→ Servei de traducció a Montblanc. Traductors a Montblanc anglès, espanyol, francès, etc.\nTRADUCCIONS MONTBLANC I TRADUCTORS MONTBLANC\nTraductors i traduccions a Montblanc\nEn la nostra agència de traductors professionals a Montblanc, amb més de 18 anys de trajectòria, estem especialitzats en la traducció de tota textos jurats, tècnics, jurídics, científics, mèdics, financers, turístics, informàtics, econòmics, literaris, farmacèutics, químics, de publicitat, de pàgines web, per a hotels i restaurants, per a empreses, sobre alimentació, d’informes, contractes, catàlegs, localització de programari, traduccions financeres i de altres especialitats.\nEn la nostra empresa de traducció comptem amb un ampli i qualificat equip d’intèrprets i traductors a Montblanc. La nostra agència seleccionarà el millor traductor natiu especialitzat en l’àrea que vostè precisi.\n¿Necessita traductors a Montblanc?\nEl que més aprecien els nostres clients del nostre servei de traducció professional a Montblanc són la qualitat, el preu, la rapidesa, l’atenció al client, la disponibilitat, l’adaptació al client i la puntualitat.\nEls preus de les nostres traduccions i interpretacions són molt competitius i sobre els mateixos realitzem grans descomptes per volum (en funció del nombre de paraules). Si necessita traduccions barates a Montblanc, demani’ns informació sobre la nostra modalitat de traducció low cost per a textos no especialitzats.\nAixí mateix, si precisa traduccions urgents a Montblanc, la nostra empresa de traductors també podem oferir-li aquest servei.\nLa nostra agència li ofereix traduccions de qualitat a Montblanc\nEl nostre Sistema de Gestió de la Qualitat per a traduccions sobre la base de la normes de qualitat ISO 9001 i la norma europea de qualitat UNEIX EN 15038 garanteix el rigor i la precisió de les nostres traduccions a Montblanc\nTots els nostres traductors a Montblanc són natius de l’idioma de destinació, és a dir, la seva llengua materna.\nEls nostres traductors natiusa Montblanc són professionals avalats amb una àmplia experiència, formació acadèmica i realitzen només traduccions de textos en els quals estiguin especialitzats.\nFormació dels nostres traductors a Montblanc perquè compleixin els nostres estàndards de qualitat.\nSi necessita servei de traduccions a Montblanc nosaltres som la seva millor opció.\nCatalà anglès, anglès català, espanyol anglés i altres combinacions de la nostra empresa de traductors professionals a Montblanc\nOferim servei de traduccions professionals a Montblanc del català a l’anglès, de l’anglès al català, de l’espanyol a el anglès i de l’anglès al castellà, de l’espanyol al francès i del francès al castellà, d’espanyol a alemany i d’alemany a castellà, espanyol català i català castellà, espanyol basc i basc castellà, de l’espanyol al gallec i del gallec al castellà, així com a l’i de el valencià, wu, guaraní, wayú, italià, portuguès, romanès, rus, polonès, búlgar, holandès, xinès, àrab, hindi, urdú, neerlandès, amazig / tamazigh, rifeño, ucraïnès, txec, eslovac, croat, eslovè, lituà, estonià, letó, bielorús, japonès i MÉS DE 150 IDIOMES.\nAgència de traduccions jurades a Montblanc\nTambé oferim el servei de traduccions oficials a Montblanc, les quals li seran lliurades per missatger en el domicili que ens indiqui. Si és urgent normalment s’intentarà que el traductor certificat estigui el més a prop possible del seu domicili a Montblanc. En cas contrari, el traductor oficial pot trobar-se en un altre municipi a l’efecte d’aconseguir preus més competitius per a Vostè gràcies a crear economies d’escala. Tots els nostres traductors jurats estan reconeguts pel Ministeri d’Afers exteriors espanyol.\nCerts organismes poden posar problemes si la traducció de partides de naixement, actes de matrimoni, certificats de defunció, certificats d’antecedents penals, demandes i altres documents oficials o escrits a presentar davant aquestes institucions no és jurada per un traductor jurat a Montblanc reconegut pel Ministeri d’Afers exteriors. Per això, abans d’encarregar una traducció a presentar davant un organisme oficial és necessari que preguntar al mateix si és necessari una traducció oficial o no. En cas que no sigui necessària una traducció certificada és preferible no demanar a l’agència de traductors una traducció jurada oficial a Montblanc, sinó una normal, ja que és més barata i menys literal.\nLlegir més sobre els nostres traductors oficials a Montblanc.\nServei d’intèrprets a Montblanc\nLa nostra agència de traducció també compta amb servei d’interpretació a Montblanc (traducció oral) en les seves 3 modalitats:\nInterpretacions simultànies a Montblanc (traduccions per a congressos amb molts participants).\nIntèrprets consecutius a Montblanc (traduccions per a esdeveniments, conferències i presentacions amb menys assistents).\nInterpretacions a Montblanc d’enllaç (traduccions per a reunions de negoci amb poques persones, judicis, fires, etc.).\nTambé oferim interpretacions i traduccions professionals en Montblanc municipis propers a Montblanc:\nServeis de traducció i interpretacions de qualitat a Salou\nTraduccions professionals de pagament bones i barates a Valls\nTraductors tècnics bons i ràpids a Cunit\nTraduccions certificades low cost a Riudoms\nContacte de la nostra empresa de traducció a Montblanc\nSi necessita traductor a Montblanc pot contactar-nos en:\nBarris de Montblanc en els quals nostra agència ofereix serveis de traducciò\nMontblanc és un poble i municipi de Catalunya, capital de la comarca de la Conca de Barberà. Té una població de 7.559 habitants (2018) i amb una superfície de 91,11 km² és el municipi més gran de la comarca.


Josep Maria Coll i Alemany, professor emèrit de la Facultat de Filosofia-URL, rep la distinció Jaume Vicens Vives\nJosep M. Coll i Alemany, jesuïta i professor emèrit de la Facultat de Filosofia de la Universitat Ramon Llull (URL), ha rebut el passat 8 de setembre la distinció Jaume Vicens Vives a titol individual, en reconeixement a la seva extensa trajectòria professional com a filósof, eclesiàstic, professor i degà de la Facultat de Filosofia-URL.\nEl lliurament es va fer en el decurs de l'acte d'obertura del curs acadèmic 2014-2015 del sistema universitari català, celebrat a la Seu Vella de Lleida.\nAmb les distincions Jaume Vicens Vives, creades l'any 1996, el Govern de la Generaliat de Catalunya reconeix la qualitat docent universitària a diferents professors i projectes de les universitats catalanes.\nL'acte va ser presidit pel conseller d'Economia i Coneixement de la Generalitat de Catalunya, Andreu Mas-Colell i la lliçó inagural va ser a càrrec de l'oceanògrafa Josefina Castellví.\nJosep M. Coll i Alemany va néixer a Barcelona l'any 1934. Filòsof i eclesiàstic és diplomat en Psicologia per la Universitat Complutense de Madrid (1964), llicenciat en Teologia per la Universitat d'Innsbruck (1966) i doctor en Filosofia per la Universitat de Barcelona (1988). Pertany a la Companyia de Jesús des del 1953 i va ser ordenat sacerdot el 1965.\nÉs un dels més destacats pensadors personalistes catalans i és catedràtic i professor emèrit de la Facultat de Filosofia de la URL, on ha impartit les assignatures de: Metafísica, Antropologia dels personalistes, i Estatut i mètodes de la filosofia, així com nombrosos cursos de doctorat. L'octubre de 2003 va rebre la Medalla d'or de la URL i actualment és membre del Comitè d'Honor de la URL.\nTambé és professor de la Facultat de Teologia de Catalunya (Institut de Teologia Fonamental, a Sant Cugat del Vallès). Va presidir el primer Equip Rector de la Universitat Ramon Llull (1991-1994) i ha estat degà de la Facultat de Filosofia-URL (1989-1998). Josep M. Coll va ser president de l'Institut d'Estudis Humanístics Miquel Coll i Alentorn (1996-2007), i actualment presideix el Consell Assessor d'aquesta entitat. També és membre de la Societat Catalana de Filosofia (Institut d'Estudis Catalans), de l'Istituto Internazionale Jacques Maritain de Roma i del Consell Assessor de la Fundació Joan Maragall, Cristianisme i Cultura.\nSegona edició de "La fibra de carbono en refuerzo de estructuras de hormigón", Pep Baquer, sj.\nReconeixement Emmanuel Mounier a José I. González Faus\nJOAN M. PUIGGRÒS I MODOLELL va defensar la Tesina de Llicenciatura


NAISE Barcelona | Fi de temporada amb tots els honors! | Naise Barcelona FC\nFi de temporada amb tots els honors!\nDesprés d’una bona temporada de tots els Naise, ha arribat el dia de la celebració de la fi de la temporada.\nI quina temporada! Avui ens hem trobat responsables, pares, jugadors, entrenadors i altres familiars a les 11h del matí al camp de la Roureda per concloure la brillant temporada dels jugadors.\nS’han organitzat partits de pares, mares i fills. Quatre equips per jugar una lligueta entre ells. Mentrestant, a part, s’apuntaven les parelles que formarien els equips per participar en el campionat de PS4.\nTres grans pantalles acompanyades de les PS4 i “mandos” han esperat pacientment la finalització dels partits de futbol, per donar inici al Mundial de futbol de PS4 de Naise.\nHa arribat l’hora de jugar i tots els jugadors han participat i han gaudit de les jugades dels companys amb els millors equips del món, moltes rialles, bons moments i distraccions, alguna virtual que ha suposat algun gol…\nEl dinar no pogut esperar i… tots a taula per menjar entrants , parrillada de carn i gelat, tot amb bona harmonia, amb valors NAISE. La cirereta del dinar l’ha posat el pastís de la mare de l’Ashot (com sempre, no podia faltar).\nPer completar la festa s’ha escoltat una mica de música i sobretot el nostre HIMNE, anomentat COR de CAMPIO, amb el nostre apreciat Carlos, que acompanyat del cantant Javier Rios, l’himne ja va agafant forma, musicalitat i veu.\nAra toca acomiadar i felicitar a cada equip de Naise per la gran temporada i als seus entrenadors i col·laboradors: Jose, Gustavo, Joan, Dani, Quim, Merche i Nil, però sobretot l’Infantil B amb el seu antrenador Arturo per quedar campió i pujar de categoria duent a terme un gran joc durant tot el campionat de lliga.\nDesprés de repartir un obsequi de record pels campions i un trofeu Naise a l’entrenador, s’ha donat les gràcies als fotògrafs de cada equip, Montse, Noelia, Francesc i Juli ja que sense les seves fotos no podríem gaudir de tantes i tantes fotografies de cada jugador i de cada partit.\nMoltes gràcies a tots per ser com sou. Quan tot va be, quan no també, en tot moment, cantem al veeeent, NAISE!


Els índexs de valor unitari (IVU) per al comerç exterior són una aproximació als índexs de preus de les operacions d’exportacions i expedicions, així com d’importacions i introduccions (en endavant exportacions i importacions), amb origen o destí a la Comunitat Valenciana. Resulten una aproximació i no són els índexs de preus reals, ja que els preus que s’analitzen en esta operació no fan referència a béns clarament diferenciats, sinó a conjunts de productes més o menys homogenis, però amb diferències que poden ser relativament significatives.\nA pesar d’esta limitació, els IVU permeten aproximar-nos a l’evolució dels preus de les exportacions i importacions i, per tant, s’utilitzen com a deflactors del comerç exterior, és a dir, permeten l’elaboració de sèries temporals d’exportacions i importacions en termes reals, sense la influència dels preus.\nS’investiguen els preus de les operacions d’exportació i importació de mercaderies amb origen o destinació a la Comunitat Valenciana, excloent-hi el comerç amb la resta d’Espanya.\nL’àmbit territorial és el conjunt de la Comunitat Valenciana.\nEl període de referència dels resultats i de la informació és el mes natural.\n3.1. Informació de base\nLa informació de base per a construir els IVU procedix del Departament de Duanes i Impostos Especials de l’Agència Estatal de l’Administració Tributària. Este departament facilita la informació de comerç exterior amb periodicitat mensual al màxim nivell de desagregació. Les dades s’oferixen a tots els usuaris a través de la seua pàgina web mitjançant fitxers mensuals que contenen al voltant de 200.000 registres per a la Comunitat Valenciana.\nL’estadística del comerç exterior d’Espanya s’obté a partir de les següents fonts:\n- Comerç amb tercers països: té com a base la declaració de despatx en duana (DUA o document únic administratiu).\n- Comerç intracomunitari: des de l’any 1993 no hi ha fronteres entre els països que integren la Unió Europea ni, per tant, formalitats duaneres. Per tant, en general, es va establir l’obligació per part dels operadors econòmics de formalitzar la declaració estadística Intrastat, que recull les corresponents operacions intracomunitàries. L’esmentada declaració constituïx la base per a l’obtenció de les dades estadístiques del comerç entre els estats membres.\nL’elaboració de l’estadística de comerç exterior s’adapta a les corresponents normes comunitàries, entre les quals destaquen:\n- Reglament (CEE) núm. 3.330/1991, del Consell, de 7 de novembre de 1991, que constituïx la norma base per a les estadístiques del comerç entre els estats membres.\n- Reglament (CEE) núm. 3.046/1992, de la Comissió, de 22 d’octubre de 1992, que fixa les disposicions d’aplicació del reglament base anterior.\n- Reglament (CE) núm. 1.172/1995, del Consell, de 22 de maig de 1995, que constituïx la norma base per a les estadístiques del comerç de les comunitats i dels seus estats membres amb tercers països.\n- Reglament (CE) núm. 840/1996, de la Comissió, de 7 de maig de 1996, que fixa les disposicions d’aplicació del reglament base anterior.\n3.2. Definició de classe elemental\nEs denomina classe elemental al conjunt de productes pertanyents, simultàniament, a les cinc característiques següents:\nFlux de comerç: exportacions o importacions.\nZona geogràfica: es realitza la següent desagregació geogràfica:\nUnió Europea: França, Països Baixos, Alemanya, Itàlia, Regne Unit, Irlanda, Dinamarca, Grècia, Portugal, Bèlgica, Luxemburg, Suècia, Finlàndia, Àustria, Malta, Estònia, Lituània, Letònia, Polònia, República Txeca, Eslovàquia, Hongria, Eslovènia i Xipre.\nResta de l’OCDE: Islàndia, Noruega, Suïssa, Turquia, Estats Units d’Amèrica, Canadà, Mèxic, Corea del Sud, Japó, Austràlia i Nova Zelanda.\nResta del món: la resta de països no continguts en les dues zones anteriors.\nPer a confeccionar estes zones geogràfiques es tingueren en compte els països que les integraven l’1 de gener de 2005.\nClassificació uniforme del comerç internacional (CUCI Rev. 3) a nivell de grup (nivell de desagregació a 3 dígits).\nGrups d’utilització (GU) a nivell de desagregació de 4 dígits.\nTipus d’unitat: per a la major part de productes no s’especifiquen unitats concretes, amb la qual cosa s’entendrà que la seua unitat seran quilos. Per a alguns productes sí que s’especifica una altra unitat distinta.\nLes variables Grup d’Utilització (GU) i CUCI s’obtenen a partir de les correspondències entre estes classificacions i la Nomenclatura Combinada (NC), que és la que s’utilitza per al comerç exterior.\nEn resum, les classes elementals de partida s’obtenen a partir de les interseccions que es poden donar entre flux de comerç, zona geogràfica, grups CUCI (3 dígits), grups d’utilització a quatre dígits i tipus d’unitat. En el quadre 1 es mostren les classes elementals que s’han obtingut, els registres i el percentatge sobre el flux d’exportacions o importacions per a l’any 2005.\nQuadre 1: Resum de la informació per a l’any 2005\nNre. classes totals\n3.3. Definició de valor unitari\nLa informació duanera de base agrega el valor i el pes, o el nombre d’unitats, de les operacions comercials agrupades per codis de la Nomenclatura Combinada i per països. Per tant, com s’ha vist anteriorment, no es disposa d’informació de preus de productes, ja que cada codi duaner abraça una col·lecció de productes, més o menys àmplia. Si una determinada agrupació és suficientment homogènia, el valor unitari es pot considerar una bona aproximació al preu mitjà dels productes que pertanyen a l’esmentat agregat.\nPer al càlcul dels índexs de valor unitari, la informació d’interés continguda en els fitxers del Departament de Duanes i Impostos Especials de l’Agència Estatal de l’Administració Tributària és la següent:\n- El flux (exportacions o importacions).\n- El país d’origen o destinació.\n- El producte (classificat per codis de la Nomenclatura Combinada (NC) o de l’Aranzel Duaner Comunitari Integrat (TARIC) .\n- El valor de l’operació.\n- El nombre d’unitats de la mercaderia negociada.\n- La província d’origen o destinació.\nPer a l’assignació de la província s’utilitza el camp província d’origen/destinació de les dades del Departament de Duanes; en el cas que este camp aparega en blanc s’assigna la província segons la variable província domicili fiscal de l’exportador/importador.\nEl valor unitari de la classe elemental es calcularà com:\nper a les classes amb tipus d’unitat k, on uik és el nombre d’unitats i és el valor,\nper a les classes amb pes, on qi és el pes en kg i és el valor.\n3.3. Selecció de les classes elementals\nEn tractar-se d’índexs encadenats no hi ha realment un any base, sinó que en l’any actual la base és l’any immediatament anterior. Els IVU van referits a l’any 2005 i l’estructura comercial que s’ha considerat és també la de 2005. Esta estructura comercial constituïx la carcassa de tot el sistema dels IVU i determina la configuració de les classes elementals.\nDe totes les classes elementals possibles, se seleccionen aquelles que complixen una sèrie de propietats desitjables per a realitzar adequadament el càlcul dels valors unitaris. Estes propietats són les següents:\n- Grandària mostral suficient.\n- Permanència temporal.\n- Volum de comerç significatiu.\n- Homogeneïtat respecte al valor unitari.\nLa classe elemental constituïx un espai mostral per a l’estimació del valor unitari, i com a tal ha de comptar amb un nombre suficient d’observacions o registres perquè l’estimació de la mitjana siga consistent. El segon requisit es referix a la grandària de les classes, ja que la permanència temporal d’una classe en la “cistella” estarà assegurada sempre que la seua grandària mostral mensual no siga nul·la. Si la grandària de la classe supera una certa quota inferior, es compliran simultàniament les dues primeres condicions.\nEn la selecció inicial de les classes, s’exclouen a priori una sèrie de béns (joies, objectes d’art, antiguitats, vaixells, aeronaus, or no monetari, etc.) per considerar-se que el seu comportament és molt erràtic, o per les característiques específiques del seu comerç internacional. També s’exclouen algunes posicions de la Nomenclatura Combinada que manquen de la dada corresponent al tipus d’unitat.\nEn el següent quadre s’indiquen tots estos grups que han sigut eliminats a priori:\nQuadre 2: Grups CUCI eliminats a priori\nPerles, pedres precioses i semiprecioses.\nAeronaus i equip connex; naus espacials (fins i tot satèl·lits) i vehicles de llançament de naus espacials; les seues parts i les seues peces\nVaixells, embarcacions (fins i tot aerolliscant) i estructures flotants\nObres d’art, peces de col·lecció i antiguitats\nJoies i objectes d’orfebreria i argenteria i altres articles de materials preciosos i semipreciosos\nAltres productes manufacturats diversos\nPaquets postals no classificats segons la seua naturalesa\nOperacions i mercaderies especials no classificades segons la seua naturalesa\nMonedes (excepte d’or) que no tinguen curs legal\nOr no monetari (excepte minerals i concentrats d’or)\nEl nombre d’observacions que cada mes forma part d’una classe elemental seguix una distribució de Poisson (distribució de probabilitat discreta que expressa la probabilitat d’un nombre d’esdeveniments que ocorren en un temps fix si estos esdeveniments ocorren amb una taxa mitjana coneguda i són independents del temps des de l’últim esdeveniment). S’adopta com a criteri general seleccionar les classes elementals amb una grandària mostral mínima de 240 observacions anuals. Amb este criteri se seleccionen la major part de les classes elementals tant per a les exportacions com per a les importacions.\nPosteriorment, es poden establir altres criteris atenent la grandària mostral per a poder rescatar altres classes elementals que són rellevants pel seu pes en el total del volum d’exportacions o d’importacions.\nFinalment, després de tots estos processos, el nombre de classes elementals que entren a formar part de la mostra per al càlcul dels IVU queda com seguix:\nQuadre 3: Nre. de classes elementals finalment considerades\n3.4. Estimació del valor unitari robust\nUna vegada identificades les anteriors classes elementals es passa a estimar el seu valor unitari. L’existència d’una quantitat significativa de valors atípics en els valors unitaris, a causa bé dels errors en la base de dades original o bé en una excessiva heterogeneïtat intraclasse, planteja la necessitat d’aplicar mètodes d’estimació de valors unitaris robustos.\nPer a evitar estos valores atípics i, per tant, efectuar correctament l’estimació d’esta variable, la mesura del valor unitari es fa mitjançant estimadors robustos. Cada classe elemental es pot considerar com un espai mostral constituït per n elements (registres dels fitxers de Duanes). La hipòtesi de partida és suposar que cada classe elemental és homogènia respecte a la variable valor unitari. Així, els valors unitaris que estiguen molt allunyats del valor unitari mitjà dins de la classe elemental, bé per error, bé perquè corresponguen a determinats productes amb valors unitaris efectivament superiors o inferiors a la resta de la mostra, es denominaran valors atípics.\nEl tractament dels valors atípics s’efectua utilitzant L-estimadors. Un L-estimador és una combinació lineal dels valors mostrals ordenats, amb pesos més dèbils en els extrems de la mostra.\nMostra: X1 X2 .... Xn\nMostra ordenada: X(1) X(2) .... X(n)\nSiga una classe elemental constituïda per n registres, els valors i pesos o unitats respectius dels quals són: v1, v2, ...., vn i q1, q2, ...., qn\nEl valor unitari de cada registre i, pi, s’obté com el quocient entre el valor, vi, i el pes o el nombre d’unitats, qi. La mostra constituïda pels valors unitaris de la classe elemental reordenats segons el valor unitari és p(1), p(2), ....., p(n)\nEl L-estimador que es construïx per a l’obtenció del valor unitari és:\nL’estimador recalcula el valor unitari eliminant els registres de la classe elemental els valors unitaris dels quals es troben per davall del percentil inferior p([np]+1) o per damunt del percentil superior p(n-[np]). En definitiva, es tracta d’una mitjana truncada i ponderada pel pes o el nombre d’unitats relatives de cada registre.\nLa determinació del tipus de retall a aplicar a cada classe elemental es basa en el procediment que es detalla a continuació.\nEn primer lloc, es calculen el coeficient de variació i la cobertura intraclasse aplicant un retall 5+5 a les classes elementals inicialment seleccionades. Els requisits d’estabilitat que han de complir perquè siga acceptat un retall són:\n- El coeficient de variació de la classe ponderat pels pesos o pel nombre d’unitats ha de ser menor del 35% i.\n- La suma del valor de les observacions eliminades han de ser menor del 50% del valor total de la classe elemental (cobertura intraclasse).\nEste retall 5+5 serà l’utilitzat amb caràcter general. Amb les classes elementals que no complisquen els requisits d’estabilitat s’aniran provant altres retalls, tant simètrics com asimètrics, fins a recuperar la major quantitat possible de classes elementals. Finalment, encara queden classes elementals en què no ha sigut possible aplicar un retall i el seu valor unitari passa directament a ser imputat (71 per a les exportacions i 125 per a les importacions).\nQuadre 4: Nre. de classes per tipus de retall\nTotal classes calculades\n3.5. Càlcul dels índexs\nEl Sistema Europeu de Comptes (SEC-95) indica que atés que en les comparacions espacials la diferència entre les fórmules de Laspeyres i Paasche sol ser considerable, la fórmula de l’índex de Fisher és l’única acceptable per a la mesura dels components de preu i volum (SEC-95, 10.03). No obstant això, tenint en compte que la forma més adequada de mesurar estes variacions per a períodes llargs són els índexs encadenats, es considera una alternativa vàlida els sistemes d’índexs encadenats tipus Laspeyres per a les quantitats i tipus Paasche per als preus (SEC-95, 10.64). D’esta manera, la metodologia emprada ha sigut la d’índexs encadenats tipus Paasche, tal com s’explica a continuació.\nLa primera informació de què es disposa és de l’any 2000 i es pren com a referència de tot el sistema dels IVU l’any 2005. Els càlculs comencen amb el IVU de gener de 2000.\nEl procés de càlcul dels índexs és el següent:\nEs disposa de dues sèries independents: una que va des de l’any 0 a l’any F i l’altra que va de l’any 0 a l’any B (on B és un any anterior a l’any 0). S’aplica la metodologia d’encadenament d’índexs Paasche clàssica a cada una de les sèries, tractant a efectes de càlcul dels índexs la sèrie que va de l’any 0 a l’any B com una sèrie que avança en el temps. La unió dels índexs calculats en ambdues sèries proporciona la sèrie d’índexs encadenats de 2000 amb referència al 2005, que és la sèrie desitjada amb referència en un any central.\nConsidere’s com a exemple que es disposa de dades per als anys 2000 a 2010 i que es vol calcular la sèrie d’índexs dels IVU encadenats prenent com a referència l’any 2005. Fixant la notació, l’any 0 correspondrà a 2005, i, per exemple, l’any 2003 serà el 2 cap arrere i l’any 2009 el 4 cap avant.\nSi és F el nombre d’anys cap avant de què disposem informació (en l’exemple 5) i B el nombre d’anys cap arrere dels quals hi ha informació (en l’exemple 5). L’índex f representa variació per a any cap avant, f=0,1,...F, mentre que l’índex b representa variació per a any cap arrere, b=0,1,...B.\nAixí, per exemple, quan b=0 o f=0, l’any és 2005, mentre que quan b=2, l’any és 2003, i quan f=3 és 2008.\nL’índex i es reserva per a la numeració del bé. Variarà entre 1 i A, sent A el nombre de béns que componen el grup d’agregació A al qual fa referència.\nL’índex m es reserva per al mes, que serà 1 al gener, 2 al febrer,...., 12 al desembre.\nSent VUim,T el valor unitari del bé i en el mes m de l’any T (on T pot prendre un valor b o f) de manera que el valor unitari mitjà Paasche de l’any T-èsim es definirà com una mitjana ponderada Paasche dels valors mensuals:\non Qim,T: és la quantitat comerciada, mesurada en pes o unitats, del bé i en el mes m de l’any T (p.e. la suma de totes les quantitats negociades del bé i de durant el mes m de l’any T) i la ponderació wim,T és el pes relatiu del mes m en el comerç del bé i durant l’any T, és a dir:\nsent Vim,T el valor comerciat de bé i en el mes m de l’any T (p.e. la suma de valors de tots els valors comerciats durant el mes m de l’any T del bé i).\nUna vegada que es disposa d’estes quantitats és necessari calcular els índexs o baules elementals del mes m de l’any T respecte de l’any T-1 (observe’s que l’any T-1 serà l’any anterior quan es tracte d’un any F i serà l’any posterior en el cas que es tracte d’un any B) mitjançant:\nPer a l’any 0:\nPer a l’any T amb T>0:\nUna vegada que es disposa dels índexs o baules elementals, cal calcular la baula o índex agregat per a cada grup d’agregació A en el mes m de l’any T respecte a l’any T-1 (en l’any 0 serà respecte de l’any 0, és a dir, s’utilitzarà en la fórmula següent EIVUim,0/0), mitjançant:\non la ponderació p im,T és el pes relatiu del bé i dins del grup A en el comerç del mes m durant l’any T, és a dir:\nUna vegada que es disposa dels índexs agregats encadenats del mes m de l’any T respecte a l’any T-1 (que pot ser posterior o anterior depenent si l’any T està a l’esquerra o a la dreta de l’any de referència), es procedix a calcular els índexs mitjans anuals dels índexs agregats com a pas previ per a expressar tots els índexs del mes m de l’any T amb referència a l’any 0. En concret:\nEIVUAT/T-1: L’índex o baula del grup A en l’any T respecte a l’any T-1 (si T=0, aleshores serà la baula de l’any 0 respecte al 0).\nOn la ponderació hAm,T és el pes relatiu del mes m dins del comerç total de l’any T del grup A, és a dir:\nDe manera que ja es disposa de tots els instruments necessaris per a calcular els índexs de qualsevol mes respecte a l’any de referència.\nEn particular per a T>1 (per a T=0 i per a T=1, els índexs mensuals ja estan en l’any de referència), s’obté:\nPer exemple, per al mes 8 de l’any 2002 (b=3) s’obté:\nmentre que per al mes 9 de l’any 2009 (f=4) seria:\n3.6. Imputació del valor unitari\nEls IVU de les classes elementals no seleccionades sempre s’imputen a partir dels calculats, de manera que totes les classes elementals tenen assignat un IVU, ja siga calculat o imputat.\nUna vegada tenim calculats els índexs simples de les classes elementals seleccionades es procedix a construir el sistema d’índexs compostos per a agregar a qualsevol nivell de grups d’utilització (GU) (a 4, 2 o 1 dígit, per zona, etc.). El criteri general d’imputació per a les classes que resten consistix a assignar a la classe “Flux*zona*GU*CUCI*Tipus d’unitat” l’agregat “Flux*zona*GU”. Per tant, a estes classes se’ls imputa l’IVU del flux, zona i grup d’utilització a 4 dígits que els correspon. Si després d’este procés queden classes sense IVU, se’ls imputa l’IVU del flux, zona i grup d’utilització a 2 dígits i sinó l’IVU del flux, zona i grup d’utilització a 1 dígit. Açò és causat pel fet que les dites classes pertanyen simultàniament a un flux, una zona i un grup d’utilització al nivell de desagregació de 4 o 2 dígits que no contenen cap classe seleccionada.\n3.7. Càlcul dels IVU agregats\nDesprés d’assignar un IVU a totes les classes elementals, bé siga calculat o imputat, es calculen els IVU agregats per grups d’utilització, zones geogràfiques i seccions de CUCI, aplicant les fórmules de Paasche per a índexs compostos descrites en el punt 3.5. La condició que s’imposa perquè l’IVU d’un agregat es considere suficientment representatiu és que el valor del comerç de les classes elementals calculades represente, almenys, el 50% del valor total de l’agregat (cobertura de l’IVU). En el següent quadre es mostren les cobertures dels agregats que es publiquen per a l’any 2005, l’any de referència.\nQuadre 5: Cobertura dels IVU per a 2005\nSegons destinació econòmica (grups d’utilització)\nBéns de consum alimentari\nBéns de consum no alimentari\nBéns intermedis agrícoles\nBéns intermedis energètics\nBéns intermedis industrials\nBéns no energètics\nSegons seccions de la CUCI Rev. 3\n0. Productes alimentaris i animals vius\n1. Begudes i tabac\n2. Materials i crus no comestibles, exc. combustibles\n3. Combustibles i lubricants minerals\n5. Productes químics i connexos\n6. Articles manufacturats classificats segons el material\n7. Maquinària i equip de transport\n8. Articles manufacturats diversos\nSegons àrees geogràfiques\nUn dels principals inconvenients dels IVU és la seua elevada volatilitat, ja que reproduïxen la irregularitat de les estadístiques duaneres que constituïxen la seua matèria primera. A açò cal unir els freqüents errors comesos pels operadors quan omplin els camps de pes i unitats en les seues declaracions, que donen lloc també a valors unitaris extrems. A més, l’“efecte composició” és una altra font habitual de valors atípics.\nPer tot açò cal depurar estos valors atípics per a eliminar en la mesura que siga possible el seu efecte sobre els índexs finals.\n4. Difusió de resultats\nEs publiquen mensualment els següents índexs per a la Comunitat Valenciana, tant per a importacions com per a exportacions:\n- IVU total, que abraça tot el comerç exterior.\n- Per destinació econòmica dels béns (grups d’utilització).\nBéns de consum alimentaris\nBéns de consum no alimentaris\n- Per seccions de la CUCI Rev. 3\n2. Materials crus no comestibles, exc. combustibles\n- Zones econòmiques\nEn principi, els índexs que es publiquen són els que realment mereixen una certa confiança quant a representativitat i cobertura. Si es descendix a nivells superiors de desagregació, per exemple GU a dos dígits, ja no hi ha garanties que tots els IVU considerats en esta desagregació siguen fiables; lògicament ocorrerà que a eixe nivell els IVU que s’obtenen són representatius per a molts grups d’utilització, que a més són els que aporten la major part del valor del comerç exterior. Òbviament, com més es desagregue, més grans són els problemes de representativitat dels índexs de valor unitari.\nPel fet que les dades del comerç exterior d’un any es modifiquen cada mes que es rep informació i no són definitives fins a passats uns deu mesos de la fi de l’any, els resultats seran provisionals fins que les dades del comerç exterior siguen definitives.


Esta podria ser la pregunta que mos tindriem que fer els valencians.\nAledua hui en dia es simplement un recort, una torre que en mig de la lloma, mostra lo que queda d'un poble, Aledua, que va desapareixer fa molts anys, com poc a poc va desapareixent en mosatros eixe sentit de valenciania que mos ha fet forts durant tants anys.\nI es que pel pas dels anys, els catalanistes pareix que mos hagen guanyat una batalla prou forta. Despres de comprar tots els mijos de comunicació. A on inclus el Tito Eli no dubta de fer-se una foto en els nous colaboradors. Despres de crear una academia, a on els seus membres cobren 6.000 €uros mensuals, unica en lo mon, puix, soles aci els academics cobren eixos sous , i soles aci, ells son autentics deus que jugen sobre una llengua en que no creuen.\nI que ademes, anexionen ad esta un sistema llingüistic tant diferent com alie en la nostra terra.\nPero, un nou sentit d'esperança comença a despertar en mosatros. Una nova generacio, cansada de rendir glories al nou REICH. Una generacio que no enten com pot estudiar un idioma que no parla, una llengua que desconeix, i que al fi i al cap no servix per a res. Per que realment, lo que estan conseguint hui en dia els nostres politics, exigint una llengua aliena, es que tots els valencians, abandonen eixe ansia valenciana, i renuncien a parlar la llengua dels seus pares, no acceptant la Barcelonina, si no, acceptant a cap baix el castellà, puix al cap i al fi, es la nostra segon llengua, i en ella es pot recorrer prop de mig mon sense problemes.\nHem patit anys de lluita, hem lluitat contra totes les forces, pero hem segut enganyats i traïcionats primer pels catalanistes que baix el mant del valencianisme, han sembrat llavors dificils de digerir. I segon pel castellanisme, que ha permes un atac frontal del catalanisme pel simple favor d'este en ajudar-lo a governar Madrit.\nI es que a hores d'ara, Aledua està en una fase post-restauradora, es dir, que despres d'anys d'estudi, uns tecnics de la UV intenten conseguir els permisos, i els dines per a restaurar la torre. I es aci, a on estem en el mateix punt. Uns demanen els permissos propis per a poder restaurar la torre, i atres demanem coherencia per a poder seguir seent un poble, que llunt de lo que mos volen fer creure, ha vixcut sempre independent, i anexionat a l'estat al qual han rendit vassallage.\nDespres de l'esplendor dels Ibers valencians, que mercaven en grecs i romans fent del Regne un poble d'interes economic i cultural. Hem de recordar, que Iberia va ser el nom de la peninsula, tenint com a maxims exponents Arse (Sagunt) i Illice (Elig). Mes tart, vingueren els Cartaginesos,que atacaren Arse, ciutat i port que mantenien contacte en els romans, i que renunciaven a ser cartagineses. Els Romans, en ells la creació del Valentia, formada pels guerrers veterans que es retiraven a descansar ad esta ciutat. Mes tart els visigots, no podem oblidar, que fon Valentía la frontera dels visigots, i els hispans, l'eix militar de defensa del regne de Toledo. I que la diocesis Valentina i la de Cartagena, son les uniques que tenen una estructura administrativa i politica consolidada. Despres, vingueren els musulmans, i en 1009, el Regne de Balansiyya, encara que pendent del de Tunes, era un Regne independent. Un Regne en les seues propies lleis, en les seues propies costums. Durant el Regnat del Rei Llop, el Regne arribà fins a Almeria, es un Regne gran, un Regne sense complexos, es el Regne de Balansiyya. Poc despres, El Rei Zayan es convertix en tot un poderos, domina el Regne mes ric de la Peninsula, encara que despres de desplaçar a Abu Zeit, el que despres pactara en Jaume I la conquista de Valencia. Eren dies de gloria, Valencia era el centre cultural de la cultura islamica, la generació dels poetes de Denia, l'escola de poetes d'Alcira, i la de Rusafa,... mostraven una Balansiyya cultural i rica 66 anys ans de la seua reconquista pel Rei Jaume I.\nI vingue la reconquista, i en ella, el aument d'independencia del nostre Regne. Puix no es una simple utopia, pero ¿per que el Rei Jaume I li va concedir uns furs independents a un Regne moro, i per que va deixar en els seus llocs a tots els treballadors, inclus a molts nobles?\nPer ad estes preguntes, ya vaig fer un articul,e poblada per les seues propies gents. Pero resulta encara curios, com despres de tants anys, encara molts es queden maravellats de com un Regne moro, no va ser del tot repoblat.\nLa resposta, es simple. Despres de prohibir als seus nobles que feren incursions en el nostre Regne ( recordem les incursions de Blasco de Aragon que es proclamà senyor de Morella en 1220), Jaume I va mamprendre la reconquista com a una faena Real, o siga, com a una batalla del Rei i els seus basalls, i per això, que molts nobles, no vullgueren acceptar esta faena, per que aixo suponia una incertea en la cobrança.\nI es aci, a on despres de rendida Valencia, despres de ser penjat en la torre que hui es del Temple l'insignia Real, Valencia es rendia al seu Rei, impedint aixina el saqueig i protegint aixina tambe la vida i costums dels seus habitants. Per que eixe havia segut el pacte de rendicio que va fer el Rei Zayan a Jaume I. "... en el meu Regne ixen provessons en Semana Santa, i viuen en llibertat judeus, cristians i arabs, espere de tu el mateix tracte per ad ells..."Tot està en els llibres, tot està en les croniques. I es aixina, com el Port de Valencia, junt al de Denia, continuaren seent uns dels ports mes importants del Mediterraneu, i el Regne, continua seent un referent tant economic com cultural per a tot este.\nI el resultat i la constatacio d'estes paraules, en vorien fetes realitat definitivament en el sigle XV, sigle d'or de la llengua, la cultura, i com no, de la economia valenciana. Un sigle, que escrites en lletres d'or, du els noms del seus escritors Ausias March, Joanot Martorell, Roç de cornella, Jaume Roig, Sor Isabel de Villena... i atres tants que mos dugueren junt als Papes Borja, Alejandro IV i Calixto III, i com no Lluis de Santangel, (Lider de la minoria judia valenciana i principal sufragiste de la conquista d'America, la reconquista de Granada, i la victoria de Napoles), a fer del sigle XV un sigle Valencià , deixant aixina el cami pla, per a que el XVI fora el sigle Espanyol.\nI es aci, en els finals del sigle XV, principis del XVI, quant Fernando II el catolic, impossibilitat de pagar els deutes al judeus, mana l'expulsió d'estos, de terres espanyoles, acceptant aixina els favors de l'iglesia, i saldant tots els deutes en estos, a on s'ajunta l'historia del Regne en l'historia d'Aledua. Es en este moment, en el sigle XVI, quant comencen les expulsions dels judeus primer i dels moriscs un sigle mes tart. I es en esta epoca de decadencia, quant pobles com Aledua queden despoblats, es en este moment quant gent procedent d'Aragó, Castella, i Andalusia prenen els camps, acompanyats, com no de la gent valenciana, i es que la guerra de germanies, que lluitava com la revolucio francesa pels drets humans de llibertat i igualtat, va dur al nostre regne un enduriment de la burguesia,i de la noblea acompanyada d'una deforestació dels nostres camps. Ya que la repoblacio no va ser, ni com a minim mereixedora de ser tal.\nArribat este moment, en que segons la llei de restauracio, es deuen utilisar per ad ella els mateixos materials que s'usaren antigament, quant tant Aledua com la nostra cultura, puga per fi fruir de lo que li mereix, i puga per fi chillar als quatre vents, que se sent digna i orgullosa de ser lliure, i ser valenciana.\nTret de :\n- Cronica i comentari del gloriosisim e invictesim rei don Jaume I ed.AY.V.\n- Jaume I i els valencians del s. XII. R. burns. Ed, Eliseu Climent.\n-Origenes del Reino de Valencia A.Ubieto ed. Anubar.\n- Historia musulmana de Valencia y su region A. Huici ed.\nEtiquetas: valencià, valencianisme


Èxit participatiu en la Taula rodona sobre el riu Tenes i la millora de la llera - Parets del Vallès\nPortada > Actualitat > Notícies > Èxit participatiu en la Taula rodona sobre el riu Tenes i la millora de la llera\nÈxit participatiu en la Taula rodona sobre el riu Tenes i la millora de la llera\nLa Taula exposava les tasques de millora al riu Tenes, fomentava el diàleg i el debat de propostes\nL’Escola de la Natura va organitzar, el divendres 30 d’abril, la Taula rodona El riu Tenes i la millora de la llera, biodiversitat, neteja selectiva de la canya i seguretat fluvial. En l’acte, obert a la ciutadania, també hi van participar la regidora de Medi Ambient, Rosa Martí; el responsable del medi fluvial al Consorci Besòs Tordera, Manel Isnard; el director tècnic de l’empresa Aprèn, Serveis Ambientals i expert en restauració d’espais fluvials, Andreu Salvats; i el tècnic de Medi Ambient a l’Ajuntament, Ferran Lozano juntament amb els representants del Grup de Recerca de l’Escola de la Natura de Parets del Vallès (GRENP).\nDurant l’acte es van exposar les tasques de millora que s’estan duent a terme al riu Tenes les quals tenen a veure amb la seguretat de l’espai fluvial i amb la millora de la biodiversitat. També, es va fomentar el diàleg al voltant d’aquesta actuació, així com el debat de propostes que es varen presentar per part del públic assistent.\nEn aquest sentit, la regidora Rosa Martí valorava positivament la presència de les persones assistents veïnes de Parets i formades en aquest sector que van intervenir de manera molt interessant tant en relació amb el que s’està fent com amb allò que es vol fer. Martí considera clau per la bona evolució d’aquest projecte que hi hagi un seguiment tècnic per part d’aquestes persones assistents.\nLa Taula va valorar positivament que en aquests moments s’estigui retirant la canya i la brossa, tot i que es va qüestionar la metodologia d’aquest i altres processos que, el Manel Isnard va justificar com “absolutament necessària dur a terme intervencions del tipus quirúrgic per la regeneració posterior”.\nEls representants del Consorci Besòs Tordera van poder aportar molta documentació gràfica, visual i estètica d’elements representatius de la fauna del Besòs que utilitzen a les escoles i per la seva difusió.\nLa regidora Rosa Martí també recordava que pròximament, durant aquest mes de maig i juny, es durà a terme el procés de participació ciutadana amb l’empresa responsable d’aquest.\nCal recordar que a la mateixa sala d’exposicions de Can Rajoler s’hi troba, fins al 10 de maig, l’exposició ‘La vida de l’aigua’, que es pot visitar de dilluns a divendres de 16 a 20 h, excepte dijous, de 9.30 a 13.30 h.


Pregó de les festes de Sant Bartomeu 2012\nvostè es troba aquí: Inici Collaboracions Pregó de les festes de Sant Bartomeu 2012\nPregó de les festes de Sant Bartomeu 2012\t18.08.2012\tAntoni Flaquer "Netze"\tParaules pronunciades per Antoni Flaquer "Netzer" al pregó de les festes de Sant Bartomeu 2012\nBones tardes,gabellins i gabellines i tots els presents, sigueu d’on sigueu:\nSom en Toni Flaquer, en Toni Torreta, en Toni Netzer, en Toni de l’Orient, com em volgueu dir!Vaig néixer a Capdepera, al carrer Cervantes, quan encara hi havia la comare del Biscúter i tots noltrus neixíem per les cases, cadascú a ca seva.\nTota la meva vida ha estat lligada a la plaça de l’Orient. Tenc fotos de quan vaig començar a caminar per aquesta plaça amb un caminador de vímet quan encara no estava asfaltada.\nVaig anar a l’escola aquí, a la plaça, amb don Miquel, don Joan i don Francisco, i compràvem bolígrafs, llapissus, quaderns, gomes d’esborrar i polvos d’estar aquí, a ca don Julio. I les berbenes encara es feien en aquesta plaça, i ja ha plogut!\nMon pare i mu mare, en Biel Torreta i na Maria Vergera, havien de fer molta feina i me vaig criar a ca la padrina Margalida i en Tomeu Verger, que vivien a la plaça des Sitjar. I poc després les festes es començaren a fer en aquella plaça de l’antic ajuntament.\nAquells paperins, les torroneres, en Solleta, que li féiem putades una darrera l’altra com tal de fer-lo emprenyar, els padrins que mos compraven pilotes que feien els presus de la presó, que tot d’una s’espenyaven o queien dins el rebost de ca madò Bàrbara des Puig.\nMe’n record de quan amb el padrí Tomeu anàvem amb la somera i el carretó al Cavaller a veure guanyar en Magno d’en Vadò, mentre la banda de música tocava passodobles i en Jaume Parreta dirigia i ballava. Aquella calor! Sort que venien taronjades i pinyes dins aquells bidons amb gel de l’amu en Moma!\nLes comèdies d’en Xesc Forteza sempre banyades, en Pep Cetra venent cocavets, avellanes i dàtils, que donaven molta feina a n’en Joan Cegu, aquells dinars de Sant Bartomeu a cas Padrí Tomeu amb tota la família. Érem molt joves, però record que el padrí per tal de refredar la síndria la posava dins la cisterna; aquells escaldums de la padrina i aquell gelat d’ametla fet amb la bomba donat voltes i voltes.\nDevers l’any setanta me’n vaig anar a Son Moll, quan els meus pares varen obrir el Paraiso. Me’n vaig anar a estudiar a Manacor amb els frares de La Salle, quan començaren a fer l’escola nova. D’aquí varen sortir unes bones peces: com els ex-batles en Toni de sa Funerària, en Joan Prebe i el conseller Joan Sard, el cassiner en Xiscu Llissa, el Bibliotecari del Golea Miquel Llull... i molts més!\nPerò quan venia Sant Bartomeu, cap a ca la padrina, cap a la festa!\nDevers l’any 85 les festes varen caure en decadència per deixadesa governamental, però a l’any 90 un grup de joves varen fer les festes alternatives, per tal de punyir un poc aquesta deixadesa. Eren els 90 Tomeus! Que feren tomar les barreres de les festes i aquestes tornaren a ser populars.\nAixò va dur que fessin un grup de gent jove que es va ficar a la Comissió, i aquestes festes patronals gabellines varen tornar a agafar força una altra vegada.\nJo, en aquell temps, ja estava bastant ficat amb el que era la meva feina al Cafè de l’Orient, i no podia gaudir de totes les festes, però sempre quedava una estona per anar fins a la plaça a beure un “refresc” i fer un poc de poble.\nI per acabar, que hem d’anar a fer una cerveseta!, vos vull dir que estic molt orgullós de ser gabellí, d’haver fet feina amb el meu germà Tomeu a l’Orient seguint l’estela dels nostrus padrins i dels nostrus pares cassiners, servint cassalles a personatges tan importants com en Suador Beó, en Toni Nossus o el celador Toni Quec, i d’haver col•laborat a fer un poble més fester, i poder viure les festes tan importants pels gabellins com és Sant Bartomeu.\nGràcies per haver-me aguantat, i vos dic en veu alta:\nVISCA CAPDEPERA I VISCA SANT BARTOMEU !\nCarrer Port obert\nEl castell de Capdepera, des de l'aire\nTenim 563 visitants en línia


Pla contra el jihadisme a la presó de Lleida, amb un 40 per cent de presos musulmans\nActualitzada 23/08/2017 a les 12:33\nApliquen un protocol específic per a la detecció i control d’interns si se sospita que estan en un procés de radicalització || Funcionaris realitzen informes diàriament dels reclusos i el seu entorn\n© Tres germans pakistanesos, detinguts a Pardinyes el 2016 per propagar el jihadisme. La Guàrdia Civil els va detenir l'1 de juliol de l'any passat acusats d'enaltiment i difusió del terrorisme jihadista. Ensenyaven l'Alcorà a nens a la mesquita del Palau de Vidre i van ser empresonats.\nCossos policials i experts consideren que mesquites, locutoris, internet, xarxes socials i presons són els principals llocs on es poden produir processos de radicalització jihadista.\nEn el cas del Centre Penitenciari Ponent, es controlen els prop de 250 interns (aquest dimarts l’ocupació era de 669 persones) que són musulmans. Representen el 40% de la població reclusa, segons el sindicat CSIF, majoritari a les presons. El perfil és el d’un home jove, d’entre 20 i 40 anys, condemnat per drogues o robatoris.\nCSIF: “Es fan informes diàriament i si és necessari es posen en coneixement dels Mossos”\nEls funcionaris compten amb un protocol específic per a la detecció i control d’interns dels quals se sospita que estan en procés de radicalització i la seua aplicació és constant. “Quan es detecten una sèrie d’indicadors establerts, es posa en marxa un procés de control exhaustiu dels moviments de l’intern i del seu entorn social i familiar i es posa en coneixement dels organismes adequats”, expliquen des del CSIF.\nAixí mateix, afegeixen que “es treballa de forma silenciosa. Diàriament es realitzen informes sobre els interns, que després de les oportunes valoracions de l’Àrea d’Informació i Seguretat es poden posar en coneixement dels Mossos. D’aquesta forma, es controla, per exemple, quins llibres llegeixen, quins són els interns que tenen més ascendència respecte a d’altres i el seu nivell de religiositat.\nA la presó de Lleida és habitual la celebració d’actes religiosos, com poden ser misses catòliques i evangelistes i resos comunitaris dels musulmans, i compten amb presència de capellà, pastor i imam, respectivament. Són actes que també es controlen.\nEl CSIF destaca la importància d’aquests controls i d’aquest tipus de prevenció i recorden que “s’han evitat delictes i s’han practicat noves actuacions policials amb informacions sorgides des dels centres penitenciaris”.\nInterior planeja més controls a les mesquites. El conseller d’Interior, Joaquim Forn, va explicar aquest dimarts, pel que fa a la possibilitat de descobrir casos de radicalització, que “és complicat, perquè la detecció d’aquest tipus de cèl·lules no és fàcil. Aquestes persones no porten escrit al front la paraula terrorista”. Ho va dir en una entrevista a RAC1 en la qual va afegir que “s’hauran de buscar altres mecanismes i continuar aprofundint en la vigilància i la detecció, per exemple, a les escoles”. Un altre dels llocs on es pot fomentar la radicalització són les mesquites, encara que Forn va afegir que “actualment els imams ja saben que no poden fer discursos públics a les mesquites incitant a l’odi i la violència”. Sobre l’imam de Ripoll, que seria l’ideòleg de la barbàrie, el conseller va afirmar que “els que el coneixien tampoc sospitaven”, i va afegir que la Generalitat no tenia constància dels seus antecedents penals, ja que va estar a la presó de Castelló entre els anys 2010 i 2014 per tràfic de drogues. Altres de les vies de radicalització són internet i les xarxes socials.\nForn nega que els avisessin sobre l'imam i diu que es busca “embrutar” els Mossos


Hotel Sunshine Berhampore Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Berhampore\nRadhikanagar, Panchanantala, Radhikanagar, Berhampore, Índia, 742102\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Tarapith, Hotel Sunshine és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Sunshine ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Hotel Sunshine.


El Cau de la Bruixa: UNA NENA ESPECIAL\nPublicat per Bruixeta a 17:18\nSílvia 20 de novembre de 2014 a les 12:01\nDe vegades em sento com la Lila, i penso que val més tenir amics animals que no bèsties per amics. Un conte amb un missatge molt bonic, Bruixeta!\nxavier pujol 20 de novembre de 2014 a les 12:25\nUn conte molt bonic. I didàctic!\nEl final, amb el gat diferent, és mol entendridor.\nCarme Rosanas 20 de novembre de 2014 a les 15:18\nMolt bonic i esperançador... De fet tots som especials, com la li,a... O d'una altra manera...\nA mi també m,ha agradat el final.\nToni 5 de desembre de 2014 a les 21:57\nD'alguna forma tots som especials als ulls dels altres. Els pensaments, el caràcter d'un o les malalties no ens haurien d'etiquetar com a persones, no hi ha res que sigui 'normal' en el fons.


Reconeixement internacional (1954-1968) | Fundación Robert Graves\nLa Deessa Blanca (1948) havia proporcionat a Graves una estructura coherent per a les seves idees particulars sobre la poesia i la història de la civilització occidental, una estructura que aplegava els múltiples aspectes de la seva obra, des d’estudis erudits de mitologia i religió fins a novel·les i assaigs, i que va consolidar el seu títol de poeta. Per Graves, la figura d’una musa, sempre va ocupar un lloc central en la seva teoria de la inspiració poètica. De 1961 a 1966 va ocupar la càtedra de poesia de la Universitat d’Oxford.\nA part de la seva constant producció poètica, Graves va continuar escrivint novel·les, assaigs, relats curts i traduccions. El 1964 va publicar el seu darrer estudi mitològic important, Els mites hebreus (1964), que va significar una etapa més en els esforços per connectar models mitològics de la cultura occidental. El 1962 va assistir a l’estrena a Atenes d’una òpera basada en la seva novel·la La Filla de Homero (1955). A través de la seva vida i la seva obra, Robert Graves, va esser considerat cada vegada més com una figura que reunia la cultura del nord anglo-saxó amb el sud mediterrani, el poeta anglès autoexiliat a una illa mediterrània que escrivia sobre l’antiga Grècia i Roma. Durant aquells anys també va dedicar la seva atenció a molts de temes nous, com era l’ús de fongs al·lucinògens en rituals religiosos de la Grècia antiga, i la filosofia mística oriental expressada en el sufisme.\nGraves s’havia convertit en una figura d’anomenada i el visitaven persones molt diverses, interessades en diversos aspectes de la seva obra; aquestes persones incloïen acadèmics, artistes, escriptors i poetes -noms com Ava Gardner, Alec Guinness, José Luis Borges, Ralph Vaugh William o Julian Huxley. A part de les seves conferencies magistrals a Oxford, també donava conferències pels Estats Units i a Anglaterra, i a varios a altres països com, per exemple, Israel, on va conèixer Ben Gurion i Golda Meir.\n10.1 Amb Ava Gardner i Harry i Niki Mathews\nAeroport de Son Bonet 1956. Ava venia a treballar amb Graves en una traducció de Embrujo de Sevilla de Carlos Reyles.\n10.2 Amb Alec Guinness\nAlec Guinness va venir a Deià el 1957 per treballar amb Graves sobre un guió cinematogràfic de Jo, Claudi.\n10.3 Programa Monitor. Entrevista amb Huw Weldon\nEl 1959 la BBC roda el seu primer documental sobre Robert Graves.\n10.4 Amb Ben Gurion a Israel\nEl 1959 Graves es convidat p’ el Govern de Israel per donar unas conferencies. Graves acompanyà al president Ben Gurion en el seu passeig abans de berenar.\n10.5 Amb Kingsley Amis\nEls acompanyen Tomás, el fil petit de Graves (entre Amis y la seva esposa) y Martin Amis.\n10.6 A M.I.T.\nEl 1960 fou convidat per la Massachusetts Institute of Technology a donar una setmana de xerrades i seminaris.\n10.7 Amb Len Lye\nEn els anys 1970 Len Lye, el seu vell col·laborador amb la Seizin Press, ja estava representat al Museo de Arte Moderna (MOMA). Graves l’acompanyà per muntar una de les seves escultures mòbils en un descampat a New York.\n10.8 Filmant Dead Fall amb Michael Caine\nEl 1966 es rodà una pel·lícula a prop de Palma. Graves fou convidat a participar com a “extra”.\nRETORN A DEIÀ (1946-1954)DARRERS ANYS (1968-1985)


L'Informatiu - El festival 'Cultura contra la repressió' d'Òmnium reuneix milers de persones al parc de la Ribera\nEl festival 'Cultura contra la repressió' d'Òmnium reuneix milers de persones al parc de la Ribera\nEl parc de la Ribera va esdevenir diumenge l'escenari de la segona edició del festival Cultura contra la repressió organitzat per Òmnium Cultural. Unes 25 mil persones, segons aquesta entitat presidida pel perpetuenc Jordi Cuixart, van assistir a l'acte que va comptar amb una quarantena d'actuacions al voltant de dos escenaris, llibertat i democràcia.\nEl grup Txarango, que s’ha retirat temporalment dels escenaris per preparar un nou disc, va ser la sorpresa de la jornada i va arreplegar milers de persones. La formació va assenyalar que per a ells "era molt important participar en una jornada com la d’avui per fer reverberar fort la veu de l’estimat Jordi Cuixart". El grup va fer lectura de dos fragments de cartes de Jordi Cuixart adreçades a la formació després d'una actuació d'uns vint minuts. Oques Grasses, Gossos, Maria del Mar Bonet o Ítaca band, que va cloure el festival, també hi van estar presents. El grup d'animació infantil la Belluga també van prendre part en el festival aportant el toc perpetuenc a la jornada.\nNou hores de música, circ i activitats diverses que Òmnium va preparar en el que va esdevenir la primera mobilització després de la finalització del judici al procés. De fet, durant el Festival i van haver nombroses referències al judici i es van projectar vídeos amb les declaracions de Jordi Cuixart.\n‘Ho tornarem a fer‘, una de les frases més destacades que el president d’Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, va pronunciar en l’al·legat final al judici de l’1-O al Tribunal Suprem, va ser un dels lemes a ‘Cultura contra la repressió‘. De fet, aquesta frase ha encapçalat una carta que Cuixart va escriure un dia abans a Soto del Real i que es va llegir entre els concerts. Jordi Cuixart finalitzava la seva als assistents del Cultura contra la Repressió dient: "Des de Santa Perpètua de Mogoda, on tot comença, i per tots els Països Catalans i el món sencer: Que mai res ens prengui el somriure, ni les ganes boges de viure. Us estimo infinit i sempre endavant!".\nPer la seva part, Marcel Mauri, vice-president d’Òmnium, va assegurar que ha fet balanç del judici: "En Jordi Cuixart ha deixat molt clar que quan es jutgen els drets fonamentals de manifestar-nos, de mobilitzar-nos, d’expressar-nos, el dret d’autodeterminació (...) el nostre compromís i la nostra obligació és tornar-ho a fer. Ho tornarem a fer. Aquest és el compromís d’en Jordi Cuixart i d’Òmnium Cultural."\nEl vice-president d’Òmnium va recordar també que el Cultura contra la Repressió és el primer gran acte que es fa després del judici: ‘És la primera resposta multitudinària de la ciutadania i ho fem com ens agrada a la gent d’Òmnium, amb la cultura per bandera de forma serena però contundent davant aquest judici que és una vergonya.’\nFoto: El grup Txarango durant la seva actuació / L'Informatiu\nMilers de persones ballen a ritme de @txarango a la jornada perpetuenca d’@omnium #CulturaContraLaRepressió #CuixartRock pic.twitter.com/FXo8lF77TL\n— l'Informatiu SPM (@linformatiuSPM) June 16, 2019\nEl grup d’animació infantil de #SantaPerpètua @labelluga_ , dels primers a pujar a l’escenari de #CulturaContraLaRepressió #CuixartRock d’@omnium\nJornada festiva i cultural al parc de la Ribera pic.twitter.com/1PFQqD8dM6


el 'cafè fracassat' en línia proporciona suport virtual d'un còmic expert en mindfulness - Totes Les Novetats\nEl 'Frazzled Cafe' en línia proporciona assistència virtual per part d’un expert en humorisme còmic\nSi us sentiu una mica desconcertats, és possible que decidiu xerrar amb un parell d’amics prenent una tassa de cafè, parlar-ne i, amb sort, anar-vos sentint una mica més positius sobre la vida en general.\nFrazzled Café en línia proporciona l’equivalent a una cafeteria de barri en un entorn virtual, on les persones que se senten desbordades per les tensions i les tensions de la vida quotidiana es poden reunir per compartir les seves experiències.\nDes de la realització d’un màster en teràpia cognitiva a la Universitat d’Oxford, l’humorista nord-americà Ruby Wax ha escrit diversos llibres d’autoajuda, com ara, Una guia d’atenció plena per als desconcertats —Amb el seu estil distintiu d’humor observacional. Durant les seves gires de llibres i teatre al Regne Unit, va trobar que quan es va obrir la paraula per a preguntes i respostes, els membres del públic tenien ganes de connectar-se i parlar dels seus problemes.\nLa necessitat d’una xarxa de suport per fer front a les exigències dels nostres estils de vida trepidants la va inspirar a crear una sala de xat en línia sense ànim de lucre.\n'Frazzled Cafe tracta de persones que es reuneixen per compartir les seves històries, asseguts junts tranquil·lament, exposant el seu cas i sentint-se validats com a resultat', diu Ruby. 'Per a mi, sentir-me escoltat sempre ha estat la meitat de la cura'.\nMÉS: És més probable que els nord-americans que beuen molta aigua al dia se sentin ‘molt feliços’\nLes reunions es realitzen regularment per permetre a la gent l’oportunitat de parlar en un entorn segur i sense judicis. Tot i que les reunions presencials estan actualment en suspens, s’estan celebrant sessions en línia. Aquests es concreten en grups més grans de fins a 50 persones dirigits per Ruby i reunions més petites organitzades per facilitadors formats.\nLes reunions s’organitzen a Zoom i, quan tothom està a punt per començar, Ruby llança la sessió principal amb una breu meditació de mindfulness. A continuació, la reunió s’obre a tothom que vulgui compartir experiències personals. Hi ha unes quantes regles senzilles, com per evitar els temes controvertits, però el missatge és que: 'Està bé no estar bé'.\nCOMPROVAR: La propera vegada que us sentiu especialment estressats o ansiosos, aquest estudi diu que hauríeu de jugar al Tetris\nEls participants de tot el Regne Unit i d’altres llocs parlen de com se senten, donant una idea de la secció transversal de diferents punts de vista. El grup està format principalment per dones, tot i que hi ha un bon nombre d’homes, amb una àmplia gamma d’edats, des dels anys vint fins als setanta. Després de la primera sessió, el grup es divideix en seccions més petites, cosa que permet a més persones xatejar en un grup més petit. Ruby conclou la reunió amb una breu meditació final.\nLes reunions, que han guanyat popularitat des de la crisi del COVID-19, i que sovint tenen una llista d’espera perquè s’omplen, no pretenen substituir la teràpia. L’objectiu no és oferir solucions, sinó proporcionar un espai segur i confidencial on qualsevol persona pugui parlar obertament sobre com se sent, entre un grup solidari de persones que entenen com és sentir-se “desconcertat”. (Llegeix més sobre Ruby i com funciona .)\nulleres deficients de color\n12 coses felices que la gent fa de manera diferent\nLes 'línies blaves fines' es fan grans: ratlles blaves de suport a la policia\nEls joves professionals donen nova vida a les persones sense llar a Austràlia\nColòmbia Fer els ciutadans més segurs, reintegrar antics terroristes\nEl retorn de l’home de les serenates a l’aeroport amb ‘Quin món meravellós’\nMireu els paisatges de caiguda de la mandíbula d’Islàndia i Groenlàndia des d’una vista d’ocells\nEn el 90è aniversari de Queen, Annie Leibovitz Photos Celebrate the Elizabeth Family (LOOK)\nEl raper DMC co-funda el campament per a nens acollits que ho necessiten\nQuan l'estudiant no va poder trobar la seva trucada, va utilitzar l'arquitectura per construir certa estabilitat per als refugiats


El copríncep Vives refusa l'eutanàsia, que el PS vol que sigui legal\nEl copríncep Episcopal reclama la promoció de les cures pal·liatives i l’atenció integral\nTrobada amb el conseller de salut català\nActualitzada 11/07/2021 a les 12:04\nEl copríncep Episcopal i arquebisbe d’Urgell, Joan Enric Vives, ataca, en la carta dominical d’aquesta setmana, la llei d’eutanàsia aprovada recentment al parlament espanyol i es posiciona en contra d’una pràctica que el Partit Socialdemòcrata vol que es debati al Consell General després que en el congrés ordinari del passat juny el partit es mostrés totalment favorable a legalitzar-la al Principat. En la carta dominical, Vives diu que els bisbes de Catalunya “volem que es reflexioni en el moment d’entrada en vigor de la Llei de regulació de l’eutanàsia”. Reconeix que “no és fàcil ni senzill abordar el final de vida ni el patiment humà” i afirma que “amb esperit de compromís de servei a la societat, reclamem la promoció de les cures pal·liatives i el desplegament efectiu de la llei de dependència, donant realment cobertura a les necessitats dels malalts i les seves famílies”. El copríncep expressa que “davant les situacions de patiment i de final de la vida, és clau l’atenció integral, abordant patiment físic, psicològic, espiritual i social, i no prolongant la vida per tots els mitjans possibles” i que també “serà clau l’acompanyament amb amor i compassió”.\nA la carta afegeix que “l’objectiu de l’eutanàsia és acabar amb la vida de la persona de forma directa i intencional” i que “des de la convicció que la vida és un do de Déu que cal respectar, el compromís de l’Església és el d’ajudar les persones a viure més d’acord amb la seva dignitat i afavorir el seu major benestar, especialment en situacions de fort sofriment o de proximitat de la mort”. Afirma que “aquestes situacions representen un desafiament per a malalts i famílies” i que “és desitjable reflexionar-hi des dels propis valors i creences, i deixar-ne constància per escrit en un Document de Voluntats Anticipades”.\nFinalment, el copríncep Episcopal recorda que “incurable no és mai sinònim d’incuidable”, que “qui pateix una malaltia en fase terminal, així com qui neix amb una predicció de supervivència limitada, té dret a ser acollit, curat i envoltat d'afecte” i que “l’Església és contrària a l'acarnissament terapèutic, però reitera que l’eutanàsia i el suïcidi assistit són una derrota per a la societat i atempten contra la dignitat de la persona humana”.\nLa Seu d’Urgell. El copríncep Joan-Enric Vives va rebre divendres el conseller de Salut de la Generalitat, Josep Maria Argimon, al Palau Episcopal. A la reunió hi van assistir també la secretària general de Salut, Meritxell Mas, i l’alcalde de la Seu d’Urgell, Jordi Fàbrega.\n#27 La paca\nAlfred va dir..Aquest senyor si tingués un mínim d'amor pel país que representa, en veure que els seus ideals no són els mateixos que els temps que vivim, que la humanitat avança, *podria abdicar ?, si totalment l'única cosa que fa és molestar.\n*Sr. VIVES marxi ja\n¿La humanitat avança? —pensi-s'ho dos vegades.\nSeguim cometent els mateixos errors que fa 2.000 i 6.000 anys. Avançen els mitjans de comunicació i transport. La química o les ciencies de la computació. ¿Pero la humanitat? No hi ha hagut el menor avenç.\nLa idea del progrés humà va quedar enterrada al 1918. No ho sabia? Recordi a Oswald Spengler.\nI la lectura dels clàssics no podria deixar de manifest aquesta realitat.\nI si m'apura, comparativament amb les últimes centuries hem retrocedit amb diverses coses realment valioses, que en la nostra banalitat no hem pas trobat gaire en falta.\nLluis va dir..Dons possiblement la pastilla\nLa necesitis tu i no el joan, perquè molts pensem com ell, si vols dur a terme les teves idea dons presentat amb el ps que mai guanyarà\nQuant et toca de ple una situación amb una persona estimada nomes desitges que marxi sence patiments inútils.Opineu molt alegrament d'aquet tema.Sou una panda de bocamolls ignorants vers el dolor del malats inrreversibles.I el Sr Bisbe que marxi a dir misa....\nAl segle XXI és indecent que algú defensi la vida dels desnonats, dels malalts crònics amb dolors terribles o als que psicològicament no suporten el pes de la vida.\nÉs molt més senzill, barat i humà, oferir-los la mort que haver de carregar amb la pesadesa de les seus dolors en centres especialitzats i acompanyament psicològic.\nNaturlanda va dir..Joan la pastilla q ja vas tard\nDons possiblement la pastilla\nJoan va dir..Molt bé sr Ço-príncep si algu no està content la frontera es ampla\nJoan la pastilla q ja vas tard\nMinut va dir..El PS està muntant un merder de Déu a Andorra, destrossant tot el nostre passat ! Com que està lligat cul i camisa amb els ninots catalans, ho tenim clar !\nEp noi!! em penso que traurem de botzina, ho vols que t'anomenin de manera pejorativa, les coses pel seu nom a menys que t'hagis equivocat, ves per hon quan el confinament es varen equivocar alguns, que desempnres ho han reconegut, cal agrair-los.hi el gest.\nMolt bé sr Ço-príncep si algu no està content la frontera es ampla\nEutanàsia pels animals o pels humans ?\nquina novetat, i algú s'estranya ?\nAmic va dir..A tots ! Deixeu de fer masturbació intel·lectual ! Respecteu l'autoritat ! És la base de la bona educació ! I penseu en les arrels del nostre país !\nJajajajaja quina pena


Jornada eines per modelat, el pressupost i la certificació d'obra en entorns BIM\nel dimarts 6 de febrer de 2018 ,\nde 10:30 a 13:30 hores,\nFerran Bermejo Nualart, Director Tècnic de l'ITeC,\nArquitectes i altres tècnics de l'edificació\nL'aplicació del BIM comporta una sèrie de canvis en els processos de projecte i obra que fan necessària la disponibilitat d'eines i recursos adaptats a aquest nou món de digitalitazió profunda. Els arquitectes, han de tenir coneixements bàsics d'aquest nou entorn de treball per tal d'utilitzar aquestes noves eines i mantenir un nivell d'interlocució adient amb tots els agents que s'involucren en un procés BIM.\nEn aquest context l'ITeC ha realitat un esforç notable per a posar a disposició eines que permetin als arquitectes facilitar el treball en entorn BIM ens les àrees de modelatge d'edificis, així com en la generació de pressupostos i seguiment d'obra basats en sistemes gràfics.\nL'objectiu de la sessió és el de donar a conèixer aquestes eines, les seves possibilitats i comprendre els conceptes bàsics sota els quals treballen, per tal que els tècnics que hagin de treballar aplicant BIM al seus projectes estiguin preparats per a donar-hi resposta.\n- El marc col.laboratiu BIM a l'hora d'abordar pressupostos.\n- Introducció als conceptes bàsics del format IFC.\n- Objectes pel modelatge.\n- Organització i fluxos de treball per a fer amidaments i pressupostos en BIM.\n- Certificació gràfica d'obres en BIM.\nFerran Bermejo Nualart, Director Tècnic de l'ITeC\nElena Pla Cuyàs, Desenvolupament BIM de l'ITeC\nEls assistents a la sessió podran disposar d'una llicència temporal gratuïta i una oferta específica sobre el software TCQ per a BIM.


18é CONCURS TALLERS DIDÀCTICS\n// 16.06.2018 - 30.06.2018 / Sala AUDITORI MUA\nAquest 2018 és un any de celebració per al departament d’educació del museu. Al febrer complim 18 anys des que vam posar en funcionament l’Àrea Didàctica del MUA; ja podem dir que hem complit la majoria d’edat. Ha sigut un recorregut apassionant en el qual hem realitzat visites guiades a més de 300 exposicions i dissenyat 35 tallers didàctics. El nombre total de participants en les nostres activitats durant aquests 18 anys supera les 100.000 persones, i, sincerament, quan girem la vista enrere ens produeix vertigen.\nDes del primer dia, el nostre propòsit ha sigut acostar, sensibilitzar i fer comprensible la creació contemporània als visitants, i els tallers didàctics la nostra eina preferida. Hem comprovat que els conceptes que volem transmetre els aprenen millor a través de l’experimentació. Entenem l’art com el millor mitjà per a reflexionar i expressar les idees, les emocions i els sentiments. Així que la nostra motivació màxima ha sigut dotar als participants dels instruments necessaris per a comunicar a través de la creació plàstica.\nDurant el curs 17/18 hem dut a terme tres tallers didàctics, “Color=Emoció” d’octubre a maig, “Versos visuals. Miguel Hernández” a l’octubre i novembre i “mulier-mulieris” a l’abril i maig.\nEl nombre total de participants en aquests tres tallers ha sigut de 2.955, i 108 han sigut els alumnes premiats i seleccionats en el 18è Concurs de Tallers Didàctics MUA.\nPer a concloure, ens agradaria agrair als alumnes en pràctiques María Blanquer, David Fabra i Raúl López, pertanyents al Cicle d’Animació Sociocultural i Turística (TASOC), el seu gran treball tots aquests mesos; als professors de tants col·legis i instituts que any rere any depositen la seua confiança en nosaltres perquè els acompanyem en el camí de l’educació a través de l’art i, finalment, a tots els participants en els nostres tallers, perquè sense el seu entusiasme, creativitat i imaginació res d’açò seria possible.


Guia per a adquirir entrades del Mundial de Sud-àfrica | Consumer\nGuia per a adquirir entrades del Mundial de Sud-àfrica\nPoden comprar-se en agències de viatges autoritzades, que programen també l'estada al país africà\nImatge: Cliff Cheng LF\nAquest estiu, Sud-àfrica acollirà el Campionat Mundial de Futbol. Un mètode segur per a adquirir entrades és fer-lo a través de la pàgina web de la FIFA: des del 15 d’abril fins a l’11 de juliol, es posa en marxa l’última fase de venda. Les sol·licituds s’atenen per ordre de recepció, encara que hi ha l’opció d’adquirir-les a través d’agències de viatges autoritzades. Aquestes, a més, brinden la possibilitat de contractar un paquet turístic per al desplaçament i l’estada al país africà. Els preus de les localitats oscil·len entre els 80 dòlars que costa ocupar les zones més econòmiques dels estadis per als partits de grups, i els 900 dòlars que pot costar assistir a la final en els millors llocs. Alguns bancs possibiliten als seus clients participar en sortejos o promocions per a aconseguir passis de manera gratuïta.\nCanales de venda\n/imgs/2010/03/balon-oficial.art.jpgLa FIFA World Cup South Africa serà la XIX Copa Mundial de Futbol. Aquesta nova edició del torneig es durà a terme a Sud-àfrica entre l’11 de juny i l’11 de juliol de 2010. El campionat estarà compost de dues fases: en la primera, es conformaran vuit grups de quatre equips cadascun, dels quals passaran a la següent ronda els dos millors de cada grup. Els 16 equips classificats s’enfrontaran en partits eliminatoris, fins que els dos finalistes es vegin les cares l’11 de juliol en l’estadi “Soccer City” de Johannesburg.\nDes del 15 d’abril fins a l’11 de juliol es posa en marxa l’última fase o vendes d’última hora\nAquest esdeveniment esportiu paralitzarà durant prop de trenta dies a milions d’afeccionats de tot el món. Els qui desitgin presenciar un partit o seguir a la selecció espanyola en el seu periple sud-africà poden treure les seves entrades a través de la web de la FIFA. També és possible adquirir-les amb els touroperadores oficials autoritzats, que venen paquets integrals per a assistir a aquesta competició. Els més afortunats tindran la possibilitat d’acudir sense gastar un euro: bancs i caixes intenten rendibilitzar aquesta cita futbolística amb sortejos de passades i packs turístics entre els seus clients.\nLa venda d’entrades va començar el 20 de febrer de 2009 i acabarà el proximo 11 de juliol. S’ha organitzat en fases. Les tres primeres ja han acabat, ja que la tercera va culminar al gener de 2010. Les restants són:\nQuarta fase de venda: entre el 9 de febrer i el 7 d’abril. Les sol·licituds d’entrades es tramitaran, en funció de la disponibilitat, en rigorós ordre de recepció.\nÚltima fase o venda d’última hora: del 15 d’abril a l’11 de juliol. Les peticions s’atendran per ordre de recepció. Les transaccions s’efectuaran a l’instant, en el punt de venda. És possible adquirir passis per a contemplar només un partit o per a més d’un.\nEntrades per a partits individuals: el límit és de quatre entrades per partit, fins a un màxim de set trobades. Els preus de les localitats oscil·len entre 80 i 900 dòlars, en funció que s’ocupin les zones més econòmiques en els partits de grups o si s’assisteix a la final del torneig en els millors llocs. També hi ha un contingent de bitllets per a persones amb discapacitat, el preu de la qual oscil·la entre 20 i 150 dòlars.\nAbonaments per als partits d’un equip: els abonaments són sèries d’entrades que permetran als afeccionats seguir l’evolució de la selecció nacional que es triï. En funció de la sèrie sol·licitada, l’abonament servirà per a entre tres i set partits. S’admet un màxim de quatre abonaments. Si la selecció espanyola quedés eliminada i l’abonament abastés fases en les quals ja no participarà aquest equip, les entrades seran vàlides per a seguir a l’equip que passi a la següent fase de la competició.\nRespecte als preus d’aquests abonaments, oscil·len entre 264 i 2.728 dòlars, en funció de la quantitat màxima d’entrades i de la mena de localitat. Hi ha tarifes per a afeccionats en situació de discapacitat, des de 66 fins a 479 dòlars.\nVes a la pàgina següent: Els operadors turístics »\nentrades futbol-ca mundial-ca partidos-ca Sud-àfrica


Publicat el Dimarts, 15 Mai 2018 11:52\n650 alumnes visiten la Biblioteca Municipal de Can Ventosa des del mes de gener per a conèixer el seu funcionament i els serveis que presta.\nDes del mes de gener, la Biblioteca Municipal d’Eivissa ha rebut la visita d'uns 650 alumnes, professors i acompanyants. Durant aquestes visites, l'alumnat ha pogut conèixer els serveis de la biblioteca i el seu funcionament, el fons i la distribució, utilització del catàleg i els diferents tipus de llibre.\nLes explicacions s'adapten al curs i edat de cada grup i estan emmarcades dins l'agenda educativa de l'Ajuntament d’Eivissa. Han visitat la biblioteca alumnes dels instituts d’Educació Secundària de Sa Blancadona, Santa Maria i Sa Colomina, els col·legis d’Educació Infantil i Primària de Sa Blancadona, Sa Bodega, Can Cantó, Sa Joveria, Balansat i Torres de Balàfia, l'Escola d'Adults i els infants de 2-3 anys de les escoletes infantils Angelets, Jardí d'Infants i Somnis.\nMoltes d'aquestes visites han tingut lloc durant el mes d'abril, mes del llibre, tot i que es poden concertar amb la Biblioteca Municipal durant tot el curs escolar.


Els darrers contes de la Lídia – Mirmiga, la formiga que amaga llibres dins del cau!\n4 Abril 2017 4 Abril 2017 biblioconstanti General\nJa és primavera, i aviat arriben les vacances de Setmana Santa! Això també vol dir que, s’acaben els contes que ens explica la Lídia. A mi m’han agradat moltíssim els seus contes!!! I a vosaltres? Què us en semblen?\nLa darrera sessió de contes a la biblioteca vau venir alumnes de P5 i P3 de l’escola Mn. Ramon Bergadà i de l’escola Centcelles. Quina alegria quan entreu per la porta! A molts, feia molt que no us veia per la biblioteca! M’agrada quan arribeu amb molt de silenci i us asseieu amb atenció esperant que la Lídia comenci a explicar les seves històries.\nAquest cop, els alumnes de P5 han pogut escoltar El gat Guim i els monstres. El gat Guim sentia sorolls extranys i s’espantava però… que existeixen els monsters? I la seva mare… que creu que són aquests sorolls? Potser haurem d’escoltar bé i esbrinar qué és el que fa aquests sorolls, així podrem tornar a dormir tranquils. Un conte genial on Guim troba la fórmula per desenmascarar les pors.\nUn altre conte que a mi m’agrada molt i que ens va explicar la Lídia és L’Artur i la Clementina. L’Artur i la Clementina, dues tortugues, es van casar. Ella somiava amb una vida plena d’aventures i descobriments. L’Artur li deia… Clementina t’avorreixes? Doncs potser aquests intruments de música, uns quants contes i un llum carregat a la closca t’ajudaran a distreure’t. Un dia, Clementina va decidir sortir de dins la closca i veure món. Es va adonar que era més feliç fent el que volia, ballant, cantant… per aconseguir la seva llibertat, Clementina haurà de renunciar a la seva closca que tant l’aixafa. Serà capaç de fer aquest pas? Un conte de la col·lecció “ A favor de las niñas” on es reivindica el rol femení en la societat, valora la igualtat, l’amor respectuós i el valor dels somnis.\nAquí us deixo un enllaç on podeu escoltar el conte de l’Artur i la Clementina!\nUs esperarem a vosaltres i a la Lídia amb mooooltes ganes!


Lluís Soler i Turu: Ple ordinari 26 novembre: proposta d'ampliació del Polígon Industrial Can Mir\nPle ordinari 26 novembre: proposta d'ampliació del Polígon Industrial Can Mir\nUs penjo un parell de plànols perquè us feu una idea de la proposta d'aprovació provisional del Pla Parcial nº14 corresponent a l'ampliació del Polígon Industrial de Can Mir, que l'equip de govern presentarà al proper ple ordinari de 26 de novembre. Per una banda, planificar sol industrial com a mesura per combatre la crisi i fomentar l'economia productiva em sembla correcte. Per altra banda, l'ordenació proposada no em convenç: construir aquesta tira de naus arran de la carretera vella xoca frontalment, precisament, amb el concepte de carretera. Vaja, que s'eliminen els marges de la carretera vella i aquesta passarà a ser un carrer de facto. Com ho veieu vosaltres?\n1) Foto aèria on es marca el perímetre de l'amplació del polígon industrial Can Mir.\n(cliqueu la imatge per fer-la gran)\n2) Plànol d'ordenació urbanística del pla parcial sobre la foto aèria del sector.\nPublicat per Lluís Soler i Turu a les 18:39\nCrec que la proximitat al IV Cinturó fa que Can Mir tingui una molt bona ubicació des del punt de vista industrial, per la qual cosa també em sembla positiva la seva ampliació. D'altra banda, justament pel fet de ser un polígon amb el corresponent trànsit de camions ja m'imagino que la carretera, que el creuarà, haurà de ser redimensionada pel que des del punt de vista de l'usuari (que n'hi ha poquíssims) crec que no suposarà cap inconvenient.\nPer tot plegat hi estic d'acord.\n23 de novembre, 2009 00:04\nMolt bona idea. Viladecavalls esdevé un gran nucli de comunicacions i s´ha de treure profit des d´un punt de vista industrial d´això.\nPer lo tant, una molt bona idea de la nova alcaldessa. Una més, com la de congelar els impostos i inclús reduïr-los. La de fer neteja interna, etc.\nL´equip d´Unió està fent una feina molt positiva pel poble.\nEs respiren nous temps a Viladecavalls, per fí.\n23 de novembre, 2009 18:49\nGràcies per compartir la vostra opinió sobre el tema.\nAnònim 18:49, discrepo de les teves últimes afirmacions. Des del meu punt de vista, l'equip de govern de CiU està improvisant. No té projecte, no té pauta, no té guió. I la improvisació -que potser els pot arribar a funcionar a curt termini- acaba sent nefasta a mig i llarg termini. La improvisació no és una bona recepta per solucionar problemes, i encara menys per afrontar els problemes que hi ha en aquest Ajuntament.\n24 de novembre, 2009 18:28\nHola anònim 00:04 i 18:49 les gràcies els i hem de dunar a la gent del barri de CAN TRIAS, no oblideu que el IV Cinturó ens passar pel mig i gràcies a la nostre solidaritat amb donat peu ha la especulació de aquest terrenys i que espero que es venguin a bon preu i que poguin donar feina a molta gent.\n24 de novembre, 2009 22:14


Assegurança de Busseig - Gidive Center Palamós\nAssegurances de Busseig\nPosem a la teva disposició Global Diving, una assegurança internacional de busseig amb assistència en viatge, creada especialment per a bussejadors recreatius de qualsevol nivell i entitat certificadora.\nHelvetia Espanya és l'asseguradora que cobreix els riscos de Global Diving.\nLes següents activitats aquàtiques estan cobertes: busseig recreatiu, snorkel, apnea, natació, piragua, surf i scooter submarí.\nPots contractar-la en modalitat anual, mensual, setmanal o diària. Més avall pots veure amb detall totes les cobertures.\nS'envia una targeta de plàstic, tot i que amb l'aplicació DiveApp ja no la necessitaràs.\nI si ets un viatger molt habitual, també et pot interessar l'assegurança Scuba Diving 4.0. Pots veure més detalls a continuació.


Troben una molècula que obliga a les cèl·lules cancerígenes a suïcidar-se\nCientífics nord-americans han descobert una molècula que exigeix a les cèl.lules cancerígenes tindre un comportament paregut o igual al de les cèl.lules bones. Aquesta investigació podria ser útil per a un nou tractament contra el càncer segons va explicar el genetista Adrian Krainer, del laboratori Cold Spring Harbor, Nova York. Aquesta notícia ha estat publicada en Open Biology pel mateix Adrian Krainer.\nA partir d'un tumor cerebral van realitzar aquest experiment. Es van adonar que les cèl·lules cancerígenes provoquen una mutació en el gen PK-M, que produeix una proteïna que estimula el seu criximent, més ràpid que les cèl·lules sanes.\nEn l'article, Krainer presenta una molècula amb la qual va obtenir parar la producció d'aquesta proteïna perjudicial en un tumor cerebral, aconseguint que el seu comportament siga correcte.\nEl científic creu en el resultat de nous tractaments per al càncer a partir d' aquesta cèl·lula, però assegura que és massa prompte per poder donar un resulat definitiu ja que han de fer una investigació en ratlolins per analitzar els possibles efectes secundaris.\n- Troben una molècula que obliguen a les cèl.lules cancerígenes a suïcudar-se.\n- Una molècula obliga a les cèl.lules cancerígenes a suïcidar-se.\nPublicado por anna valls en 8:41\nEtiquetas: 2012 - 2013, biogeo4eso, càncer, molècula, mutació, vallsureñaa\nSergio Navarro Espí 29 de noviembre de 2012, 11:25\nAquesta noticia m'ha impacatat molt ja que una molècula obliga a les cèl·lules cancerígenes a suïcidar-se , està molt ben explicada , ben resumida , el video també t'ajuda a comprendreu millor aquesta noticia i es un gran avanç de la ciència per a combatre el càncer.


Rosé de Valicourt cava rosado brut reserva 18-24 meses - DO Cava\nreserva -de guarda superior-\nGarnatxa negra i Pinot noir (Penedès)\nTipus de cava: rosat brut, amb 3,5 grams de sucre per litre, afegit després del degollament.\nVarietats: Garnatxa negra i Pinot noir (Penedès).\nCriança: Reserva de Guarda Superior, amb un mínim de 18 mesos en ampolla.\nEdat: 10-20 años.\nLocalització: Sant Sadurní d’Anoia (Barcelona).\nTemperatura: 6º- 8ºC.\nMaridaje: aperitius, arrossos de carn, carns vermelles, peix al forn, rostits, pasta, formatges curats, xocolata.\nConservació: els caves rosats cada any es “despullen” (perden una capa d’intensitat de color). És important mantenir-los allunyats de la llum (natural i artificial), ja que aquesta accelera el procés de nu i corromp les aromes.\n85 punts, GUIA PEÑÍN.\nOR, GIROVÍ (Concurs de Vins i Caves de Catalunya).\nPLATA, GUIA DE VINS D’ESPANYA.\n8,56/10, GUIA DE VINS DE CATALUNYA.\nUn cava artesanal, intens, sensual… diferent.\nVista: color rosat tènue, amb petits rosaris de bombolles. A destacar, la corona d’escuma permanent tant en copa com en ampolla.\nNas: aromes de fruita vermella (cireres, guindes i gerds), fins i tot sotabosc mediterrani (llorer, farigola) i notes de pa torrat molt lligades a l’excel·lent treball dels llevats.\nBoca: equilibrat i voluptuós, fresc, molt cremós, amb l’acidesa justa. Gràcies al Pinot noir, quanta més criança, més destaquen les notes de fumat.\nCreat en 2009 amb una edició limitada de 2.000 ampolles que, en 5 mesos, es van esgotar. Des de llavors, hem ampliat l’edició a 4.000 ampolles anuals i és freqüent que hi hagi llista d’espera cada vegada que estrenem anyada. Elaborar-ho principalment amb garnatxa negra ho fa diferent a la resta de caves rosats: més potent en tots els sentits. Us recomanem, quan ho tasteu per primera vegada, que us oblideu de tots els caves rosats que hàgiu provat fins llavors. Us sorprendrà.\nSabies que el seu color rosat li ho donem de la forma més natural que existeix?\nEncara que el raïm sigui negre, obtenim vins blancs. D’on realment procedeix el seu color rosat és dels hollejos (pells) del raïm negre: deixem que la pell del raïm negre vagi tenyint el vi en el dipòsit fins a aconseguir la intensitat de color desitjada. Llavors, és el moment d’extreure els hollejos i començar l’elaboració del cava.


El Pau ha de prendre una de les decisions més difícils de la seva vida: sacrificar el seu gos a causa d'un virus mortal que s'ha estès per tot el món. Amb només vint-i-cinc anys, el Pau aprendrà a conviure amb la malaltia, a estimar la vida i a observar-la amb uns altres ulls, en un viatge fins a Ushuaia que li permetrà retrobar-se a ell... Llegir-ne més\nCarles Algué (Manresa, 1986) és actor, director, dramaturg i periodista. Com a dramaturg i director ha estrenat les obres Gairebé (Sala Beckett i Sala Versus), Torna (Teatre Kursaal) i T'odio perquè t'estimo... Llegir-ne més\nCarles Algué (Manresa, 1986) és actor, director, dramaturg i periodista. Com a dramaturg i director ha estrenat les obres Gairebé (Sala Beckett i Sala Versus), Torna (Teatre Kursaal) i T'odio perquè t'estimo (Miniteatres). D'actor ha treballat amb directors com Lluís Pasqual o Neil LaBute i ha participat en sèries com La Riera (TV3) o Tu mateix (XTVL). També ha estat ajudant de direcció d'Oriol Broggi (Biblioteca de Catalunya i Teatre Grec) o de The Mamzelles (Teatre Lliure i Sala Atrium), i ha col·laborat com a periodista a la secció de cultura del diari Ara.


BARCELOFÍLIA : 02/06/2011\nEL ARCO IRIS (CASA PASCASIO). Casa de penyores. (1919-1940's)\nL'any 1919 els germans Pablo i Pascasio Cuende Aguilar varen obrir una casa de penyores al número 26 del carrer de l'Arc del Teatre. Casa Pascasio, també coneguda amb el nom comercial d'El Arco Iris, va ser la més famosa de les botigues de penyores i compravenda de tota mena d'objectes que començaren a proliferar pel Barri Xino en els anys 1920's.\nEren comerços de fàcil identificació per la pluralitat d'objectes que s'hi exposaven a les entrades i als aparadors, vestits de tota mena, barrets i sabates, pero també guitarres, trajes de torero, uniformes militars i tota mena de quincalleria. Eren botigues de moral dubtosa visitades amb molta freqüència per delinqüents. Molts dels objectes provenien de robatoris i furts, de manera que els lladres aconseguien ràpidament uns diners dels productes de les seves malifetes. La policia els visitava sovint amb llistes d'objectes robats. Si eren identificats, l'amo de la botiga els tenia que retornar i perdia els diners que havia lliurat. Els fraus amb pignoracions falses eren també a l'ordre del dia. D'altra banda, les condicions higièniques eren totalment insatisfactòries i molt gènere s'acumulava apilat durant temps i temps.\nEn aquest curiós gremi, El Arco Iris va sobresortir entre tots els establiments que es dedicaven a aquest negoci fins esdevenir el més important de Barcelona. Els dos germans propietaris varen ampliar el negoci uns anys més tard adquirint l'immoble contigu (el número 24). La frenètica activitat de compravenda va fer que popularment Casa Pascasio fos coneguda també com Can Penja i Despenja. Durant els anys 1920's va arribar a tenir fins a quinze empleats en actiu, però la crisi arribà a la dècada següent quan la plantilla fou reduïda a vuit. Els dirigents anarquiestes Durruti i García Oliver n'eren clients habituals.\nAmb les carències derivades de la Guerra Civil, el negoci va passar moments dificils i la botiga va tenir que ser custodiada socint per milicians. La gent, necessitada de roba, volia saquejar el local. Els resguards venien segellats pels sindicats que n'exigien el seu retorn. I així l'empresa aviat va entrar en fallida.\nEn acabar la Guerra Civil els germans Cuende varen reprendre el negoci, però ja mai més va arribar a tenir la volada dels primers anys.\nPublicat per bar.cel.ona.uta a 17:44 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Anys 1910's, Barri Xino, Botigues\nEL ARCO IRIS (CASA PASCASIO). Casa de penyores. (1...


Final regalada: adéu a la triple corona | Cafè Baviera\n← 1-1: I què si Villa no marca si provoca dos penals? (només un segons Muñiz)\n2-0 Però ens ho hem de fer mirar →\nFinal regalada: adéu a la triple corona\n20/04/2011 Barça 0 – Real Madrid 1\n1. “El que guanya té raó. El que no guanya en té menys”. Guardiola dixit en roda de premsa. Ja està tot dit.\n2. Avui Mourinho no es queixarà, suposo, d’haver-se quedat amb 10 jugadors. Ah, esclar, és que l’expulsió de Dí Maria ha estat al minut 121. Pepe ja no havia d’haver arribat al descans i la trepitjada d’Arbeloa a Villa era vermella directa.\n3. En qualsevol cas, Mourinho ha aconseguit que en dos partits, el Barça només li hagi fet un gol i de penal. L’única dada positiva és que, a la segona part, sembla que hem trobat l’antídot per jugar-li a aquest Madrid amb el Pepe al mig del camp.\n4. Per cert, quan Schuster va fer botifarra a la Romareda ens van ensenyar més vegades les imatges que les del gol de Marcos. Avui, en canvi, la botifarra de Pepe com si no existís.\n5. El futbol és pels humils. L’any del 0-5, el Madrid ens va guanyar la Copa del Generalísimo. L’any del 5 a 0 ens han guanyat la Copa del Rei.\n6. Si seguim aquesta progressió, en el proper 5 a 0 a favor, el Madrid ens guanyarà la copa de la República.\n7. Villa, per cert, no desperta. Està fent bona la segona volta d’Ibrahimovic de l’any passat. I, mentrestant, Jonhatan Soriano, pichichi de segona, sense cap oportunitat.\n8. Casillas a les finals és, diguem-ho clar, la hòstia. Les tres mans que ha tret a Messi, Pedro i Iniesta donen un títol.\n9. Messi ha demostrat que està anys llum per damunt de Cristiano, però al final la glòria és per Ronaldo.\n10. Ho sento, però no m’agrada veure Piqué fent d’Alexanko, ni Pinto intentant el remat. No són recursos per al millor equip de la història del futbol. Arribem a Sant Jordi amb pocs efectius, poques forces i pocs recursos.\nMascherano. Jugant en una posició que no és la seva, ha estat impecable i ha demostrat un caràcter que avui li han faltat a d'altres pressumptes cracks. Primer títol de Mourinho, amb gol de Cristiano Ronaldo. Què hi pot haver pitjor?


ESTALMAT 2016-17 » FAPA Mallorca\n« Escolarització 2016-17 – Procés d’admissió\nÉs un projecte de la Real Academia de Ciencias Exactas, Físicas y Naturales. A les Illes Balears està organitzat conjuntament per la Universitat de les Illes Balears i la Societat Balear de Matemàtiques SBM-XEIX.\nNo té cap funció de suport al currículum ni s’avança temari, pretén fomentar l’interès en les matemàtiques d’una forma diferent, combinant els reptes amb activitats d’oci del grup.\nLes famílies que se poden inscriure per a la selecció dels participants tant des del centre com directament, mitjançant el formulari que es troba a la web d’ESTALMAT-IB estalmat.uib.es/curs-20162017 fins el 29 maig. Les famílies s’han de comprometre a que els participants assistiran a totes les sessions, que se faran de setembre a maig els dissabtes matí.\nmenjador Solidaritat motxilles solidaries ASSEMBLEA Prevenció LOMCE inclusió APIMA Formació Pacte Educatiu FERYA TIL Llegim en Família UIB TIC