AfterShokz anuncia els auriculars Trekz de conducció òssia de titani - HomeTheaterReview - Notícies Sobre Auriculars\nAfterShokz anuncia els auriculars Trekz de conducció òssia de titani\nAfterShokz ha introduït un nou auricular de conducció òssia, el Trekz Titanium. La tecnologia de conducció òssia transmet l’àudio a l’oïda interna a través del crani, passant per alt els timpans, cosa que el converteix en una bona opció per als auriculars esportius, on l’usuari encara vol poder escoltar què passa al seu voltant en un entorn exterior. El Trekz Titanium sense fils inclou tecnologia Bluetooth i està dissenyat per jugar durant sis hores amb una sola càrrega. El preu de compra és de 129 dòlars, però ara podeu obtenir els auriculars a través d’Indiegogo per 99 dòlars.\nAfterShokz, la guardonada marca d’auriculars coneguda per la seva tecnologia patentada de conducció òssia, anuncia el seu nou auricular esportiu, Trekz Titanium.\nDissenyats per garantir el màxim nivell de consciència i comoditat, sense comprometre’s amb el so de primera qualitat, els Trekz Titanium són uns auriculars esportius sense fils d’orella oberta fets per garantir la seguretat, perfectes per a corredors, ciclistes, excursionistes i molt més. Trekz Titanium amb PremiumPitch + ofereix una qualitat de so excepcional amb la tecnologia patentada d’AfterShokz, que ofereix un rang dinàmic i uns baixos realment potents.\n'Aquest és un gran pas per AfterShokz, que entra en un nou disseny i dimensió per a la conducció òssia', afirma Bruce Borenstein, CEO d'AfterShokz. 'Trekz Titanium és una resposta als comentaris que hem rebut dels clients i tracta les preocupacions que tenen els usuaris amb els auriculars de conducció òssia. Hem ajustat bé el disseny per obtenir comoditat i hem optimitzat la tecnologia per produir so de primera qualitat.\nTrekz Titanium utilitza la tecnologia de conducció òssia per transmetre ones d’àudio a les orelles internes a través del crani, passant per alt els timpans. Col·loqueu-los als pòmuls, just davant de les orelles. Això deixa oberts els canals auditius, cosa que us permetrà estar alerta i estar al tant dels sons ambientals mentre gaudiu de la vostra música. La connectivitat Bluetooth us permet estar lliure de cables i fer i rebre trucades telefòniques.\nCaracterístiques de Trekz Titanium:\nOpenFit: prometedora consciència de situacions sense compromisos i comoditat ampliada en un revolucionari disseny d’orella oberta. Això vol dir que podeu sintonitzar la vostra música o una trucada sense ajustar el món que us envolta, cosa vital per mantenir-vos alerta i segura mentre passeu el dia.\n• PremiumPitch + Sound: l'àudio de conducció òssia ha guanyat la seva mala reputació a causa d'una barreja de fuites de so natural i baixos baixos. La tecnologia PremiumPitch + optimitza el so i inclou funcions addicionals com la tecnologia LeakSlayer, que garanteix que la música es dirigeixi exactament on hauria de ser.\nBastidor de titani: l’eix vertebrador del disseny industrial és un bastidor de titani de primera qualitat, un element escollit no només per la seva resistència i durabilitat, sinó també per la seva infinita flexibilitat, que oferirà la màxima comoditat, portabilitat i el millor so.\n• Resistent a la suor: construït per alimentar-se a través de sessions diàries de suor i de mal temps. Qualitat IP55 per repel·lir la suor, la humitat i la pols.\n• Sis hores de música i trucades: un sol càrrec us proporcionarà sis hores de reproducció i temps de conversa de manera fiable. Podeu carregar completament en 1,5 hores, però una càrrega ràpida de 15 minuts us proporciona prou impuls per aconseguir un llarg entrenament o una trucada de marató.\n• Micròfics de cancel·lació de soroll: els micròfons de cancel·lació de soroll de doble col·locació precisament exclouen el soroll circumdant, millorant eficaçment la parla.\n• Sol·licituds de veu: Audrey diu que us guiarà perfectament a través del poder, de la parella, del joc i de la conversa i de tot el que hi ha al mig.\nTrekz Titanium ja està disponible amb un descompte inicial a Indiegogo, a partir d’un preu de 99 dòlars (PVP 129 dòlars).\n• La conducció òssia és el futur dels auriculars? a HomeTheaterReview.com.\n• Visiteu el Lloc web AfterShokz per obtenir més informació sobre el producte.


Portada | Servei Educatiu Vallès Oriental IV\nMentor digital. Materials formació\nDurant el curs actual, en Panti Berrozpe, mestre de l’Escola Giroi de la Garriga, ha assumit la funció de mentor digital.\nAquesta funció implica tasques com:\nCreació de materials de formació en competència digital.\nAssessorament docent i a centres.\nActivitats formatives adreçades a docents i centres de la zona.\nEines digitals, Portada, Robòtica i programació, Xarxa Territorial Cultura Digital 0\nPortada, STEAM.cat 0\nInformes sobre polítiques educatives de l’OCDE\nUs trametem les publicacions recents de l’OCDE, accessibles en línia.\nDissenya la teva mascota virtual”\nJornada organitzada des del Departament d’Educació en el marc de la Codeweek, iniciativa promocionada per la UE que té com a objectiu apropar la programació i el pensament computacional als estudiants.\nTrobareu més informació a… Llegeix més»\nGuia pràctica de Servei Comunitari mEduTarraco\nEn el marc del projecte de georeferenciació solidari mEduTarraco, es presenta com un material per alumnat i professorat amb l’objectiu d’enriquir el projecte mitjançant una sèrie de propostes didàctiques concretes per portar a l’aula tant abans com després de l’activitat per la ciutat de Tarragona.\nTot a punt per rentar-nos bé les mans? – 15 d’octubre – Dia mundial del rentat de mans – UNICEF\nJa sabeu la importància que a UNICEF donem a l’aigua, la higiene i el sanejament per prevenir malalties i així millorar la vida de tots els infants del món. I com que s’atansa el 15 d’octubre, Dia mundial del rentat de mans, us fem arribar dues… Llegeix més»\nESCOLES VERDES: 1r Recopilatori mensual 21-22\nUs fem arribar la primera recopilació del curs 2021-22 de recursos, cursos i actes d’interès per a les Escoles Verdes.\nDIES I SETMANES A TENIR EN COMPTE:\n– 16 d’octubre: DIA MUNDIAL DE L’ALIMENTACIÓ\n– Setmana del 16 al 24 d’octubre: SETMANA BIO A L’ESCOLA, si cliqueu als… Llegeix més»\nJornada tècnica en línia “XI Jornades d’horts escolars ecològics”, 18 d’octubre\nEl proper 18 d’octubre tindrà lloc en línia, en el marc del Pla Anual de Transferència Tecnològica 2021, la jornada tècnica “XI Jornades d’horts escolars ecològics”.\nTrobareu informació i inscripció en el següent enllaç : Horts ecològics


Repositoris | CSUC\nVisibilitat, difusió i prestigi\nEls repositoris són dipòsits centralitzats per a recopilar, gestionar, fer difusió, preservar i redistribuir la producció creada en diferents institucions, en accés obert, de forma organitzada i interoperable.\nGràcies als repositoris, la visibilitat del contingut científic i acadèmic produït en aquestes institucions augmenta en escreix, així com la seva potencial audiència.\nCom a impulsors de la ciència oberta a Catalunya, al CSUC coordinem diferents repositoris cooperatius per afavorir l'accés obert. Segons la tipologia del recurs que conté, tenim TDX per a tesis; RECERCAT per a documents de recerca; RACO per a revistes científiques, culturals i erudites catalanes; MDC per a col·leccions relacionades amb Catalunya i el seu patrimoni; i MDX per a materials docents.\nA banda dels repositoris cooperatius, també oferim un servei de desenvolupament de repositoris. I ho fem adaptant-nos a les necessitats de cada institució, ja sigui amb un alt grau de personalització (repositoris a mida) o bé amb solucions més estàndard (repositoris de prestacions bàsiques).\nAl CSUC hi trobaràs la infraestructura necessària que requereix un repositori i t'acompanyarem en tot el procés, des de la primera idea fins a la seva posada en marxa. Una solució integral per donar visibilitat als teus continguts!\nContacte per als cooperatius\nCap de Ciència Oberta\n93 567 9809\nContacte per als a mida i RPB


L'assegurança de Responsabilitat Civil cobreix possibles contagis per coronavirus? - Arç Cooperativa\nEns trobem en plena desescalada i cada vegada més territoris avancen cap al desconfinament. Això suposa que diferents entitats i organitzacions podran tornar a realitzar activitats que havien quedat restringides des de mitjans de març. Aquesta reobertura genera, en molts casos, nous dubtes. Des d’Arç Cooperativa volem donar respostes a alguns d’aquests interrogants.\nQuina responsabilitat tindria la meva entitat si durant el transcurs d’una activitat una participant es contagia del virus SARS-CoV-2 i és diagnosticada com a positiva de la COVID-19? La meva actual assegurança de Responsabilitat Civil (RC) cobriria aquest possible contagi?\nLes companyies i entitats asseguradores no cobreixen de forma explícita els danys que una persona pugui tenir a conseqüència d’infectar-se per una malaltia infecciosa o en una situació de pandèmia.\nAra bé, les companyies i entitats es comprometen a assumir les despeses si algú presenta una demanda pel contagi de la COVID-19. Si aquesta demanda tira endavant i l’organització o entitat és condemnada, la companyia asseguradora també n’assumiria el cost. Ara bé, s’haurà de demostrar que la persona s’ha contagiat en el transcurs de l’activitat. L‘empresa o entitat hauran de provar que han complert totes les mesures de seguretat obligatòries per impedir la possible transmissió del coronavirus.\nLes entitats del lleure i la declaració responsable\nEn el cas concret de les entitats de l’educació en el lleure, el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat de Catalunya ha posat a disposició de les famílies i representants legals dels joves un document de declaració responsable.\nEn aquest document, el o la representant legal afirma conèixer el context de pandèmia provocada per la COVID-19. A més a més, accepta les circumstàncies i els riscos que aquesta situació pugui comportar durant les activitats de l’educació en el lleure. Alhora, la persona es compromet a dur a terme una sèrie d’accions preventives així com a informar de qualsevol variació de l’estat de salut de la persona participant compatible amb la COVID-19.\nEn aquesta línia, fa unes setmanes vam publicar una notícia on recollim algunes respostes a dubtes sobre com l’estat d’alarma afecta l’assegurança. Llegeix-la o contacta amb nosaltres a través dels canals habituals si tens més dubtes.


nodos: d’octubre 2014\nAllò que persegueix qualsevol pràctica espiritual és un nucli absolutament intangible, però que a la vegada és polièdric amb moltes cares, molts aspectes. De vegades, una sola cara viscuda a fons ens porta Allà. Estic convençut que aquesta que proposa Juan Mateo Online n'és una ...\nQuan em miro, sovint em descobreixo fugint.\nQuan em paro, però,\nquan miro de front,\nsense por, sense engany, serenament,\nhi hagi el que hi hagi,\nllavors percebo un Centre.\nAllò que persegueix qualsevol pràctica espiritual...


Cadaqués, Portlligat i Cap de Creus | YourLocalGuides.net\nUn espectacular tour que ens permetrà descobrir els secrets de Cadaqués i gaudir de la Costa Brava més salvatge\nCadaqués és, sens dubte, un dels pobles més bonics del Mediterrani. Les seves casetes blanques, els seus carrerons estrets i la seva bella badia fan de Cadaqués i el seu entorn un indret únic i privilegiat. I és que en pocs llocs del Mediterrani és possible gaudir d’un paisatge tan salvatge y arrabassador.\nSortint des de Barcelona o Girona visitarem Cadaqués, on descubrirem la seva història i voltarem pels seus racons més bonics i interessants. Després visitarem la casa de Dalí a Port Lligat, una encantadora cala molt propera a Cadaqués. Per últim, anirem fins al Cap de Creus, el punt més oriental de la península ibèrica i un lloc de singular bellesa.\nAquest tour inclou una visita a la casa de Dalí a Portlligat.\nDuration Service: 10-12 h\nTambé és possible visitar el monestir romànic de Sant Pere de Rodes, però només amb grups petits.\nAquest tour pot completar-se amb una visita a Cotlliure, a la Costa Vermella (França).\nYou are requesting information about: Cadaqués, Portlligat i Cap de Creus —————————————————– Write your message here


NUESA LITERÀRIA: August 2020\nUn es mira el trampolí des de baix i creu que no n'hi ha per tant, que podria ser fins i tot interessant llançar-s'hi. Es decideix. Puja l'escala. Camina pel trampolí. Mira a baix i el sentiment canvia del tot. Un tremolor de cames. Un "però que faig aquí". Un "millor fer-ho un altre dia". Arriba el moment del salt a la piscina i ens sembla que mai no estem preparats.\nI el cas que a l'existència hi ha un salt a la piscina obligatori, que tots hem de realitzar vulguem o no, i que tenim l'obligació de prorrogar tant com puguem dins d'uns límits raonables. Però tots hem de fer aquest salt, la diferència entre uns i altres és el moment de fer-lo, però tots el farem igual.\nÉs per aquesta raó que no l'hem de considerar una desgràcia sinó una etapa, una fase; i això no és fàcil, perquè és un pas que en part ens porta al desconegut, i en part i al llarg de la nostra vida hem absorbit inputs religiosos relacionats amb aquest salt de trampolí que bo i que són ben intencionats ens han tensionat, ens han esguerrat la visió encertada i natural que teníem quan érem petitons quan sabíem del cert que l'existència és benigna. No sabem si després del salt continuarem sent, però hauríem de tenir clar que si no som, això implica una pau infinita i imperturbable; i també hem de tenir clar que probablement continuarem "sent", d'una manera que ara no entenem.\nI és perquè l'existència és benigna que cada etapa que passem ens du a un estat millor. La natura ens mostra com res no dura, com tot canvia, però com alhora res es destrueix. La nostra esperança doncs ens ha de dur a comprendre que la consciència i la identitat es transformen, però no es destrueixen, perquè res essencial es destrueix.\nTot allò que ens fa por és una previsió de la nostra imaginació. Quan esdevingui el que ara ens fa por, no ens farà por; o bé perquè no ho veurem, o bé perquè veurem que continuem sent.\nLa fugacitat de tot ens ha de dur a agrair el que vivim en comptes de témer o protestar el que no viurem o el que ens perdrem després del salt de la piscina. El salt de la piscina vindrà per tots abans o després; no té sentit trencar la qualitat i la intensitat de la nostra vida d'ara per un salt que vindrà sí o sí abans o després. Que vingui més aviat o més tard no és essencial; l'essencial és que ara, avui, aquí, som vius, i podem fer que el dia que vivim avui sigui el millor; i que sigui superat només per demà; i que demà sigui superat per demà passat.\nI a banda d'això tenim el coratge de lluitar per aconseguir que el salt a la piscina trigui a arribar. Coratge, optimisme, ganes de lluitar, il·lusió per cada dia que vivim, confiança en l'existència i la meravella d'existir. Si hem de saltar sí o sí a la piscina, és perquè existim, i existir és un privilegi, és una sort que els qui no han arribat a ser mai no tindran. D'acord que ells no hauran de saltar a la piscina, però no han arribat a existir, i això sí que és fotut.\nTot el que ens fa por és menys dolent que la por que ens fa. No deixem que la por pinti els nostres dies. Val, d'acord, és natural... però la merda també és natural i no ens agrada i l'hem de fer marxar per l'WC. La por és un mecanisme del cervell per posar-nos en alerta, però un cop ja estem en alerta, ja no té sentit. La por sempre és pitjor que el salt des del trampolí. No podrem evitar el salt a la piscina des del trampolí un dia o altre, però sí que podem enviar a fer punyetes la por i dedicar-nos a il·luminar cada dia de la nostra vida.\nPosted by Nuesa Literària at 8:34 AM No comments:\nLabels: Mort, Vida\nLa vida, del color del cor.\nCórrer? Per què?\nAngoixar-se? Per què?\nEsclatar de mal humor, viure amb antipatia, renegar d'esquenes, expressar un enuig constant, silenciós, ofès, amargat, només per temes logístics o per inèrcia vital. Per què?\nEls cucs es mengen les proteïnes en descomposició de tothom a qui se li ha espatllat del tot el cos, o el vent escampa les seves cendres pels camps tan bells de la nostra Terra. I passa igual amb els cossos dels tristos que amb els cossos dels contents.\nEl dia tindrà el color que tingui la nostra mirada. Si no està tot en ordre, podem somriure igual. Si no assolim aquell objectiu material que somniem i que estem convençuts que ens enlairarà a la glòria dels triomfadors, podem respirar feliços, gaudir del dia, del paisatge estimat del poble o de la ciutat, d'una xerrada amb les persones que estimem o d'un poema de Màrius Torres. El dia tindrà el color que tingui el nostre cor.\nDiuen, pensen, creuen, valoren, jutgen... Però el que val és allò que bull al nostre cor. Cal reforçar-se, perquè l'essència de la felicitat és atacada per totes bandes, des de dins i des de fora, des del bàndol enemic i des del bandol dels éssers estimats. Ser feliç és un estat inconscientment insuportable per qui no en sap, no pot, o no se'n surt, i implica prescindir de la persecució de moltes realitats que el corrent imperant considera essencials quan en realitat són cireretes molestes i brillants que sovint tapen el Sol, o teles incòmodes i humides que s'arrapen a la pell i li impedeixen sentir el plaer del vent i dels raigs, o prestigis feixucs la pèrdua dels quals angoixa fins a enfosquir l'existència.\nDiuen, pensen, critiquen, riuen... curiós que riguin sense ser feliços.\nNeguen la felicitat. No existeix, afirmen, i es queden tan amples. Buscar-la, frustra. I en això tenen raó. Buscar-la, frustra; el que s'ha de fer és adonar-se que ja hi és; perquè sempre hi és, però els ulls cerquen no se sap què més enllà, i no la veuen.\nLa vida tindrà el sentiment que tingui el nostre cor.\nPosted by Nuesa Literària at 9:26 AM No comments:\nConvèncer una ment humana, per un déu, hauria de ser més fàcil que crear l’univers; no li cal inventar-se inferns, ni que ningú crucifiqui a ningú.\nL'altre dia vaig ser una mica injust amb el Padre Fortea... (en vaig parlar uns posts enrere) vaig dir que semblava un personatge del Tintín i que s'interpretava a si mateix. Rectifico.\nContinuo sense estar d'acord amb ell, però he escoltat alguns vídeos seus, i estic convençut que és sincer, que no interpreta, que es creu el que diu, i em fa l'efecte que és un tros de pa. I té una visió de l'ecumenisme molt encertada.\nA banda d'això, no estic d'acord amb la seva visió, però no passa res.\nEn aquest moment, als hospitals del món, i de vegades a llits que estan en cases o xaboles, hi ha persones patint malalties greus, algunes en fase terminal. En molts casos, experimenten dolors insuportables, units a l’angoixa d’adonar-se que es moren. Persones grans, moltes d’elles; també joves, de vegades; de totes les classes socials, cultures, ideologies, caràcters, actituds diverses... Totes tenen en comú el sofriment, el deteriorament del cos, el dolor, la tristesa, la por, la ràbia... Sovint, al seu costat, hi ha metges que es desviuen per fer l’impossible, per paliar el seu sofriment...\nA les situacions de dolor, tots ens fem iguals, tots som febles i petits, tots ens convertim en la humanitat que pateix. El dolor no té cap cara bona. Ningú mereix patir per dolent que hagi estat. El dolor no redimeix, el dolor no calma l’ira divina. Un suposat déu veritable no en treu res del patiment dels pobres éssers petits. El dolor no fa justícia. Suposant que algú dels qui pateix hagi estat molt mala persona i hagi fet molt de mal, el dolor que experimenta no esborra el mal que ha comès, no fa justícia, no arregla res. El sofriment humà dels hospitals ens revel·la, sense mots ni arguments lògics, la infinita dignitat de tota persona, independentment dels actes que hagi comès a la seva vida. El dolor absurd, ha de moure a qui pateix a adonar-se de la crueltat de fer mal a qui sigui que se li fa. El dolor absurd, ha de moure a qui cura, a qui acompanya, a qui potser té compte pendents amb la persona que es mor, a adonar-se que no té cap enemic al davant morint-se, sinó un ésser humà igual que ell, que ha comès errors, alguns potser a consciència, però aquests errors han ferit més a qui els ha comès que a qui els ha patit.\nEl fet de “fer mal” produeix un efecte desgarrador en qui el fa. Qui fa el mal és més digne de compassió que qui el pateix. Qui el pateix necessita companyia, amor, consol, sinceritat, afecte... qui el comet necessita compassió, llàstima, i sobretot perdó i pietat, perquè el mal real que ha comès l’ha destruït més a ell com a ésser humà que a qui ha patit el seu mal. Potser és per això que em sobta com les religions oficials més majoritàries descriuen un déu que incrementa el mal condemnant els qui fan el mal, quan són els més ferits en la seva pròpia essència, com si fer justícia fos venjar-se dels qui han fet el mal. Parlen de déus omnipotents en el seu obrar i no s’adonen que aquesta omnipotència també pot fer alguna cosa més senzilla que crear un univers com és convèncer.\nConvèncer, a qui fa i ha fet el mal, de la desgràcia que representa fer-lo, del dolor que produeix, de l’absurd d’aquest dolor, de com qui fa el mal s’esquinsa el propi ésser, de com qui fa el mal es fereix íntimament. Convèncer una ment humana, per un déu, ha de ser més fàcil que crear l’univers; n’hi ha prou amb què faci això, no cal que s’inventi inferns, ni que ningú crucifiqui a ningú, ni que ningú martiritzi ningú. Els martiris, tan lloats per les religions, són violència que fereix, no només a qui la pateix sinó sobretot a qui l’exerceix. Convèncer de l’horror infinit de la violència a una persona humana no ha de ser tan difícil per un Déu com crear l’univers; i sembla que l’univers sí que l’ha creat o com a mínim ha suscitat les propietats naturals que el desenvolupen i permeten. “Llavors per què ha mort Crist?” em diuen alguns teòlegs i sacerdots molt bona gent i de molt bon cor. Doncs perquè l’han matat, perquè l’han torturat i l’han matat, i això no ho pot haver volgut déu, perquè si ho hagués volgut no seria un ésser bo. La mort de Crist no fa justícia, ni aplaca déu, ni redimeix, ni té res de bo, perquè és l’assassinat d’un ésser humà, i això no pot ser volgut per déu.\nAlguns sacerdots fa l’efecte de vegades que no evitarien, si estigués a les seves mans, la crucifixió de Crist, convençuts com estan de la seva necessitat. L’obligació de tota persona bona és evitar els assassinats, i les tortures i els abussos, i el mal... Al déu veritable, no pas al deu descrit per les religions, li dol la violència exercida per les consciències, i per tant la crucifixió de Jesús no podia estar als seus plans. El déu descrit pel cristianisme, bo i tenir una càrrega profunda d’amor i de perdó, no és un déu real, perquè continua sent un déu descrit com a justicier en el sentit de violència, venjança, càstig, infern... No és estrany llavors que les societats inspirades en aquest déu desenvolupin actituds que imiten en els seus sistemes judicials i en el seu funcionament aquesta violència legal que pretén fer justícia, quan en realitat el que fa és generar una por disuasòria o satisfer l’instint de venjança de qui pateix una injustícia.\nHi ha un déu veritable; és de debò, però no és així com l’han descrit les religions. I no és aconsellable descriure’l amb mots, duen a error. Per descriure`l, ho hem de fer estimant. Estimant les persones que ens envolten. Ajudant. Perdonant. Gaudint de la vida i de la Terra. Posant-nos al lloc dels altres. Comprenent. Fent costat els qui tenen por, els qui se senten sols, els qui estan confusos, els qui no tenen a ningú. Perdonant-nos sobretot a nosaltres mateixos perquè som els éssers de qui coneixem més foscors. Canviant cada dia. Essent lliures i deixant els altres lliures. Convencent els qui fan mal que no el facin. Suscitant sentiments bons. Els sentiments són humans, són un tret identitari humà com ho és la tendresa, l’amabilitat, el bon humor. Els sentiments son la flor; l’amor és la planta; la presència de déu i la natura són les arrels. L’amor que busca el bé de debò dels altres, no necessita normes, ni lleis, ni judicis, ni càstigs... El déu de debò no fa servir la por per atraure les persones, sinó l’amor i la bellesa real dels éssers; de què li serviria tenir al seu voltant súbdits adoradors espantats i submisos. Si la seva arma fos la violència, ja hauria enviat un exèrcit per castigar els qui fan mal; no la fa servir, ni per evitar els empresonaments, els maltractaments, els assassinats que es produeixen a cada instant al món, inclosos els assassinats dels estats del nord per mitja de les desigualtats socials i de la fam. Al món hi ha massa crits; massa dents premudes, massa tensió, massa por, massa diners, massa riqueses, massa pressa, massa por a la vida, massa por a la mort, massa manipulació, massa mentida... Relaxem-nos, cantem una mica, mirem al mar, riguem, somriguem...\nPosted by Nuesa Literària at 10:48 AM No comments:\nL’única teologia vàlida és estimar cada persona com a una finalitat i reconèixer el seu valor i la seva dignitat infinita.\nPadre Fortea (Imatge de la Wikipedia en Domini Públic)\nAra mateix penso tantes coses, i no totes poden ser públiques; no pas perquè siguin dolentes, sinó perquè sense el meu context no entren igual. No hi ha dubte que l’estiu del 2020 ha estat estrany; si li haguéssim de dibuixar el karma tindria colors molt forts i de diferent signe.\nAvui diré que ahir em vaig quedar enganxat fins a les quatre de la matinada escoltant un personatge pintoresc que ha rebut l’encàrrec de l’església espanyola de fer exorcismes; un tal Padre Fortea. És ben bé com un personatge del Tíntín, però molt macabre. Molt i molt macabre.\nSi me’l cregués, hauria d’acceptar un déu que crea monstres torturats i torturadors... Si me’l cregués, l’univers seria molt trist, com una mena de camp de batalla entre éssers eternament castigats i àngels endollats per via divina en un cel incomprensible (Com podria algú honest estar tranquil al cel sabent que hi ha éssers patint eternament! Quina manca d’empatia!). Les seves paraules, plenes d’un tradicionalisme que ell no reconeix, dibuixen el tot de la natura com si estigués al servei de només una de les diverses visions religioses del món.\nNo sé... m’agradaria dir-li que es creu coses sense proves... Una pobra histèrica alemanya que tenia atacs de ràbia contra els símbols religiosos no és una prova, ni els seus canvis de veu, ni que parli llengües estranyes... Tot el que expulsem per la boca en algun moment ens ha entrat al cap; tenim veus gravades que no recordem conscientment. Sense proves, s’empassa dogmes medievals i pretén que tothom se’ls empassi. De tot el que explica, el més fotut és que menysprea l’amor. L’amor com a virtut d’un creient per ell és insuficient per vèncer el mal; considera l’amor com un acte carrincló, bonista, de progrés febles... Atorga al poder de l’església i les seves lleis tot el secret de la derrota del mal. A més, parla com un personatge creat, com si s'interpretés a si mateix, a mig camí entre pel·lícula de terror i de comèdia, i amb les seves conferències fa les delícies de l’integrisme més recalcitrant.\nTot és més senzill, crec jo; molt més. Viure, deixar viure, dubtar, dubtar i dubtar... Dubtar és una virtut que ens allibera de la credulitat. Un déu que ens regala el sentit crític i la intel·ligència per a no empassar-nos contes de terror no ens pot retreure que fem servir aquest sentit crític i aquesta intel·ligència. Com deia Spinoza, un déu que crea taradets actitudinals quin dret tindria a castigar-los per ser taradets actitudinals? A on és la responsabilitat de l’inventor quan fa un invent que no rutlla? Benaurats els qui no s’ho creuran tot, perquè seran lliures.\nTambé em va resultar curiós quan va parlar dels fantasmes. Segons ell són, tots, ànimes del purgatori. Quina seguretat! No criticaré pas jo a algú que veu fantasmes, i ara no explicaré per què, però que l’única explicació que ell doni sigui que són ànimes del purgatori! La mateixa expressió purgatori és com una ofensa a déu. Per què hauria de necessitar un déu que ningú purgués res? Què en trauria un déu de debò del sofriment o l’angoixa d’un pobre ésser mort? Aquesta lògica és tribal i prehistòrica. A les tribus, es castigava el díscol, el desobedient... Al càstig de l’anomenava justícia (encara avui se l’anomena així), però en realitat no era més (no és més) que un mecanisme de supervivència social, un instrument per permetre funcionar la societat tribal, similar i a cops idèntic al rol que la “venjança” jugava (juga) dins la selecció de les espècies; eliminar o reduir la descendència dels individus amb comportaments contraris a la tribu. Quin sentit té atribuir a un suposat déu veritable la pulsió instintiva del càstig?\nNo sé... jo sento a prop els que han marxat, tan a prop que... uf! I el que sento és pau, amor, proximitat, records, consol, alegria, esperança... I això és més real que les paranoies mentals d’un teòleg. La teologia és la disfressa pseudointel·lectual amb què els servidors dels mites dissimulen la inconsistència de partir d’uns dogmes que no estan subjectes a revisió. Aquest error intel·lectual de partir de premises no comprovades, fruit de la il·luminació o de la imaginació de personatges de l’edat antiga, necessita vestir-se bé, i per això l’anomenen teologia.\nPosted by Nuesa Literària at 4:48 PM No comments:\nFarem de la vida aquella història de bellesa profunda que sempre hem parlat.\nCada instant de la vida és aquella llum que dóna sentit a tot; cada vida és sencera, amb tota la seva força i el seu missatge.\nNo hi ha adéu per qui forma part de la vida, per qui és la vida.\nLa vida és música feta esperit, que viatja a on vol, que fa el que vol, que ho estima tot.\nNo hi ha limitacions per qui és amor, ni mort, ni oblit, ni solitud, ni por... tot això queda enrere, com queden enrere les pors i els dolors de la mare en el part quan veu la vida als ulls del nen que neix.\nEls mots d'ahir, tan tímids, tan vergonyosos, es converteixen en tresors que abasten totes les dimensions de l'existència. Copso com la identitat va més enllà del cos i de les seves formes i no mor mai, es transforma en més vida com l'eruga quan es fa papallona, immensament més lliure, més gran, més bella.\nL'alegria d'aquells ulls que cantaven, que somreien amb amor, es multiplica per un infinit inexplicable i continuen sense interrupcions una vida que mai no desapareix.\nMés enllà i al marge de matraques religioses arrogants, la vida que neix a la natura, continua viva a la mateixa natura, i arrela i s'abraça als cors que estima per sempre.\nFarem de la vida allò que sempre hem dit que era; una realitat bellíssima a on "...el que fem avui afecta el nostre passat i canvia el nostre futur! Podem deixar el món una mica millor amb només un gest ni que sigui petit, o una actitud!"\nPosted by Nuesa Literària at 10:34 AM No comments:\nLabels: Amor, Escrits biogràfics, Música, Vida\nCada bri de l'amor\nDe sobte, t'assabentes que algú ha marxat, algú que tenies molt en ment, però que no coneixies prou com perquè t'informessin de la seva partença. I penses què feies en el moment que se'n va anar. I recordes un somriure i una mirada.\nConserves com un tresor els seus mots i els seus sons. I veus que la vida és un dibuix meravellós a la sorra d'una platja; dura un instant, però té un valor infinit i un sentit ple.\nTot està fet de realitats breus i bellíssimes que arriben i se'n van. Sense aquests miracles fugissers no hi hauria existència. Res és segur. Res és perfecte. Però tot és bell, i en cada cosa sempre hi ha més amor que altra cosa.\nTenim por, i tindrem por, però tant se val si hi ha amor. Tot passa, però tot és infinitament bell i valuós.\nEl dia 21 de juliol, a la tarda, jo era a la platja i vaig pujar un moment a la tenda (al càmping) a buscar la guitarra. Vaig tornar a baixar a la sorra, vaig treure la guitarra de la funda, vaig començar a improvisar i taralejar sons amb una gravadora de so al costat, i em va sortir d'una tirada aquesta melodia senzilla. L'endemà, al mateix tros de sorra a on havia trobat aquesta melodia, vaig pensar la lletra.\nAlgunes setmanes després he sabut que aquell mateix dia en què vaig trobar aquesta melodia, algú se n'anava, una ànima plena de música i de vida. És per això que d'ara endavant aquesta cançó anirà lligada a un record, i la considero un regal.\nA l’horitzó, el cel fa un petó a la mar\nprenc el timó, m’empeny el vent sobre el blau\ncada bri del camí, serà el destí.\nfoc al cor, llum als ulls, aigua i sal.\nL’onada ve; va amunt, es trenca i es mor.\nDura un instant, som un somriure fugaç.\nCada bri de l’embat, serà el destí.\nS’encén l’estrella, la nit descobreix la llum.\nSense cap mot, sóc molt a prop, i ho tinc tot.\nCada bri de l’amor, serà el destí.\n#lavidaesmaquissima #cadabridelamor #cançooriginal #cançó #vida #alegria #esperança\n(Registrada al Registre de la Propietat Intel·lectual)\nBreu resum del concert del 8 d'agost.\nDels mòbils de la família, he compilat alguns segons d'algunes cançons i comentaris que vaig fer dissabte al concert de La Safor.\nNo està en ordre, veureu que es fa de nit i de dia, i d'alguns temes només hi he posat breus instants. I que el so és de mòbil. Però va ser intens i emocionant.\nPublicar-ho tot es feia massa llarg. Està editat amb Resolve DaVinci, i exportat a MP4 per movie maker. Les cançons, registrades al RPI.\nUn petit record, tastet, d'una nit valenciana, i d'un estiuet molt productiu pel que fa a la composició.\nAra vaig a per la propera, més pirinenca!\nPosted by Nuesa Literària at 7:43 AM No comments:\nLa dolça força de la llibertat ens construeix; perdre la por a fer servir el propi criteri, a viure sense temor l'exercici de caminar per vies que ningú no vol prendre i que malgrat el seu risc són lícites, naturals, constructives, belles, immensament belles. La llibertat és la mar càlida que ha d'envoltar les ments vivents que creixen, que aprenen a valorar les conseqüències i a viure estimant.\nL'esperit que ens envolta a tots viu a la mateixa distància de la llibertat que de la responsabilitat; és audaç, imaginatiu, creatiu, bromista, poeta, amant, nen, immens; creador de passions i somnis, dissenyador de la tendresa i del somriure, de l'adolescència i els seus anhels i esperances.\nEl món necessita persones que no tinguin por de les noves formes, de trencar jous feixucs que de tant suportar-los no som ni conscients que carreguem. No hi ha progrés humà sense la valentia d'escollir la bellesa i la llibertat. La bellesa és el segell de déu en tot el que ens envolta i adquireix formes sovint no valorades per les societats de l'espècie humana: una arrel recaragolada, una pell arrugada, un tremolor a la nineta, un cos cobert de fang, la nuesa salvatge d'un habitant de l'amazònia amb el somriure desdentat, el desert erm quan el Sol s'amaga, el paisatge desolat d'una platja solitària en un delta ignorat, un carreró rònec de Berlín, un graffiti al raval, el crit boig d'un infant que juga i que fa broma, el joc de llums del sol en una paret de casa. Necessitem absorvir la bellesa de tot el que ens envolta per a tenir la força suficient per no morir, per no perdre la nostra identita, per no rendir-nos a l'ombra pudenta que ens amenaça i que sovint ens derrota; com les plantes al Sol, necessitem ser capaços de veure i d'empassar-nos la bellesa que hi ha arreu, a cada instant, a cada moment.\nPosted by Nuesa Literària at 11:41 AM No comments:\nPosted by Nuesa Literària at 5:27 AM No comments:\nConvèncer una ment humana, per un déu, hauria de s...\nL’única teologia vàlida és estimar cada persona co...


Els 15 manaments de la Cambra per a la independència econòmica\nJoan Canadell defensa un model econòmic català diferent a l'espanyol que "ens condemna a la pobresa"\nVíctor Costa Director Barcelona. 30 d’octubre de 2019 14:50\nJoan Canadell és el president de la Cambra de Comerç de Barcelona. | Cedida\nLa matinada del passat 9 de maig, la candidatura Eines de País va guanyar per majoria les eleccions a la Cambra de Comerç, Indústria i Navegació de Barcelona. Entre crits de "Visca la República!". Ja fa poc més de 100 dies que el seu president Joan Canadell va agafar les regnes i ara, ha presentat el nou full de ruta del mandat que es repartirà, a parts iguals, amb la vicepresidenta Mònica Roca per donar visibilitat a la paritat de gènere. El projecte Catalunya 2030/40 - Construïm un nou model econòmic de país estableix les bases de la seva visió sobre com ha de ser i evolucionar l'economia catalana en els pròxims anys. Els 15 manaments de la Cambra per a la independència econòmica de Catalunya inclouen internacionalització, infraestructures descentralitzades, turisme, formació, innovació, economia digital, sostenibilitat, sobirania energètica o un nou sistema fiscal, entre d'altres. "És l'hora d'actuar i construir una nova Catalunya", ha defensat Canadell. Sense dèficit fiscal, amb un salari mínim de 1.400 euros o una economia a l'austríaca.\nCanadell: "El model espanyols ens condemna a la pobresa"\n"Donar veu a l'empresariat és una de les accions més clares que podem fer per representar-lo, conèixer les seves necessitats i treballar aprop seu", ha començat Canadell. La "revolució" del sistema de consultes de la Cambra que era un dels punts clau del seu programa electoral ja està en marxa. Però, hi ha molt més... Abans, val la pena recordar d'on venim per saber cap a on anem. En aquest marc, ha tingut lloc un significatiu diagnòstic sobre l'estat actual de l'economia catalana i espanyola i les relacions entre totes dues.\nLa fila zero de presidents de les Cambres de Catalunya i polítics durant la presentació de l'estratègia Catalunya 2030/2040. | Cedida\nAmb permís de la política. No s'ho han perdut des de primera fila de la Llotja de Mar: el president de la Generalitat, Quim Torra, els consellers Jordi Puigneró, Àngels Chacón, Damià Calvet o Chakir el Homrani o l'expresident Artur Mas.\nEl president de la Cambra de Comerç de Barcelona alerta que Catalunya es troba en un "cul de sac" i posa de manifest que continuar dins el model espanyol "condemna a la pobresa" als catalans. D'aquesta forma, Canadell que és també president del Consell de Cambres de Catalunya ha defensat la viabilitat d'un Estat català: "Des de les Cambres no podem acceptar que qui vol presidir l'Estat espanyol no estigui disposat a negociar amb el representants legítims de Catalunya". El telèfon tornarà a sonar...\nMés info: La Cambra premia 118 empreses i recorda l'empresari Jordi Cuixart\nAlhora, el president de la Cambra de Barcelona ha criticat que "la negativa" al diàleg del president espanyol en funcions, Pedro Sánchez, genera inestabilitat i "condiciona el creixement econòmic de Catalunya". Per posar en marxa la nova estratègia, Canadell reclama "la unitat" dels partits polítics per "sortir de l'atzucac" així com pressió a les institucions europees per obligar l'Estat espanyol a negociar un referèndum acordat amb la Generalitat. Un cop més, Canadell ha recordat l'empresari Jordi Cuixart i ha demanat la llibertat dels polítics catalans després de la publicació de les sentències del Tribunal Suprem.\nLa imatge i el vídeo de fa tot just una setmana durant la celebració del Dia Cambra s'ha repetit: els empresaris s'han posat dempeus i han aplaudit la intervenció de Canadell entre crits de "Llibertat presos polítics!".\nUn nou model de país, a l'austríaca\n"L'1 d'Octubre va ser una gesta com a país que mai oblidarem però no vam ser capaços d'explicar per què volíem un Estat independent a la resta de la població... Els partits unionistes han explicat que serà un desastre, els han venut el missatge de la por i molts s'ho han cregut", explica Canadell. La seva solució? "Construir un nou model de país per fer allò que hauríem fet si la declaració del 27 d'Octubre hagués tingut efectes jurídics."\nI més enllà de la política o no, el president de la Cambra compara Catalunya amb altres països de la Unió Europea: "Sense el dèficit fiscal, Catalunya podria ser una economia similar a Àustria, amb un Producte Interior Brut (PIB) per càpita un 35% més elevat". En aquest sentit, ha augurat que "un nou Estat" tindria un salari mínim superior als 900 euros actuals que rondaria els 1.400 euros. "El problema és que les empreses i treballadors no poden aguantar una pressió fiscal tan alta a canvi d'uns serveis i infraestructures inferiors als que ens tocarien en un Estat independent", ha afirmat.\nCanadell: "El problema és que les empreses i treballadors no poden aguantar una pressió fiscal tan alta a canvi d'uns serveis i infraestructures inferiors als que ens tocarien en un Estat independent"\nEl president de la Cambra de Comerç de Barcelona ha reivindicat que la feina de l'empresariat català demostra "una millor adaptació als nous temps" que l'espanyol. Així doncs, no dubta a criticar que Espanya és "capdavantera en atur, corrupció, dèficit de pensions o dèficit democràtic". "L'Estat no ha sabut modernitzar l'economia i ha mantingut un sistema ineficient", ha etzibat. I de nou, ha tornat a aparèixer el dèficit fiscal acumulat de Catalunya que suposa més de 400.000 milions d'euros. "Catalunya és el motor econòmic d'Espanya... Però els problemes de fons segueixen existint i Catalunya continua econòmicament discriminada i això limita el potencial econòmic del país", ha afegit.\nMés info: Alberich: “Ens queixem del model radial d'Espanya, però a Catalunya passa el mateix”\nEl president de la Cambra de Sabadell, Ramon Alberich, el president de la Cambra de Girona, Jaume Fàbrega, el president de la Cambra de Palamós, Pol Fages, i el president de la Cambra de Reus, Jordi Just han acompanyat el tàndem paritari format per Canadell i Roca al capdavant de la Cambra de Barcelona durant la presentació de l'estratègia 2030/2040. I els 15 manaments de la independència econòmica de Catalunya han arribat...\nInternacionalització: un mercat 60 vegades més gran que l'espanyol\nLa primera estratègia de la Cambra és la "màxima internacionalització" de l'economia catalana, i és que posa de manifest que el mercat mundial és "60 vegades" més gran que el mercat espanyol. "La internacionalització de les empreses és clau pel desenvolupament econòmic d'aquest país", ha explicat Alberich. A tall d'hemeroteca, Catalunya venia un 65% a l'Estat espanyol i la resta a l'estranger fa 20 anys. Però, sembla que la tendència ha canviat de costat... "Amb els boicots que les empreses catalanes han patit ja han entès que l’Estat espanyol no actua només amb criteris comercials", ha etzibat.\nAlberich: "Amb els boicots que les empreses catalanes han patit ja han entès que l’Estat espanyol no actua només amb criteris comercials"\nAixí doncs, l'objectiu és promoure la diversificació com a pilar de l'estabilitat econòmica i que per tant, la dependència amb qualsevol mercat no superi mai el 25% del total. La recepta del president de la Cambra de Sabadell és "un bon còctel" amb preparació, paciència, humilitat o capacitat d'adaptació com a ingredients. "Les Cambres també poden ser ambaixadores del país arreu del món", insisteix. La xifra cameral més internacional: A Catalunya hi ha 13 Cambres, però Catalunya té a l'abast més de 13.000 Cambres d'arreu del món.\nDescentralització d'infraestructures i un país en xarxa\n"Catalunya serà un país en xarxa o no serà". Aquest és el segon objectiu del pla estratègic de la Cambra que implica assolir també "infraestructures descentralitzades" que escapin del model radial concentrat a Madrid. El president de la Cambra de Reus ha defensat que "un país en xarxa significa equilibri, força humana i econòmica tant al litoral com a l'interior".\nAlhora, ha criticat "el greuge alarmant en infraestructures" com, per exemple, el Corredor Mediterrani o Rodalies. L'economista Enric Llarch en parla cada 15 dies a VIA Empresa amb la secció d'infraestructures que porta el nom de Pròxima parada. "Menys infraestructures són menys mercats i menys resultats empresarials, així com menys creació de riquesa, menys recaptació pública i menys recursos socials", argumenta Just.\nBarcelona, porta d'entrada del turisme\n"Barcelona és poderosa", que cantava Peret. I en el cas de Catalunya, Barcelona és "la porta d'entrada del turisme". Però, una porta no tanca una altra porta i és així com es vol promoure la presència de visitants a la resta del territori. De la porta de Barcelona a la porta de Catalunya.\nObjectiu cameral: preparar la candidatura Barcelona Pirineus per acollir els jocs olímpics d'hivern\nEl president de la Cambra de Palamós ha estat l'encarregat d'explicar l'estratègica turística que es basa, de nou, en la descentralització, així com aprofitar el "patrimoni turístic il·limitat" i construir "un model responsable i sostenible". L'Organització Mundial de la Salut (OMS) preveu que Catalunya rebi entre 28 i 36 milions de turistes de cara a 2030.\n"Catalunya és un país amb un patrimoni tangible i intangible turístic impressionant", ha reivindicat Fages. Objectiu cameral: preparar la candidatura Barcelona Pirineus per acollir els jocs olímpics d'hivern.\nFormar-se abans que el mercat\nLa formació és una clau de futur. I quan parlem de formació, també ho fem d'economia i empresa.... "Per tal que hi hagi un retorn, abans hi ha d'haver una inversió", apunta Fàbrega. El president de la Cambra de Comerç de Girona és partidari d'anticipar-se i detectar quan abans millor quines seran les demandes del mercat laboral en els propers 5 o 10 anys. Sembrar per recollir i recollir igual o més que la resta gràcies a una inversió del 4% del PIB català en R+D. "Catalunya vol ser capdavantera en inversió en formació", defensa.\nSegons Mònica Roca, "estem en plena Revolució 4.0 i Catalunya és una de les zones on s'està duent a terme una clara aposta pel sector del coneixement, però no tenim ajudes estatals, i estem lluny d'altres països que superen el 4% del PIB en I+D." En aquesta línia, el programa CATinnova ja prepara la seva posada en marxa i vol impulsar l'economia innovadora made in Catalunya i exportar-la a tot el món.\nFàbrega: "La plena ocupació podria ser una realitat en els propers anys"\nInvertir en educació té un impacte directe en l'economia. "No hi ha una oferta professional ajustada a la demanda i hi ha un atur juvenil molt alt", alerta Fàbrega. Si això s'hagués resolt, explica, Catalunya podria tenir un atur proper al 5% com Àustria o Alemanya. També es vol potenciar la formació dual, les segons oportunitats, el mecenatge de les empreses a les universitats i grups de recerca o la històrica figura de l'aprenent adaptada a l'actualitat, entre d'altres.\n"Els països progressaran en la mesura que siguin capaços de generar, atraure i retenir el talent... La plena ocupació podria ser una realitat en els propers anys", augura. Tan de bo.\nCatalunya, la "fàbrica d'idees"\nAmb l'estratègia 2030/2040, Catalunya vol continuar sent una "fàbrica d'idees". D'anada i tornada. De creativitat, innovació i talent.\nLa vicepresidenta Mònica Roca ha presentat també un model econòmic de valor afegit per a Catalunya a través de l'impuls de l'ecosistema emprenedor i les startups. La Cambra creu que s'ha de promocionar la creació de noves empreses i eliminar també els obstacles burocràtics. "Molta gent vol venir a treballar aquí i això no canviarà, el procés independentista ha posat Catalunya i Barcelona en el punt de mira del mon", ha afirmat Roca.\nRoca: "Molta gent vol venir a treballar aquí i això no canviarà, el procés independentista ha posat Catalunya i Barcelona en el punt de mira del mon"\nDe nou, es tracta de sembrar per recollir els fruits del coneixement. "Els emprenedors i els inversors de tot el món han de poder trobar a Catalunya allò que busquen per quedar-s'hi", afegeix.\nMés idees i manaments..\nLa Cambra també vol estar darrere de la creació de les caixes catalanes i defensa que la nova economia ha de ser "digital i lliure de pràctiques oligopolístiques a l'Estat". Entre les seves aspiracions també hi figuren punts clau com la Responsabilitat Social Corporativa (RSC), la sostenibilitat o la inversió en energies eficients. Roca apunta que "la sobirania energètica reduiria el cost de l'energia entre un 30% i un 40%" i es mostra orgullosa d'haver recuperat l'Observatori de la Dona, Empresa i Economia capitanejat per Anna Mercadé amb la voluntat de "revertir el trist fet de la desigualtat de gènere".\nPel que fa al sistema fiscal, Canadell considera que s'hauria de retocar per trobar allò que "li cal al nostre país". I què li falta? A parer seu, es tracta d'una reforma de l'impost de societats, revisar el nivell d'inspeccions a Catalunya i preguntar-se un cop més: "Quin seria el sistema fiscal si ara fóssim un Estat independent?". A més, destaca la necessitat de crear nous organismes necessaris per fomentar tota aquesta nova economia i posar en marxa "un síndic empresarial" per canalitzar les queixes dels empresaris i autònoms.\nCanadell: "Un dels objectius és assolir 400.000 milions de PIB en els pròxims 10 o 15 anys. Aquesta xifra és assolible si Catalunya és capaç de ser un Estat independent i eliminar el dèficit fiscal"\nEl full en blanc de la nova llei de Cambres ja està en marxa, però Canadell anticipa que caldran recursos econòmics per vies alternatives per incrementar el pressupost anual de la Cambra de Barcelona que actualment és de 20 milions d'euros. A tall de comparació, la Cambra de Lió té un pressupost de 60 milions d'euros. Una de les seves propostes és que les empreses aportin una quota de 100 euros per any.\n"Un dels objectius de país és assolir 400.000 milions de PIB en els pròxims 10 o 15 anys. Si en aquest període Catalunya és capaç de ser un Estat independent i eliminar el dèficit fiscal aquesta xifra és assolible. Si algú té la temptació de polititzar-ho, la nostra proposta és que Catalunya sigui un país de primera a Europa... La Catalunya 30/40 és el projecte que ens ha de fer créixer com a país i sera el nord que marcarà la nova Cambra", ha conclòs Canadell.\nLa Cambra estrena "la revolució" de les consultes amb l'impacte econòmic de la independència\nLa Cambra constata la frenada de l’economia


1 Els israelites van derrotar els reis de la banda oriental del Jordà i van conquerir els seus territoris, des del torrent d’Arnon fins a la muntanya de l’Hermon, i tota la plana oriental de l’Arabà.\nEls reis i els territoris són aquests: 2 primer de tot, Sehon, rei dels amorreus, que regnava a Heixbon. Dominava des d’Aroer, que és a la vora del torrent d’Arnon, al fons de la vall de l’Arnon, i la meitat del territori de Galaad, fins al riu Jaboc, que fa de frontera amb el país dels ammonites; 3 també estenia el seu domini per l’Arabà, des de la riba oriental del llac de Genesaret,\nfins a la riba oriental del mar de l’Arabà, el Mar Mort,\nen direcció de Betaieiximot, i, al sud, per la regió que hi ha al peu dels vessants del mont Pisgà. 4 L’altre rei era Og, que regnava a Basan i que era un dels darrers rafaïtes;\nresidia a Aixtarot i a Edreí. 5 Els seus dominis comprenien la muntanya de l’Hermon, Salcà i tot Basan, fins a la frontera dels gueixurites i dels maacatites, i la meitat del territori de Galaad, que era fronterer amb Sehon, rei d’Heixbon.\n6 Moisès, servent del Senyor, i els israelites, havien derrotat aquells dos reis, i Moisès, servent del Senyor, havia donat possessió dels seus territoris a les tribus de Rubèn i de Gad i a la meitat de la tribu de Manassès.\n7 Aquests són els reis de la banda occidental del Jordà que Josuè i els israelites van derrotar, des de Baal-Gad, a la gran vall del Líban, fins al Mont Pelat, que s’aixeca prop de Seïr. Josuè va donar possessió d’aquests territoris als israelites, perquè els repartissin entre les tribus. 8 Els territoris són: la Muntanya, la Xefelà, l’Arabà, els Vessants,\nel Desert i el Nègueb. Són els territoris on vivien els hitites, els amorreus, els cananeus, els perizites, els hivites i els jebuseus.\n9 Els reis vençuts eren els de les ciutats següents: Jericó, Ai, que és a prop de Betel, 10 Jerusalem, Hebron, 11 Jarmut, Laquix, 12 Eglon, Guèzer, 13 Debir, Guèder, 14 Hormà, Arad, 15 Libnà, Adul·lam, 16 Maquedà, Betel, 17 Tapúah, Héfer, 18 Afec, Saron, 19 Hassor, 20 Ximon, Maron, Acxaf,\n21 Tanac, Meguidó, 22 Quèdeix, Jocneam del Carmel, 23 Dor, en el litoral de Dor, Goïm de Galilea\n24 i Tirsà. En total, trenta-un reis.


Motivació i gestió d'equips comercials - Aecip\nMotivació i gestió d’equips comercials\nmayo 21, 2019 12:00 am UTC+0\nÀrea: Vendes i marketing\nData inici: dimarts, 21 maig, 2019\nData finalització: dimarts, 21 maig, 2019\nHorari: dimarts, 09:00 a 13:30 / 15:00 a 17:30\nCodi Curs: FP2019-0072\nEls resultats de les empreses venen donats per la capacitat de vendre, no tan sols en volum, sinó també en els marges obtinguts. Saber com actuar en aquest món canviant i conèixer millor les necessitats dels nostres clients és una tasca imprescindible per als nostres venedors. Cal saber gestionar el nostre temps de la forma més productiva, conèixer els mercats i els canals de distribució del nostre producte, treballar polítiques de preus adients, planificar el treball de forma acurada, i, el més important, saber escoltar els nostres clients. El curs vol potenciar tots aquests punts i crear un ambient de màxima motivació per fer aflorar el valor de l’actitud en la feina dels venedors.\nEl curs s’adreça a gerents, directors comercials, venedors, persones que donen suport comercial, administració de vendes, autònoms, emprenedors, comerciants, o qualsevol altra persona que per la seva posició a l’empresa tingui una activitat relacionada directament amb clients o proveïdors.\nÉs consultor, CEO, col·laborador del projecte d’educació Europeu THRIVE, Fundador del Club de Lectura de Vendes, Conferenciant de la Camara Internacional d’Empresaris de Barcelona, i formador/col·laborador de PIMEC.\n1-.Les claus de l’èxit a la venda.\n2-.Principals eines que s’utilitzen a internet per donar suport a la gestió comercial.\n3-.Detectar els principals «lladres» del nostre temps.\n4-.Definir la venda en els seus diferents passos i objectius.\n5-.Fases de la venda:\n– Tractament d’objeccions\n-Definició de l’objectiu.\n-Avançar cap a ell.\n7-.Preparar estratègies de mercat.\n8-.Conèixer diferents tipus de tancament de vendes.\n9-.Estimular la motivació i l’actitud.\n10-.Descobrir la importància d’una bona política de preus.\n11-.Què és i com repercuteix la publicitat en el món de les vendes actuals.


* 14/08/13. Notícies i reaccions de la premsa després de la 1a Universitat Nova Història - Gironès per la independència\nReacció de la premsa espanyola després de la\n1a Universitat Nova Història\nConscients de la transcendència que està tenint i pot arribar a tenir la 1a Universitat Nova Història, la premsa espanyola se'n va fer ressò ahir diumenge. El diari El Mundo s'hi va referir a la portada i va dedicar-hi gairebé una plana sencera. Cal lamentar, però, el to tendenciós habitual en aquest mitjà i algun error en la informació.\nA conseqüència d'aquesta notícia, la xarxa bull des d'ahir amb comentaris i insults que plasmen la impotència, la ràbia i la incapacitat reflexiva d'aquells qui no volen escoltar cap argument perquè no estan ni tan sols disposats a qüestionar-se que la Història hagués pogut anar d'una altra manera, i menys encara si això dóna protagonisme a Catalunya o a personatges pertanyents a la nació catalana.\nEl Mundo dóna un protagonisme més que excessiu a CiU i al fet que la UNH s'hagués finançat parcialment amb diners públics. No diu, en canvi, que la principal font de finançament han estat les mateixes inscripcions dels alumnes. Malgrat això, agraïm el temps i l'espai que ens dediquen, ja que som conscients que això ens ajuda a continuar creixent i a fer que el nostre missatge s'estengui encara més. Com diu una de les màximes del màrqueting, més val que parlin de tu, encara que sigui malament. O com deia Dalí, el més important és que parlin de mi, encara que sigui bé.\nTambé ens hauria de fer reflexionar el fet que hagi estat la premsa espanyola, i no pas la catalana, on la notícia va passar gairebé desapercebuda, la que hagi dedicat un espai més destacat a la 1a UNH. Encara ens cal deslliurar-nos de les pors o dels condicionants del què diran i situar-nos al present, on la llibertat d'expressió és una realitat i on cal donar a les notícies el grau d'importància que els correspon en funció de les seves implicacions socials, econòmiques i polítiques. Som els catalans els qui hem d'estar més interessats a aprofundir en aquests estudis, més encara davant el maltractament cultural i financer que pateix dia rere dia Catalunya per part de l'Estat Espanyol i quan hem de decidir quin ha de ser el nostre futur.\nDes de l'INH estem oberts a tota la premsa mundial, no tenim res a amagar, podem aportar documentació rigorosa, explícita, que demostra àmpliament que les nostres tesis no són errònies. La manipulació i tergiversació de la història de Catalunya es va produir durant segles, i ja no ho diu només En Jordi Bilbeny. Avui som molts més els qui ho veiem, som molts més els qui no ens creiem una versió que no s'aguanta per enlloc, que és impossible. Avui en dia tothom pot adonar-se d'aquesta gran presa de pèl col·lectiva, ja siguin biòlegs, enginyers, informàtics, lingüistes o historiadors. Només cal aplicar el mètode científic i contrastar les dades del relat de la història oficial per descobrir que es tracta d'un muntatge. Avui en Bilbeny ja no està sol i, per tant, atacar-lo a ell no és suficient per seguir arraconant les seves tesis. Les coses han començat a canviar i aquesta 1a Universitat a Crespià n'és un exemple.\nRessò i comentaris a la xarxa:


Days Inn & Suites Grand Rapids/Grandville Grandville (MI) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nDays Inn & Suites Grand Rapids/Grandville3825 28Th Street South West, Grandville, Grandville (MI), Estats Units, 49418 - Veure al mapaPuntuació dels comentaris5,6Basada en65comentarisDays Inn & Suites Grand Rapids/GrandvilleVeure més fotosVista interiorVeure més fotosVeure totes les 32 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsascensoraparcament de cotxes\nOne Queen TwoRoom Suite\nOne King One Sofabed TwoRoom Suite\nTwo Room Queen Suite with Sofa Bed\nOne Queen TwoRoom Jacuzzi Suite\nTwo Room Executive Suite with One King Bed and One Sofa Bed\nSobre l'allotjamentDescripcióIdeal tant per a la diversió com per al relax, Days Inn & Suites Grand Rapids/Grandville es troba a la zona de Grandville de la ciutat de Grandville (MI). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Changing Tymes, MoeRey Antiques Gallery, RiverTown Crossings són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants. Days Inn & Suites Grand Rapids/Grandville ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, habitació familiar, premsa, servei de bugaderia. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, escriptori a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com centre esportiu. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Days Inn & Suites Grand Rapids/Grandville és una selecció idònia per a la vostra estada a Grandville (MI).Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-secentre esportiu Serveis i comoditatsservei de bugaderiazona de fumadors Per als nenshabitació familiar Accésascensorrecepció [24 hores]s'admeten animals de companyiaDisponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesianeveratelevisió de pantalla planaforn microonestelèfon Idiomes ParlatsAnglès Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal presentar una targeta de crèdit i un document d'identitat amb fotografia vàlids durant el registre d'entrada. Les peticions especials no es poden garantir, estan subjectes a la disponibilitat durant el registre d'entrada i poden comportar suplements. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements.Mostrar més


Epístoles i pistoles: de maig 2008\nEpístoles, pústules, epistolaris, pistoles i pistolers\nEstimada Juliette Binoche,\nahir vaig tornar a veure Chocolat i gràcies a tu i per culpa teva no vaig sopar perquè mentre mirava la peli vaig acabar amb les existències de cacau de la casa.\nQue ho sàpigues maca, que mentre tu t'enrotllaves amb el guapo d'en Johnny Depp jo contribuïa al creixement desmesurat del meu cul! Si no és culpa teva, ja em diràs!\nEpístoles i pistoles.\nPublicat per Epístoles i pistoles a 21:03 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: e-pístola\nPústula - 1-\nEstimada Sheryl Crowe,\nestic esmaperduda per les teves últimes declaracions. Pretens frenar el canvi climàtic reduint la despesa de paper...no em sembla mala idea. Ara bé, que proposis fer servir només un quadradet de paper higiènic cada vegada que passem pel lavabo...em sembla poc encertat.\nPer poc que hi facis al lavabo sempre, sempre, sempre, gastes més d'un quadradet de paper higiènic. Com t'ho fas tu per gastar només un quadradet de paper?...bé, tant és, estalvia'm la resposta que tot just he sopat.\nA l'espera que reflexionis sobre aquesta bajanada i que et rentis molt bé les mans, m'acomiado, no sense abans enviar-te les més sinceres salutacions.\nPublicat per Epístoles i pistoles a 0:33 2 comentaris\nEtiquetes de comentaris: pústula\nhe contractat la línia d'adsl i trucades nacionals (amb router wifi de "regalo") amb vostè. El primer router van dir que era d'una partida defectuosa (bien!) i ara ja he provat el segon. A hores d'ara només li puc dir que els dos router wifi de "regalo", els 43 microfiltros que he acumulat i els metres i metres de cable "ethernet" que he penjat al menjador com a decoració de revetlles i celebracions variades ja se'ls pot confitar. Que tot i que em vull donar de baixa no entenc l'idioma que parlen els seus treballadors de la centraleta. Parlen una llengua que m'és coneguda però amb un accent tan tancat que em resulta impossible seguir-los.\nP.D: que sàpiga que jo, de les taronges en faig suc. No és una amenaça eh!\nPublicat per Epístoles i pistoles a 14:02 2 comentaris\nSóc la Núria i de vegades tinc unes ganes terribles d'enviar e-pistoles a la gent.


Nosaltres: PSICOLOGIA DELS RECURSOS HUMANS\nJa que l'assignatura és teòric-pràctica, per a poder presentar-se a l'examen de teoria l'alumne/a haurà d'haver lliurat la pràctica amb anterioritat a la data de l'examen o a l'inici del mateix.\nEn l'avaluació de cada pregunta es tindrà en compte la quantitat i qualitat dels continguts específics relacionats amb la pregunta, l'ajustament al contingut preguntat, la claredat expositiva i les possibles incongruències amb la resta del temari. L'estudiant haurà de tenir en compte que els continguts de l'examen es basaran tant en la matèria explicada en les classes com en la bibliografia d'estudi recomanada en cada tema.\n1. Nota Teòrica\nMòdul teòric: Examen tipus de test de 4 alternatives i/o preguntes curtes. Inclourà principalment el contingut teòric, així com el contingut desenvolupat en les pràctiques. L'examen constarà de quatre preguntes per tema.\nPer a avaluar els coneixements teòrics en examen tipus test, aquest constarà de 4 alternatives. Aquest examen es corregirà mitjançant la fórmula clàssica, que en aquest cas queda de la següent manera: ((a-e/3) / n-1)*10\na= Encerts e= errors\nn = nombre de preguntes 10= Nota màxima de l'examen\nLa nota final de teoria suposarà un 70% de la nota final de l'assignatura\nLes pràctiques lliurades i aprovades serviran únicament per a les convocatòries de febrer, setembre i desembre. Si en aquestes convocatòries no s'ha aprovat la teoria el/l'alumne/a haurà de repetir la pràctica per a convocatòries posteriors.\nLa qualificació de les pràctiques al llarg de l'assignatura estarà composta per: l'assistència a les classes (40%) (Perquè es comptabilitzi l'assistència l'estudiant haurà d'assistir com a mínim al 80% de les sessions presencials) + Exercicis (20% ) + Memòria de pràctiques (40%). Els estudiants que no superin l'avaluació establerta hauran de presentar-se a un examen de pràctiques.\nLa nota final de l'assignatura suposarà la suma del mòdul teòric (60%) i del mòdul pràctic (40%) de la nota final de l'assignatura. Només se sumaran ambdues parts si l'alumne ha tret un 5 com a mínim en la nota de teoria (abans de ponderar-la). És a dir, per a aprovar l'assignatura teòric - pràctica s'haurà d'aprovar tant el mòdul pràctic com el teòric.


Una història d'aprenentatge i autonomia | Barcelona Accessible\nUna història d'aprenentatge i autonomia\n21/12/2017 - 18:23\nEn Joan i l'Armand, que tenen una diversitat funcional de caràcter intel·lectual, viuen amb autonomia i el suport del servei d'assistència personal\nAvui en Joan i l’Armand han celebrat amb nosaltres l’inici d’una nova etapa de vida. Tenen 72 i 68 anys i estan dins del programa de Vida Independent de l’Institut Municipal de Persones amb Discapacitat. Dues persones amb vides molt diferents que han compartit una convivència de 25 anys i ara s’embarquen, també junts, en aquesta nova fase vital.\nTots dos tenen diversitat funcional de caràcter intel·lectual i havien comptat amb el suport i protecció de pare i mare. Quan aquests van morir, van començar un viatge sinuós fins que van ingressar a la Residència Municipal de Persones amb Discapacitat Psíquica Valldaura. Aquí, seguint un model innovador, es va treballar perquè fossin autònoms, cadascú amb les seves capacitats, i així, poder anar a viure en un pis amb suport educatiu, amb altres companys.\nEn Joan i l’Armand s’han anat fent grans, han superat les limitacions amb les quals s’han trobat i han aconseguit viure de manera autònoma. En el marc d’un programa d’aprenentatge, han après a tenir cura de si mateixos en tots els àmbits de la vida i a prendre decisions segons els seus interessos i han passat a viure amb el suport del servei d’assistència personal, i no amb l’acompanyament de les educadores.\nAra, conscients dels grans avenços que han fet en el seu nivell d’autonomia, la seva veu i la seva mirada són plenes d’il·lusió quan ens ensenyen casa seva i comparteixen amb nosaltres la seva felicitat.


Altres 2 12 14\nElaboració de treballs 5 45 50\nLectura / comentari de textos 5 45 50\nSaber relacionar el pensament de l'autor amb el seu context històric. 40\nTreball de curs Capacitat de l'estudiant per aprofundir en un autor o una temàtica rellevant per a l'antropologia filosòfica. Bibliografia utilitzada. Capacitat de reflexió crítica. 40\nExamen i/o exposicions a classe Capacitat de sintetitzar els coneixements adquirits durant el curs.\nCapacitat de buscar informació i transmetre els coneixements adquirits 20


Una expropiació frena la reforma de l'avinguda de Montgó de l'Escala - Empordà\nEl procés relacionat amb una finca per a aparcaments a la zona ha estat l'escull que ha trobat l'Ajuntament escalenc\nMARC TESTART 15.10.2015 | 07:59\nL´Ajuntament de l´Escala ha decidit ajornar l´inici del projecte de reforma de l´avinguda de Montgó, una de les artèries viàries del municipi, perquè ha trobat un escull en els tràmits previs. L´equip de govern (PSC i ICV) va anunciar la decisió en el ple ordinari de divendres passat, en el moment de fer una modificació de crèdit. El pressupost municipal per a aquest any 2015 havia previst una inversió de 330.000 euros per a un projecte de potenciació del primer tram de l´avinguda de Montgó. Ara, aquests diners, que havia de destinar a aquesta obra, els dedicarà a altres finalitats.\nL´alcalde de l´Escala, Víctor Puga (PSC), va justificar el canvi de calendari afirmant que ha quedat encallat el procés d´expropiació d´una finca per tal de garantir els aparcaments a l´avinguda de Montgó. "No farem aquesta obra fins que no s´hagi resolt aquesta expropiació", va manifestar el batlle escalenc davant del plenari municipal.


Les oliveres mil·lenàries de les Terres del Sénia, declarades Patrimoni Agrícola Mundial - Jornal.cat\nLes oliveres mil·lenàries de les Terres del Sénia, declarades Patrimoni Agrícola Mundial\nLa Mancomunitat pressiona perquè prosperi la llei catalana per protegir les oliveres mil·lenàries\nDivendres, 30 de novembre de 2018 | 20:15 h\nLes oliveres mil·lenàries de les Terres del Sénia han estat declarades, aquest divendres al migdia, com a Sistema Important del Patrimoni Agrícola Mundial (SIPAM) per la FAO (l'organització de les Nacions Unides en Agricultura i Alimentació). És un nomenament anàleg al de Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO i com ha destacat la gerent de la Mancomunitat, Tere Adell, és la millor carta de presentació per demanar suport a la conservació d'aquest valuós patrimoni natural.\nEl debat per a la tramitació de la proposició de llei es farà en el darrer ple de l'any al Parlament, o en el primer de 2019. La Mancomunitat ha celebrat el vuitè congrés d'oliveres mil·lenàries, a Ulldecona (Montsià), per fer balanç de la campanya 2018, que no ha estat bona, i des d'on han conegut que FAO ha aprovat la seva candidatura a Patrimoni Agrícola Mundial.\nEl vuitè congrés d'oliveres monumentals de les Terres del Sénia, ha incidit en la necessitat d'establir una normativa a Catalunya, com tenen al País Valencià, per protegir i conservar aquests arbres monumentals. La proposició de llei que s'ha de debatre en breu al Parlament, s'emmiralla en la llei valenciana, vigent des del 2006 i amb reglament específic aprovat enguany, però vol incorporar millores en l'àmbit de protecció paisatgística com existeix a la regió italiana de Puglia. A més de protegir tots aquells arbres monumentals de més de 3,5 metres de perímetre, es proposa, per exemple, que les finques amb més d'un 60% d'aquests exemplars d'oliveres mil·lenàries quedin protegides en conjunt contra l'espoli. "Protegir una olivera a soles, de vegades no té sentit. Ha d'estar acompanyada del seu entorn", ha assenyalat Tere Adell, gerent de la Mancomunitat de les Terres del Sénia.\nLa protecció del paisatge i el conjunt del patrimoni natural pren tot el seu sentit en un entorn amb més de 5.000 oliveres mil·lenàries registrades i milers d'arbres centenaris que haurien d'acabar convertint-s'hi. Com ha defensat l'alcaldessa d'Ulldecona, Núria Ventura, es tracta d'impulsar una regulació per protegir el món de l'oli i la gestió del paisatge. "Cal protegir arbres que són molt vulnerables i la feina dels pagesos i la pressió que reben per diferents actors que volen emportar-se'ls a altres llocs", ha dit Ventura.\nVentura ha demanat a tots els grups polítics parlamentaris que donin suport a la proposició de llei que va registrar al juliol el PSC i que ha d'entrar a debat de tramitació al desembre o al gener. "És una oportunitat. No podem perdre més temps. Cada dia que passa perdem una part del nostre patrimoni i si tarda molts anys a arribar aquesta protecció a la part catalana ja no caldrà que arribi perquè no tindrem res a protegir", ha advertit.\nUn dels principals objectius de la llei és frenar l'espoli d'aquestes oliveres. "Hem vist amb precaució que aquests arbres monumentals centenaris i mil·lenaris surtin del seu territori i del seu espai natural i que sigui un element de comerç, d'ús, per acabar al final al jardí d'una finca particular. Han de romandre allí on han crescut durant centenars d'anys i aquest és l'objectiu de la llei", ha explicat Terrades.\nAl país valencià, la llei i el reglament de protecció d'aquestes oliveres ha servit per evitar aquestes situacions i es feia necessari "per defensar amb garanties" el patrimoni d'oliveres monumentals. Com ha explicat el director general de Medi Natural de la Comunitat Valenciana, Antoni Marzo, els agents ambientals vigilaven molt el comerç dels arbres monumentals que tenien més de 6 metres de perímetre o exemplars rellevants i fins i tots s'havien arribat a establir mesures cautelars en alguns casos per evitar que les arrenquessin. Malgrat això, Marzo ha apuntat que sempre hi ha hagut "cert nivell d'espoli" i que amb la normativa han quedat protegides però que caldrà "continuar amb la vigilància sobre el territori" per evitar la comercialització d'aquests arbres, també a la part valenciana de la Mancomunitat.


VÍDEO: Una treballadora del ministeri retira llaços grocs a la Seu d'Urgell abans de la Vuelta\nUna treballadora de manteniment de carreteres de l'Estat ha dedicat part del matí a retirar els llaços grocs d'un lateral de la carretera N260 de la Seu d'Urgell, a la zona del polígon de Lleteries, tal com han enregistrat les càmeres de Prineus Televisió.\nAquest gest està motivat pel pas per la Seu d'Urgell de la dinovena etapa de la Vuelta a Espanya, que acaba a Andorra. Aquest dijous, els ciclistes van creuar la línia de meta a Lleida entre estelades i crits de "llibertat presos polítics".\n— Pirineus Televisió (@PirineusTV) 14 de septiembre de 2018\nEl govern espanyol intenta esborrar qualsevol rastre de reivindicació política que es pugui difondre a través de les televisions que emeten una de les últimes etapes de la Vuelta, que transita íntegrament per les carreteres catalanes. Una tasca gairebé impossible.\nBarça Un treballador del Barça ha cobrat més de sis milions pel traspàs de Neymar al PSG El Nacional


El Món | Montilla i el dret a decidir\nMontilla i el dret a decidir\n"El nostre president no anirà a dipositar el seu vot amb motiu de la consulta, el que és una manera com una altra de respondre a la pregunta"\n“Ni ho sóc [independentista] ara ni votaria afirmativament a un hipotètic referèndum en què es plantegés aquesta qüestió”\nJosé Montilla, president del govern de la Generalitat.\nNo sabem si votarà ‘no’, en blanc o –el més probable- evitarà acostar-se a les urnes quan sigui convocat, el pròxim dia 25 d’abril, a pronunciar-se en la consulta popular per la independència organitzada a Sant Just Desvern, on viu.\nJosé Montilla és contrari a la independència de Catalunya. Va trobar oportú recordar-ho públicament divendres passat justament a la capital d’Espanya –potser li deu semblar que en castellà aquestes coses sonen millor-. Allà va dir: “Ni ho sóc [independentista] ara ni, al contrari del que afirma el líder del principal partit de l’oposició, votaria afirmativament a un hipotètic referèndum en què es plantegés aquesta qüestió”. Suposo que el públic assistent a la conferència organitzada per l’Abc devien agrair-li la cortesia, que inclou la inevitable referència a CiU que els socialistes catalans mai no s’obliden de fer.\nSobre el dret a decidir dels catalans, sobre l’autodeterminació, Montilla no en va dir res. Mai no en diu res. I em penso que aquest és un punt fonamental, del tot determinant. ¿Considera el president que els catalans han de poder triar el seu futur, però, tanmateix, ell és partidari de no deslligar-nos d’Espanya, o considera que Catalunya no el té aquest dret? Com escrivia a dalt, sospito –tan de bo m’equivoqui- que –malgrat que es defineix com a catalanista- el nostre president no anirà a dipositar el seu vot amb motiu de la consulta, el que és una manera com una altra de respondre a la pregunta.


Blog d'Abril. Replicant.: d’abril 2010\nPRIMER DE MAIG: UNITAT CONTRA LA CRISI\nDemà arriba, novament, el Dia del Treball. Un any en què enmig d'aquesta crisi global que paguen, com sempre, les treballadores i treballadors, no estam per a moltes celebracions, ja que segons les dades de l'EPA presentades ahir i filtrades fa uns dies, una de cada quatre persones no té accés a una feina, que és la primera passa per a l'autonomia i la dignitat de l'ésser humà.\nTorna a ser un primer de maig on els sindicats (llevat dels majoritaris) compareixen desunits, a pesar que l'ofensiva de la dreta política i econòmica d'arreu d'Europa, dels vents neoconservadors que arriben de les polítiques d'ajustament aplicades a Grècia, recomanen més que mai la unió de les treballadores i els treballadors.\nAquesta desunió és en part el triomf de l'individualisme aplicada al terreny d'allò col·lectiu, de la lluita parcel·lada pels drets dels treballadors i les treballadores. Prendre consciència del perquè d'aquesta desunió i retornar la veu als treballadors i treballadores, molts dels quals avui no tenen feina, podria tenir efectes revulsius en la manera de fer i en una major representativitat de totes les organitzacions sindicals, i especialment en aquelles de classe. Si els sindicats es divideixen, la gent treballadora també, i es desmobilitza justament quan fa falta més mobilització que mai. Quan l'amenaça del retard de l'edat de jubilació, els retalls del sector públic i els drets socials, i una nova reforma laboral propugnada per la patronal, el FMI i el BCE són gairebé una realitat imminent.\nEl 2010 ja no serà possible, però si el 2011 no hi som tots i totes a una, la crisi la seguiran pagant els treballadors i les treballadores, i a un preu ben alt.\nPublicat per David Abril a 13:55 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nCANVI CLIMÀTIC: EVO MORALES VS. AL GORE\nAquests dies es celebra a Cochabamba (Bolívia) la Conferència Mundial dels Pobles contral el Canvi Climàtic, a iniciativa d'Evo Morales, president de l'Estat plurinacional de Bolívia, feta pocs dies després de la fracassada Conferència de Copenhague del passat mes de desembre.\nFins a la data, de Kyoto a Copenhague, els compromisos han estat els grans absents a les trobades internacionals, ja que són molts els interessos econòmics estratègics al voltant de la reducció d eles emissions de gasos d'efecte hivernacle. I això, a pesar que d'ençà que Al Gore va presentar el seu treball “Una veritat incòmoda”, on en síntesi, a més de mostrar les greus conseqüències del canvi climàtic que ja només s'atreveixen a negar personatges com el “primo de Rajoy”, adverteix del greu perjudici que pot tenir per al sistema capitalista la no-introducció de mesures correctores.\nDiversos governants dels països del Sud, entre ells Evo Morales, varen avisar a Copenhague que el problema de fons no era el canvi climàtic, sinó un sistema basat en l'obtenció del màxim benefici a costa del que sigui, i en el menor temps possible, un sistema que ens ha duït al límit del col·lapse ecològic i humà. Que així, amb aquesta filosofia, ens hem carregat el planeta i a bona part dels seus habitants. Que el canvi climàtic no és, doncs, una causa sinó un efecte d'aquesta manera de funcionar, i que el que s'ha de canviar és aquesta manera de funcionar, és a dir, el capitalisme.\nLa diferència entre Al Gore i Evo és que el primer proposa compromisos contra el canvi climàtic per preservar el neoliberalisme i el sistema establert, i el segon, un model alternatiu per viure amb harmonia amb la naturalesa, acordar una Declaració Universal de Drets de la Mare Terra, treballar amb mecanismes que permetin la realització d'un referèndum mundial sobre el canvi climàtic i desenvolupar una proposta per a la creació d'un Tribunal de Justícia Climàtica. De tot això i més es parlarà aquests dies a Cochabamba. Em quedo amb la veritat d'Evo, molt més incòmoda que la d'Al Gore.\nPublicat per David Abril a 10:36 5 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nREGENERARA LA DEMOCRÀCIA I...DEMOCRATITZAR L'ECONOMIA\n(Article publicat a IBdigital)\nLa corrupció política a Balears ha donat molt que parlar, i ho seguirà fent, sobretot després que les darreres detencions de més ex-alts càrrecs de l'anterior pacte PP-UM deixen entreveure encara més ramificacions del que s'ha demostrat una política que va confondre clarament l'interès general amb els interessos privats.\nL'aprovació al Parlament de la consideració d'interès comunitari del projecte de camp de Golf de Son Bosc per part de la mateixa majoria que aquests dies circula pels jutjats per donar comptes de pressumptes "pelotazos" urbanístics durant l'anterior legislatura és una gran demostracio de pocavergonyeria, però sobretot una gran lliçó de pedagogia política per conèixer els interessos que defensa la dreta política, que es mantén ben fidel als seus "principis".\nHan fallat els mecanismes de control de la cosa pública, massa polítics amb càrrec (electe o de gestió) que mantenien alhora activitats privades amb ànim de guany, despatxos d'advocats, assessories, etc., incorrent en una incompatibilitat manifesta. Calen ara, més que mai, però sobretot per recuperar la necessària confiança en allò públic (que és allò ens ha de garantir a tots i totes uns mínims serveis de qualitat), més participació ciutadana i més control social, tal i com reclama la Plataforma contra la corrupció i per la dignificació de la democràcia.\nRegenerar i dignificar la democràcia és essencial, sí. Controlar els polítics (sobretot vists els antecedents), una condició necessària. Apartar de la vida pública i de les institucions aquells i aquelles que han participat de la bacanal de la corrupció, també... I sobretot al PP, li queda molt camí a recórrer, en aquest sentit. No basta amb posar cara de cussó abandonat i demanar perdó amb la boca petita mentre detenen el teu adjunt a la presidència.\nPerò també fa falta, si volem una democràcia de qualitat, democratitzar l'economia. Si el PP i UM han pogut defensar en base a algun argument polític el projecte de camp de golf de Son Bosc ha estat pels interessos manifestats per una part dels hotelers. I està bé, escoltar una part del sector empresarial, però hi ha més veus, i fins ara, aquesta ha estat la veu que més s'ha fet sentir o, si més no, aquella que més s'ha escoltat per part dels qui han governat les institucions d'aquesta terra abans i després de la democràcia.\nSon Bosc és un petit exemple de com es pot servir, des de la política, els interessos d'uns pocs, o els interessos generals, de la majoria social. El model econòmic, i més encara en uns moments en què ens hi jugam, amb més de 100.000 persones sense feina, un futur que serà una societat cohesionada o, per contra, una societat amb una irreparable fractura social, no pot ser marcat només per part d'uns pocs, en detriment de la majoria. Tots els habitants d'aquesta terra, independentment del nostre origen i la nostra condició social, tenim el dret a viure dignament aquí, i a què les futures generacions, si més no, disfrutin de les mateixes condicions de què hem gaudit nosaltres.\nDecidir sobre el model turístic que volem, sobre el pes que ha de tenir aquest en l'economia, sobre com s'han d'aprofitar altres sectors de la riquesa generada, sobre com s'ha de repartir aquesta riquesa, etc., no poden ser decisions que, de bell nou, prenguin uns pocs, i els polítics siguin mers gestors d'aquests interessos. Amb això vull dir que benvingut sigui tot el diàleg social de tothom i amb tothom, en la perspectiva de fer de les nostres Illes una societat més justa i igualitària.\nPerò només avançarem cap a una societat així, feta a mida de les persones, si es fan sentir totes les veus, i no només les dels poderosos. Per controlar socialment la cosa publica, sí, i evitar desmans com els que hem viscut. Però també per decidir cap a on anam totes i tots, i no només per contemplar cap a on ens duu aquesta mar d'incerteses de la nostra història recent.\nPublicat per David Abril a 16:22 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\n(Article publicat a La Veu de Mallorca)\nLa justícia està de moda, a pesar de la corrupció. A Balears, s'ha començat a fer justícia, i els jutges (sense menysprear la insistència i les denúncies d'algunes forces polítiques) s'han atrevit a qüestionar l'status-quo establert a la nostra terra des de fa dècades. Jutges que seuen al banquet a polítics corruptes, i que fins i tot s'hi han atrevit amb empresaris corruptors. I això a pesar dels intents de les màximes instàncies judicials a impedir, per exemple, que Matas abandonàs el seu exili als Estats Units, com ho va intentar el Fiscal General de l'Estat fa poc mes d'un any, que no veia indicis d'un delicte que el propi Matas ara reconeix de manera sobrada, el de delicte fiscal, encara que fos per evitar les conseqüències de les altres vuit causes que pesen sobre les seves esquenes.\nA altres indrets de l'Estat no tenen tanta sort de tenir fiscals anticorrupció competents i jutges valents, i qui paga les conseqüències d'això són gent com el batle de Seseña (Toledo), d'IU, que va intentar frenar l'especulació i la compra de voluntats polítiques per part d'El Pocero, i ha sortit ferit amb catorze querelles milionaries interposades pel polèmic constructor, admeses a tràmit per uns jutges que administren les lleis en detriment de la justícia.\nI a Madrid o a València, més enllà de jutges i fiscals, els ciutadans i ciutadanes d'aquelles terres no han tingut l'oportunitat de gaudir de l'alternança política de l'esquerra, amb la qual cosa es molt difícil que arribin a mans dels administradors de les lleis la informació necessària per fer justícia davant una ó s'ha produit, amb tanta intensitat com la que s'hagi pogut produir a Balears, en uns governs en mans de la dreta política i en bona mesura, econòmica.\nLes associacions de Memòria històrica demanen també justícia, justícia amb les víctimes, reconeixent i reparació, justícia per poder passar pagina de la història, tant que alguns volen passar pàgina. Un jutge, fal·lible com tots els altres, va mirar de recolzar-los en el seu afany de fer justícia. Es va aval·lar en protocols i dictàmens internacionals sobre drets humans, però no obstant, altres jutges, aquells qui ostenten el poder suprem, li varen aturar els peus, a demanda dels hereus i defensors dels colpistes i assessins de juliol del 36. Per aquest camí, ni es passarà pàgina, ni es farà justícia, en tot cas es posaran en evidència les terribles contradiccions d'una transició política incompleta, que no ha arribat a tots els poders que haurien de sustentar l'Estat de dret.\nPublicat per David Abril a 16:20 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nPOCAVERGONYA SUPREMA: SON BOSC I ARTs\nMentre d'UM i PP desfilen aquesta setmana pels jutjats per donar comptes de les investigacions pressumptes “pelotazos” comesos en relació a la redacció del Pla Territorial de Mallorca durant l'anterior legislatura i les polèmiques ART (àrees de reconversió territorial), els diputats de les mateixes formacions no es tallen un pèl i aprofiten per legislar a mesura dels promotors privats, com faran avui dimarts al Parlament amb Son Bosc.\nÉs d'una pocavergonyeria sense límits que s'atreveixin a fer-ho quan estan en qüestió les actuacions d'aquestes formacions polítiques en matèria territorial i urbanística, i quan a més a més són ells que varen desprotegir els terrenys de Son Bosc i els separaren de la zona de protecció de S'Albufera després del primer pacte de progrés.\nSi volíeu una bona mostra de la pedagogia política que gasta la dreta, aquí la teniu: de bell nou, al servei dels interessos privats, i en el cas de Son Bosc, aprofitant l'Any europeu de la Biodiversitat justament per mirar de carregar-se-la. I a tot això, Bauzà demana perdó... Perdó perquè? Perdó per qui...?!\nPublicat per David Abril a 1:08 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nGRIP A... US EN RECORDAU?\nDesprés de la campanya d'autèntica psicosi d'ara fa un any, les darreres setmanes s'han donat a conèixer les xifres sobre el Grip A, que en termes globals, han estat gairebé intrascendents per tractar-se, com es deia, d'una pandèia. Es podria considerar un èxit sanitari i de prevenció, però el gran èxit ha estat el de les farmacèutiques, que han fet caixa.\nAquestes informacions, que confirmen l'existència de poquíssims casos, alhora que recorden les xifres milionàries de vacunes experimentals comprades pels governs a les farmacèutiques, s'han fet públiques amb molt poc renou, a diferència del rebumbori que justificà la compra de les vacunes, en el seu dia.\nEl periodista Pascual Serrano ha denunciat, per la seva banda, l'actitud del govern espanyol davant altres governs europeus: mentre els holandesos han intentat retornar les vacunes a les multinacionals farmacèutiques, el govern d'Espanya ha “donat” a Amèrica Llatina quatre milions de vacunes, intentant comptabilitzar aquesta acció com una acció de cooperació internacional, quan no feïm altre cosa que col·locar una mala inversió als països empobrits. Així, a llevar-nos els marrons de damunt, ara li diuen "cooperar"... O és que això no és tan nou?\nPublicat per David Abril a 9:10 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nREGENERARA LA DEMOCRÀCIA I...DEMOCRATITZAR L'ECONO...


Orpesa ofereix el servei d'escola matinera gratuït a qui ho necessite\nL'Escola Matinera del Degà Martí i La Mediterrània serà gratuïta a partir de març però els pares hauran de presentar un justificant l'horari de treball per a poder demostrar la necessitat de l'ús d'aquest servei.\nEl servei d’Escola Matinera dels dos col·legis públics d’Orpesa, Degà Martí i La Mediterrània, serà gratuït a partir de l’1 de març per a tots aquells pares i mares l’horari laboral de les quals no els permeti portar als seus fills a l’escola abans de les 9.00 hores. Així ho ha anunciat la regidora d’Educació, Silvia Arnau, qui ha explicat que les famílies que estiguin utilitzant el servei actualment tindran tot el mes de març per a lliurar la documentació en el Servei d’Atenció al Ciutadà (SAC), situat en la planta baixa del consistori.\nEn este sentit, a més de lliurar la inscripció de la Escola Matinera, una fotocòpia compulsada del DNI de tots dos progenitors i una altra del SIP del xiquet o xiqueta la família haurà de certificar mitjançant un justificant l’horari de treball tant del pare com de la mare per a poder demostrar la necessitat de l’ús d’aquest servei.\nCal recordar que la Escola Matinera és un servei dirigit als menors d’entre 3 i 12 anys empadronats en el municipi i matriculats en un dels dos col·legis de la localitat. L’horari d’entrada serà de 7.45 a 8.45 hores, de dilluns a divendres durant el curs escolar, un temps en el qual els alumnes participen en tallers de manualitats i en activitats d’expressió, creativitat i multitud de jocs. El servei podrà ser sol·licitat durant tot el curs escolar fins a arribar al ràtio que està establert en 25 alumnes per a cada col·legi.


L'Asvel Lió que ha fet gran Tony Parker - Diari de Girona\nL'Asvel Lió que ha fet gran Tony Parker\nL'Spar Citylift Girona juga l'anada dels quarts de final de l'Eurocup a la pista del líder de la lliga francesa, un club a l'alça tant en bàsquet masculí com femení des de l'arribada a la seva presidència del veterà base de l'NBA fa encara no dos anys\nmarc verdaguer girona 07.03.2019 | 00:32\nQuatre dies més tard de la seva derrota a la final de Copa contra el Perfumerías Avenida a Vitòria, i arrossegant-ne encara la factura afegida per la baixa de Julia Reisingerova, l'Spar Citylif Girona té aquest vespre una altra cita clau de la temporada en l'anada dels quarts de final de l'Eurocup a la pista del líder de la lliga francesa, l'Asvel Lió (20.00). «La plantilla està minvada físicament perquè tenim tres jugadores tocades just abans de jugar contra el líder de la lliga francesa, que és la més física d'Europa, però anímicament l'equip està sencer perquè, tot i que lògicament ens dol perdre una final, ara volem seguir competint tant a la lliga com en competició europea», explicava ahir el tècnic de les gironines sobre un partit que a banda de la baixa de Reisingerova, no ha viatjat a França per la revinclada al genoll que es va fer en la primera part de la final contra l'Avenida, és conscient que Nadia Colhado (lligaments de la mà dreta) i Núria Martínez (espatlla) continuen lluny del seu estat físic òptim.\nL'absència de Julia Reisingerova agafar més rellevància en ser competició europea perquè, a diferència del que passa en Lliga o el passat cap de setmana a la Copa, Èric Surís no podrà comptar amb Leia Dongue per un excés de passaports extracomunitaris. Així, en el joc interior, el tècnic de l'Uni tindrà avui només a la tocada Colhado, Hampton i Bea Sánchez per jugar contra un Lió que, precisament, té dues de les seves millors jugadores per dins: la brasilera Clarissa Dos Santos i la canadenca Michelle Plouffe. «Qui es pensi que vam tenir sort que ens toqués el Lió és que no coneix la realitat del bàsquet europeu, són els líders de la lliga més física d'Europa davant del Bourges que és un gran equip d'Eurolliga, ara mateix està jugant els quarts de final; i equip com el Landes de la Celine Dumerc o el Villeneuve amb Shante (Evans) i Magaly (Mendy) estan a mitja taula....», apuntava un Èric Surís sobre un Asvel Lió que, en poc temps, s'ha convertit en un «gran» del bàsquet francès de la mà de l'experiència, i els diners, del veterà base francès de l'NBA Tony Parker. Després de mitja vida als Sant Antonio Spurs, quatre cops campió de la lliga nord-americana, Parker esgota ara la seva carrera com a jugador als Charlotte Hornets. Al mateix temps, però, des de fa una mica menys de dos anys, Tony Parker és el president de l'Asvel Lió, club que s'ha proposat convertir en un referent del bàsquet europeu tant en categoria masculina com femenina.\nL'equip masculí també va líder a la lliga francesa i demà, divendres, juga el segon partit contra l'Andorra en la sèrie de quarts de final de l'Eurocup. En el femení la trajectòria és semblant. Parker, que compta també amb l'ajuda en el projecte del seu company als Charlotte Hornets Nicolas Batum, es va fer càrrec de l'Asvel el març del 2017. Llavors, el Lió estava abocat a jugar les eliminatòries per la permanència a la màxima divisió francesa i Parker va moure peça fitxant l'entrenador del llavors líder, Valery Demory (Montpeller), i a una jugadora: Ingrid Tanqueray. Els dos continuen a la plantilla que avui s'enfrontarà a l'Uni. La temporada passada, amb l'ex-Girona Haley Peters de màxima anotadora, el Lió ja va deixar les angoixes de lluitar per la permanència i es va classificar per jugar una competició europea. Aquest any van líders a la lliga i disputen els quarts de final de l'Eurocup, però, així sí, igual que l'Uni, arriben a la cita després d'una decepció a la Copa: van perdre dissabte en semifinals contra el Bourges (79-60 amb 14 punts de l'aler pivot canadenca Michelle Plouffe).\n«Tenen moltes jugadores d'alt nivell, en aquests moments segurament la que més està destacant la brasilera Clarissa Dos Santos, però també hi ha Julie Allemand que ja hi vam jugar fa dos anys contra Castors Braine que és una internacional belga amb molt nivell, Clark, Plouffe...», desgranava Surís sobre un Lió a qui «li agrada córrer que anota molts punts i que apuja molt el nivell físic tant en defensa com en atac».


Termes i condicions - Coop Camp\nEn compliment de l’art. 5 de la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal, us informem que les dades personals que proporcioneu s’incorporaran al fitxer ”Subvencions de la Direcció General d’Economia Social i Cooperativa i Treball Autònom”. La finalitat del fitxer és gestionar les subvencions que atorga la Direcció General d’Economia Social i Cooperativa i Treball Autònom que es duen a terme en el desenvolupament de les competències que li són atribuïdes legalment. Així mateix, us comuniquem que les vostres dades se cediran al Ministeri d’Ocupació i Seguretat Social d’acord amb l’article 21 de la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal. La unitat responsable del fitxer és la Direcció General d’Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l’Autoempresa i les dades recollides s’emmagatzemaran amb les mesures de seguretat i confidencialitat establertes legalment. Teniu dret a accedir a les dades facilitades, rectificar-les, cancel·lar-les i a oposar-vos al seu tractament, en les condicions previstes per la legislació vigent. Per exercir aquests drets, heu d’adreçar un escrit a la Direcció General d’Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l’Autoempresa per correu postal (C. Sepúlveda, núm. 148-150, 08011 Barcelona) o correu electrònic (adreçat a dgestsca.tsf@gencat.cat i signat electrònicament amb DNI electrònic o certificat digital reconegut).\nEn el cas que faciliteu les vostres dades personals a través del portal de l'Ateneu Cooperatiu del Camp - CoopCamp, seran incorporades automàticament a un fitxer informàtic de titularitat i responsabilitat de l'Economat SCCL amb domicili social a l'Avinguda Catalunya 47, 43800 Valls.\nAquesta informació que rep CoopCamp, per part de l'usuari/a, és tractada amb màxima confidencialitat.\nLa recollida i tractament automatitzat de les seves dades personals té com a finalitat informar dels nostres serveis o per a les finalitats indicades en els avisos corresponents, podent, així mateix, enviar qualsevol tipus d'informació amb continguts que es considerin del vostre interès.\nLes dades personals que es facilitin només seran comunicades a terceres persones vinculades al projecte en cas necessari i únicament per realitzar accions emmarcades en aquest, sense que se'n pugui fer cap ús comercial.\nCoopCamp només utilitza cookies d'analítica web sense perjudici de reservar-se el dret de modificar aquest criteri.\nEn qualsevol moment, vostè tindrà la possibilitat d'exercitar els drets d'accés (petició d'informació sobre les dades personals), rectificació o cancel·lació (petició de correcció o supressió de dades personals inexactes o incorrectes) i oposició previstos a la Llei Orgànica de Protecció de Dades Personals.\nSi vol conèixer les dades personals que L'Economat té emmagatzemades a la base de dades o si, per contra, no vol que tingui cap dada personal seva, pot contactar de forma personal amb nosaltres de la següent manera:\nEnviant-nos una carta certificada per correu ordinari o un missatge de correu electrònic a l'adreça info@coopcamp.cat.\nL'Economat guardarà les dades de caràcter personal recaptades i adoptarà les mesures necessàries per evitar la seva alteració, pèrdua, tractament o accés no autoritzats. L'Economat complirà les esmentades obligacions en compliment del que estableix la normativa aplicable.