut. Un cop dins es demana emplenar un formulari amb dades bàsiques juntament amb el CIP o el DNI, i escollir el centre dia i hora que més convingui. Un cop confirmada la cita es rebrà un SMS. Si no hi ha cap data disponible que sigui adequada a la persona, es pot tornar a intentar al cap d'uns dies ja que les cites s'actualitzen cada setmana tenint en compte les vacunes disponibles.\nVacunació a una persona de 65 anys, aquest dimecres a Catalunya. Foto: ACN\nLes persones convocades per vcacunar-se amb AstraZeneca han d'informar al seu centre sanitari de referència en cas que es trobin en les situacions sanitàries següents: TPH (Transplantament de Progenitors Hematopoyetics); Trasplantats d’òrgan sòlid i llista espera; Persones en hemodiàlisis i diàlisis peritoneal (grup àmpliament vacunat pels centres hospitalaris i Equips mòbils); Malaltia oncohematològica; Càncer d’òrgan sòlid en tractament amb quimioteràpia citotòxica; Càncer de pulmó en tractament amb quimioteràpia o immunoteràpia.\nS’han habilitat diferents punts de vacunació per tota Catalunya. Funcionen en franges de matí (de 9 a 12 h) i tarda (de 15 a 19 h). Es poden consultar en aquest enllaç\nFelisa crespo pérez Fa 1 mes\nQuiero vacunarme, he cumplido 61 años,\nJavier Plaza Martín Fa 2 mesos\nLuz Darry londoño castillo Fa 2 mesos\nQuiero vacunarse porque ya soy una persona mayor de 66 años


Sandro Rosell seguirà en presó provisional | betevé Web\nRedacció btvnotícies dimarts 17 d'abril, 2018 , 20.21\nL’expresident del Barça fa més de 300 dies que està a la presó de Soto del Real acusat de blanqueig de capital\nLa magistrada de l'Audiència Nacional Carmen Lamela ha denegat per tercera vegada l'excarceració de Sandro Rosell per risc de fuga i reiteració delictiva. El període d'investigació, que s'ha allargat durant més de 10 mesos, està a punt d'acabar.\nL'expresident del Barça Sandro Rosell va ser detingut el 23 de maig del 2017 i des de llavors ha estat al centre penitenciari de Soto del Real, a Madrid, en presó provisional. La magistrada de l'Audiència Nacional Carmen Lamela l'acusa de pertinença a organització criminal i de blanqueig de capital.\nPer tercera vegada, aquest dimarts Lamela ha denegat l'excarceració a Rosell perquè creu que hi ha risc de fuga i reiteració delictiva. Ho argumenta pel fet que l'expresident del Barça té béns i fons a l'estranger i contactes a Dubai o Tailàndia, i manté un entramat societari a Hong Kong.


El Museu duplica les jornades de portes obertes de la Sarga | Ajuntament d'Alcoi Comunicacio\nPàgina d'iniciEl Museu duplica les jornades de portes obertes de la Sarga\n18 febrer, 2015 premsaajuntamentalcoi\nSe celebraran el primer i tercer diumenge de cada mes, de març a novembre\nEl Museu Arqueològic Municipal Camil Visedo ha ampliat per a aquest 2015 la campanya de jornades de portes obertes a les pintures rupestres de la Sarga, passant de l’habitual celebració d’un diumenge al mes, a dos diumenges mensuals. Concretament, les portes obertes del jaciment se celebraran el primer i tercer diumenge de cada mes, des de març fins a novembre, de forma que el calendari s’encetarà el proper 1 de març.\nA més, hi ha una altra novetat respecte als anteriors anys, que és l’avançament dels torns de visites guiades en mitja hora respecte a l’horari habitual. Enguany, doncs, les visites guiades seran a les 10.30, 11.30 i 12.30 hores, mentre que el recinte obrirà les seues portes des de les 10.30 fins a les 13.30 hores. Tant l’accés com les visites continuaran sent gratuïtes per al públic, i el Museu continua a disposició de grups per concertar visites al jaciment al marge d’aquestes jornades.\nEl regidor de Cultura Paco Agulló ha destacat que “el Museu continua fent uns esforços molt importants per posar en valor i difondre el patrimoni històric que tenim en el nostre entorn, i les pintures de la Sarga són un dels màxims exponents del nostre patrimoni cultural. Reconegudes com a Patrimoni de la Humanitat per la Unesco en el context de l’art rupestre de la façana mediterrània peninsular, suposen un dels millors exemples d’aquestes expressions artístiques prehistòriques, amb un entorn natural únic i espectacular, i en una zona que ha estat perfectament condicionada per facilitar la visita de tots els interessats en aquests magnífics vestigis dels nostres avantpassats. Sense dubte, creiem que és molt interessant que alcoians i visitants tinguen a partir d’ara el doble d’oportunitats per acostar-se a conèixer les pintures, sumant així a l’agenda de la ciutat un important i interessant recurs de divulgació del coneixement”.\n← Nou vehicle per a ACIF gràcies a un conveni amb l’Ajuntament\nTorna el Programa d’Ocupació Jove per tercer any →\nUn pensament sobre “El Museu duplica les jornades de portes obertes de la Sarga”\nL’Ajuntament edita una Guia de Visita de la Sarga | Ajuntament d'Alcoi Comunicacio ha dit:\n20 Març, 2015 a les 11:48 am\n[…] d’Alcoi. Ara, per millorar la promoció i difusió del jaciment, l’Ajuntament d’Alcoi a més d’ampliar les jornades de portes obertes al jaciment, ha editat una Guia de […]


Postveritats emocionals (CAT) – Fundació Ecologia Emocional\nPostveritats emocionals (CAT)\nPer portar una vida sana i ordenada, és imprescindible disposar d’un estat emocional estable per fer front al que ens passa\ndiàriament. Això és possible si sabem fer front als fets traumàtics. Per què tot sovint preferim mentir-nos a nosaltres mateixos en lloc d’assimilar una veritat dolorosa? Amb quins mecanismes ens protegim emocionalment i quines són les seves conseqüències per al nostre benestar i el dels que ens envolten? Per evitar el patiment psicològic, tots recorrem a certs mecanismes de defensa que portem al nostre pack genètic, però també a la creació de «postveritats» o mentides emocionals, que són fruit dels nostres diàlegs interiors. Aquest llibre ens ajuda a submergir-nos en aquests diàlegs i ens mostra com prenem decisions a partir dels relats manipulats de les nostres diferents veus interiors. Si som capaços de detectar aquests processos, fer-los conscients i crear una comunicació interna més coherent, tindrem l’oportunitat de créixer com a éssers humans, millorar la nostra vida i ajudar els altres en el seu camí.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Niedzwiednik Entrada:\nAga House...Habitacions per nit per només Podkarpacka Apartment...Habitacions per nit per només Pokoje Goscinne Jaszczurówka...Habitacions per nit per només Més zones a Gdańsk\nCiutat Principal (363)\nCiutat Vella de Gdansk (137)\nIlla de Granaries (44)\nIlla Sobieszewo (34)\nJardins Long (84)\nSuburbi Antic (54)\nPopular ara mateix a Gdańsk Més venut Villa Zosieńka Na Zboczu 105 Hilton Gdansk Targ Rybny 1 Habitació Hilton amb Llit Extragran reservada fa 15 hores, Hotel Lival Młodzieży Polskiej 10 Habitació de 2 llits amb vista laterals al mar reservada fa 18 hores, Grans raons per reservar amb Agoda\nMés de 1.225.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 32.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 57.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Niedzwiednik Restaurants i cafeteries\nEssent una localització molt desitjada, Niedzwiednik és el lloc on anar quan es va a Gdańsk. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Niedzwiednik té molt a oferir: llocs famosos, bons restaurants i una gama d'entreteniment emocionant. Gaudeixi de les millors ofertes d'Agoda.com quan decideixi estar a Gdańsk. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Niedzwiednik i us direm els preus ideals disponibles.\nHotels destacats a Niedzwiednik, Gdańsk\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Aga House és una elecció d'allotjament...\nHotels a Niedzwiednik: Aga House\nLlocs d'interès a Niedzwiednik: Stara Pierogarnia Restaurant


Els treballadors de la Xarxa Santa Tecla traslladen les seves queixes a alcaldes i diputats\nJa s'han reunit amb l'alcalde de Calafell i el diputat Carles Castillo i estan pendents de fer-ho amb Eduard Rovira\nLes protestes dels treballadors i treballadores de l'Atenció Primària de la Xarxa Santa Tecla comencen a donar els seus fruits. Representants del comitè d'empresa s'han reunit recentment amb l'alcalde de Calafell, Ramon Ferre, i el diputat del PSC Carles Castillo, i també tenen previst tenir una trobada amb el de Torredembarra, Eduard Rovira. D'aquesta manera, volen explicar les seves demandes de millores en les condicions laborals i també buscar els suports de les administracions.\nDe moment, ja han aconseguit el compromís d'alguns representats polítics per portar el seu cas en forma de pregunta al Parlament de Catalunya. Avui, com cada divendres des de fa tres mesos, s'han tornat a concentrar a les portes de les sis Àrees Bàsiques de Salut que gestiona la Xarxa Santa Tecla a Tarragona.\nDes de Torredembarra, la doctora María Castro, integrant del comitè d'empresa, assegura que aquests contactes amb representats polítics demostren que les seves accions comencen a donar uns tímids primers resultats. També apunta que, a més del finançament, també s'ha de fer una millor gestió dels recursos.\nEls treballadors i treballadores de l'Atenció Primària porten des del mes de juny denunciant les seves condicions laborals amb manca de personal, ja que el reforç que es fa durant l'estiu és insuficient per l'augment de població que hi ha. En el cas de Torredembarra, també es denuncien les condicions de l'equipament, amb problemes de climatització o un sistema informàtic obsolet.\nParal·lelament a les protestes dels professionals sanitaris de la Torre, en les últimes setmanes també s'ha creat una iniciativa dels usuaris anomenada 'Plataforma Afectats CAP Torredembarra' que dóna suport als treballadors en les seves reivindicacions.


Victòria del CP San Cristóbal davant el Santboià FC en un amistós de pretemporada | Canal Terrassa\nEl CP San Cristóbal continua preparant-se de cara a la pròxima temporada a Tercera Divisió. Els homes d’Oliver Ballabriga han disputat aquest dimecres un partit amistós contra el Santboià FC que ha acabat amb victòria dels parroquials per 3 gols a 2.\nTot i que el resultat final és ajustat, el cert és que el CP San Cristóbal s’ha posat per davant en el marcador amb 3 gols d’avantatge. En el minut 13 Ruy Gama ha inaugurat el marcador. Al 26 ha estat Tom l’encarregat de fer el 2-0, mentre que Eric Zárate ha marcat el tercer, ja a la segona meitat de partit. L’ex de l’AE Prat ha aprofitat una errada del Santboià per encarar-se al porter en una mà a mà que el davanter ha resolt de manera brillant.\nEl Santboià però, no ha abaixat els braços i en menys d’un minut ha marcat dos gols. Al 77, Eduard Esteban ha fet el 3-1 amb un gran xut des de la frontal de l’àrea impossible pel porter Dani Lledó. David Olid ha signat el definitiu 3-2 al minut 78, amb una jugada individual quan els parroquials encara no s’havien refet del primer gol en contra. Tot i l’empenta final, els visitants no han pogut empatar el partit.\nAmb aquesta victòria els de Ca n’Anglada obliden l’eliminació de Copa Catalunya, després d’haver perdut a la primera ronda contra el Santfeliuenc, i continuen preparant-se de cara a l’inici de temporada.\nLa pròxima cita del Sancris serà la visita de la Muntanyesa, diumenge a dos quarts de vuit del vespre al Municipal de Ca n’Anglada.\nEtiquetes: CP San Cristóbalpartit amistóspretemporadaSantboià FC\nLes bicicletes poden circular en sentit contrari per la Rutlla entre els carrers de l’Era i Sant Genís


Per què ser feliç quan podries ser normal? - Librerías Espacio Lector Nobel\nQuan la jove Jeanette Winterson va confessar a la seva mare adoptiva que s'havia enamorat d'una noia va rebre una resposta que la marcaria per sempre més: «Per què ser feliç quan podries ser normal?». Aquesta és la hist.ria d'una dona que no es rendeix. La hist.ria d'un esperit lliure que es va refugiar en els llibres i en la recerca de l'afecte per sobreviure en un món que no acceptava la seva manera de viure.\nLlibre de mem.ries, autobiografia, oda al poder guaridor de la literatura, aquest és un text colpidor sobre una infantesa escanyada per una mare autoritària i cruel. Una obra impregnada d'un humor ferotge que ens permet acompanyar l'autora en la seva cerca incansable de la felicitat. Reflexiva i generosa, Jeanette Winterson exposa les seves vivències i reivindica l'amor com la millor llar on viure.


José Megías - Sant Adrià - 12/12/2018\nAvui dia estem governats per uns polítics "mediocres", la majoria no han treballat mai en el sector privat i gairebé tots arriben a llocs de rellevància ascendint i militant dins d'un partit. Aquesta classe política manquen d'alt nivell d'estudis, i també un baix nivell en la seva vida professional, es basa a inflar els currículum o falsos títols o inventats. Si analitzem amb profunditat podem veure que solament el 36% dels diputats no han treballat en empreses privades. Sempre hem pensat que els governants eren capaços portar la veu del poble fins a l'estat, això no està ocorrent en l'actualitat, estan traint les expectatives del poble i s'han transformat en una maquinària que solament lluita pel poder anteposant els seus privilegis al ben comú. A Catalunya està ocorrent un problema difícil de solucionar amb les reivindicacions sobre el procés. Segurament el Sr.Torra està disposat a arribar al final, és possible que els seus últimes declaracions no siguin afortunades, no sé si ha mesurat amb suficient imparcialitat el cost que es pagués si se segueix en aquesta línia d'actuació. Crec que ha arribat el moment de parar i buscar el punt mitjà que permeti tornar a la normalitat, considerant que la meitat del poble català pensen diferent. És molt difícil trobar la "temperatura mitjana" col·locant els peus en el forn i el cap en la nevera. Espero que el 2019 sigui un any molt millor per a tots els ciutadans i que els governants actuïn d'una forma moderada i portin la pau. Hauríem d'analitzar el món polític dominat per la mediocritat dels partits i veurem que retrocedeixen en lloc d'avançar.


Joan Guasp | 10 agost 2021\nHi ha cap company de joc millor que un llibre? No! I ho dic així, de manera contundent, perquè tinc una llarga experiència en aquest camp. Un company de joc no és un rival, ni un contrincant, ni res que s’hi assembli. Un company de joc és el propi llenguatge, ja sigui verbal, de pensament o de gest: et fa companyia en els moments que més el necessites. Jugar és comunicar, és estar acompanyat. Hi ha jocs solitaris, que també ho són, però el jocs veritables són els acompanyats. La millor raó del joc és la companyia. Jo sempre estic pensant en el joc per excel·lència: el literari. Contemplem un dels jocs literaris més coneguts i prestigiosos dels nombrosos jocs que existeixen a la història de la literatura universal: Romeo i Julieta, de l’incommensurable i incombustible William Shakespeare. Tant és si el veiem com una comèdia o com una tragèdia. És igual, perquè en cap cas deixa de ser un joc. Les tragèdies també poden ser lúdiques, extraordinàriament lúdiques. Jo veig Romeo i Julieta com un dels jocs literaris més meravellosos que la ment humana ha creat.\nEls jocs no sempre acaben bé, però això no impedeix que segueixin sent jocs. Els jocs també poden generar conflictes, però aquesta és una circumstància de la vida que s’ha de saber acceptar com un episodi més de la vida humana i de la seva naturalesa. Tot plegat només indica que la condició de joc depèn de qui el protagonitza, de qui el viu. Saber-lo interpretar en un sentit o en un altre és el que li dona un significat còmic o tràgic, i el fet de poder-lo interpretar d’una forma o d’una altra ja és en sí un poder extraordinari: el poder més transcendent del seu caràcter arriscat. Jugar és un risc. No jugar per por de les conseqüències és una decisió absurda. Qui practica un esport, bàsquet, futbol o tennis, el joc que sigui, es pot lesionar: es pot trencar un braç o una cama, pot patir una lesió cerebral irreversible. És un risc que cal córrer. Qui practica de manera impulsiva la lectura, que és el millor joc que hem inventat els homes, està exposat a formar-se calls a la medul·la intervertebral i rigidesa al nervi ciàtic. O pot tornar-se boig i savi com don Quijote de la Mancha. Jugar és perillós, però paga la pena intentar-ho i recollir-ne els seus fruits. J.V. Foix no la va encertar de ple quan digué “és quan dormo que hi veig clar”. És més encertat dir que “és quan jugo que visc bé, que em situo en el millor dels mons, que soc veritablement jo”. És quan jugo que soc qui soc.\nShakespeare no escrivia, jugava. El xoc amb espasa entre Tibald i Mercútio no és un combat ni un duel a mort entre ells dos. És una batussa de joves, un joc. Tibald mata Mercútio sense voler. Tot plegat no és res més que un desgraciat accident. Mortal, sí, però es tracta d’una mort involuntària, entre amics, entre dos amics que es diverteixen. És el fatal resultat d’una juguesca juvenil. Innocent. Ningú com Shakespeare ho hauria pogut narrar millor. Les paraules de Mercútio, l’amic de Romeo, ferit de mort, ressonen per sempre més dins mi: “M’ha ferit, Romeo. M’ha ferit! Ja estic llest! La ferida no és profunda com un pou, ni tan ampla com la porta d’un Església. Estic ben cuit per a aquest món, us ho asseguro. Mal llamp! Un gos, una rata, un ratolí, un gat, esgarrinxar un home mortalment! Un gastafums, una bèstia, un covard, que es bat segons les regles de l’aritmètica! I perquè diable us heu vingut a ficar entre nosaltres? M’ha tocat passant l’espasa per sota la vostra aixella”. Va ser el que he dit, un desgraciat accident. Un joc infaust que va acabar en tragèdia. Però no deixa de ser un joc. I la Literatura, en majúscula, és el gran joc de l’ésser humà. La Literatura és el fruit d’aquest gran joc. Al final, acabi bé o malament la història, el que compta és el plaer de la juguesca. El duel entre Tibald i Mercútio, així com el seu fatal desenllaç, no deixa de ser una juguesca. Que no ens ho hem passat bé assistint a aquest espectacle? Tanmateix, al cap i a la fi, serà el que hem experimentat allò que valorarem.\nPassa el mateix al final de l’obra. No pot ser un final més tràgic. També aquest final és el fruit d’un doble malentès. Un altre joc de cruels conseqüències. Però, mentrestant, ens ho hem passat satisfactòriament. És cert que hi ha hagut dues morts innocents, dos joves que han entregat les seves vides per l’amor humà més elevat: l’amor lúdic. No existeix joc més complet que el joc de l’amor. No sortim de “Romeo i Julieta” gens decebuts en sentit artístic ni en sentit vital. La Literatura, el Teatre en aquest cas, ens fa veure la vida i la mort com els dos components principals de la nostra existència. I Shakespeare, l’autor, ens regala una de les joies més valuoses que la condició humana ens pot regalar. Amb aquesta obra ens proporciona el goig més intens que els homes podem assolir.\nUn company de joc està al teu costat quan més el necessites. Encara que sigui tan limitat i ignorant com tu, si és el cas, si més no et fa companyia en les teves limitacions i en la teva incomprensió. És un company: un company de joc! Què més vols? Què més necessites? Potser pensaràs que de res serveix que un cec faci companyia a un altre cec. No t’ho creguis. Pensa-t’ho bé. Recorda Wladimir i Estragó de “Tot esperant Godot”, de Samuel Beckett. No saben res. No fan res. Només es fan companyia, i aquesta companyia és la que construeix una altra de les gran obres teatrals universals. Tots som cecs en aquest món tan vast i en aquesta vida tan secreta i embolicada. Mai no podrem contemplar tots els horitzons ni totes les meravelles que ens envolten si no ens fem acompanyar de la lectura i dels llibres. De la Literatura, del Teatre, del Pensament, de la Poesia, de l’Humor, de la Imaginació i fins i tot de la Metafísica. Del joc!\nEn acabar de jugar, tots ens felicitem. Tant si hem guanyat com perdut, perquè perdre jugant ens fa feliços. Perquè la felicitat és jugar. Però jugar no és cap frivolitat ni cap pèrdua de temps, perquè nosaltres som persones serioses i sensates com ho eren i ho segueixen sent William Shakespeare i Samuel Beckett.


Un xaval anomenat Edison | Històries de la ciència\n← Stanley Miller\nUna cura de humilitat →\nEls temps han canviat. Sí, ja sé, és un tòpic; però no vui dir un canvi en la forma de viure, cosa que és òbvia, sinó al temps que passa des que es descobreix un fenomen fins a la seva aplicació tècnica i/o comercial. Per exemple, des que Newton enunciés en 1687 la seva Llei de la Gravitació Universal fins que l'home va posar un satèl·lit en òrbita van passar 270 anys (des dels Principia fins al Sputnik 1). Des que en James Clerk Maxwell culminés els seus estudis sobre electromagnetisme fins a la ràdio del Guglielmo Marconi van ser poc més de 30; entre el coneixement de l'estructura de l'àtom fins al primer reactor de fissió gairebé no van passar 10 anys; i des de la teoria de semiconductors al xip uns mesos. De la ciència i la seva base teòrica a l'aplicació en diferents invents hi ha cada vegada menys temps.\nI d'un inventor és del que us vull parlar avui: del Thomas Alva Edison. Va realitzar i va patentar més de 1300 invents. La vida d'aquest home és la clàssica (i tant de bo típica) del qual puja per mèrits propis. Pobre, humil i gairebé sense educació aconsegueix la fama i la fortuna a base d'intel·ligència, treball dur i no pocs problemes amb la resta de la societat. Una societat poc preparada per acceptar genis, és clar.\nEls seus coneixements científics no eren res de l'altre món. Segons necessitava, aprenia; però no li importava la ciència en si, sinó la seva aplicació pràctica. Si no veia una aplicació immediata ràpidament oblidava la teoria o l'anotava i arxivava. El cas més notable va ser el rebuig que va tenir a un descobriment seu: l'efecte termoiònic o efecte Edison. Ha estat utilitzat en multitud d'ocasions en circuits electrònics. El gran home no li va saber veure cap valor. Fins i tot als genis s'equivoquen. Però la vida d'aquest home està plena d'anècdotes. Tantes que no em cabran en una història i per això, avui parlarem sobre la seva època més primerenca.\nNascut el 1847, tots li deien Al. Va ser un nen malaltís. El deu cap era tan anormalment gran que el metge del poble va arribar a diagnosticar-li una infecció cerebral. Amb 6 anys, era considerat pels veïns com un nen difícil que que sempre feia entremaliadures i que es veia embolicat en problemes contínuament, sobretot, per la seva curiositat. El graner del seu pare va cremar perquè havia encès una petita foguera "només per veure què passava". Va estar a punt d'estendre's a tot el poble. El seu pare li va castigar pegant-li públicament a la plaça del mercat.\nSegons afirmava: El meu pare pensava que jo era tonto, i jo gairebé creia que en veritat era un idiota, i és que el petit l'Al no parava de fer preguntes. En certa ocasió la seva mare li va explicar com neixen els oques i va desaparèixer misteriosament. Al cap d'unes hores, el seu pare el va trobar en el graner d'un veí a sobre d'ous de gansoner i de gallina … els estava empollant!\nVa rebre molts pals. La seva prima Nancy deia que en general, era un bon noi, encara que de vegades obstinat i tossut i que va haver de pegar-li moltes vegades. Per si no n'hi hagués prou, després de passar l'escarlatina i amb 8 anys va ingressar a l'escola de Port Huron on el reverend G.B. Engle i la seva dona no tractaven molt bé als seus alumnes. Li van arribar a expulsar tres vegades i deien que era un "retrassat". A més, feia massa preguntes i això no estava ben vist. En realitat tenia un problema d'audició per l'escarlatina que havia passat a la qual s'havia afegit una infecció d'oïda mal tractada. Cert dia, després d'una trifulga amb el reverend, va sortir corrent a casa. 30 anys més tard, el mateix reverend Engle li va demanar ajuda econòmica per escrit al ja famós Edison … i se la va donar. Haguéssiu fet vosaltres el mateix?\nJa fora de l'escola i a casa amb la seva mare, que era comprensiva, afectuosa i que havia estat mestra, li va ensenyar a llegir, a escriure i aritmètica. Però va fer una cosa més: li va inculcar el desig d'aprendre i l'amor per l'estudi. Convençuda que el seu fill tenia talent li llegia bones obres de literatura i història. Als 9 anys, Edison era un lector empedreït, encara que mai, ni d'adult, va arribar a dominar l'ortografia i la gramàtica. Tampoc li van interessar. La seva mare li va regalar un llibre d'iniciació a la física titulat Escola de la filosofia de la Natura d'en R.G. Parker. El petit Al va realitzar tots i cadascun dels experiments proposats per l'autor. Als 10 anys es gastava tot el seu diners comprant productes químics a l'apotecari i el seu dormitori estava ple d'ampolles i ampolletes.\nCom embrutava massa, la seva mare el va obligar a traslladar-se a un racó del soterrani. El seu pare, en Samuel, explicava més tard: Es passava la major part del temps al soterrani. Mai jugava amb els altres nois. En aquest aspecte no es pot dir que fora un noi normal. Es veia embolicat però, en les entremaliadures més tremendes que arribaven irremeiablement al mateix fi. En paraules del propi Edison: … i el meu pare va fer sonar el vergajo sobre les meves natges.\nAls 11 anys es dedicava a construir telègrafs i a millorar en el codi Morse. Segons explicava: Entre les nostres cases vaig estendre una petita línia telegràfica (…) el filferro era d'aquells que subjecten les xemeneies d'algunes estufes. Els aïllants eren petites ampolles de vidre que penjava de claus en els arbres. Funcionava estupendament. Però per continuar necessitava calés, així que amb l'ajut d'un altre amic cultivava una parcel·la de terra i les cebes, mongetes, enciams i cols que recol·lectava les portaven en una carreta, que llogaven, a la ciutat per vendre-les. Com era pobre, segons deia, va comprendre el valor dels diners.\nAls 12 anys i cada matí, a les 7 del matí, recorria els vagons del tren que passava per Port Huron i anava a Detroit cridant "¡diaris, pomes, entrepans, nous!". A cuarts de deu de la nit tornava a casa i donava un dòlar a la seva mare, cada dia. En Detroit, amb els seus 5000 habitants de llavors, aprofitava per donar-se una volta pels tallers i fàbriques que allà existien i per la biblioteca de la ciutat. El nostre home recordava: Va ser l'època més feliç de la meva vida. Era lo prou més gran com per gaudir de la vida, però no tant com per comprendre les seves contradiccions.\nEn un vagó postal del tren i amb unes prestatgeries va construir un petit laboratori químic ambulant (el primer de la història d'aquestes característiques); però hi va haver un petit incendi i li van dir que ho triés. Un ferroviari li va hissar de les orelles al tren en marxa. No va contribuir això, evidentment, a millorar la seva sordesa. Tot al contrari. Des dels 12 anys no va tornar a sentir el cant dels ocells.\nAmb tot aquest pla, es va aficionar més a la lectura. Va anar a la biblioteca de Detroit i va començar pel primer llibre de la prestatgeria inferior. Un a un es va llegir tots i cadascun dels llibres que hi havia a aquella biblioteca. Li entusiasmaven les obres del Víctor Hugo, però no les d'en Newton, ja que no podia seguir els raonaments matemàtics. Per a un xaval de 15 anys és bastant comprensible. Però tenia una virtut impressionant: recordava gairebé tot el que llegia, i llegia gairebé tan ràpidament com donava volta a les pàgines.\nPer aquella mateixa època, va comprar una petita i antiquada premsa, va aprendre a fer-la servir i va començar a imprimir en el vagó de correu el seu propi diari local, el Weekly Herald, que venia a 8 centaus l'exemplar. El primer diari del món que s'editava en un tren. Allà escrivia canvis d'horari, petites notícies locals i notes de la direcció del ferrocarril, però el seu estil i faltes d'ortografia no eren perdonables ni en un noi de 15 anys. En una ocasió va incloure notícies xafarderes i un dels afectats el va llançar al riu St. Clair.\nPer augmentar els seus ingressos transmetia telegràficament els titulars importants a les estacions següents abans d'arribar amb els exemplars. D'aquesta manera va guanyar bastant diners que la seva mare li va guardar en dipòsit. Es va adonar que podia sentir la dringadissa del telègraf i que la seva sordesa era un avantatge respecte un telegrafista normal, ja que sentia perfectament el senyal, però no els molestos sorolls del seu al voltant. Almenys, això deia.\nEncara amb els seus 15 anys, va salvar de morir atropellat pel tren al fill del cap d'estació de Mt. Clemens, Mr. MacKenzie. Per agrair-l'hi va prometre ensenyar-li la professió de telegrafista. El primer dia que va anar a rebre classe, l'Edison es va plantar amb un aparell telegràfic construït per ell mateix. En cinc mesos tenia els coneixements necessaris per ser ajudant de telegrafista i es va convertir en el telegrafista més ràpid dels EUA. Com així podia guanyar més diners, es va comprar la col·lecció de textos del Michael Faraday i això va fer que el seu gust per l'electricitat s'enfortís.\nMés tard, va anar a parar a la nova oficina telegràfica d'una llibreria i joieria. Quan no tenia res a fer es dedicava a llegir articles endarrerits del Scientific American i a construir circuits elèctrics. En 1864 el gel va destruir el cable telegràfic entre Port Huron i territori canadenc. L'Edison va fer que el maquinista transmetés amb el xiulet de la locomotora els missatges xifrats en morse. Aquesta idea li va valer certa fama i li van contractar com telegrafista de ferrocarril a Canadà.\nDurant el torn de nit, i com dormia poc de dia, dormia a estonetes, costum que no va perdre en tota la seva vida. Cada cert temps tenia l'obligació d'enviar un senyal de control a l'oficina del cap de servei però, el molt hàbil, va construir un dispositiu que enviava el senyal encara que estigués dormint. Va ser descobert i severament amonestat. També treballava, a la vegada, en el desenvolupament del seu primer invent important: un repetidor telegràfic que permetia transmetre missatges automàticament a una segona línia sense que fos present l'operador.\nDos trens van estar a punt de xocar per culpa de la seva presumpta negligència. Per escapar-se de l'amenaça de presó, va fugir i va tornar als EUA. Tenia llavors 17 anys.\nPodríem seguir, però m'estendria massa. Continuarem amb l'Edison i la seva intensa vida un altre dia, us sembla?.\n"Edison", Fritz Vögtle\n3 respostes a Un xaval anomenat Edison\n8 Juny 2007 a les 10:22\nDoncs això, vigila, que se t’ha colat un jueves que haurien de ser mongetes que fa molt de mal…\n8 Juny 2007 a les 10:48\nAi! aquest traductors !!! 🙂\n9 Juny 2007 a les 23:27\nGerard: traductor del “Instituti Cervantes” … sembla que el Quixot no h o traduiria molt bé.\nMarc: tens raó … no segueixis.


DIARI D'UN OPTIMISTA: LO MEU ÉS MEU I LO TEU… TAMBÉ\nAl remat vaig concloure que es tractava d'un excés de zel, un intent d'evitar que a l'abric de la victòria centenars d'arribistes acabaren infiltrats en les candidatures i el consegüent perill d'haver de carregar amb ells durant quatre anys. Esta em va paréixer l'explicació més plausible. Un tant covard però lògica. No obstant això estava equivocat.\nNo sé com explicar-ho d'una manera suau, però lo que Iglesias ha fet en estes eleccions és alguna cosa pareguda a la selecció natural, una espècie de darwinisme polític. Ha enviat a les seues hosts a combatre sense oferir-los l'escut de la seua marca i sense reconéixer explícitament mes que un lleu parentesc (que d'altra banda ha sigut evident per al comú dels votants) i ha esperat a vore qui eixia viu de la contesa.\nHe de reconéixer que l'estratègia és genial i li ha permés rendibilitzar com pròpies les victòries d'Ada Colau o de Manuela Carmena. Però com va dir el mateix Pablo, el cel es pren per assalt i els que no han arribat a xafar el bancalet de Sant Pere no són tan Podemos com les dos futures alcaldesses. ¿Qui se'n recorda dels tres regidors que ha tret València en Comú en El Cap i Casal? Van pegar un gran bot, sí, però ni es van acostar als núvols i al calaix.\nPablo va comprendre prompte els perills de generar massa expectatives. Després de la sorpresa de les europees a les què es presentaren sense la pressió de l'èxit preconcebut, les andaluses li van posar els peus en la terra. Traure menys representants que els que vaticinaven les enquestes va convertir en fracàs un enorme èxit i a partir d'ací es van acabar les oportunitats per a convertir-se en sorpresa. Els Guanyem, els En Comú i els centenars de noms més o menys creatius amb els que es presentaren en cada poble i ciutat es van convertir a un temps en arnés de seguretat i garbell destriador.\nValència és una excepció a la regla. Ací el gran bot a la fama, la verdadera sorpresa, no s'ha produït en l'ajuntament (que també) sinó en les Corts i l'ha pegat Oltra que no està en l'òrbita de Podemos i no obstant això, es deixa vore eixa compulsió per absorbir la llum aliena que ha desenrotllat Iglesias.\nD'alguna manera s'està assimilant l'èxit d'Oltra per mitjà de xicotets i subtils gestos com certes declaracions de Pablo que pareix haver oblidat que el seu home a València és Montiel o com certs dibuixets que circulen per les xarxes socials on Oltra apareix junt a Ada i Manuela com a heroïnes d'un canvi en la política associant subliminarment a la formació del redolinet.\nPer a algú de Madrid, Sevilla o Conca, algú que no coneguera les particularitats de la política valenciana Compromís podria confondre's perfectament com una altra de les marques associades a Podemos.\nEsta setmana tocava parlar del govern... però encara no n'hi ha.


De TV Ribes a TV Res | De TV Ribes a TV Res – El Cancell 2.0\nribes.org > El Cancell 2.0 > opinió > De TV Ribes a TV Res\nDe TV Ribes a TV Res\n3 Abril 2007 opinióTDT, Un excol·laborador de TV Ribesadmin 220\nCrítica mordaç a l’Ajuntament i record emotiu de TV Ribes a càrrec d’una persona que hi col·laborà molts anys\nA propòsit del comentari que ha escrit “patidor” al seu bloc Ribes Unplugged, com a excol·laborador durant molts anys de TV Ribes voldria fer alguns comentaris: de la mateixa manera que a Vilanova, l’ajuntament ha apostat pels mitjans de comunicació publics, i a Sitges ho han fet més tard, a Sant Pere de Ribes cap dels governs (UM9 i PSOE) han cregut en els mitjans publics. Si tirem uns anys enrere, com s’ha escrit en “L’Altaveu” de febrer, a la pàgina 20, TVRibes va néixer ja fa 20 anys, per la Festa Major de Sant Pau de 1987, i Ràdio Ribes, ja existia (per Sant Jordi d’aquest anys fara 22 o 23 anys, no ho recordo). En aquells temps, Vilanova no tenia cap mitjà públic i a Sitges, Ràdio Maricel no sé si existia, i sí que hi havia TeleFot (televisió local de Sitges), que feia alguna cosa per carnaval, pero poca cosa més.\nCom es diu a “L’Altaveu”, TVRibes va cobrir la Festa Major de Sant Pau del 1987 en una unitat mòbil dins una furgoneta, i les eleccions municipals del 1987 en un plató muntat dins “El Local” fent diversos debats electorals, un programa especial el diumenge d’eleccions, etc… I va cobrir la Festa Major de Sant Pere. Tot seguit, els responsables van parlar amb l’Ajuntament per veure quines intencions tenia respecte a TVRibes, i ….a l’Ajuntament no en tenien cap.\nLes 6-7 persones que havien participat en la creació de TVRibes van començar a buscar algun lloc per poder muntar un estudi i poder emetre amb regularitat. Tothom hi participava de forma totalment amateur i, els lloguers dels locals, ja eren força elevats en aquell temps. L’ajuntament no va col·laborar i es van haver de buscar la vida. Es va posar un anunci a la revista “Montgròs” que editava l’Ajuntament, on es demanava un local per fer-hi televisió. No hi va haver resposta.\nEs va anar a parlar amb els responsables del Centre Parroquial per que ens deixessin la sala de dalt, que per cert, estava bastant abandonada en aquell temps, i van dir que no. Es va parlar amb el Centre Social Ribetà. Estaven a Ca la Nisa (actualment enderrocada) i la casa era molt petita i no s’hi cavia. Es va anar a parlar amb el GER i ens van cedir la segona planta de l’edifici, que també estava en un estat bastant bruta i deixada, pero ho van netejar, fer algunes obres, i acondicionar-ho minimament per poder fer Televisió.\nAixí va ser quan van començar les emissions regulars de TVRibes. Va ser una de les millors èpoques. Tothom era voluntari, i venia molta gent de la comarca a col·laborar i es feien molts programes de temàtiques diverses, fins i tot espais polítics de Vilanova i Sitges.\nEvidentment quan es tocava el tema politic de Sant Pere de Ribes, com que TVRibes s’estava a l’edifici del GER, rebia per tot arreu. Els d’UM9 deien que TVR anava en contra de UM9, i per la resta de partits, era la tele d’UM9 i anaven en contra d’ells.\nÉs dir, al mig, i rebent per tots costats !!!\nDe totes maneres, l’ajut de l’Ajuntament de Sant Pere de Ribes en aquells anys era aproximadament d’un milió de pessetes, (que no arribava ni per al manteniment del material, ni per comprar totes les cintes de vídeo que feien falta,), i no van donar res quan va manar el PSOE (Blanco) tot i que hi havia un conveni firmat amb l’Ajuntament que en Blanco es va passar …..\nEn aquells temps, a Vilanova es començava a moure la idea de fer una televisió local pública. Es van fer uns cursos al centre de formació ocupacional “la Paperera” on es van formar els futurs integrants de Canal Blau, amb un equipament (U-Matic) molt digne, on l’ajuntament de Vilanova ja s’havia gastat més de 6 milions de pessetes (parlo de l’any 1990 aproximadament) abans de fer cap emissió !!! Quina diferència de concepte entre els ajuntaments de Vilanova i Sant Pere de Ribes, i amb algunes legislatures, casualment, els alcaldes eren del mateix partit.\nLamentablement, el nul ajut que va rebre TVRibes per part de l’Ajuntament, va fer que les persones que ho van iniciar, es cansessin de promeses incomplertes, i s’ha anat morint lentament, al mateix temps que a Vilanova i a Sitges han anar creixent els projectes que tenen.\nEn els darrers anys a Ribes està practicant “una dictadura”, ai… perdó, volia dir que està governant democràticament el PSOE del Blanco. A aquest senyor no li ha interesat mai cap mitjà de comunicació local. La seva idea és: “quan menys se sàpiga el que fem, millor”.\nTVRibes ja estava tocada, pero l’ha enterrat definitivament.\nNo ha volgut participar en el projecte de televisio pública comarcal, amb l’excusa de que no te diners. (se’ls ha gastat tots a Roquetes !!!!). I ara en té per:\n-fer un DVD que regala a tothom (quan fa 3 anys va negar un ajut per un DVD del Ball de Bastons de Ribes),\n-publicar una doble pagina de propaganda “encoberta” municipal a “La Vanguardia” que, segons es diu pel carrer, val 12.000 euros\n-posar progaganda pel carrer amb uns plafons que tampoc són barats\n-fer un especial “l’Ajuntament informa” de moltes pàgines, poc temps abans de les eleccions\n-va deixar 3 mesos sense Ràdio Ribes ja que es va espatllar l’emissor i no li va donar la gana d’avançar els diners per pagar la reparació (la meva teoria es que no tanca Radio Ribes perquè hi ha 4 o 5 persones de plantilla que formen part de la plantilla de l’Ajuntament i no sap què fer-ne. Si no, ja l’hauria tancada).\nEn Blanco té actuacions que semblen “dictatorials” des del punt de vista comunicacional. No vol que se sàpiga res del que es fa, i té marginats totalment els mitjans de comunicació de Sant Pere de Ribes.\n← Per la Vegueria a la Torre del Veguer\tLi diuen a una afectada per fibromiàlgia que s’espavili →


Un jugador rosinc del F.C.Barcelona ofereix a Roses una xerrada dins el projecte ‘Esports en Xarxa’ ·\nUn jugador rosinc del F.C.Barcelona ofereix a Roses una xerrada dins el projecte ‘Esports en Xarxa’\nDins el projecte ‘Esports en Xarxa’, la Xarxa de Convivència ha encetat un cicle de xerrades amb joves rosincs que són referents en qualsevol àmbit de la vida\nUn moment de la xerrada que va oferir Ferran Morató, jugador de voleibol del F.C. Barcelona\nAquest cicle de xerrades el va encetar Ferran Morató, un jove de 24 anys de Roses, que juga a la Súperlliga de Voleibol d’Espanya, l’equivalent a la 1ª Divisió de futbol. I ho fa amb el Barça. Per tant, juga, treballa i viu a Barcelona. Però, aprofitant que és a Roses per passar aquests dies amb la família, va acceptar la invitació de la Xarxa de Convivència per oferir a la seu de l’entitat una xerrada sobre la seva vivència com a persona i jugador d’un gran club.\n“Ha estat una xerrada que forma part d’un cicle que hem encetat dins el projecte ‘Esports en Xarxa’, en el qual volem que una persona de Roses, preferiblement jove, que destaqui en qualsevol àmbit de la vida per a que expliquin als joves de la Vila la seva experiència”, ha explicat Mohamed El Amrani, president de la Xarxa de Convivència.\nEsports en Xarxa’ és un projecte impulsat per aquesta associació per tal de fomentar hàbits saludables entre el jovent, mitjançant l’esport, i que es va encetar per cinquè any el passat mes de novembre.\nL’objectiu d’aquestes xerrades, segons El Amrani, té dues vessants, el primer, que “joves de Roses coneguin de primera mà l’experiència d’altres joves que han tingut èxit”. Especificant l’èxit “des d’una perspectiva que fan allò que els apassiona i que és un fet destacable en el seu dia a dia”.\nÉs el cas d’en Ferran Morató, que viu i gaudeix del voleibol com a jugador del F.C. Barcelona, però no viu d’ell, ja que aquest esport no dona per viure, per això ho de compaginar amb la seva feina, la qual cosa li consumeix gairebé totes les hores del dia, però no vol renunciar-hi a continuar jugant en l’elit del voleibol, perquè el fa feliç.\n“I com a segon objectiu és transmetre als joves de Roses els valors de l’esport a través de persones que, com en Ferran, ho fan cada dia, com són el sacrifici, la perseverança i la lluita per allò que més t’agrada”, va concloure Mohamed El Amrani.\nLa periodicitat d’aquestes xerrades amb joves de Roses que són referents en qualsevol àmbit de la vida està previst que sigui mensual.\nTags: Esports en Xarxa, Ferran Romero, Mohamed El Amrani, Xarxa de Convivència, Xerrada\nPrevious La nova temporada del Teatre de Roses estrenarà la venda d’entrades on line\nNext Un Concert de Nadal a Roses per recordar a un dels empordanesos més il·lustres de la història


Cervera ‘descobreix’ l’Església de Sant Domènec en el marc del Festival de Pasqua | Festival de Pasqua\nConcerts de Proximitat\nCervera ‘descobreix’ l’Església de Sant Domènec en el marc del Festival de Pasqua\n8 Abril, 2017 / carlespremsa\nAquest dissabte, 8 d’abril, al matí ha tingut lloc la descoberta de l’Església de Sant Domènec de Cervera, una visita oberta al públic a l’adequació d’aquest nou espai de diversos usos per a la ciutat.\nMés de 300 persones han participat en aquesta activitat que forma part del conjunt d’actes paral·lels del Festival de Pasqua d’enguany. La visita ha comptat amb els parlaments de l’alcalde de Cervera, Ramon Royes i del regidor de cultura, Jaume Rossich; acompanyats del nou director artístic del Festival, Josep Maria Sauret. Tots ells han expressat la seva satisfacció de poder ampliar el nombre d’espais escènics de la ciutat i s’han mostrats decidits a continuar arranjant l’Església de Sant Domènec per tal que pugui acollir diversos esdeveniments culturals. Per la seva banda, Sauret ha tingut l’oportunitat de presentar-se en societat i explicar la programació del Festival d’enguay a tot el públic cerverí. L’acte ha conclòs amb una actuació musical dels alumnes del Conservatori de Cervera.\nLa programació musical del certamen continua aquesta nit, a les 21 hores, al Paranimf de la Universitat amb el concert de “Les noves veus corals” a càrrec del Cor infantil Amics de la Unió i els Cors del Conservatori de Cervera. Hi podrem escoltar les “Cançons Nocturnes” de Bernat Vivancos i obres de Josep Vila i Casañas.\nBernat Vivancos és un dels compositors catalans actuals més reconeguts a nivell internacional. En aquest projecte, el compositor parteix de textos de diversos autors sobre la nit i l’albada, creant un recull de cançons que tant son un cant a la nit i a la lluna, com també als estels que sempre brillen i a la llum, de l’albada. Completa el concert cançons del repertori coral català, amb un recull important de les obres corals de Josep Vilà i Casañas.\nEn aquesta producció, a proposta del Festival de Pasqua, els Cors infantils del Conservatori de Cervera col·laboren en el concert en cançons que cantaran conjuntament amb el Cor Infantil Amics de la Unió.\nDesprés d’aquest concert, l’activitat musical tornarà el dijous, 13 d’abril, amb l’esperada actuació de l’Orquestra Simfònica Julià Carbonell de les Terres de Lleida i el seu “Homenatge a Beethoven”.\nEl Festival de Pasqua, organitzat per la Paeria de Cervera, té lloc del 6 al 16 d’abril i és un punt de trobada pel sector de la música clàssica a Catalunya i un aparador de la música clàssica que es fa a Catalunya. Enguany, a més, es volen conquerir nous públics i continuar obrint el Festival al Territori.\n← Més de 800 escolars viuen l’espectacle “Vaivé amb Brodas Bros”\nAlfons Reverté (OJC): “Cervera és una de les capitals musicals de Catalunya” →\nDescarrega’t el llibret del 9è Festival de Pasqua i tingues a mà tota la programació:


Nova sessió de formació en l’ús del DEA - Ajuntament de Cardona\nNova sessió de formació en l’ús del DEA\nAquest passat divendres l’Ajuntament de Cardona va organitzar una sessió de formació en l’ús del DEA (Desfibril·lador Extern Automàtic) per al personal de la piscina i per a monitors d’esports i socorristes. L'equip de cardioprotecció, que s'ha instal·lat a l'entrada del pavelló, és portàtil i també donarà servei a les piscines municipals.\nA la sessió, on hi van assistir un total de 18 persones, també se’ls va explicar algunes nocions de RCP (Reanimació Cardiopulmonar). La sessió la van fer tècnics de Creu Roja que han assessorat l'Ajuntament a l'hora d'adquirir els aparells.\nL’Ajuntament cardoní compta des de l’estiu passat amb un altre aparell d’aquestes característiques a l’edifici consistorial. Els desfibril·ladors permeten recuperar les constants vitals en persones que hagen patit una aturada cardiorespiratòria.


Sallent modifica el POUM per garantir la continuïtat i ampliació de l’empresa Top Cable | Ona Bages\nInici Notícies Sallent modifica el POUM per garantir la continuïtat i ampliació de l’empresa...\nL’Ajuntament permuta terrenys amb l’empresa sallentina per a la seva correcta comunicació i agrupació al Polígon industrial Plans de la Sala. El conveni té per objectiu permetre la continuïtat de dues parcel·les industrials, per tal de garantir el desenvolupament econòmic de la indústria existent.\nEl Ple de l’Ajuntament de Sallent va aprovar la modificació puntual número 11 del Pla d’Ordenació Urbanística Municipal de Sallent (POUM), per a l’agrupació i comunicació de zones industrial en polígon industrial de Plans de la Sala, promoguda per l’empresa Top cable.\nD’aquesta manera, es va aprovar també el conveni urbanístic amb l’empresa sallentina per la permuta gratuïta de terrenys entre les dues parts. El conveni té per objectiu permetre la continuïtat de dues parcel·les industrials, per tal de garantir el desenvolupament econòmic de la indústria existent.\nPer aquesta raó, la proposta urbanística elimina el vial que separa actualment les dues parcel·les de la mateixa propietat, passant a ser el sòl industrial. La proposta d’ordenació no significa un augment d’aprofitament industrial i s’augmenta sensiblement la superfície d’espais lliures. Top Cable ja disposa de llicència per tal de poder construir dues noves naus. Una situada al carrer Independència 9-11 del polígon industrial Plans de la Sala de 18.286,90 m² i una altra nau de trefilaria, al carrer Onze de setembre 22-24 del mateix polígon de 3.296,83 m². En aquests moments l’empresa ja està construint una nau per afrontar l’ampliació de producció que tenen prevista.


Presentat el primer Concurs de vídeo vocacional Vine i veuràs\n-\tPer: Ven y verás\n11/01/2018 - 98 Visites\nLa mostra es convoca de l'11 de gener al 24 d'abril. Els curtmetratges guanyadors es presentaran el 24 de maig en la web “Vine i veuràs”.\nLa Delegació de Pastoral Juvenil de la Inspectoria Salesiana Maria Auxiliadora, en col·laboració amb la Delegació de Comunicació Social i la comissió d'Animació Vocacional, convoquen el “I Concurs de vídeo vocacional Vine i veuràs” amb la finalitat de promoure el cinema com a vehicle de comunicació i expressió artística entre els preadolescents, adolescents i joves dels ambients salesians. Aquesta iniciativa està emmarcada dins de la campanya inspectorial per al curs 17/18 que té com a objectiu “Renovar la pròpia opció vocacional i ser agents actius en l'animació vocacional”.\nPodran participar tots aquells preadolescents, adolescents i joves, de 15 a 20 anys, que formin part d'alguna casa salesiana en els seus diferents ambients (Escoles, Parròquies, Centres Juvenils o Associacions de les Federacions o també d'alguna entitat de la Inspectoría Salesiana Maria Auxiliadora).\nLa temàtica dels treballs per a aquesta edició serà “la vocació” i els curts tractaran d'impulsar l'animació vocacional en sentit ampli, des d'un plantejament compartit i fent protagonistes als joves.\nEls vídeos que es presentin hauran de complir amb les característiques detallades a les bases adjuntes.\nEs concediran un primer, segon i tercer premi que consistiran en un trofeu commemoratiu i un xec-regalo de 500, 250 i 150 euros, per a material audiovisual respectivament. S'estableix també un premi especial del públic, a partir de les votacions dels curts per internet, la seva dotació serà de 100 euros en un xec-regal.\nEls premis absoluts i el premi del públic podran ser acumulatius. L'organització es reserva el dret de concedir un accèssit.\nEl curt guanyador es presentarà el 24 de maig de 2018 a la web “Veuen i veuràs” i a les xarxes socials, després de fer-se públic la fallada del jurat mitjançant una notícia a la web www.salesianos.edu.\nA més s'editarà un apartat web en www.ven-y-veras.com amb els treballs guanyadors i el possible accèssit, així com el sistema de votació per decidir el premi del públic.\nLa mostra es convoca l'11 de gener de 2018, coincidint amb la celebració del mes de Don Bosco. La data límit per a la presentació de treballs serà el 24 d'abril de 2018. No s'admetran treballs presentats fora de data.\nLa comunicació dels premiats es durà a terme el 24 de maig de 2018.\nPer a la inscripció s'haurà d'enviar un correu a través de l'entitat avaladora amb les dades del treball presentat (nom i cognoms dels participants, adreça i telèfon de contacte, DNI i una breu sinopsi) juntament amb l'arxiu per a la descàrrega de l'organització i allotjament al canal de Youtube de la inspectoria a l'adreça prensa@salesianos.edu.\nEn cas que els participants siguin menors d'edat (entenent aquí per participants a tots aquells la imatge dels quals apareix gravada en el treball) hauran de presentar a l'entitat que els recolza l'autorització dels pares o tutors legals, autoritzant expressament la difusió de la imatge dels seus fills amb caràcter no comercial. En cas que siguin majors d'edat, s'entén l'autorització implícita en presentar i participar en el treball.


Diari MEF, MEF a diari: Millor amb el llum tancat\nSignat per JRoca_Font a dijous, d’agost 02, 2007\nMolt bona idea. Copular es una cosa que s'ha de fer tranquilament.\nEs veritat que a la muntanya es veuen moltissimes mes estrelles.\nBona idea la del ajuntament, no?\nBé, aquesta llei de la lluminositat crec que ve donada des de fora i l'ajuntament l'aplica i ja està.\nEstic content que el nou ajuntament segueixi en la línia anterior de convertir Tona en un dels pobles més ecològics del país en tots els aspectes.\nAra, sense tanta llum a veure si ens veiem desbordats de plantes i animals copuladors...\nLa veritat està be, suposo que tot plegat és bucar una excusa perquè estalviem, dic això perquè que la llum afecta a la flora per res del món és veritat (La llum que reben de fanals i companyia no és fotosintetitzable), i que afecta a la fauna pot fer-ho de forma positiva o negativa


Notícia: L’Ajuntament de Blanes continua centralitzant la distribució de material sanitari a les residències i hospitals, on ja no fan falta més màscares de busseig\nL’Ajuntament de Blanes continua centralitzant la distribució de material sanitari a les residències i hospitals, on ja no fan falta més màscares de busseig\nNoticia publicada a la web el 04/06/2020 08:19:48 PM\nProtecció Civil s’està encarregant d’atendre les demandes diàriament, recordant que cal evitar al màxim sortir al carrer, llevat que es tracti de personal autoritzat o per causa justificada\nQuan s’ha entrat ja en la quarta setmana d’ençà que es va decretar l’Estat d’Alarma, i el consecutiu enduriment de les mesures preventives, l’activitat continua sent frenètica en diversos departaments de l’Ajuntament de Blanes per donar resposta a les necessitats que es van suscitant. Una de les que des del primer dia s’ha estat atenent de manera constant és el subministrament de material de protecció al personal sanitari.\nPart del material sanitari lliurat avui dilluns per Protecció Civil\nAnàlogament, s’ha estat abastint en la mesura de les possibilitats als treballadors i treballadores de risc que també estan a peu de carrer per cobrir tasques de primera necessitat. Agents de la Policia Local, Protecció Civil, personal de neteja i desinfecció, i d’altres àmbits. Se’ls lliura tant material sanitari homologat adquirit per l’Ajuntament de Blanes o facilitat per institucions, així com el què estan realitzant diversos grups de voluntaris i voluntàries arreu del municipi.\nNo calen més màscares de busseig per dur als centres sanitaris\nEn aquest darrer sentit, pel que fa al tipus de material que s’està recollint i centralitzant a la Prefectura de la Policia Local i Protecció Civil, s’ha confirmat que n’hi ha un que no cal seguir recollint. Es tracta de les màscares de busseig ‘Easybreath’ que es venen a la coneguda botiga de material esportiu ‘Decathlon’, i que s’han adaptat perquè s’utilitzin en aquesta emergència sanitària.\nDes que es va donar a conèixer aquesta novetat, l’Ajuntament ha rebut un allau d’oferiments que ja s’han canalitzat als seus destinataris. Des dels centres sanitaris de referència de l’Alt Maresme i la Selva –en especial, des de l’Hospital Comarcal de Blanes i l’Hospital Sant Jaume de Calella-, s’ha comunicat al consistori blanenc que estan coberts d’aquest tipus de material i que, ara per ara, no se’n necessita més.\nL’Ajuntament ha distribuït avui més d’un miler d’elements de protecció\nPer contra, l’altre tipus de material que continua vehiculant-se diàriament a través de Protecció Civil, que tenen com a destinataris els centres sanitaris –des dels ambulatoris fins a les residències de gent gran, passant per l’Hospital Comarcal de Blanes- segueix distribuint-se periòdicament i cada vegada que és necessari. Avui mateix Protecció Civil ha entregat més d’un miler d’elements de protecció.\nEl gruix principal de material d’aquest dilluns s’ha lliurat a l’Hospital Comarcal de Blanes, que centralitza el material que també es destina pel personal de l’Hospital-Asil Sant Jaume. Avui s’hi han lliurat 140 bates, 100 barrets, 55 parells de botes, 20 màscares-pantalla i 200 bussos amb caputxa de protecció EPI (Equipament de Protecció Individual). Per la seva banda, en cadascuna de les tres residències de gent gran de Blanes –Clívia, La Vostra Llar i Sant Oleguer- s’han entregat 15 bates, 10 botes, 100 guants talla S i 100 guants talla L.\nPer la seva banda, als efectius de la Policia Local de Blanes s’han entregat 100 bussos amb caputxa i 6 màscares de pantalla, que són especialment efectives en contactes directes. Per últim, però no menys important, el personal de neteja i desinfecció de NORA i CLECE també han rebut 178 mascares de protecció quirúrgica sumant els dos col·lectius, i 6 màscares pantalla pel personal de les ambulàncies del SEM, el Sistema d’Emergències Mèdiques.\nRestricció de moviment llevat de personal de primera necessitat\nPer últim, tant des de Protecció Civil com la Policia Local de Blanes s’ha reiterat la necessitat de restringir la sortida al carrer, i encara més per carretera, per respectar el confinament decretat a l’Estat d’Alarma per frenar la propagació del coronavirus. Només el personal de primera necessitat està autoritzat a moure’s, i les autoritzacions que s’han lliurat a la ciutadania per casos molt puntuals cal restringir-ho justament a això.\nUn dels centres on es distribueix material sanitari: la Residència\nde Gent Gran 'La Vostra Llar'\nEn aquest darrer sentit, cada dia han continuat els controls de la Policia Local de Blanes a peu i en cotxe per comprovar que la gent que surt al carrer bé està autoritzada, o bé té una causa que justifica als agents que l’aturen per fer les comprovacions. En cas que no sigui així, les sancions poden anar des dels 100 € fins als 30.000 €, amb quanties que ja s’estan elevant als 2.000 € per a casos reincidents, que ja han estat multats amb anterioritat.\nData de realització: 04/06/2020 | Data de la darrera actualització: 04/06/2020


Nous tallers d'informàtica al Punt Òmnia — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Nous tallers d'informàtica al Punt Òmnia\nEl Punt Òmnia torna a engegar aquest inici de 2015 nous tallers d'informàtica, que s'iniciaran la setmana del 26 de gener. La dinamitzadora del servei, Ester Collado, ha programat per aquest primer trimestre un total de 8 cursos dirigits al públic en general, basant-se en la demanda i en les necessitats que observa en els usuaris d'aquest servei.\nEls tallers que s'impartiran són: Primers passos-orocessadors de text-informàtica nivell 0 (dilluns, de 16 a 17.30 hores); Correspondència digital: correu electrònic (dimarts, de 16 a 17 hores); En un núvol: Dropbox, Drive, icloud, Skydrive (dimarts, de 16 a 17 hores); Fes xarxa!: Facebook i Skype (dimecres, d'11 a 12 hores); Economia casolana: fulls de càlcul (dijous, de 16 a 17 hores); I tu, com navegues?: navegació per Internet (divendres, de 10 a 11 hores); Mou-te pel mòbil: aprèn a fer anar el teu smartphone (divendres d'11 a 12 hores); i Repàs d'ACTIC a les hores d'Aula Oberta.\nLes dates i els horaris es poden consultar a través del web de l’Ajuntament, del web del Punt Òmnia o bé directament al recinte del Centre Cívic l'Escorxador.\nCal fer inscripció prèvia, ja sigui per internet o bé de manera presencial. Les inscripcions en línia es podran formalitzar aquest dimecres i dijous, dies 14 i 15, a partir de les 9 del matí al web www.laseu.cat/serveis/oac. El Punt Òmnia obrirà un punt de suport fer facilitar-ho. Pel que fa a les inscripcions presencials, es faran el 16 i 19 de gener a l'Oficina d'Atenció Ciutadana (OAC) de l'Ajuntament, a partir de les 9 del matí.


Branov Holiday Home 1 Krivoklat República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 8 allotjaments a Krivoklat.\nKrivoklat, Krivoklat, República Txeca - Veure al mapa\nMés informació sobre Branov Holiday Home 1\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Krivoklat, Branov Holiday Home 1 és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Branov Holiday Home 1 asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix s'admeten animals de companyia.\nL'ambient de Branov Holiday Home 1 es reflexa en cada habitació. piscina privada, banyera hidromassatge, aire condicionat, servei de despertador, escriptori són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Branov Holiday Home 1 és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Krivoklat.\nAllotjaments a Krivoklat


Parc de les Corts | Guia BCN: agenda d'activitats, directoris i cursos de Barcelona Parc de les Corts\nUna arcada feta amb totxana que ens recorda el passat industrial de les Corts, a tocar del carrer de Numància, i a partir de la qual comença un canal d’aigua, que, tot serpentejant pel parc, el creua de punta a punta per acabar en una altra arcada similar al carrer de Nicaragua, és l’element que determina la distribució i el paisatge del parc de les Corts.\nA banda i banda, llargs parterres atalussats coberts de gespa s’adapten a les corbes del canal. De tant en tant, petites passeres pavimentades delimitades per tanques vegetals fetes amb marfull permeten anar d’una banda a l’altra dels turons.\nL’aigua que omple el canal neix en un sobreeixidor situat als peus de la primera de les arcades, que emmarca una gran bola feta amb quatre cercles que homenatja la geometria euclidiana. Lloses de formigó comuniquen els dos costats de la llarga llenca d’aigua.\nTaules ping-pong - Parc de les Corts\nÀrea de joc infantil - Parc de les Corts