LA MEVA EXNÒVIA EM VOL TORNAR: QUÈ HE DE FER? [CONSELLS D’EXPERTS] - CITES\nLa meva exnòvia em vol tornar: què he de fer?\nQuè heu de fer si la vostra exnòvia us vol tornar? Es tracta d’una trucada difícil perquè la majoria de les parelles es separen per una bona raó. Per ajudar-vos en aquesta difícil pregunta, analitzarem els senyals dels experts que el vostre ex us vol tornar de nou, els signes que el vostre ex no us vol tornar mai i que farem les accions necessàries per procedir.\nLes relacions mai són en blanc i negre, són grises per tot arreu. El que significa, hauràs de parar atenció a les pistes que tens davant perquè puguis esbrinar el teu trencaclosques.\nSigna que el vostre ex realment us vol tornar\nLa veritat és que fer front a una ruptura és prou difícil. Però aconseguir sentiments mixtos per la teva ex fa que sigui més difícil.\nParleu de complicacions genials!\nQuan es passa per una ruptura, realment no sap cap a on es dirigeix.\n* Podríeu acabar amb amics.\n* Podeu tornar a reunir-vos més tard.\n* Potser tots dos us eviteu tots junts.\nVegem alguns signes reveladors que el vostre ex vol realment tornar. Només recordeu mantenir els dos ulls oberts si us plau.\nAssegut a la tanca\nSi el vostre ex continua pensant en vosaltres i us vol tornar, no els agrada tornar al món de les cites aviat. De fet, és probable que es mantinguin lluny de sortir amb algú almenys durant un temps després d’haver seguit els seus camins.\nÉs possible que no ho admetin i probablement diran als amics que simplement no us volen 'fer mal'. Això només és un senyal per a vosaltres que és clar i clar, encara senten per vosaltres. Si no ho fessin, no els importaria.\nSenyals que falten reveladors\nLa teva ex comparteix la seva tristesa amb la resta del món? El seu perfil a les xarxes socials crida que et troben a faltar?\nSi el vostre ex continua reproduint la vostra cançó preferida, menjant els mateixos aliments que compartíeu junts o apareix al vostre hangout local, definitivament us vol tornar.\nAquells moments estranys de text o de trucada\nUn dels senyals clau d’un ex que et vol tornar és simplement trucar-te o intentar connectar amb tu com a “amic” sense cap motiu real. Quan la vostra noia us vulgui tornar, inventarà totes les excuses del llibre per trucar-vos més del que ho faria un amic.\nÉs una mica trist quan hi penses, tret que, per descomptat, estiguis sentint el mateix. Això és només una nova llauna de cucs que heu d’esbrinar.\nMai gelat, càlid\nSi la vostra ex xicota encara us vol, estarà oberta i us convidarà fins i tot després de la ruptura. Potser mai no recordareu que era tan simpàtica?\nHauríeu de ser capaç de recollir-ne aquest. Perquè si una noia està completament acabada amb tu i mai més de mil milions d’anys no et vol tornar a veure, mai no es posarà en contacte amb tu o serà totalment desagradable.\nTouchy una mica massa llarg\nSi realment estàs en contacte físic amb la teva ex i quan l’abraces, ella et manté una mica massa llarg, és un senyal que encara vol estar amb tu.\nSi et toca el braç durant aquest segon extra, has d’entendre que encara té sentiments per tu.\nPenseu-hi un segon. Si no li agradés, definitivament no estaria a prop vostre i segur que no aguantaria la mirada massa temps ni us abraçaria durant tres segons més.\nParleu sobre la sobrecàrrega\nQuan una ex-núvia no està realment preparada per seguir endavant, intentarà parlar amb vosaltres sobre els seus sentiments. Per tant, si et fa sonar constantment i comenta que t’has equivocat tots dos o que és una pena que no t’hagis comunicat millor, et vol tornar.\nAquí vénen els records-màgics\nSi el vostre ex parla dels vostres moments especials com a parella; com el vostre aniversari o el vostre primer viatge, definitivament encara us manté al radar. Si està penjada de tots aquests records, no ha trobat la manera de deixar-te anar realment. Ella només vol trobar una manera de tornar-la a estimar.\nAixò depèn de tu, és clar.\nLa investigació té tota la seva força\nQuan un ex et vol tornar, sembla que de sobte ho sap tot, encara que els hagis dit bastant poc.\nNewsflash: quan una ex et vulgui tornar, tindrà un gran interès a assegurar-se que sàpiga tot el que pugui sobre la teva vida. Sí, és una mica esgarrifós si no sents el mateix.\nEls extrems solts intenten estar empatats\nEl vostre ex us ha trucat i us ha parlat de tots els errors que van cometre i de com tot podria haver estat tan diferent si només prenguessin decisions diferents?\ncom estar a prop d'una noia\nSi la teva ex noia parla de com ha canviat i de prendre millors decisions ara. Dient que s’adona que va cometre errors i que vol solucionar les coses, vol que et tornis.\nEt troba a faltar totalment\nL’últim signe seriós que una noia et vol tornar és que indica que et falta de debò cap amunt. Si està discutint amb totes les coses que troba a faltar amb tu, vol que et tornis.\nSi la teva ex xicota et troba a faltar i vol comunicar-te amb tu de qualsevol forma, forma o forma, fins i tot després de la ruptura, ella encara et vol en algun nivell. És probable que també us porti als vostres amics sobre vosaltres i quant us vol tornar.\nSempre hi és, passi el que passi\nSi el vostre ex sempre està disponible per estar allà per vosaltres, passi el que passi, ha de ser un senyal clar que vol que us torni.\nSi està a prop d’aconseguir-vos llocs o recollir coses per a vosaltres, sempre disposada a facilitar-vos la vida, és un senyal bastant segur per dir que us vol tornar.\nLa ràbia esclatarà sempre\nEn realitat, és bastant divertit de veure-ho, però quan ja no estigueu enamorat, notareu com reacciona el vostre ex davant determinades coses. Ja veieu, si a algú no li importa, no reaccionarà.\nPer tant, si veuen, coquetegueu amb una altra noia i us enueu totalment, encara us volen. Si no volien estar amb tu. no reaccionarien en absolut. Pensa-hi.\nCasualitats fora del normal\nSi alguna vegada et trobes amb la teva ex, és normal. Tot i això, si us trobeu amb ella més del normal, és probable que estigui previst i encara us falta.\nAquest és un fort senyal que el vostre ex intenta tornar a la vostra vida: punt.\nElla està malgastada trucant-te\nÉs clar, trucar a algú quan està borratxo com a broma és divertit. Tanmateix, si estàs fent mal perquè has perdut l’amor, no ho és.\nBeure begudes alcohòliques és només coratge líquid i això vol dir que vessareu les entranyes una mica més del que probablement hauríeu de fer.\nimatges divertides animals amb dites gratis\nDe vegades és bo estar recte i el licor us ajudarà. Altres vegades, realment no és tan bo perquè surt ràpidament del context.\nEn poques paraules ... Si la vostra ex està borratxa trucant-vos o enviant-vos missatges de text, llavors encara us queda en contacte ... només dient.\nEl joc fix\nPregunteu-vos si la vostra ex mai us mira fixament i simplement no s’atura. Estranyament esgarrifós si em preguntes.\nPenseu-hi un minut.\nSi la teva exnòvia et mira fixament amb aigua als ulls i tristesa, definitivament busca que li facis cas.\nÉs difícil i aterrador seguir endavant i si la teva ex t’està mostrant amb emoció, és massa difícil per a ella, aquest és el teu senyal de que et vol tornar.\nTant si hi esteu d’acord com si no, és un joc de pilota completament diferent.\nSigna que el vostre ex no us vol tornar\nAquests són alguns consells que us indiquen que el vostre ex no vol tornar de nou, segons All Womens’s Talk .\nTé un número nou\nSi la teva ex canvia de número de sobte, es posarà de debò sobre tu. Probablement vol dir que no vol tenir res a veure amb tu.\nDóna-li un descans si us plau, per molt que faci mal, ella intenta començar de nou.\nHi ha parelles que intenten mantenir-se connectades després de separar-se i n’hi ha d’altres que en diuen totalment. Si creieu que la vostra ex ha desaparegut totalment del radar, és probable que estigui preparada per seguir endavant i que no vulgui tenir res a veure amb vosaltres.\nSi ha dibuixat les seves línies i deixa clar que no hi haurà comunicació entre tots dos, llavors ja haureu acabat - Punt. Com més aviat ho accepteu, millor serà per a vosaltres.\nVol les coses amb dignitat\nLa podries veure i preguntar-te si realment et vol tornar. Quan no està segura, és un senyal que vol que et tornis. Heu de decidir tornar enrere i intentar solucionar les coses o passar a més grans i millors.\nCoquetejar ja no és\nLa veritat és que les parelles que s’han separat recentment encara coquetegen. No dir que és correcte només dir que és la veritat.\nPenseu-ho com ho faríeu, encara és un moment molt estrany que hem trencat, però encara estem íntimament connectats.\nAixò té sentit?\nSi el vostre ex s’està apartant d’això, és un senyal a la cara que no us vol tornar.\nQuan una noia arriba a l’extrem d’obtenir un guarda-roba completament nou, que per descomptat costa molts diners, aleshores està totalment per sobre de tu.\nLa majoria de les nenes troben poder per posar-se sexy en un vestit nou quan acaben amb un home.\nDesconfieu d'això si us plau.\nArriba la seva promesa\nViouslybviament, quan ets vestit o connectat amb un home, tens molts llaços. Si una noia realment fia les coses que t’ha promès després de trencar-te, això indica que està completament acabada.\nNo importa si és intencionat o no, si comencen a dibuixar les línies que necessiteu per avançar aviat.\nNormalment, quan una parella es trenca, encara hi ha coses que es prometen. Quan una noia llança aquestes promeses al costat i fa veure que mai no van existir, està completament acabada amb tu.\nEls missatges de text disminueixen dràsticament\nEls missatges de text són, òbviament, la forma de comunicació més convenient avui en dia. Si la vostra ex noia de sobte us comença a enviar menys textos o cap text, és un senyal bastant clar que no us vol tenir a prop d’ella.\nComunicació desagradable o nul·la\nAixò és difícil de mesurar, però si la vostra ex noia parla amb vosaltres, però té converses fredes, heu d'estar oberts a la conclusió que pot ser el final de la vostra relació.\nSi esquiva les vostres preguntes i, de sobte, és molt vaga i evasiva, és intel·ligent assumir que només vol continuar sense vosaltres.\nElla tria els seus amics per sobre de tu\nAquí és on les accions parlen més fort que les paraules. Si constantment tria els seus amics per sobre de vosaltres, haureu de tenir en compte el fet que probablement acabi amb vosaltres.\nPer descomptat, això pot significar que intenta desesperadament guanyar amics primer, però no és probable.\nS'està tirant de la targeta de casa mai\nQuan no vulgui estar amb tu, s’assegurarà que no està totalment disponible.\nDe debò, quan una ex noia comença a passar temps fora de casa, et mostra que està fent les seves coses. La millor opció és respectar-ho.\nEl gran moviment és la realitat\nSi la teva noia fa un moviment directe cap amunt, t’està dient des del cor que vol avançar sense tu. Si volia que l’acompanyessis, t’ho demanaria.\nHi penses un minut?\nEstirant la targeta d'amic\nAquest és realment tan flipant.\nCom podeu escoltar com a amics només amb la dona que mai no volíeu ser?\nAixò és un pensament boig!\nSi ella parla tranquil·lament amb tu i vol obertament quedar-se amiga mentre ambdues sortiu amb altres persones, és clar que us diu que no us vol tornar ... ho sento.\nZilch al departament de correu electrònic\nÉs probable que el vostre ex-amic us enviés correus electrònics d’amor encantats, acudits o simplement notes que us ajudessin a mantenir-vos connectats quan no estaves un al costat de l’altre.\nSi s’han aturat o només flueixen, ha acabat amb tu a nivell romàntic.\nTingueu en compte que heu de seguir les vostres entranyes perquè sempre hi ha excepcions a les normes. Pot ser que la vostra ex trobi que és massa perjudicial per mantenir-se en contacte o que ha decidit que és hora de posar-vos en el seu passat.\nAixò és per tu per esbrinar-ho.\nBloquejada de la seva xarxa social\nSovint, aquesta és una de les primeres coses que farà una noia quan es produeix una ruptura. Té sentit perquè, independentment de les circumstàncies, està fent mal com tu. Ningú entra en una relació esperant que acabi.\nSi fóssiu en aquestes populars plataformes de xarxes socials; Facebook, Twitter, etc., i t’ha “desamistat” o t’ha bloquejat, llavors ja s’ha acabat al cervell.\nI si li va bloquejar l’esquena, li mostrarà que realment està acabat.\nS'han obert noves portes\nSi la vostra ex va saltant de cop a noves aficions i activitats molt allunyades de vosaltres, el missatge que us transmet que segueix endavant i que no necessita que ho feu.\nSi us separeu de debò, un dels passos clau és trencar vells hàbits que compartíeu i fer-ne de nous. Això us ajudarà a superar el dolor i a demostrar-vos que hi ha llum al final del túnel.\nEstà tirant de la targeta de 'bruixa'\nAlgunes noies no són molt bones per separar-se i, naturalment, es tornen bruixes. Per tant, si la veieu per casualitat i gira el cap i salta cap a l’altre costat del carrer, o us diu alguna cosa desagradable quan només intenteu ser civil, ha acabat amb vosaltres.\nNewsflash: no la necessiteu.\nLlavors, què heu de fer si la vostra exnòvia us vol tornar?\nSi sou fora del món de les cites, hi haurà almenys un parell de dones que us volen tornar.\nEl que heu d’esbrinar és si val la pena o no.\nHo feu per les raons adequades?\nPotser simplement no suportes la idea d’estar sol?\nCal plantejar-se seriosament aquestes preguntes abans de mossegar la bala i tornar a entrar.\nVIP: si no voleu que la vostra noia torni, assegureu-vos de trencar-la a la part del darrere i deixar clar que heu acabat.\nHo sento, però aquí no hi ha una resposta perfecta. Heu de reflexionar i fer-vos aquestes preguntes clau per esbrinar si voleu donar o no una altra oportunitat a la vostra relació o si és millor seguir endavant.\nPregunta dura primera: creieu que tornareu a tenir la mateixa relació que probablement acabarà en una altra ruptura o dues?\nLa vida passa per canviar i, si no heu decidit conscientment fer l’esforç per canviar a millor, i si tampoc ho ha fet, com podeu esperar que les coses funcionin? No es pot.\nEls problemes que van provocar el fracàs de la vostra relació no desapareixeran màgicament. Tots dos heu d’actuar i comprometre’s amb el canvi.\ncartes d'amor profundes al teu xicot\nQuina és la definició de boig? Fer el mateix una vegada i una altra i esperar resultats diferents.\nDues preguntes difícils: quan mireu la vostra bola de cristall, podreu veure-les juntes per sempre?\nPregunteu-vos si el vostre ex és realment 'l'únic?' No seguiu el camí equivocat de la comoditat, que és tan fàcil de fer. Si us plantegeu seriosament estar amb aquesta noia fins que no us separeu, és millor que us conformeu amb el seu estil de vida, hàbits, creences i objectius de vida.\nSi no ho esteu, és millor que us assegureu de tancar-la per totes les raons adequades.\nPregunta dura tres: podeu passar mentalment del dolor?\nDe vegades és un esdeveniment important de la relació que causa la ruptura. Altres vegades, és un munt de petits problemes que us empenyen i us estiren fins que us desfeu.\nSi podeu passar i acceptar el mal, és possible que vulgueu considerar la possibilitat de recuperar-la. Si el mal va ser massa gran per a vostè, haureu d'assegurar-vos que es mantingui a la vorera.\nQuè passa si tots dos voleu tornar a estar junts?\nBé, els estudis demostren que els ex són ex per una raó. Alguna cosa es va trencar i és difícil tornar-hi i solucionar-ho en la majoria dels casos.\nEn general, quan la gent es separa i es reuneix, és menys feliç la segona o la tercera vegada.\nCompte, és molt fàcil tornar als còmodes braços d’una exnòvia. El més freqüent és que sigui per seguretat i comoditat i que acabi trencant perquè res no s’ha solucionat.\nLes relacions són un treball dur i si les vostres amigues us volen tornar, heu de fer els deures per esbrinar si és o no el millor moviment per a vosaltres.\nNingú vol fer-se mal, ningú vol estar sol i ningú vol ser una comoditat.\nSigues fidel a tu mateix i als teus sentiments, i prendràs la decisió adequada per a tu.\nt'estimo cartes al nuvi\net vull cartes per a ella


Un estudi turístic preveu un tractament propi per a l'Alt Urgell — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Un estudi turístic preveu un tractament propi per a l'Alt Urgell\nUn estudi turístic preveu un tractament propi per a l'Alt Urgell\nEn canvi, la Cerdanya no apareix com a àrea pròpia i s’engloba al Pirineu Central\nL’Alt Urgell és una de les vuit comarques que tindria la consideració de regió turística pròpia en el nou mapa turístic de Catalunya que han elaborat la Universitat de Girona i la Rovira i Virgili per encàrrec de l’Observatori del Turisme. En canvi, la marca Cerdanya no apareix amb distinció pròpia i s’engloba en la denominada regió del Pirineu Central, juntament amb el Berguedà i el Solsonès.\nL’estudi el va presentar aquest dissabte el conseller d’Innovació, Universitats i Empresa, Josep Huguet, en el marc de la Universitat Catalana d’Estiu, a Prada de Conflent. L’anàlisi “identifica divuit zones d’especial potencialitat turística a Catalunya”. Són, concretament, l'Alt Empordà, el Baix Empordà, Girona Interior, el Ripollès, Osona-Guilleries, Maresme Nord-Selva, Barcelona Nord (Maresme Sud), Pirineu Central, Alt Urgell, Bages, Barcelona Sud, Pallars-Ribagorça, Ponent de Lleida, Lleida interior, Costa Daurada-Montant-Prades, Val d'Aran, Segrià i Terres de l'Ebre.\nAmb tot, Josep Huguet va matisar que el mapa no és vinculant i que podria patir modificacions. Probablement, no pas per fer eixamplar el nombre d’àrees sinó per reduïr-les. Huguet considera personalment que divuit àrees és una xifra “excessiva” que s'hauria de reagrupar en zones més àmplies “que d'aquesta manera puguin atreure més turistes i més pernoctacions”. A partir de l’estudi el Govern intentarà redefinir el mapa turístic ajudat de la iniciativa privada.\nSegons el departament, per determinar quines comarques tindrien àrea pròpia i quines s’englobarien en una regió compartida s’ha utilitzat “variables comunes com ara la ubicació geogràfica, les connexions, l'estructura econòmica o bé el teixit empresarial, entre d'altres”.\nEl conseller subratllat que les conclusions d'aquest treball es podrien incorporar al Pla Estratègic del Turisme a Catalunya 2005-2010.


L'ARXIU DE SELLA » Records de Tagarina\nRecords de Tagarina\nOn 2 novembre, 2019 by arxiver\nA Tagarina i el mas de Pedàs, part d’una infància amb la nostàlgia i l’estima que el lloc es mereix.\nAny 2017 (Arxiu de Sella)\nLa relació amb aquest privilegiat entorn situat entre Aitana i l’alt de Sella anomenat barranc de Tagarina ve de què món pare Vicent Tonda Lloret de renom Vicent el Bal·le (com ell ho escrivia) era propietari d’ una finca amb un mas prop de la capçalera d’aquesta vall, en el mapa 1:50.000 29-33 ve referenciat com Masia Bal·le per tant veí del Mas de Pedàs que en este mapa no ve titulat. També apareix en el mapa “Marina Baixa – Serra d’Aitana” com a Mas del Batle pero dona interpretació a error, ja que esta la retolació més prop d’un altre mas.\nUna vegada ja situats recordar que les visites de la meua família aquesta zona depenien de la temporada agrícola corresponent, sent més habituals en agost per recol·lectar l’ametlla i en desembre per recollir l’oliva. Recorde sofrir la climatologia accentuada i extrema d’aquestes altures, també en el meu record recol·lectar safrà, cuidar i empeltar les parres, recollir el raïm i fer vi en una construcció per a tal fi que hi ha tres bancals més avall del mas per després ficar-lo a la bóta de fusta. Com pots deduir un privilegi haver viscut aquesta vall amb la seua esplendor de producció, plena d’activitat tant agrícola com ramadera. Per situar-nos temporalment estem parlant de finals dels 70 i mitjans dels 80. Normalment després de passar el dia era quasi obligat de tornada a la Vila fer la visita al mas de Pedàs; si era cap de setmana les visites eren més prolongades. Les relacions personals eren molt distintes als d’ara, no importava fer el no curt ni fàcil camí al mas per tant de saludar i conviure moments amb eixa família que exercien feia temps com a mitgers, vivint en aquest mas propietat d’un alacantí. En el mas vivien la mare la Tia Pepa, el pare Pedàs de nom Pepe i el fill Josenet de Pedàs pronunciat “Cosenet”, tenien una filla Pepa també, però per aquell temps crec que ja era casada i vivia en Sella en el carrer València.\nAny 1998, part de l’estructura de la teulada es mantenia intacta, amb el creuament de quatre grans bigues sobre una peça central de carrasca (Arxiu de Sella)\nAquetss anys el mas de Pedàs ja no estava en el seu màxim rendiment però encara perduraven en ell feines i tradicions perdudes en la zona. Ja no es treballava el blat ni s’utilitzava l’era de davant, però encara tenien una burra amb la que ens deixaven jugar i passejar. Eixa burra que en va portar per sendes desconegudes on la sensació de estar perdut es barrejava al mateix temps amb la tranquil·litat de que quan el sol ja començava a tintar de roig el cel de la vall, la burra tornava al seu mas, acompanyada els últims metres per les carreres i els lladrits del gos de la casa “Vicentini” anava directe al pessebre amb celeritat per menjar i després descansar dins dels amplis corrals que tenia aquest mas. Eixos corrals que temps enrere havien guardat ramats importants de cabres, ovelles. Ja sols quedaven algunes poques cabres de les negres. Això si, no recorde un so més relaxant que el sonar del batall de les campanes d’eixes cabres ressonant dins del silenci de la mole d’Aitana, on rebotava en les seues imponents parets aquest encisador soroll.\nCorrals. Any 2017 (Arxiu de Sella)\nEn la part interior de la casa després de creuar eixe solemne i alt portaló de 2 fulles de vella fusta, a la dreta estava la cuina amb la seua llar amb una amplitud desmesurada ocupant l’ample de l’habitacle, eixa llar estava quasi sempre amb el foc encés, prop una despensa amb gerres, la mitjana tenia parts de porc conservats amb la tècnica d’orsa (fregir i cobrir amb el mateix oli de fregir-los tot dins una gerra de fang) prop un enorme tros de cansalada blanca coberta amb sal i tapada amb un sac, eixa cansalada que tallada fina i veure-la suar en ser posada sobre les brases immediatament feia salivar. Aquestes “delicatessens” que diuen ara eren fruit de cuidar, criar i engreixar a un o dos porcs que hi havien en la porquera, amb una porta interior dins la casa que connectava el corral de darrere amb la mateixa casa. De les gerres la meua preferida era una petita, la que tenia esclata-sangs, conservats també amb el sistema d’orsa, recorde l’exquisit sabor a fum i cendra de carrasca d’eixos esclata-sangs després de ser trets de la gerra tirats al foc de la llar i servits al plat. Eixos esclata-sangs que alguna vegada junt amb Cosenet anava a buscar per l’ombria del barranc, per baix la pinotxa però que mai vaig trobar ni un, mentre Pedàs omplia la seua cistella jo tornava de buit i damunt em deia “segur que n’has xapat”. El que no va fer mai és ensenyar-me com fer-ne, és d’entendre que guardara els seus secrets. Havien 2 o 3 gerres més grans: eixes eren destinades a conservar el fruit de les seues oliveres després de ser premsat en la, fa temps desapareguda, almàssera de la Avda. EVA nº5 de Sella, un oli de sabor i olor molt característics ara impossible de trobar.\nPom de l’escala principal (Arxiu de Sella)\nEl pas inexorable del temps va fer que aquest mas, exemple d’autosuficiència anara perdent eixa llibertat que dóna el no dependre de ningú, però l’esperit de la modernitat i els avanços tecnològics han acabat amb eixa forma tan lliure de viure dels maseros i maseres, encara que alhora tan sacrificada.\nPedaç en l’actualitat (Arxiu de Sella, 2017)\nPedàs pare va faltar als pocs anys del temps que estic contant, ma mare Beatriz Llinares Llorca que sempre patia per la Tia Pepa a l’anar a donar-li consol per la falta del seu home li va dir que ja no necessitava suportar ni sofrir els vents i el fred al qual estava exposada en el mas i que podrien baixar a viure a Sella on també tenien casa. Amb serietat li va contestar “Betriseta el dia que t’enteres que estic vivint a Sella i no açi al mas, pensa que la Tia Pepa estarà molt malalteta i per aixó ha baixat”. Així va ser a poc menys d’un any la Tia Pepa estava vivint en Sella i poc va tardar a faltar, principalment fruit de la seua avançada edat. Cosenet va ser l’últim habitant d’aquell mas a finals dels 80 però ja sols passava temporades curtes en el mas i temporades més llargues en Sella. Les últimes visites ja les recorde amb la decadència, foscor i tristor d’eixe mas ja quasi sense vida, amb un solitari Cosenet que sempre fadrí acabaria abandonant el Mas. En una de les últimes visites amb món pare recorde li va dir si volia baixar amb nosaltres amb el cotxe a Sella i ell va dir que preferia baixar a peu com sovint solia fer, que poc més tardaria. Supose remuntava la vall direcció a l’Alt de Sella i des de la casa de l’Alt de Sella pel runar de la Mona baixaria a Sella.\nCisterna de Pedaç i barranc de Tagarina (Arxiu de Sella)\nPer últim una curiositat per aclarir la nova denominació que estan donant-li a este lloc molts ciclistes i senderistes referint-se a “La Remonta Alemana”. A principis dels anys 80 arriba un dels primers estrangers que va anar a viure a esta vall, es compra una finca amb casa bastant ben cuidada però que necessitava alguna reforma, a més tenia la idea de fer unes quadres, ja que era propietari de cavalls i a més volia comprar-ne mes perquè la seua intenció era llogar-los per fer passeigs per la vall. Per a les reformes avisa a món pare que era mestre d’obres i a l’acabar les obres li comenta a món pare de fer baix, a l’entrador del camí un càrtel anunciador i de senyalització, mon pare li aconsella fer-lo d’obra i manises. Encomana el material i les manises d’uns 42 taulells amb el dibuix d’un cavall i el nom de Remonta Alemana, ja que aquest nou propietari era alemany, de nom Herbert i de cognom Daughes (segurament no s’escriu així). Treballava molt be la fusta, ell es va encarregar de fer les bigues i les portes per a les quadres. Per mi va ser divertit ajudar a fer aquell trencaclosques de càrtel, encara que feia un fred que a primera hora del mati l’aigua que haviem d’utilitzar per a mesclar amb el ciment estava congelada. Pareix que en ser una senyalització que destaca en el camí, molta gent es refereix al lloc com Remonta Alemana. Crec que mon pare mai haguera pensat que aquell cartell que va construir vora el camí principal anava a canviar per a alguns un nom tan bonic, antic i històric com Tagarina (Relacionat com sabeu amb àrabs i fronteres).\nPot ser es un exemple més de com poden perdent-se toponímies antigues per noves amb poca història.\nVicent Tonda Llinares, octubre de 2019\n(Fotografia de Manuel Pinto)


Recursos per treballar el consumisme NOTÍCIES\nLlaura que s'apropen els festes de nadal, l'època de l'any en què som engolits per la publicitat per consumir més i més, us convidem a reflexionar amb els vostres alumnes sobre el consumisme; i posem al vostre abast alguns vídeos i dinàmiques per treballar-ho a l'aula.\nConsumeix fins a a morir: (Ecologistes en Acció) .60 minuts\nComprar, tirar, comprar. La història secreta de l'obsolescència programada(El documental, TV1) 1h.17mins\nEl poder dels centres comercials(TVE2): La nit tempatica. 51 mins\nPrimària: Espot generation o la persuasió de la publicitat cap a nens i adolescents.\nCicle Superior, AIXÒ, Batxillerat i Adults: Consum critico i responsable per a l'aula.\n2on cicle AIXÒ, Batxillerats i AdultsLa Publicitat al Servei de la denúncia social.\nUs proposa 3 dinàmiques senzilles per treballar el conceptes de consumisme i contraplubicitat, amb l'objectiu de ser conscients de la influència de la publicitat sobre els nostres pràctiques de consum.\nConsumeix fins a morir: si aneu a l'apartat “contrapublicitat” podreu triar la temàtica dels cartells ( alimentació, consum, energia, educació,...) i us el podeu baixar.\nNosaltres us hem fet una tria: cliqueu aquíper descarregar-els.


(S'ha redirigit des de: Fruits secs)\nLa fruita seca són els fruits comestibles de certes plantes i arbres que en la seva composició natural (sense activitat humana manipulant) tenen menys d'un 50% d'aigua i solen estar envoltats d'una closca dura. Són aliments molt energètics, rics en greix, en proteïnes, així com en oligoelements. Segons el tipus de fruita seca, també poden aportar bones quantitats de vitamines (sobretot del grup B) o àcids grassos omega 3 (poliinsaturats).\nCal distingir la fruita seca de les fruites dessecades, que s'hi solen incloure a nivell popular.\n1 Fruites seques\n3.1.1 Comentari d'enologia\nAlgunes fruites seques són:\nCacauets, (tot i que els cacauets són una llegum, per les seves propietats nutricionals i la seva composició, s'assemblen força i sovint es classifiquen com a fruita seca) molt emprats en les gastronomies d'Àsia, per exemple en la cuina xinesa i d'alguns països de l'Àfrica negra.\nFestucs o pistatxos, se solen menjar torrats amb sal.\nPinyons, (tot i que els pinyons són llavors, no fruits, per les seves propietats nutricionals i la seva composició, a la gastronomia sovint es classifiquen com a fruita seca)\nLa fruita seca és molt rica en alguns elements beneficiosos per a la salut, per exemple tots ells contenen quantitats apreciables de vitamina E, que té propietats antioxidants. Posseeixen la majoria de les vitamines B, totes aquestes vitamines unit a la quantitat de sals minerals fonamentals en metalls tals com el fòsfor, i el magnesi, el coure, el ferro, etcètera els converteixen en un aliment molt popular entre els vegetarians.\nAlguns metalls tals com el seleni i el zenc presents en els anacards i en les nous provinents de Brasil mantenen la fertilitat masculina, ja que està observat que les dietes baixes en aquests metalls disminueixen el nombre d'espermatozous.\nSón un dels ingredients indispensables de la cuina mediterrània, incloent entre altres la cuina catalana, persa i l'àrab. De la mediterrània occidental, a Catalunya és on el seu consum és més massiu. Se sol emprar molt la fruita seca en gastronomia, per exemple per a picar, a l'aperitiu, a les picades, en amanides i plats de verdura (per exemple, els espinacs amb panses i pinyons, per a mandonguilles, canelons i farces d'aus i carns, en plats guisats de carn o amb peixos, per exemple amb bacallà (amb panses i pinyons, per exemple). De vegades es poden trobar per a enriquir alguns embotits i botifarres. Es poden afegir a coques i panades tant salades com dolces.\nAls Països Catalans són pressents a salses tradicionals com, típicament, per exemple, la romesco, balandra, xató, salvitxada, salsa de Nadal, salsa Mossona, etc. i de vegades s'afegeixen per enriquir d'altres que en principi no les tenen, per exemple pinyons a l'olivada. Altres salses conegudes a base de fruita seca són, per exemple el pesto genovès i el de Trapani, aquest darrer molt similar a les salses catalanes mencionades anteriorment.\nLa fruita seca és molt habitual a les postres, que poden anar des d'unes senzilles postres de músic, o unes nous amb formatge, per exemple, a tota mena de dolços (torró, panellets, carquinyolis, baklava, amargos, arnadí, catànies, menjar blanc, nocilla, crema de castanya, etc.) i pastissos (mona de Pasqua, tortada, coca de músic, etc.). Les castanyes es mengen per a Tots Sants i també en altres dies de la tardor, tradicionalment torrades encara que alguns les prefereixin crues. A Aragó, per a Tots Sants es mengen amb anís.\nTambé es poden emprar per a begudes, com és el cas de la llet d'ametlla, l'orxata de xufa o d'avellana, l'aigua de nous, etc.\nAlguns dels aromes de fruita seca que es poden apreciar als vins blancs com en els negres no provenen de l'addició d'aquestes fruites al vi, sinó a la maduració que ha aconseguit el sabor.\nS'ha pensat i en alguns casos s'han fet experiències per emprar les closques de la fruita seca com a combustible (closques de pinyons, ametlles, etcètera) al sector domèstic, en el que es denomina biomassa, però presenten el problema de ser un recurs encara menys sostenible que el petroli i que s'haurien de devastar enormes quantitats de terres només per a aconseguir un nombre de plantacions prou elevat, però encara insuficient. Aquestes plantacions no es podrien fer a qualsevol lloc, ja que no totes les terres ni climes tenen les condicions adients, i a més privarien els seus habitants d'altres usos, com l'agricultura alimentària, la pastura, l'habitatge o d'altres, a més de les malmeses de paisatge i la supressió d'espècies vegetals i animals. D'altra banda, seria enormement ineficient al costat d'altres solucions semblants amb altres vegetals que, tenint com a explotació els mateixos inconvenients, almenys es produirien en més grans quantitats. D'altra banda, com la resta de productes orgànics, poden ser separats a la seva recollida de residus urbans i industrials i ser cremats per a fer biogàs i obtenir compost. Les closques, a la indústria, són un subproducte que s'utilitza per a diversos usos.\nLes closques polvoritzades d'alguns d'ells s'utilitzen per a fer aglomerats que substitueixen la fusta per a fer mobles i alguns objectes, principalment joguines i elements decoratius. El pols de les closques i de vegades dels fruits s'utilitzen per a fer cremes exfoliants.\nLes propietats i composts alimentaris que posseeixen les converteixen en eines valuoses per a la medicina preventiva des del punt de vista d'una nutrició sana.\n↑ [enllaç sense format] http://www.vilaweb.cat/misc/pdf/?url=http%3A%2F%2Fblocs.mesvilaweb.cat%2Fnode%2Fview%2Fid%2F76658%2Fpdf%2F1&filename=mesvilaweb_post_76658 Jaume Fàbrega\n↑ Thibaut i Comalada, Eliana. Cuina medieval catalana: història, dietètica i cuina. Cossetània Edicions, 2006, p. 68. ISBN 8497912160.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fruita_seca&oldid=24022695»


2 min. Barcelona 25/06/2019 16:15\n651x366 Exterior del centre comercial Diagonal Mar, a prop d'on va passar el robatori, en una foto d'arxiu / MARC ROVIRA Exterior del centre comercial Diagonal Mar, a prop d'on va passar el robatori, en una foto d'arxiu / MARC ROVIRA\nUna alt càrrec del govern de Corea del Sud està en estat greu després d'haver patit una estrebada d'un lladre que anava en moto a Barcelona. Els fets van tenir lloc aquest dilluns a la nit a prop del centre comercial Diagonal Mar. La Divisió d'Investigació Criminal dels Mossos d'Esquadra en busca l'autor. La víctima, de 49 anys, va caure a terra inconscient i es va fer un fort cop al cap. Actualment està ingressada a l'Hospital del Mar en estat greu.\nEl departament d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència s'ha posat a disposició del consolat de Corea del Sud a Barcelona per aquest robatori patit per Hyewol Kim, vicepresidenta de la Comissió Presidencial per a la ciutat de la Cultura de l'Àsia del govern de Corea del Sud. Fonts dels Mossos han apuntat que l'alt càrrec va ser víctima d'un robatori, a través d'una estrebada, dels que acostumen a fer els grups de lladres de rellotges de luxe, que actuen sobretot amb els turistes.\nUn dels 'modus operandi' dels lladres de rellotges és utilitzar una moto per fer l'estrebada, tot i que els Mossos no han concretat quin objecte van robar a l'alt càrrec. El conseller d'Acció Exterior, Alfred Bosch, ha anunciat la voluntat de traslladar als responsables de Corea del Sud que "aquest tipus de violència no és habitual" a Barcelona i que es treballa perquè els visitants de la ciutat "puguin sentir-se segurs". Bosch ha lamentat "profundament" el cas, pel qual s'ha demanat discreció.


Laia Balasch Solé | dimarts, 10 de febrer del 2015, a les 16.46\nPERE TANTIÑÀ, La Fura dels Baus "El que intentarem, per putejar una mica l'Institut del Teatre, és treballar molts anys més fer molt més material i que ho puguin anar arxivant en aquestes carpetes tan maques."\nEl fons, que passa a formar part del Centre de Documentació i Museu de les Arts Escèniques (MAE) de l’Institut, aplega documents des de l’any 1974, cinc anys abans del naixement de la companyia, i fins a 2009. L’arxiu, un patrimoni important de les arts escèniques de Catalunya, es divideix en quatre col·leccions – fotografies, vídeos, cartells i altres materials – i permet observar i analitzar el procés de creació dels espectacles. Entre els milers de documents, classificats en 4.385 registres, s’hi poden trobar versions de guions, esbossos dels dissenys d’escenografies, imatges dels espectacles i audiovisuals en formats de tota mena (Beta, VHS, U-Matic o Hi8).\nDestaquen l’anomenat Informe dels 100 dies, que recull els esbossos previs a l’espectacle inaugural dels Jocs Olímpics de Barcelona l’any 1992, i els fullets que repartia la companyia per promocionar-se poc després de formar-se.\nUn llegat per a les generacions del futur\nAmb aquesta cessió La Fura vol procurar per a la conservació i la difusió de l’arxiu, que ja han avançat que s’anirà actualitzant i renovant constantment. La previsió és que els documents estiguin catalogats d’aquí a tres mesos perquè els puguin consultar l’alumnat i professorat de l’Institut del Teatre. Després, a partir de 2016 començaran les tasques de digitalització, que facilitaran la difusió a tots els ciutadans.\nL’acord de cessió s’ha signat oficialment aquest dimarts entre Pere Tantiñá, un dels directors i fundadors de La Fura, i Salvador Esteve, president de la Diputació de Barcelona.


La Federació Espanyola de Patinatge vol impedir que la catalana competeixi internacionalment - CCMA\nLa Federació Espanyola de Patinatge vol impedir que la catalana competeixi internacionalment\nLa Federació Espanyola de Patinatje ha emès aquesta tarda un comunicat anunciant que les seleccions catalanes es retiraven del Mundial d'hockei en línia que ha de començar el mes que ve al Canadà, mesura a la qual ha donat suport el govern espanyol. Segons la Federació Catalana, tot es mentida. Ha durat poc doncs, la bona voluntat i les ganes de diàleg que expressava ahir el màxim responsable de l'esport espanyol.\n26/05/2004 - 00.00 Actualitzat 26/05/2004 - 19.26\nEn resposta a una pregunta del diputat de Covergència i Unió, Josep Maldonado, la ministra d'Educació ha confirmat que el govern espanyol dóna suport total a la Federació Espanyola de Patinatge per impedir que la selecció catalana pugui competir internacionalment. Pocs minuts abans, la Federació Espanyola de Patinatge havia difós un comunicat en què anunciava que la Federació Catalana, en contra del previst, havia renunciat a participar al Mundial d'hoquei en línea que es disputa a mitjans de juny al Canadà. Segons sembla la catalana estava estudiant la conveniència de fer jugar les seleccions masculines i femenines d'hoquei en línea abans de ser admesa com a membre de ple dret a la Federació Internacional. Les maniobres d'última hora de l'anterior secretari d'Estat per l'Esport, Gómez Angulo, va aconseguir que França i Itàlia, per exemple, amenacessin amb un boicot contra Catalunya. Però vist el gest de l'espanyola, que s'interpreta com una provocació, es probable que opti per ser al mundial del canadà d'aquí a un mes.\nReunió d'urgència al Suprem sobre la sentència de l'impost de les hipoteques\nDimiteix el president de la Federació Espanyola de Patinatge, Antoni Martra\nNiubò demana que els governs no intervinguin en les decisions de les federacions internacionals\nEl CSD vol impugnar el reconeixement de la Federació Catalana de Patinatge\nLes seleccions catalanes de patinatge competiran oficialment a nivell internacional


Bateries elèctriques: i si ens posem les piles?, per Albert Closas - TV3\nBateries elèctriques: i si ens posem les piles?\nLes bateries elèctriques, claus per al futur econòmic\n28/05/2021 - 22.12\nEl que diuen que ha de ser el cotxe del futur (el futur immediat), el cotxe elèctric, necessita un 30% menys de peces (de components) que els cotxes actuals. I, a més, el seu motor no té gran cosa a veure amb els que existeixen en els cotxes de gasolina o dièsel: serà molt més senzill, gairebé tan senzill (exagero, però cal visualitzar-ho d'alguna manera...) com la bobineta elèctrica que fa moure els cotxes de Scalextric o radiocontrol.\nEl motor de veritat, l'autèntic cor i cervell del cotxe elèctric, és la bateria, el conjunt de bateries que generen l'electricitat. L'electricitat que fa moure la bobina/motor, que acaba fent moure les rodes. I, com ens passa en els mòbils, ha de ser una bateria capaç de generar tota la potència que calgui. Ha de tenir com més autonomia millor, i ha de facilitar una càrrega com més ràpida millor. I no generar problemes de "memòria" en les càrregues. Ah!, i ha de ser lleugera (recordeu aquells primers mòbils, de fa 20 anys, que semblaven "sabatòfons", amb un totxo de bateria?). I segura, perquè té el perill d'incendiar-se: una cosa és que exploti un mòbil, que ja té molt perill, i una altra és que t'exploti la bateria mentre estàs conduint, cosa que et porta directament a l'accident...\nO sigui que fabricar cotxes elèctrics necessita menys components i, per tant, menys mà d'obra. Però els llocs de treball que es puguin perdre es poden recuperar amb les noves fàbriques de bateries i de tot el que vagi lligat a la nova mobilitat... Això és en teoria. Si no es fa el canvi, o es fa tard, la crisi pot ser immensa. I no seria cap broma, perquè l'automòbil és l'espina dorsal de la indústria catalana i espanyola.\nCatalunya té un gran pol industrial de cotxes i de la seva indústria auxiliar de components. Fora de Catalunya, també: a l'Aragó, a Navarra, al País Valencià, a Castella i Lleó, a Galícia, i fins i tot a la Comunitat de Madrid, hi ha grans fàbriques de cotxes, de grans marques europees i americanes. I també una indústria auxiliar que ha anat creixent al voltant de les fàbriques, ja sigui de la històrica de Citroën a Vigo (per cert, en aquests moments és la que fabrica més cotxes d'Espanya, al davant de Seat...) o la d'Opel a Figueruelas, al costat de Saragossa.\nI una dada que sovint sembla ignorar-se: Espanya és el segon productor de vehicles d'Europa, al darrere d'Alemanya, però al davant de França, el Regne Unit o Itàlia...\nUn podi en perill\nPerò aquesta privilegiada posició se'n pot anar en orris si es perd el tren del cotxe elèctric, i el de la seva part més estratègica, les bateries. De moment, les vendes de cotxes elèctrics estan entre les més baixes d'Europa (hem estat mimant durant dècades el brut, contaminant i barat dièsel). Potser també perquè les nostres infraestructures de recàrrega elèctrica estan entre les pitjors d'Europa.\nI, pel que fa a les fàbriques de bateries, comencem a anar realment tard: el mapa que està circulant dels projectes en marxa o ja aprovats a Europa mostra vint-i-dues gigafactories..., totes més enllà dels Pirineus. Aquí només sabem del cert el que ens va anunciar el 5 de març Seat i Volkswagen en un gran acte amb el rei, el president del govern espanyol... i absolutament ningú de la Generalitat. Se'ns va dir que la multinacional s'havia posat d'acord amb el govern espanyol per impulsar un projecte d'electrificació, tant de Seat/Volkswagen com de les carreteres d'Espanya. I que inclouria una fàbrica de bateries, que podia estar "a prop de Martorell". Tot això, esclar, sempre que es rebessin milionaris ajuts per part dels fons europeus i les nostres administracions públiques....\nLa batalla entre autonomies\nHo deuen recordar, aquella mateixa tarda del 5 de març, la notícia de la fàbrica de bateries va provocar les queixes de l'Aragó, el País Valencià, Galícia i Extremadura, perquè ells també diuen que tenenr arguments per allotjar la famosa fàbrica. I, de fet, com a mínim són comunitats autònomes que han fet l'esforç de treballar conjuntament, sector privat i sector públic, en projectes que s'han donat a conèixer en actes públics, amb la participació de totes les parts. I són projectes que ja estan en marxa, amb dotació pressupostària, com l'Aliança Valenciana per a les Bateries o el Projecte Integral d'Emmagatzematge Energètic d'Extremadura. Van més enllà del cotxe elèctric, perquè aposten també per acumuladors d'energia, relacionats amb els aparells d'energies renovables, o els "data centers". I també s'ha fet pública a Galícia l'aliança publicoprivada Zona Franca de Vigo, on té la seu PSA Citroën-Peugeot. I l'Aragó, que fa tres anys que treballa amb diferents marques xineses de bateries i que compta amb la Taula Nacional de l'Automoció.\nI a Catalunya? A Catalunya tenim de tot: una gran marca com Seat, una potent indústria auxiliar, un Clúster de l'Automòbil, els millors centres tecnològics, un referent europeu com l'IDIADA, les millors universitats tècniques... però no existeix, o no s'ha visuallitzat, cap aliança públicoprivada com sí que han fet aquestes autonomies. El que sí que hi ha són oportunitats identificades sobre aquesta qüestió, encara que s'ha de rebuscar força en l'hemeroteca o en els documents del govern. Es tracta d'un, o fins i tot tres, dels 27 "Projectes Next Generation" que es van aprovar al mes de febrer: concretament, els titulats Battery Hub i també, parcialment, els de Descarbonització i Mobilitat.\nSegurament al darrere hi ha un bon treball tècnic, però han passat sense pena ni glòria per l'actualitat. Les conselleries involucrades asseguren que han estat treballant molt, i discretament, per aconseguir una fàbrica de bateries. Però si Catalunya té una aposta per les fàbriques de bateries, no ho sembla. O no ho ha semblat fins ara, segurament per la situació d'interinitat del govern de la Generalitat que hem tingut els darrers temps.\nI si ens posem les piles i comencem a dir ben clar que l'electrificació i les bateries són una de les prioritats d'aquesta legislatura? No serà perquè a Catalunya no sapiguem escenificar gran acords i gran projectes quan ens convé... De moment, el nou conseller d'Empresa ha decidit fer la primera visita del seu mandat a Seat, per parlar justament d'aquests temes, i identificar-los com a prioritaris. Queda molta feina per fer...\n"La batalla de les bateries" a "Valor afegit"\nLa batalla de les bateries\nLa mina de liti d'Extremadura


Borriana celebra su primer festival de música virtual este sábado\nBorriana celebra el seu primer festival de música virtual amb nou grups locals\nA partir de les 18:00 hores, artistes del municipi tocaran els seus temes en directe amb l’objectiu de traslladar-ho als escenaris\n25/04/2020 - Cristina Chacón Moratalla\nL’inici de la quarantena ha suposat un canvi radical en la rutina de les famílies, però també ha impulsat la creativitat per a fer-la més amena gràcies a les noves tecnologies. Les xarxes socials ofereixen cada vegada més contingut i aquest dissabte els veïns i veïnes de Borriana estaran més connectats que mai a través del ‘Borriana Sona. Festival Online’, una proposta que congregarà artistes de diversos estils.\nAixí ho ha anunciat el regidor de Cultura, Vicent Granel, que assegura que aquesta proposta “s’ha alçat amb una gran expectació perquè sabem que animarà a les famílies de Borriana i serà un dissabte molt diferent”. Més enllà d’oferir entreteniment, explica, “l’objectiu és que la gent conega quina música es fa al poble”.\nEs tracta d’una iniciativa que sorgeix de la mà d’Ángel Cerezuela, cantautor del municipi, que comparteix la visió de Granel. “Tinc un amic a Madrid que va reunir molts músics de diferents ciutats i vaig pensar que era una bona idea fer-ho ací. Estic content perquè ens hem unit moltes persones per a fer-ho possible i és una bona oportunitat per a donar-nos a conéixer”, explica.\nD’aquesta manera, a les 18.00 hores Cerezuela obrirà el festival virtual amb els seus temes propis de pop-folk; a les 18.30 li prendrà el relleu Alessio Mugnaini, líder del grup dissolt Conducta Impropia, mentre que Fernando Redondo tocarà a les 19.00 hores. Fauna Vip Band seguirà la programació a les 19.30 hores i, després dels aplaudiments, Andrea Alcala actuarà a les 20.15.\nLi seguiran Tatiana Javaloyes, a les 20.45, Patxi Ojana a les 21.15 i Trébede a les 21.45. Els encarregats de posar el fermall d’or a aquesta primera edició del Borriana Sona seran El Suizo y Engy, a les 22.15 hores.\nI és que, encara que aquesta iniciativa sorgeix durant el confinament i s’emetrà en directe a través de la pàgina de Facebook Borriana Cultura, Granel avança que “l’objectiu és que es materialitze més endavant i que tots aquests concerts es puguen fer en un escenari quan siga possible”. Una idea que, per a Cerezuela, serà clau perquè els veïns i veïnes gaudisquen de la volta a la normalitat, però també per a la promoció d’aquests i altres artistes locals que per circumstàncies no podran participar hui.\nEn directe, des de les 18.00 hores fins a la nit, nou grups locals oferiran un cartell musical amb diversos estils per a trencar amb la monotonia de la quarantena, encara que el regidor de Cultura recorda que la regidoria proposa activitats diàries per a la ciutadania a través de les seues xarxes socials per a entretindre i recordar actuacions especials del municipi.


S'inaugura el Celler Cooperatiu\nDilluns, 28 Octubre 2013 08:18\nFira del Vi, Empty Cage, Esbart Dansaire de Rubí, Mercat Municipal, Celler, Celler Cooperatiu,\nEl Celler Cooperatiu va tornar a obrir portes el 26 i 27 d'octubre perquè els rubinencs gaudissin de l’edifici després de 6 anys d’obres de rehabilitació. Un dels edificis amb més història de la nostra ciutat que es va omplir de ciutadans que van poder disfrutar d’un munt d’activitats relacionades amb el món del vi. Ràdio Rubí hi va ser present amb una programa de dues hores i amb la retransmissió en directe dels parlaments que han servit per inaugurar oficialment el Celler Cooperatiu. Ara us ofereix un vídeo resum d'una mica més de 20 minuts sobre la inauguració.\nDesprés de sis anys d’obres i una complexa restauració arquitectònica, els rubinencs van tornar a entrar a l’edifici que un grup de treballadors del vi, units en cooperativa, van voler edificar el 1919 sota les ordres de l’arquitecte Cèsar Martinell. L’obertura del Celler Cooperatiu va ser un èxit amb la complicitat de milers de visitants. Els assistents van veure les tines a la nau central tal i com les va pensar el deixeble d’Antoni Gaudí especialitzat en construccions vitivinícoles.\nAl llarg de tot el cap de setmana el Celler va ser una Fira del Vi on es podien catar els millors vins de Catalunya. A l’acte hi col·laborava Vadevi.cat, els promotors dels premis Vinari que fa una setmanes van estrenar l’edifici amb l’última fase dels seus premis.\nLa inauguració va comptar també amb les tapes del Mercat Municipal de Rubí, que no ha faltat a la cita. Paral·lelament, els més petits han gaudit d’activitats infantils i una representació teatral. L’acte institucional de dissabte ha comptat amb els parlaments de l’alcaldessa, Carme García Lores, i de Joan Sucarrats, extresorer del Celler Cooperatiu als anys 50 i 60 i nét de Joan Sucarrats, fundador del Celler l’any 1919.\nSortegem invitacions per veure "El trencanous" del Ballet de Barcelona a La Sala\nJOAN CAMPS l'Esbart Dansaire de Rubí fa 96 anys\nMARCEL VALLÈS - 'Ganzà' als Vermuts musicals del Celler\nLLUÏSA AGUILERA i JORGETEDIBUJO - 'Mercat Sketchers' Un matí d'art al Mercat de Rubí\nJOAN CAMPS - 50 anys de 'les Gitanes de Rubí'


Blog de muntanya: de maig 1999\ndiumenge, 9 de maig de 1999\nBTT Serra de Boumort (II)\nDes del refugi de Boumort, on hem passat la nit, baixem pel Coll de Llívia, la Molina de Carreu, Pessonada i La pobla de Segur. En total 51'7 km entre els dos dies. Pel camí veiem molts animals: una família de senglars, uns quants cèrvols i una colònia de voltors. Des de la Pobla, en Joan Guirao va en taxi a buscar el cotxe que tenim a Ortoneda de la Conca.\nPodeu veure aquí un muntatge audiovisual fet amb les fotos de la sortida, obra d'en Joan Guirao:\ndissabte, 8 de maig de 1999\nBTT Serra de Boumort (I)\nExcursió en bicicleta per la Serra de Boumort. Des d'Ortoneda de la Conca, pugem pel Coll de la Creu i la Casa de les Feixes, fins al Refugi de Boumort. Aquí deixem les bicicletes i pugem al cim del Cap de Boumort (2.077 m). Tornem al refugi, on dormim.\nEtiquetes: 2000, BTT


Comprar Llibre Introducción a la armonía Grau Mitjà Escoles de Música i Conservatoris\nDinsic > Escoles de Música i Conservatoris > Grau Mitjà > Introducción a la armonía\nIntervals: qualificatiu, octava, compostos, inversions, sèrie d´harmònics, intervals estables i inestables. / Tonalitat: modes, sons enharmònics, transports, armadures, tonalitats relatives, escales menors. / Graus: graus a l´escala, graus tonals i modals. / Acords: tipus d´acords, nom de les notes en anglès, xifrats, estat dels acords, indicació de l´estat en el xifrat, duplicació, disposició, anàlisi harmònica, enllaços. Acords quatríades: tipus, xifrat, disposició, enllaços, ús, superestructures, tensions. / Progressions harmòniques: harmonització, notes actives i notes estables, notes estranyes, l´acord, cadències, funcions tonals, moviment de fonamentals, ritme harmònic, harmonització de melodies, desenvolupament de l´acompanyament.\nEl llibre està dividit en dues parts: 'Elements bàsics de teoria' i 'Introducció a l´harmonia'. Cada part conté quatre capítols que, alhora, estan dividits en un nombre variable de punts. En cada punt hi ha explicacions, exemples i exercicis que poden ser mentals, orals, escrits o interpretats al piano.\nPalau insòlit abesten 4 acompañamiento de canciones infantiles abesten 3 Literatura e interpretación de la trompeta corda partitura abesten 2 Da Camera 22: Tres danses americanes per a quartet de corda cantata nadalenca nit de vetlla Quartet de corda núm soliloquis Musica nadal abesten orquestra i cada instrument passeport somnis piano musica 2 els músics més petits flauta El timbaler del Bruc cançoner cançó Sonatina de Nadal Da Camera 22 can Quartet de corda núm. 3 Carnestoltes


Sinopsi: Miguel vol convertir-se en una llegenda de la música tot i que la seva família li prohibeix. El seu anhel li farà entrar a la "Terra dels Morts" per a conèixer el seu llegat familiar.\nPaís: Estats Units i Mèxic\nGuió: Adrián Molina\nRepartiment: Anthony González, Gael García Bernal, Benjamin Bratt, Alanna Ubach, Renée Victor, Ana Ofelia Murguía, Edward James Olmos.\n- Òscar al millor llargmetratge d'animació.\n- Òscar a la millor cançó "Recuérdame".\n- Globus d'Or al millor film d'animació.\n- BAFTA a la millor pel·lícula d'animació.\n"La nostra memòria només es pot transmetre per aquells que ens van conèixer en vida."\n(Héctor - Gael García Bernal)\nEl passat 1 de novembre vaig veure per primer cop aquesta pel·lícula i quina pena no haver-la pogut veure abans. És una pel·lícula que em va agradar moltíssim i que vaig trobar molt maca i divertida.\nPixar ha mostrat una gran expertesa a l'hora de realitzar i crear històries noves per a la canalla, la gràcia d'aquestes és que també són igual o més d'interessants per als que ja no som canalla.\nDe l'equip de les mans de Lee Unkrich (drector també de Toy Story 2 i 3, Buscant a Nemo, Bitxos i Montres S.A entre d'altres...) crea una història emocionalment perfecte amb les quantitats justes de sensiblesa i estètica.\nLa pel·lícula està basada en la festivitat mexicana del Dia dels Morts. Divertida, vibrant i visualment meravellosa, sense oblidar la banda sonora de Michael Giacchino (Up) que és molt bona.\nEn temps de Trump com a president dels Estats Units, Pixar aposta per a reinvindicar la cultura mexicana i el seu poble i la productora realitza un molt bon homenatge a Mèxic. Fa molts guinys a grans personalitats mexicanes mundialment conegudes com Frida Kahlo, Chavela Vargas, Jorge Negrete o El Santo.\nÉs una pel·lícula on la "Terra dels Morts", escenari principal, és un lloc ple de llums i de colors, molt vitalista i té una barreja perfecte entre el dolç i el macabra. A més és capaç de parlar de la mort d'una forma molt clara.\n- Món dels Morts llimonós i espectacular.\n- La història i el guió.\nLa meva puntuació: 8 sobre 10. [G: 9 / I: 7 / BSO: 8]\nLa Terra dels Morts està construïda de baix a dalt. A la base hi ha les construccions prehispàniques i quan més a dalt pugen són més modernes.\nErnesto de la Cruz està inspirat en Pedro Infante i Jorge Negrete.\nLa Flor de Cempasúchil és l'única flor al món dels morts.\nHi surten més de 7 milions de llums.\nQuan els personatges toquen la guitarra fan les notes correctes amb els dits.\nPer primer cop Pixar realitza una pel·lícula ambientada a llatinoamerica,\nA Brasil es va titular "Viva" perquè Coco vol dur excrement.\n8 sobre 10 Adrián Molina Animació Anys 2010 Lee Unkrich


Moritz - Dir NO és positiu\nHome Dir NO és positiu\nMoritz Epidor, dient NO des de 2009\nDir NO no és fàcil. Ho sabem. Però volem animar-te a fer-ho. Perquè amb un NO pots aconseguir canvis positius. Quants cops has accedit a fer alguna cosa que no vols fer pel simple fet de tenir por a dir NO? Quants cops has traït els teus principis per no haver de pronunciar aquestes dues lletres? Dir NO és quelcom que ens costa. Ens ha costat sempre. Però creiem que és necessari si volem canviar les coses. Per això volem que formis part d’aquesta creuada que té com a objectiu recuperar el nostre dret a poder dir NO. De forma rotunda, reflexiva, serena, racional i clara. Un NO que et reafirma i descarta la possibilitat de fer allò que no vols només per inèrcia. Et convidem a donar la cara per allò que penses. Dir NO és lluitar pel que creus.\nDir NO és positiu.\nSi vols cridar ben fort el teu NO fes click aquí.\n· Moritz Epidor, dient NO des de 2009 ·\nDeien que no hi havia lloc per una altra cervesa. Deien que la cervesa forta era només cosa d’homes. Deien que Catalunya era un país de vi. Deien que fer cervesa amb triple malta era de folls. Deien que fer servir ingredients de qualitat no era bon negoci. Que tornaríem a tancar, deien!\n· Manifest pel NO ·\narriba el pack del dia del pare de Moritz


L'Institut del Teatre trasllada a la Fiscalia l'expedient d'un docent per indicis d'assetjament sexual\nActualitzat 23/09/2021 13:25 CET\nINSTITUT DEL TEATRE - Archivo\nEn suspèn un altre d'ocupació i sou dos mesos per pràctica docent invasiva\nL'Institut del Teatre ha posat a disposició de la Fiscalia de Barcelona l'expedient disciplinari que va obrir a un docent de la institució en haver identificat "indicis d'assetjament sexual" en el seu comportament, ha informat aquest dijous en un comunicat.\nArran de l'informe elaborat al maig de la Comissió de Prevenció i d'Investigació d'Assetjaments Sexuals vinculada al protocol de la institució per prevenir i detectar l'assetjament, es va obrir el corresponent expedient disciplinari per determinar la responsabilitat del docent denunciat.\nUn cop finalitzada la instrucció de la Diputació de Bareclona, i com que s'han confirmat els indicis d'assetjament sexual, s'ha procedit a posar-ho en coneixement de la Fiscalia.\nLa comissió va obrir la investigació a partir de la instància que va presentar un alumne, i des d'aquell moment es va apartar el docent de les aules com a mesura cautelar.\nEn l'escrit, l'Institut del Teatre posa en coneixement de la Fiscalia els fets perquè pugui dur a terme les diligències i investigacions que consideri oportunes, i determini si hi ha responsabilitat penal en la conducta del docent.\nDOS EXPEDIENTS MÉS\nD'altra banda, a partir de l'informe de la comissió, l'Institut del Teatre va determinar obrir un expedient disciplinari a dos docents més de la institució, un per conductes inadequades a l'aula i l'altre per una falta greu per pràctica docent invasiva.\nEn el primer cas s'ha produït la suspensió de l'expedient a causa de la jubilació del docent, i davant d'aquest fet i la impossibilitat de l'Institut del Teatre d'aplicar el règim disciplinari administratiu per sancionar persones que no formen part de la plantilla, "està valorant" la possibilitat d'emprendre accions per via judicial.\nPel que fa a l'expedient per una falta greu per pràctica docent invasiva, s'ha determinat la suspensió d'ocupació i sou del docent durant un període de dos mesos i sis dies, i la sanció està pendent d'execució en espera que conclogui el període d'al·legacions.\nL'Institut del Teatre ha engegat aquest curs noves sessions periòdiques de formació sobre assetjament sexual i abús de poder per als alumnes i professors de la institució, que s'impartiran de manera permanent per garantir la sensibilització i conscienciació sobre aquestes qüestions.\nLa institució ha creat un codi ètic i dossiers de bones pràctiques en dansa i art dramàtic, i ha constituït un comitè d'ètica permanent, a més d'un servei d'atenció psicològica, amb la voluntat d'"evitar que es repeteixi en el futur qualsevol tipus d'assetjament o abús de poder".


La recuperació de les obres s'emmarca en el Pla de Restauració del Patrimoni de l'Ajuntament\nEscultures Museu Ciutat\nL'Ajuntament de València, a través de la Regidoria de Cultura, ha finalitzat la restauració de quatre escultures de l'artista tardobarroc Giacomo Antonio Ponzanelli, que ja poden visitar-se al Museu de la Ciutat. L’edil responsable, Glòria Tello, ha destacat «el nostre compromís ferm amb la defensa i protecció del patrimoni de la ciutat, que s'evidencia, una vegada més, en esta acció que s'emmarca en el Pla de Restauració del Patrimoni».\nEs tracta de les escultures originals ‘Apol·lo’, ‘Venus’, ‘Diana’ i ‘Plutó’, realitzades en marbre de Carrara per l'artista italià Giacomo Antonio Ponzanelli (Carrara 1654 - Gènova 1735) per decorar la desapareguda Alqueria de Pontons, construïda a la fi del segle XVIII a Patraix, que deu el seu nom a qui fóra el seu propietari, el canonge de la catedral de València Antonio Pontons. Les obres van passar a ser propietat municipal quan es va cremar la casa de l'eclesiàstic, es van instal·lar a la Glorieta al 1818 i posteriorment es van situar sobre uns pedestals als Jardins del Real. Ara tornen a estar les quatre juntes al Museu de la Ciutat.\nL'any 2012, després de patir actes vandàlics (‘Venus’, ‘Plutó’ i ‘Apol·lo’ estaven decapitats i a ‘Diana’ li faltava el braç dret), les figures es van traslladar als magatzems municipals per reparar-les. Primer es va treballar amb les d’‘Apol·lo’ i ‘Venus’, que es troben al Museu de la Ciutat des del 2014. Ara, al recinte expositiu de la plaça de l'Arquebisbe els acompanyen ‘Diana’ i ‘Plutó’, recentment restaurades. El conjunt, «de gran bellesa i serenitat clàssica, està a l'abast i gaudi de tots aquells ciutadans i ciutadanes que visiten este contenidor artístic i cultural que és el Museu de la Ciutat, situat al mateix cor de València, al costat de la catedral i el centre arqueològic de l’Almoina», ha apuntat la regidora de Patrimoni i Recursos Culturals, Glòria Tello.\nEl cost dels treballs de restauració de ‘Diana’ i ‘Plutó’ és de 6.225,46 euros i el seu trasllat i instal·lació ha ascendit a 4.598 euros. D'altra banda, a petició del veïnat de Patraix, es van realitzar rèpliques de les quatre escultures, que des del passat mes d'octubre es troben al jardí d'este barri, on estava l'antic Hort de Pontons, la seua ubicació original.


3 d’octubre per una llegenda del futbol | Les Barraques Digitals\n3 d’octubre per una llegenda del futbol\nPosted on Octubre 7, 2018 by isma23g todas las noticias un 10\nZlatan Ibrahimovic és un futbolista suec, que ara mateix milita a l’equip de la Major League Soccer dels Estats Units, els LA Galaxy. Va néixer el 3 d’octubre de 1981 a Malmö, Suècia i és fill de pare bosnià i mare croata.\nAls seus inicis van començar a les categories inferiors del Malmö FF, anava destacant cada any, fins que va arribar a juvenils,Es van fixar en ell clubs com l’Arsenal de Londres o l’Ajax d’Amsterdam. Després de valorar les diverses possibilitats, finalment, es va decidir per l’equip holandès a canvi de 9 milions d’euros amb qui va guanyar dues lligues, una copa, i una supercopa en tres temporades.\nL’estiu del 2004 fa fitxar per la Juventus de Torí per 19 milions d’euros, on va guanyar dues lligues (2005 i 2006). El 2007 va fitxar per l’Inter de Milà on va guanyar el pitxitxi de la temprada 2008-2009, marcant 29 gols i guanyant la lliga.\nJust l’estiu del 2009, l’Inter i el FC Barcelona va arribar a un acord pel traspàs del suec a canvi de 46 milions d’euros. Amb aquests darrers, només va jugar una temporada per la mala conducte al vestuari, més tard el 2010 va fitxar per AC Milà per 24 milions d’euros, no va jugar molts partits la primera temporada per una grau lesió al bíceps femoral.\nA la temporada 2012-2013 el xeic Àrab Nasser Al- Khelaifi, va portar l’estrella sueca al París Saint Germain, un dels fitxatges més cars del món del futbol.\nMés tard, el 2016, va fitxar pel Manchester United on va fer una pèssima temporada, lesionant-se durant 5 mesos. L’estiu del 2018 va ser traspassat com agent lliure al LA Galaxy.\n« Ha nascut una estrella ( A star is born) JUST DANCE 2019 »


Restaurant Can Bonastre (Masquefa – Anoia – Barcelona)\nUn restaurant amb unes vistes espectaculars en una finca amb cinc segles d’història. El restaurant Can Bonastre Wine Resort serveix cuina regional i de temporada vinculada al món del vi i del cava. Envoltat de vinyes,\nCan Llançà – (Sant Antoni de Vilamajor – Vallès Oriental – Barcelona)\nMasia restaurant ubicada en un vall entre dos parcs naturals. Especialitzats en cuina típica catalana i tradicional; cuina mediterrània, cuina de bolets, cuina de caça, carns a la brasa, a més de\nRestaurant Els Casals (Sagàs-Berguedà-Barcelona)\nLligats als orígens i a l’ entorn, als Casals ofereixen una cuina de terrer, en què la gran majoria dels productes són de la mateixa finca o d’explotacions properes: la verdura i les hortalisses, els ous, la llet i derivats\nCa l’Enric (La Vall de Bianya – Garrotxa – Girona)\nUn hostal de l’any 1882 amb un interior de disseny contemporani, acollidor i silenciós. L’ambient idoni per degustar la interpretació contemporània de la cuina d’abans.\nSanta Marta (Cabrera de Mar – Maresme – Barcelona)\nEn el vessant del turó de Montcabrer, en la serra de Sant Mateu, es troba aquesta vila, envoltada de pins i alzines i abocada al mar des d'un privilegiat mirador, on des de 1955 hi ha el Restaurant Santa Marta.\nCan Rafel (Cervelló – Baix Llobregat – Barcelona)\nL’Hotel Can Rafel és un hotel ple d’encant al cim d’una muntanya, d’ambient tranquil i aires rústics en un paratge excepcional a molt pocs quilòmetres de Barcelona amb unes vistes panoràmiques espectaculars.\nVilla Retiro (Xerta – Baix Ebre – Tarragona)\nUbicat en un edifici modernista, el xef Francesc López guardonat amb dues estrelles Michelin ofereix una cuina basada en el producte de mercat, amb tocs d’innovació sense perdre l’essència de la cuina tradicional.\nMas de Torrent (Torrent-Baix Empordà – GIRONA)\nEl restaurant Mas de Torrent proposa una cuina a on el respecte per el producte de proximitat, per els ingredients naturals, la cultura i la historia del territori són els segells d'identitat. Productes tradicionals per\nEspai Gastronòmic La Rima Hotel Mas Tinell (Vilafranca del Penedès – Penedès – Barcelona)\nL’Espai Gastronòmic En Rima, de l’Hotel Mastinell, respecta la tradició gastronòmica de l'exquisida cuina catalana i mediterrània, de mar i muntanya. Ofereix, en un ambient acollidor, cuina de mercat de proximita


Wikiloc - ruta L'Illa de Avall, 4-SET-2016 - Jafre, Catalunya (España)- GPS track\nL'Illa de Avall, 4-SET-2016\nMas Perdut (btt)\nSense aigua (btt)\n1horeta voltant jafre (btt)\nL'Illa d'Avall constitueix l'últim meandre que conserva el Baix Ter.\nFa uns anys s'hi formaven grans illas, platges, codolars,i importants zones humides, que es formaven després de grans riuades. Des de les modificacions que s'han fet per construcions d'embassaments, preses o motes, s'alterat les ribes del Ter i aquests braços permanents o temporals han anat desapereixen.\nÉs un espai inflenciat pel curs del riu, que resta aïllat durant els moments de crescuda important del riu. Encare es pot apreciar part de una platja de sorra fluvial i codolars, prats secs. Destacar les llacunes temporals que es poden formar, fora del temps càlids.\nImportant el molí de Jafre (de Avall) amb l'ermita de la Salvetat, des de on s'inicia la ruta al rec del Molí.\nMolí de Jafre o d'Avall- Rec del Molí\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta L'Illa de Avall, 4-SET-2016 https://ca.wikiloc.com/rutes-a-peu/lilla-de-avall-4-set-2016-14767784 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


Una ciutat més justa | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nUna ciutat més justa\nDiumenge a la nit va començar a albirar-se el final del túnel de la corrupció i l'imperi de la justícia. La que imposa la ciutadania amb els seus vots\n27 MAI 2015 - 00:01\tCEST\nHe de reconèixer que vaig arribar a la meva taula electoral, diumenge passat, amb els ànims per terra. No vaig ser presa de cap dubte ideològic. Ni d'una sobtada disminució del meu entusiasme cívic, que era el que observava que es gastava al meu voltant. Simplement es tractava del fet que no havia aconseguit treure'm de sobre la terrible impressió que m'havia deixat un programa televisiu, dies abans de les eleccions, en què sortia, més radiant que mai, l'encara avui alcaldessa de la ciutat de València, Rita Barberá. Vaig veure encarnada en la seva persona tot l'autoritarisme planer i la grolleria. I, sobretot, vaig veure la corrupció.\nAquesta visió de la corrupció no seria gens greu si no fos perquè també hi vaig veure la impunitat. Per completar la imatge sinistra, se'm va imposar una sensació com d'impotència. I la que aquesta alcaldessa no seria mai desallotjada de la seva poltrona. Que la ciutadania d'aquella capital donava per bona la nefasta situació, no fos resignadament que en vingués una altra de pitjor i més perenne.\nSi cito el cas de Valencia és perquè em sembla que és el paradigma de la corrupció per antonomàsia. El lloc on, com en la Rússia contemporània, per citar un exemple no gaire llunyà, poden conviure la llei escrita i la no escrita. La que un xoricet de pacotilla no es pot saltar sota pena de ser fitxat per sempre i la que un alt executiu de la gran banca de connivència amb algun polític d'upa es pot saltar com més alta sigui l'import de la seva malifeta. Per fi, diumenge a la nit vaig començar a veure la llum al final del túnel de la corrupció més rampant que s'hagi pogut imaginar en un territori, no només la que pogués imaginar un jutge sinó fins i tot un corrupte. Diumenge a la nit es va començar a albirar l'imperi de la justícia. La que imposa la ciutadania amb els seus vots. A València es va fer justícia.\nAda Colau ha guanyat unes eleccions gairebé impossibles des de l'activisme de carrer per sobre de la mala fe i la supèrbia dels seus adversaris\nEn virtut d'aquesta justícia electoral, el PP perdrà tot el que perdrà. Alcaldies rellevants i autonomies. I, sobretot, deixant al davant unes expectatives negres per renovar el Govern d'Espanya. Es podria imaginar, per tant, una reconsideració de tota la seva política. L'econòmica, la social, l'educativa i la que fa referència a l'estructura de l'Estat. Però si s'ha de jutjar per com dirigeix el seu partit el senyor Rajoy, com el deixa a mercè de Déu que s'estavelli sol davant la multitud d'obstacles que se li presenten, i ell quedant-se tan tranquil sense moure ni un dit, temo molt que tot seguirà igual fins a les generals del novembre. Aleshores, unes setmanes abans, es tornarà a récorrer a la por, a les manipulades dades macroeconòmiques (la macroeconomia, que va inventar Keynes, no és dolenta) i a una miqueta més d'unitat d'Espanya i sacralització de la Constitució. I vindrà un altre desastre pitjor. Això ho hauria de saber el senyor Rajoy, perquè crec que alguns dirigents del PP s'ho veuen venir. Però ell ho veu?\nAda Colau ha guanyat unes eleccions gairebé impossibles des de l'activisme de carrer. Les ha guanyat per sobre de la mala fe i la supèrbia dels seus adversaris més directes en el pla ideològic, PP i CiU. Ha aconseguit mantenir vius eixos essencials del progressisme polític com ara dreta/esquerra i desigualtat / una gestió millor i més justa dels recursos públics i posposant, fins a temps més propicis, que Barcelona sigui capital d'un Estat. Però l'alcaldessa virtual de Barcelona s'haurà d'enfrontar a diversos problemes. Haurà de saber pactar acords justos en el si de la seva coalició i, sobretot, amb l'oposició. S'haurà d'armar de valor i decisió per superar l'hostilitat que el Partit Popular, la presidenta del qual encara no li ha trucat per felicitar-la pel triomf i Ciutadans l'hi mostrarà en tots els fronts en què ho pugui fer. Trias ha estat un digne perdedor, un senyor de Barcelona, però no per això deixarà de batallar contra el model de ciutat justa que postula Ada Colau.\nDono per suposada la capacitat d'Ada Colau per gestionar la ciutat. Una ciutat és un tema molt complex. I moltes vegades amb diversos jeroglífics sociològics difícils de desxifrar, com el que, entre molts altres, es planteja actualment a Nova York: la pobresa augmenta, els delictes disminueixen i la població reclusa es duplica (La brecha, Matt Taibbi, Capitán Swing, 2015).


POLÍTICA - 16/12/2018 22:19 / Redacció\nVÍDEO Margallo: "Oriol Junqueras es como un Gremlin"\nEl periodista Jordi Èvole sempre busca la polèmica per tal d'aconseguir més audiència i amb el "Salvados" d'ahir a "La Sexta" ho va aconseguir amb escreix. Fer un especial sobre el Partido Popular t'assegura altes dosis de corrupció, espanyolisme, nepotisme i un llarg etcètera, però el "momentum" del programa va arribar quan Margallo va etzibar que "Junqueras es como un Gremlin".\nJosé Manuel García-Margallo, ex-Ministro d'Asuntos Exteriores del PP.\nEl "Salvados" d'ahir a "La Sexta" prometia ser un espectacle tenint em compte que era un especial sobre el Partido Popular i que la darrera enquesta que hem pogut (VEURE AQUÍ) situa als populares fora del mapa polític de Catalunya. Un dels moments més esperats de la nit va ser l'entrevista amb l'ex-Ministro d'Asuntos Exteriores, José Manuel García-Margallo i el cert és que no va decepcionar.\nA llarg de l'interrogatori que Jordi Èvole va fer a Margallo, aquest últim va deixar anar que "Junqueras es como un Gremlin" perquè "si hablábamos de cuestiones normales estaba pacífico, pero en cuanto le hablabas de la secesión Oriol Junqueras se transfiguraba". Les polèmiques declaracions de García-Margallo titllant de "Gremlin" a Oriol Junqueras portaran cua.\nParaules clau: GREMLIN


El Consell atén més de 1200 consultes i acompanyaments sobre les beques per estudis postobligatoris - Consell Comarcal del Berguedà\nEl Consell atén més de…\n‘Oficina Jove del Berguedà ha acompanyat 674 persones a fer els tràmits per sol.licitar les beques per estudiar batxillerat, cicles formatius o universitat. A més a més dels acompanyaments, també s’han resolt 536 consultes sobre diverses informacions de les beques. En total 1210 consultes o acompaments en els tràmits. Dijous 15 d’octubre va finalitzar el termini per sol.licitar la beca general per estudis universitaris i també per sol.licitar la beca equitat. L’1 d’octubre ja havia finalitzat el termini per sol.licitar la beca general per a estudis de batxillerat i cicles formatius de grau mitjà i grau superior.\nGairebé la totalitat dels 674 acompanyaments s’han fet presencialment, malgrat la situació provocada per la COVID-19, seguint totes les normes de seguretat i prevenció. Així doncs, des de la publicació de les convocatòries de les beques a mitjans d’agost, el personal tècnic del Consell Comarcal del Berguedà ha atès tothom qui ho ha necessitat a l’Oficina Jove del Berguedà, situada al C/ Pere III, a Berga. De les 536 consultes sobre informacions diverses, aproximadament la meitat han estat presencials i l’altra meitat han estat per telèfon o telemàticament.\nLes 1210 consultes o tràmits que s’han realitzat suposen un increment considerable respecte el 2019 i 2018. El 2018 es van atendre 908 consultes i tràmits i, el 2019, 1073. Es preveu que, a final d’any, es comencin a tenir les primeres resolucions de les sol.licituds.\nCategoria: Joventut 16/10/2020\nAnteriorPrevious post:L’abocador comarcal de Font Ollera entra en l’onzena fase d’explotacióSegüentNext post:El Consell organitza una formació per a entitats sobre la llei de protecció de dades


Britney Spears demana la seva llibertat i presó pel seu pare • Ràdio Capital de l'Empordà\nBritney Spears ha comparegut aquest dimecres a un tribunal de Los Angeles per via telemàtica per tornar a parlar sobre la seva tutela.\nLa cantant ha demanat acabar amb la tutela amb la quan ha estat els darrers 13 anys avaluada.\nSpears ha assegurat que se sent deprimida i traumatitzada per aquesta situació i que vol recuperar la seva vida. Ha explicat que li agradaria casar-se i tenir un fill, però el seu equip l’ha obligat a implantar-se un DIU en contra de la seva voluntat per evitar que es quedi embarassada.\nLa cantant vol denunciar a tota la seva família i creu que el seu pare i totes les persones que porten la seva custòdia haurien d’estar a la presó.\nA la declaració, explica que el seu equip la va obligar a començar la residència de concerts “Domination”, en contra de la seva voluntat i quan es va negar a fer-ho, se li va substituir la seva habitual medicació per liti.\nSpears assegura que se li obliga a treballar en contra de la seva voluntat, traient-li els diners, el telèfon, el passaport i la targeta de crèdit.\nPots llegir la declaració completa de Britney Spears a Variety.\nEls fets es remunten al 2008, on la cantant va patir una crisi nerviosa que va viure públicament i que va acabar als tribunals on va perdre la seva llibertat. Una sentència va convertir al seu pare Jamie en el seu tutor legal.\nAra, tretze anys després, demana la seva llibertat, impulsada per molts seguidors anònims i públics que s’han posicionat al seu costat i demanen que s’acabi aquesta situació. Fa poc també es va estrenar un documental, on es feia ressò d’aquesta campanya de llibertat.\nL’entrada Britney Spears demana la seva llibertat i presó pel seu pare ha aparegut primer a Primera Fila.\nArticle anteriorDamon Albarn dóna detalls del seu segon disc “The Nearer the Fountain, More Pure the Stream Flows”\nArticle següentColoquen taulells de fusta a la Platja de Pals\nInformació musical Primera Fila - 3 d'agost de 2021


Del terrible mal francès a la poètica sífilis - Revista Mètode\nL’any 1493 sorgí a Europa una terrible malaltia de símptomes inequívocs i de transmissió sexual. Uns deien que havia estat portada d’Amèrica. Uns altres que s’havia iniciat amb la campanya a Itàlia del rei francès Carles VIII. Aquests darrers la batejaren amb el nom de morbus gallicus, fins que el veronès Girolamo Fracastoro la posà en vers el 1530 i li donà el nom de sífilis. Segurament, és l’única malaltia del món que porta un nom poètic.\nEl 20 de març de 1493, Cristòfol Colom feia una entrada triomfal a Barcelona, de tornada del seu primer viatge al Nou Món. Estava frisós per contar la seva història als Reis Catòlics, i anava acompanyat d’uns quants dels seus mariners i de sis indis que s’havia portat d’aquell món estrany. La rebuda va ser apoteòsica, i tothom escoltava embadalit els relats sobre coses mai vistes d’aquelles terres llunyanes. Poc temps després, però, apareixien a Barcelona les primeres víctimes d’una malaltia desconeguda que començava amb unes esgarrifoses nafres als òrgans de la generació. Semblava talment un càstig del cel enviat als pecadors de la carn. O tal vegada era una més de les coses mai vistes que havien arribat d’Amèrica…\n■ El ‘morbo serpentino’ que vingué d’Amèrica\nLes dades de l’epidèmia que seguí a la visita de Colom i els seus companys a Barcelona les sabem per Ruy Díaz de Isla, metge que havia atès Vicente Pinzón i d’altres mariners que acabaven de tornar del primer viatge a Amèrica. Exercí a Palos, Barcelona i Sevilla, abans d’instal·lar-se a Lisboa. Allà va escriure el llibre Tractado contra el mal serpentino, que vulgarmente en España es llamado bubas, publicat a Sevilla el 1539, on explica les seves experiències amb la terrible malaltia viscudes feia vint-i-sis anys. “Ha complagut la justícia divina enviar-nos una plaga desconeguda, que és aquest morbo serpentino, que no havia estat mai vista. Va aparèixer a Espanya, l’any del senyor de 1493, a la ciutat de Barcelona, que fou la primera gran infectada i a la qual seguiren totes les terres habitables. La malaltia va néixer en temps immemorial en una illa que ara anomenem Hispaniola.” Díaz de Isla li posà morbo serpentino perquè deia que era una malaltia tan espantosa, horripilant i terrible com les serps. Una malaltia greu, que omple el cos de nafres i podreix la carn, destrueix els ossos i trenca els tendons. I tot comença amb una erupció i una nafra al prepuci.\nEls esdeveniments que se succeïren durant la campanya d’Itàlia del rei Carles VIII van fer pensar, però, que l’origen podia haver-se donat al bell mig de l’Europa més clàssica.\nDel mal napolità al mal francès\nL’1 de setembre de 1494, el rei de França Carles VIII travessava els Alps encapçalant un exèrcit de mercenaris flamencs, gascons, suïssos, i alguns espanyols i italians. El 31 de desembre arribava a Roma, i un mes després entrava a Nàpols gairebé sense oposició. L’exèrcit no trigà gaire a confraternitzar amb la població i amb el miler de soldats espanyols de la guarnició, i les disbauxes semblava que no tenien aturador. Carles VIII, cerimoniós, ajornà la seva entrada triomfal a Nàpols fins a la primavera, en què arribà abillat com un emperador bizantí, menant un carro de quatre magnífics cavalls blancs. Una setmana més tard, però, marxava mig d’amagat, en un veloç cavall gris. Que havia passat? Havia aparegut una terrible malaltia desconeguda que delmava el seu exèrcit i que començava amb l’aparició d’una sospitosa nafra en el prepuci…\nEs pot imaginar la retirada desastrosa de l’exèrcit de Carles VIII d’Itàlia com una gernació capitanejada per la mestressa del mal francès (o napolità, segons es miri). El gravat representa una processó moralitzant, i està extret del poema Le triomphe de haute et puissante dame Vérole (Lió, 1539).\nNingú no sabia d’on provenia allò. Els napolitans parlaven del mal francès i els francesos, naturalment, l’anomenaven el mal napolità. La triomfal campanya francesa a Itàlia s’acabà aviat, i Carles VIII llicencià el seu exèrcit multicolor que tornà als seus llocs d’origen. Els historiadors diuen que la conquesta d’Itàlia no va ser duradora, però serví perquè França portés el germen del Renaixement arreu d’Europa. Però sembla que la campanya de Carles VIII escampà també un altre germen menys bell, el germen d’aquella plaga terrible que començava a tenir molt noms però uns símptomes únics.\nEl mal francès no perdonava ni grans prínceps ni prelats de l’església. La protecció de la Verge Maria era invocada freqüentment per aquestes altes classes socials. El gravat prové de l’obra Mortilogus, publicada el 1508 per C. Reiter.\nEls metges valencians d’Alexandre VI\nRoma va ser un dels centres on es va dedicar més atenció al mal francès, o morbus gallicus, nom que ja havia esdevingut universal. En el seu estudi destacà el valencià Gaspar Torrella, metge del papa Alexandre VI, Roderic Borja. El 1497, Torrella publicà a Roma el seu Tractatus cum consiliis Pudendagram, seu morbum gallicum, que dedicà a Cèsar Borja, en el qual es congratulava de l’entorn tan favorable que havia tingut per a estudiar el mal francès, ja que en dos mesos li havia permès tractar 17 malalts sense sortir de les estances properes al papa. Un altre metge valencià, Joan Almenar, en el seu Libellus ad evitandum et expellendum morbum gallicum (Venècia, 1502), deixava una porta oberta a l’honorabilitat: va dir que la transmissió es feia a través de les maniobres del sexe, tot i que, molt més rarament, podia fer-se també a través de l’aire viciat. I aquí Almenar afegia, pietós, “que aquest darrer medi explica per què alguns clergues i homes de religió presenten l’odiosa malaltia…”. Un altre metge d’Alexandre VI, el també valencià Pere Pintor, insistia en el seu llibre De morbo foedo et occulto, morbo gallico (Roma, 1500) que aquells que viuen retirats de la societat, com son els monjos i les monges, estan a recer de la terrible malaltia, la qual es manifesta no tan sols in proeputio capitis virgae, sinó també in vulva mulierum.\nA part de la descripció dels símptomes en la dona que féu Pintor, Torrella va ser el primer que reconegué la infecció en nadons criats per dides que patien la malaltia. També alertava del perill que representaven les prostitutes i demanava que les autoritats contractessin matrones amb la feina específica d’examinar les meuques, i de tancar aquelles que trobessin infectades per tal de tractar-les fins que fossin guarides del tot. La insistència de Torrella no va ser vana, i un dels primers llocs d’Europa on s’instauraren aquestes normes per a les prostitutes va ser precisament la ciutat de València.\nEls metges de la Cort Espanyola\nA Espanya, Francisco López de Villalobos explicava la malaltia en vers, en el seu famós “Sumario de la medicina con un tratado de las pestíferas bubas”, publicat a Salamanca el 1498. Tot i que Villalobos era un erudit llatinista, el poema fou escrit en castellà, tal i com li havia suggerit el marquès d’Astorga, per tal que els metges espanyols poguessin llegir-lo i aprofitar-ne el contingut. El remei més generalitzat era el mercuri, aplicat en ungüents damunt les nafres, o en vapors, amb el malalt tancat en una arqueta dins de la qual hi feien entrar els fums de cinabri cremat. Villalobos, però, deia que els defensors del mercuri no eren més que idiotes de solemnitat, i proposava més aviat purgues, sangries als dos braços, banys i bones dietes (“Que coma gallina, cabrito y ternera / faysanes perdices y tortolas buenas…”).\nTanmateix, l’empirisme dominava arreu, i el mercuri tenia tants defensors com detractors. Gaspar Torrella, per exemple, al principi es mostrà favorable al metall líquid, però després el deixà d’utilitzar perquè deia que produïa greus enverinaments, i que per aquest tractament se li havien mort pacients tan il·lustres com Joan Borja. L’empirisme sense aturador també portava a remeis curiosos, com un del mateix Torrella, que per guarir el penis ulcerat recomanava posar-hi damunt una granota partida en dos. O bé el del metge italià Cataneus, que el 1504 recomanava fer una lligadura ben forta a la base del penis per a evitar que el verí de la malaltia s’estengués per tot el cos. Ben aviat, però, una nova medicina trobada a Amèrica vindria a donar noves esperances als desgraciats castigats pel cel.\nLa medicina vinguda d’Amèrica\nLa mare Natura proveirà el remei igualment que la malaltia, deien. Seguint aquest precepte, hom trobà al Nou Món una nova i miraculosa medecina. Es tractava del guaiac, una planta que administrada en infusió proporcionava un cert benestar a les víctimes d’aquell mal terrible.\nEl guaiac tingué de seguida nombrosos defensors, ja que era una alternativa al mercuri, remei que enverinava el cos i provocava efectes perversos més enllà de l’aparent guariment del mal. Un exemple era el de la salivació provocada pel mercuri, que es creia benèfica en un primer estadi, però que després calia aturar. Botal, a Lues venereae curandi ratio (París, 1563) recomana l’expulsió de mig litre de saliva cada dia durant els primers dies de tractament, i un litre a partir del cinquè dia. Afegeix, prudent, que alguns col·legues recomanen l’expulsió de fins a quatre litres diaris, indicació que troba exagerada. Quant a la salivació incontrolada, uns quants anys abans Coradinus Gilinus, metge a Ferrara, suggeria aplicar un ferro roent al crani del pacient, per tal d’actuar en el cervell, l’òrgan que controla la pituïtària, humor responsable de la saliva.\nLa lluita del guaiac contra el mercuri va ser aferrissada. Naturalment, Paracels atacava el guaiac amb totes les seves forces, per tal de defensar el mercuri i les seves arts iatroquímiques. Per contra, el gran Jean Fernel deia que el mercuri no era l’antídot contra el mal veneri, sinó més aviat una invenció de xarlatans. La polèmica per a guarir una malaltia que aviat canviaria de nom, però no de símptomes, estava servida per molt anys.\nLa malaltia en vers\nLa historia recordarà Girolamo Fracastoro pel seu poema Syphilis sive morbus gallicus, estampat a Verona l’any 1530. El llarg poema llatí explica una altra vegada els símptomes i els remeis del mal francès, però, al final afegeix un imaginat origen líric de la malura. És la història del pastor Sífilis, qui per haver insultat el déu Sol va ser castigat per aquest amb l’horrible malaltia. El poema tingué un èxit immens i veié un centenar d’edicions al llarg del segle XVI, la qual cosa contribuí a fixar el nom de sífilis per damunt de morbus gallicus.\nEntretant, es prevenia contra noves maneres de contagi. El 1551, Antonio Brassavoli, a part de descriure 234 formes de la malaltia, alertava contra els perills d’atrapar-la a través de petons particularment intensos (oscula cum vibratione et conflictu linguarum). Quant a tractaments, l’ús del mercuri tendí a conciliar-se amb el del guaiac. Així, Thierry de Héry va fer una gran fortuna amb l’ús combinat del guaiac i del mercuri, tal i com ens conta a La méthode curatoire de la maladie vénérienne (París, 1552). Diuen les enraonies de l’època que un monjo de Saint Dénis, en veure el metge agenollat pregant davant d’una estàtua de Carles VIII, li aclarí que el rei no era pas un sant. “Tal vegada no ho és”, li replicà de Héry, “però mai no podré agrair-li prou haver introduït a França la malaltia que m’ha fet ric”.\nAmb el temps, però, el mercuri tornà a guanyar terreny i acabà essent el remei totpoderós. La malaltia que els primers astròlegs havien predit que duraria set anys, anà molt més enllà i ja ningú no preveia que s’acabés mai. La ciència, però, avançava a gambades de gegant: els metges italians acabaven d’inventar unes calces que per la part de dins estaven impregnades amb l’ungüent mercurial. El tractament ja podia fer-se sense molèsties… ni testimonis.\nXavier Bellés. Centre d’Investigació i Desenvolupament (CSIC). Barcelona.\nPortada d’una de les dues còpies que encara es conserven del llibre de Ruy Díaz de Isla Tractado contra el mal serpentino, que vulgarmente en España es llamado bubas(Sevilla, 1539). Conté el principal testimoniatge que la nova malaltia vingué del Nou Món.\nBen aviat s’imposaren els tractaments a base d’ungüents mercurials que s’aplicaven damunt les nafres. Aquesta xilografia es va publicar al llibre de B. Steber A mala franzos gallorum, praeservatio ac cura (Viena, 1498). Ens mostra una parella de malalts visitats per dos metges, un que examina atentament l’orina de la dona i l’altre que aplica l’ungüent amb una espàtula a les cames del marit.\n«La historia recordarà Girolamo Fracastoro pel seu poema “Syphilis sive morbus gallicus”. El llarg poema llatí explica els símptomes i els remeis del mal francès, però, al final afegeix un imaginat origen líric de la malura. És la història del pastor Sífilis…»\nEl tractament amb vapors mercurials es feia en una mena d’arqueta on es tancava el malalt, i s’omplia amb fum de cinabri cremat. Aquesta il·lustració satírica fou estampada després de la revolta de Nàpols contra la dominació espanyola de 1647. Aprofita per a restaurar el nom de mal napolità i per a presentar els espanyols com a víctimes de la vergonyant malaltia.\nRetrat de Girolamo Fracastoro, el metge veronès que posà la terrible malaltia en vers i que li donà el poètic i immortal nom de sífilis.


Downpipe scarico per Lancia Delta per Turbo GTO 410\nDownpipe scarico per Opel Corsa- Astra OPC 1.6 Turbo\nbaixant de desguàs curta Gran Punt 1.4 Turbo 500 TD04 - 1548\nBaixant d'escapament d'acer inoxidable que només elimina el catalitzador inicial.\nBaixador de catalització de gasolina per MiniCooper R56 Turbo- Peugeot 207 GTI\nBaixa d’escapament d’acer inoxidable amb catalitzador de 200 cel·les.\nConducte d’escapament Mini Cooper R53 transformat en turbo amb col·lector d’escapament alt ProtoXide\nBaixada d’escapament de grans dimensions per a la nostra alta posició del col·lector d’escapament per a la transformació turbo o turbo volumètric per a Minicooper R53, Plug and Play amb la nostra aplicació MINI Turbo: turbo volumètric R53 amb connexions de sensor i sonda relatives i s’uneix a la unitat de control original completa amb junta.\nDownpipe scarico per Hyundai Coupè Genesis 2.0 Turbo\nDownpipe scarico per Fiat Coupè 5 cyl. - GT28\nBaixada d'escapament no acumulada en acer Alfaromeo 4c CORTO\nBaixa d’escapament d’acer inoxidable per utilitzar amb la connexió d’algun turbocompressor original, versió curta.\nDownpipe scarico catalizzato per MiniCooper F56 2.000 Turbo e JCW\nEscapament catalitzat amb baixada de 200 cel·les Grande Punto 500 Abarth 1.4 Turbo TD04\nBaixa d’escapament en 200 cel·les d’acer inoxidable catalitzades amb brackets per a la protecció de calor original.\nConducte d'escapament d'acer de grans dimensions amb flexible per a turbocompressors Fiat Punto GT Mitsubishi TD04\n387,17 € -50,00 € 337,17 €\nEscapeu només tub d’acer inoxidable amb una mànega flexible que s’adhereix a la central de 60 mm a la brida catalítica original, per a la instal·lació de tots els turbocompressors Mitsubishi Td04. Trieu si voleu que la baixada tingui la brida clàssica de 4 forats del TD04 o aquelles amb 3 forats triangulars per a la resta de versions de TD04.


Enric I. Canela » Blog Archive » La universitat mal valorada\nLa universitat mal valorada\nLlegia que el rector de la UdL, Roberto Fernández, ha manifestat que part de la societat lleidatana viu la Universitat com un referent que, passi el que passi, perdurarà per sempre, però no és així de bon tros. Amb aquestes paraules advertia aquest dimecres que tot i que la UdL és un èxit històric col·lectiu de la ciutat i el territori, cal mantenir-la, reforçar-la, protegir-la i consolidar-la, tant per part dels ciutadans com de les institucions. Així ho ha dit durant l’acte de lliurament de la Medalla d’or de la UdL a la Diputació i a l’Ajuntament de Lleida en reconeixement a la tasca desenvolupada, a la contribució rellevant i al suport prestat a la UdL.\nEls que hem defensat el model territorial universitari (una mica diferent, esclar) estem d’acord amb el rector Fernández, però que no s’enganyi, la política ha fet mal a les universitats i caldrà un gran esforç per part del Govern per recuperar el que mai no s’hauria d’haver perdut.\nPer citar alguna cosa, la dicotomia centres de recerca – universitats no està ben enfocada. Només cal mirar algunes dades dels programes estrella del Govern.


Llicències Federatives 2009\nJa és poden tramitar les llicències 2009.\nAquest any canviem el sistema de comanda de la llicència.\nQui vulgui contractar una llicència haurà de:\nMira al quadre de preus de la FEEC el cost de la llicència.\nIngressa al compte del CCEX: 2100 0199 69 0200047428 (La Caixa de Pensions) l'import de la llicència indicant el teu nom, cognoms i modalitat.\nSi és la 1a vegada que tramites la llicència, envian's a: ccex@xerta.com les següent dades: Nom, Cognoms, DNI (pels menors de 17 anys, si no tenen DNI, no cal posar res), Data de Naixement (les dones també), Telèfon, Email, Sexe, Adreça, Població, Codi postal, Modalitat, Carnet Salut (només pels menors de 17 anys)\nSi ja havies tramitat la llicència anteriorment no cal que enviis res.\nFarem una 1a tramitació el 15 de desembre. Si algú és decideix més tard, farem més tramitacions després.\nPosted by Kaiko at 08:38\nLabels: FEEC, Llicències\nTrail per la Serra d'Irta (Peñiscola)\nKm vertical a la Caramella\nExcursió al Montsagre de Paüls (23-11-2008)\nMarató de Donostia i Mitja de Tarragona


Villa in Salobre Golf XV Gran Canaria Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Villa in Salobre Golf XV\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a La Playa De Arguineguin, no busqui més enllà de Villa in Salobre Golf XV. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nVilla in Salobre Golf XV ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions són només algunes de les comoditats que fan que Villa in Salobre Golf XV sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara piscina privada, aire condicionat, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Villa in Salobre Golf XV.