El diari del gros. Rècord número Aptitud: tindré temps per aprimar-me\nEl diari del gros. Rècord número 2: tindré temps per aprimar-me per l’estiu?\nEm dic Dima i segueixo perdent pes públicament com a part del projecte del Campionat. Estil de vida. La meva tasca no és només posar-me en forma durant l’estiu, sinó també convertir-me irrevocablement, si no en atleta, en un esportista sense falta d’alè per superar diversos pisos. Al primer article, vaig compartir els meus sentiments després de l’anàlisi de la bioimpedància. Mai abans havia hagut de conèixer el meu cos tan de prop. Si decidiu posar-vos seriosament amb vosaltres mateixos, aquest és el millor començament.\nHola, em dic Dima i estic gros. Com unir-se i aprimar-se?\nNo només per a l’estiu, sinó per a la vida. Campionat de draft editorial. Estil de vida.\nNova motivació: definitivament no hi ha cap marxa enrere\nAbans d’entrar en la història de les meves classes amb un entrenador, no puc evitar compartir algunes reflexions. Han passat dues setmanes des del primer material. Van incorporar diversos moments alhora que em van dir: no hi ha marxa enrere. Aquesta és la meva motivació per no rendir-me.\nLa publicitat imposa obligacions. Tot el meu entorn ara sap què faig en el meu temps lliure. Molts creuen en l’èxit i us desitgen sort. Realment no vull ser xerrada ociosa als ulls dels éssers estimats i dels lectors que puguin seguir el meu exemple.\nNo vull perdre el progrés. Amb l'enfocament adequat, un principiant pot notar el progrés gairebé immediatament. Ens tornem una mica més mòbils, una mica més duradors, i dediquem el nostre temps a això. És una emoció increïble quan se sent fatiga muscular agradable després de fer exercici. És com si passéssiu a un nou nivell del joc. I tinc moltes ganes d’arribar al cap principal.\nEls accidents m’obliguen a agafar forces encara més. Abans de la següent lliçó al gimnàs, vaig perdre la bossa amb l’uniforme, les sabatilles esportives i alguns documents al transport públic. Estava enfadat amb mi mateix, deprimit, però després vaig mirar l'incident d'una altra manera: que fos una mena de pietat amb el destí. Sí, vull perdre el cor, però per què? Vaig trobar sabatilles i pantalons curts vells, una samarreta normal i al matí següent ja suava amb cordes a les mans.\nEsports tots els dies\nSi reduïm tot el programa a coses senzilles, hi ha dos secrets de l'èxit: nutrició i activitat . Un dels propers materials es dedicarà al menú i als nous descobriments en alimentació. Ara només sobre l'activitat. El vaig dividir en dues parts: quotidiana i esportiva. Gràcies a un rellotge intel·ligent (i anteriorment un rastrejador de fitness), es pot veure cada dia des de la posició dels números. Cada dia jugo amb mi mateix un partit on he de sumar almenys 10, o fins i tot millor, més de 12 mil punts (passos). I això sense tenir en compte les lliçons del gimnàs.\nTot és senzill amb l'activitat diària. Preferiu les escales a l’ascensor, camineu fins al transport públic. Aprofiteu totes les oportunitats per ser no només actius, sinó també útils: passejar animals, ajudar els companys a la feina amb la transferència de papers, etc. etc. Ni tan sols dispareu la pista a casaR. Anar a la cuina o al bany us guanyarà punts addicionals. Si no teniu dispositius especials, n'hi haurà prou amb qualsevol telèfon intel·ligent. Molts ja tenen un podòmetre preinstal·lat. Si no, descarregar no serà un gran problema.\nFeu canvis gradualment. Afegiu innovacions útils als vostres hàbits. No fumo, de manera que durant la feina no vaig poder sortir del despatx. Ara un curt passeig fins al lloc de dinar o simplement amb els companys és un atribut invariable del meu dia. Afortunadament, a la primavera i l’estiu és molt més agradable a l’exterior. Vostè mateix no s'adonarà de com es farà fàcilment 12 mil passos.\nPer què cometre errors quan es pot aprendre immediatament a fer-ho tot bé?\nSi tot està clar amb l'activitat diària, llavors al vestíbul podeu esperar una obertura. Un punt important: per la meva pròpia experiència, encara us recomano que contacteu immediatament amb un entrenador. Un especialista competent us ajudarà:\nadaptació al vestíbul i a les seves capacitats,\nen una demostració visual de l’ús correcte dels simuladors,\nen l'elaboració d'un programa basat en l'estat actual i l'objectiu final,\nen seguretat i motivació.\nDes de fa dues setmanes que faig Crocus Fitness a Zemlyanoy Val. El meu entrenador es diu Yaroslav Brazhnikov . I aquest és un especialista en megaexperiència, participant i guanyador de moltes competicions, el campió de Rússia en acrobàcia i un dels herois del programa Ninja rus. Aquí teniu la seva història:\nEns entrenem tres vegades a la setmana. Es tracta de dos entrenaments de força i un d’entrenament funcional. Faig cardio, però opcional i sense entrenador. Per tant, el nombre d’entrenaments al gimnàs pot arribar a 4-5 en 7 dies. Ara estem treballant amb l’entrenador de la base. Utilitzem tots els músculs. El meu cos s’acostuma a l’estrès.\nSi entrenés al gimnàs sense l’assessorament d’un entrenador, començaria amb un escalfament. I amb raó, us heu de preparar per a la lliçó. Tot i així, començaria pel cap i baixaria sense problemes, fent els exercicis coneguts: girs del cap, rotació de les articulacions dels braços i les cames, sacsejades, doblegades i gatzonetes. No passa res amb aquest tipus d’escalfament, però triga almenys 10 minuts. A l’aula, em van aconsellar que fessin prèviament el discurs.\nEl nou terme desconegut amaga una mica. Els músculs es relaxen, es tornen elàstics i la circulació sanguínia millora. Tot trigarà entre 2 i 3 minuts, sense més.\nPerò abans de classe, sobretot quan es perd pes, hauríeu de triar una el·lipse. L'el·lipse s'ha de donar entre 7 i 10 minuts. Agafeu les palanques mòbils amb les mans, seleccioneu la resistència òptima (en tinc 5), poseu el peu amb tot el peu, no només els dits dels peus i, sobretot, vigileu el vostre pols. En el meu cas, és òptim mantenir el rang de 110-120 cops per a l’escalfament. No oblideu que la nostra tasca és preparar-nos per als exercicis i no gastar totes les forces durant la primera mitja hora. La càrrega s’ha de distribuir amb prudència. No hi ha res contrari a l’escalfament a la pista.onnogo. Però si teniu sobrepès, no córrer. Pot perjudicar les articulacions de les cames. Els mateixos 7-10 minuts caminant a un ritme constant amb un angle lleuger són suficients.\nBase: entrenament funcional\nL'entrenament funcional i de força consta de diverses sèries. Cada episodi té 4 superconjunts.\nSuperconjunt és l'execució seqüencial de dos (o més) exercicis diferents sense descans entre ells.\nAl meu superconjunt hi ha 3-4 exercicis i 12-15 repeticions cadascun. El descans entre superconjunts no és més que d’un minut. A més, la ruptura disminuirà gradualment i la càrrega augmentarà gradualment. Definitivament, tornaré a entrenar la força i fer cardio en futurs articles. Ara em detindré en els funcionals amb més detall.\nDurant l'entrenament funcional, els músculs es treballen a tot el cos. Facilita l’aprenentatge d’exercicis nous i l’adquisició d’habilitats. Un dels superconjunts del meu entrenament funcional consisteix en TRX, gatzonetes sobre superfícies inestables amb una pilota medicinal, flexions amb un braç al graó i un entrenador de trineu elèctric.\nEl TRX és un entrenador general que utilitza el pes d'una persona com a pesos. Entrenen i desenvolupen simultàniament força, flexibilitat, aparell vestibular i elasticitat dels tendons i lligaments que envolten l'articulació.\nLes posicions a la gatzoneta sobre una superfície inestable amb una bola de medicament desenvolupen la coordinació, estabilitzant els músculs i augmenten la càrrega dels músculs gluteals.\nLes flexions amb una mà al pas creen un desequilibri en la distribució de forces a les mans. Es fan als braços per torns i us permeten utilitzar els principals grups musculars, especialment els músculs dels braços, el pit i els abdominals.\nL’entrenador de trineu elèctric va ser un veritable descobriment per a mi. No, no cal moure’l d’un lloc a l’altre com un trineu clàssic. Aquest dispositiu pot semblar una mica a una cinta de córrer, però està conduït per les cames. Configureu resistència, poseu-vos les mans i córreu el més ràpid possible. Cada aproximació va durar 30 segons. Durant l'entrenament de trineu, hi participen gairebé tots els músculs. Així es forma la força explosiva.\nDesprés de tots els exercicis, és important refrescar-se. Tornem a l’el·lipse, però ara la freqüència cardíaca hauria de tornar a la normalitat. Mantingueu-lo al voltant de 110 pulsacions. No us relaxeu massa, però tampoc excediu el pols màxim.\nResulta que no cal morir al gimnàs\nEn el moment d’escriure aquest article, ja teníem cinc classes. Durant molt poc temps, em vaig adonar de diverses coses importants.\nAmplieu els horitzons , aneu més enllà de l'experiència d'una altra persona o de la vella No només un principiant, sinó també un visitant força experimentat dels gimnasos que condueix les seves classes segons patrons clars i convenients. Tenim coneixements bàsics basats en experiència passada, articles i vídeos a Internet, xerrant amb amics o lliçons d’educació físicavisites a l’escola. Sortiu de la zona de confort dels vostres exercicis preferits i adquiriu noves experiències.\nI fixeu-vos en els exercicis que odieu. Sempre he evitat la barra i les flexions. Però l’entrenador no pot dir: no sé com / no m’agrada fer això, per tant no ho faré. Són precisament els exercicis que no us agraden els que heu de prestar molta atenció. Sobretot si han d’ajudar a assolir l’objectiu. Per exemple, a la barra horitzontal tiro cap amunt amb una banda elàstica verda sobre la qual he posat els peus. El color determina el nivell de duresa, que significa resistència. I el verd encara no és tan fàcil, però molt convenient.\nNo us extreu del tot. Un dels principals descobriments. Solia languidir en una el·lipse, esgotant el cos el màxim possible mentre corria. Vaig creure que era aconsellable anar a entrenar cada dia i simplement treure'm del vestíbul al final. Per descomptat, això està malament. Al següent, la veritat és adequada: tot té la seva mesura, tot té el seu temps. Cal suar, cansar-se, però no morir! Escolta Zemfira.\nI ara els resultats preliminars. Fa dues setmanes pesava 96 kg i tenia la cintura de 119 cm. Vaig perdre una mica i pesava 95,6 kg. M’agradaria creure que això es deu al guany muscular. Al mateix temps, la cintura ha disminuït 4 cm i són els números més agradables. Totes les mesures les prenc al matí amb l’estómac buit i un cop per setmana. Més sovint no té sentit, la dinàmica serà diferent. El començament és alegre! Hi estem treballant.\nPublicació anterior Vull estar en carreres com Messi al futbol. No paris després de les victòries\nPropera publicació Corre, corre, Forrest. 10 pel·lícules en curs que val la pena veure\nLluny de l’ideal: supermodels que han deixat de seguir la figura\nSer supermodel no és fàcil: hi ha una pressió i tensió constants darrere de la brillant pantalla dels focus i la fama. Milers de mirades es dirige...\nCom per a la figura. Les belleses més esportives d’Instagram\nMoltes noies esportives d'Instagram estan desmotivades. La seva bellesa i forma semblen inabastables i innaturals. Les noies de la nostra col·lecc...\nHe menjat petites farinetes: com funciona una dieta de pèrdua de pes en els cereals?\nLes farinetes es consideren, amb raó, l’opció d’esmorzar més saludable. De fet, després d’aquest menjar, ni tan sols voleu pensar en cap aperitiu:...\nConcurs: quantes calories hi ha en una falca de xocolata, una llesca de formatge i altres aperitius?Nutrició\nCalendari d'esdeveniments d'octubre: on anar aquesta setmana?Tendències\nBicicleta vs corrons. Triar el millor mitjà de transportTendències\nCom semblar jove i fresc als 42 anys? Natalia Oreiro, estrella dels secrets de bellesa de l’àngel salvatgeTendències


MATARÓ-NAVARCLES-MATARÓ 05.06.2010 - BiCiCORRiOLS Ciclisme i muntanya\nAquest dissabte tot i els pronòstics del dia abans en què era la festa d’ Aniversari dels Capgrossos, i sabia que aniria a dormir tardet (finalment molt tard!), vaig agafar la flaca per rememorar una sortida que vaig fer ara fa 9 anyets i em va agradar molt, sobretot perquè trobo que és un plaer poder sortir de casa amb la bici i poder passar per carreteres i carreteretes tant tranquiles com aquestes.\nFinalment, amb una mica de mandreta, a les 11.30h em vaig posar a dalt de la bici en direcció a Granollers per Parpers, i creuar la capital del Vallès per encarar-me cap a L’Atmetlla i pujar el segon collet cap a St. Feliu de Codines. Aquesta pujadeta ja és molt maca, i tot just és l’aperitiu del què continua.\nLa calor degut al dia i a l’hora que havia sortit, començava a apretar força… Omplir el bidó amb una mica d’aigua i cap a St. Llorens Savall per la carretera de Gallifa (oooh!! que maca i que pocs cotxes…) Aquest tram me’l vaig agafar amb calma, ja que la pujada a St. Feliu, una mica més i em surt el cor per les orelles (coses que passen quan et trobes algun altre ciclista i com qui no apreta, el dos acabem reventant..)\nUn cop a St. Llorens, trencall cap a la dreta i direcció Monistrol de Calders i Calders, per on ja no vaig trobar quasi cap cotxe i vaig entrar al Parc de Sant Llorens de Munt i l’Obac, preciós per la seva bellesa i tranquilitat, vaig anar guanyant alçada però sense grans pendents. Un cop a Calders, cap a Navarcles.\nLa calor, la gana i la set, em van fer parar per cruspir-me un llom amb formatge i dos coles. A 3/4 de 4 començava a pujar el Coll d’Estenalles (20kms de xino xano anar pujant) passant per Talamanca on vaig parar per fer unes fotos i continuar. Un cop a dalt venia la gran baixada fins a Matadepera. A partir d’aquí, la cosa ja es posava més transitada, tot i que els puja i baixa i les curves ho feien distret, vaig creuar Castellar del Vallès, Sentmenat, Caldes de Montbuí, Canovelles i finalment Granollers per acabar reculant altre cop el Parpers i plantar-me a casa a les 19.30h.\nPel meu parer, és una volta molt aconsellable tot sortint desde Mataró o rodalies, es clar.\nLes dades: 178kms, 2580mts de desnivell positiu i 8 hores fora de casa.\nPublicat dins de Bici de carretera i etiquetada amb bicicorriols, Ferran Sans, Flaca | Deixa un comentari\n9 de juny de 2010 a les 3:25 pm\nVolta llarga i molt interesant a fer tota la colla de flacas.\n9 de juny de 2010 a les 3:42 pm\nVa venir d’un dia que no ens creuem per les mateixes carreteres. Ja en veureu la crònica properament.


Google diu que som un virus o spyware | Bitassa a lloure | Benjamí Villoslada\nAhir parlarem amb el Ricardo, l’Enrique i la Carme, sopant, del cas amb Google que explico a l’apunt anterior. Deia que tenia la mosca darrere l’orella amb aquest cercador, perquè cada cop els trobo més paranoics, intrusius i acusadors. Sempre amb l’excusa de protegir-me, clar, i «hope we’ll see you again». No gràcies: ja se menjar amb forqueta.\nPer exemple, en cercar sovint em diu això. No és per mor de cercar-hi res delicat; fet i fet, la pantallada aparegué cercant pollas en lo vinagre.\nFaig aquest apunt perquè em digueren que mai no els havia passat, però que ja ho mostraria quan m’hi trobàs. Que no m’estorbaria gaire, perquè la pantalleta queia a diari. Ha caigut, i queda dit.\nFaig les cerques al Google, Yahoo i afegitons escrivint, a la barra d’adreces, una lletra i la cadena a cercar. Pel Google la lletra és una g, i el Firefox permet fer-ho així de fàcil mitjançant les adreces d’interès.\nPodria ser que amb més paràmetres, a l’adreça d’interès, no pensessin pas que som un virus o spyware –abans no deia res, fa molt que uso aquesta drecera. En demostrar que som humà un pic, tampoc no importaria continuessin donant la llauna. Bé que enfonyen cookies per altres coses. El seu llepafilisme va creixent proporcionalment al seu poder, i això és el que no m’agrada.\nActualització: també passa amb el Konqueror i amb la configuració per defecte per a connectar amb Google en una Debian, ço és, escrivint la cerca a la barra d’adreces. En aquest cas vaig escriure-hi nótame.\n← Google s’empatolla webs de “destrucció massiva”\nMallorca en Xarxa, Ítaca i tall al Serendípia d’aquesta setmana →\nxavier caballefebrer 25, 2007 en 8:07 pm · Respondre\nNo crec que siguin les teves peticions les que originen aquests avisos… Tens sortida directe a Internet o estàs passant a través d’un proxy?\nBenjamífebrer 25, 2007 en 8:11 pm · Respondre\nXavier: Sí, telefònica m’ha enfonyat proxy de de la darrera ampliació d’ADSL 🙁\nxavier caballefebrer 25, 2007 en 9:10 pm · Respondre\nAleshores aquesta és l’explicació. Algú que fa servir el mateix proxy sí té un troià o un spyware que emprenya a Google… i Google considera que estàs fent un bombardeig. Des del costat de Google la petició arriba amb la IP del Proxy (i m’imagino que no fan cas de la capçalera HTTP que informa de la IP real per evitar programes que falsegin aquesta informació).\nJo personalment no he fet l’ampliació a 3 MBps, però el meu germà sí la va fer i al final va demanar fer marxa enrere. Li funcionava millor la connexió sense proxy a 1 Mbps que no pas la connexió amb 3 MBps i amb proxy de regal.\nEn aquest cas, per tant, no és ben bé culpa de Google sinó del “fantàstic” proxy transparent de Telefònica.\nBenjamífebrer 25, 2007 en 9:54 pm · Respondre\nXavier (#2): potser tenim proxy diferents, perquè sí he notat molta millora en velocitat. També he notat el proxy per algunes coses, però la millora compensa els problemes. I diuen que el llevaran… diuen :-/\nSi no passa a més usuaris que fan cerques com les que explico, deu ser el que contes del proxy 🙁 Gràcies.\nPodrien filar un poc més fi, hi ha maneres.


Castelló de Farfanya acull la 1a Fira Càtara amb una trentena de parades\nLa fira comptarà amb una trentena de parades i vuit tallers tant per a infants com a per a adults, entre els quals hi haurà la filadora, el cisteller, el vidrier i artesans del ferro i del cuir.\nLa presentació ha comptat amb la participació del diputat Antoni Navinés; de l’alcaldessa de Castelló de Farfanya, Cristina Lafay, i del Ramon Condal, organitzador de la fira i responsable de l’empresa Espec-Art.\nL’organitzador de la fira i responsable de l’empresa Espec-Art, Ramon Condal, ha explicat que durant la fira faran una rèplica de la moneda que es va encunyar a Castelló de Farfanya perquè els visitants i veïns la puguin comprar. En farà una versió en plata i una altra en llautó.\nL’alcaldessa de Castelló de Farfanya, Cristina Lafay, ha remarcat la importància d’organitzar un acte d’aquestes característiques per promoure la participació i el sentit de pertinença dels veïns.\nEls organitzadors han programat un seguit d’activitats paral·leles, com visites guiades dirigides per l’historiador Omar Noumri, rondalles musicals, joc de bitlles, actuacions musicals amb el grup La Torna, o la representació del Conte de la Ferradura a càrrec del grup de teatre tE CoM Tot.\nEls visitants també podran gaudir de dues conferències: ‘Qui eren els càtars?’, a càrrec de l’historiador Jordi Bibià, i ‘Relacions i noticies del catarisme a Castelló de Farfanya’, que impartirà l’historiador Omar Noumri.


Tornen el marbre, la fusta i les rajoles. El mosaic hidràulic segueix en auge, igual que el microciment. I el color es cola a la cuina. Aquestes són algunes de les tendències que vénen trepitjant fort aquest any i que convé seguir de prop si estàs pensant a renovar un dels espais més emprats de la llar.\nUn dels dissenys que més s'està imposant és el de cuines integrades i camuflades. Els dissenys actuals aposten per camuflar els electrodomèstics i integrar-los visualment amb la resta de mobles de la cuina. Per tant, cada vegada serà més difícil entrar a la cuina i identificar immediatament on és la nevera o el rentaplats. Aquesta tendència per panelar els electrodomèstics ve de la mà de la integració de les cuines a la zona de dia de la casa. A més, dona un look més atemporal i higiènic.\nPel que fa als materials, triomfa novament la fusta. Hem viscut el regnat dels lacats i, sobretot, del blanc a la cuina. Però aquest any la fusta torna a colar-se com a principal amfitrió. Amb aquest material aconseguim un toc modern i natural, que és ideal si volem defugir d'un disseny fred o inexpressiu. Es porten els acabats naturals o raw, amb la veta a la vista i les fustes de tonalitats fosques, fins i tot tintades en negre. Precisament, si apostem per tonalitats fosques, podem provar de combinar els mobles amb alguns elements o mobles en daurat. Es tracta d'una proposta arriscada però, alhora, amb molt d'estil. I si no t'atreveixes amb un look massa carregat, pots optar per posar alguns detalls en negre i reservar el daurat per a les aixetes, les llums decoratives o els estris de cuina, sobretot si els tens a la vista.


Two-Bedroom Holiday home Catez ob Savi with an Outdoor Swimming Pool 05 Catez Ob Savi Eslovènia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nTwo-Bedroom Holiday home Catez ob Savi with an Outdoor Swimming Pool 05Catez Ob Savi, Catez Ob Savi, Eslovènia - Veure al mapaTwo-Bedroom Holiday home Catez ob Savi with an Outdoor Swimming Pool 05Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 49 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Catez Ob Savi, Two-Bedroom Holiday home Catez ob Savi with an Out és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Two-Bedroom Holiday home Catez ob Savi with an Out asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Two-Bedroom Holiday home Catez ob Savi with an Out.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-sepiscina [exterior] Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióforn microonesreproductor de DVD/CDempolles d'aigua de cortesianevera Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. NOVASOL t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.


Literatura catalana contemporània | Ha mort la Casa Catalana de Mallorca (articles de Jacint Planas Sanmartí i Miquel López Crespí)\nHa mort la Casa Catalana de Mallorca (articles de Jacint Planas Sanmartí i Miquel López Crespí)\nTurmeda | 30 Octubre, 2011 19:15 | Compartir:\nVal a dir que els catalans a Mallorca no ho varem fer tot tots sols. La societat mallorquina, generosa, va participar activament en las activitats que dugueren la Casa a ser premiada amb el Premi dels Premis Ciutat de Palma. Fou la època més esplèndida de la seva vida. Les conferències, els concerts, els balls, els concursos, els col·loquis, els debats, les aules, el cine-club, tot quan els convidats principals eren els representants de la brigada político-social de la policia i els censors de la moral i la repressió de la dictadura, reuniren el bo i millor de la societat mallorquina i la intel·lectualitat opositora al Règim. Un exemple d´aquesta col·laboració dels mallorquins el tenim en Jaume Adrover, autèntica ànima de les Aules de Teatre que foren una de les fites més importants, sinó la que més, de la breu història de la Casa per on hi passà la millor representació de la cultura catalana i espanyola. També les Aules de Poesia i Novel·la.\nLa casa Catalana ha rodat clau\nJACINT PLANAS I SANMARTÍ\nNo ha arribat a la pre-jubilació. Just a punt de complir els seixanta anys, la Casa Catalana de Mallorca ha rodat clau i passa a ser un record. Ciutat i Mallorca li deuen molt pel paper que aquesta entitat ha tingut en el desenvolupament de la nostra societat en els anys negres i difícils de la dictadura franquista que va fer tot el possible per evitar la fundació, la tasca cultural i la transcendència que, malgrat totes les dificultats, va tenir al llarg dels anys. Primer, el nom: els fundadors varen tenir que triar una fórmula híbrida: ni Casal Català ni Casa Catalana. Fou Club Barcelona, societat que conreava esports i cultura en un mateix modest hortet. Bàsquet (baloncesto), excursionisme, escacs i quatre llibres, cap d´ells en català, foren l´excusa que els fundadors de la Casa varen adoptar per aconseguir els permisos governatius. Després, Club Barcelona-Casa Regional Catalana, llavors Casa Regional Catalana i Casa Catalana de Mallorca.\nLa Casa tenia, en els seus Estatuts, la prohibició de tractar assumptes i temes polítics i religiosos, malgrat es celebressin dates tradicionals com Sant Jordi, la Mercè, la Mare de Déu de Montserrat, Nadal o els Reis. Es tractava d´un laïcisme ben entès absolutament compatible amb les tradicions populars que tant ens agrada conservar als catalans. I sense no tenir actuacions polítiques, s´hi feia més política que en cap altra banda. Bé ho saben gent com Antoni Serra, Bienvenido Álvarez (castellano parlant) i molts d´altres. Un exemple entre curiós i transcendental: quan Francesc de Borja Moll hi donà una conferència, amb la sala plena de gom a gom, començà dient: "Me dicen que la conferencia ha de ser en castellano. Pues bien, la conferencia ha terminado". I és que els incidents, sempre provocats per la policia o qualque agitador, foren nombrosos i massa vegades, alguns conferenciants, assistents i organitzadors acabarem a les dependencies de la policia.\nNo és la meva intenció fer una història de la Casa que necessitaria un llibre com els que fa en Balutxo, un altre dels protagonistes. Però sí he de recordar la gran tasca solidària del Casal amb una labor de suport a institucions, entitats i centres d´atenció com les Minyones, Caubet, Sant Joan de Déu, la presó i més llocs on els nins i nines, preferentment, gaudien de la presència d´artistes i amics amb regals adients. El darrer servei fou quan s´instituiren els Guardons Ars Magna, per premiar la tasca de mallorquins a Catalunya o catalans a Mallorca que hagin treballat per la germanor entre uns i altres. Per exemple, Maria del Mar Bonet, Oriol Bonnín, Carme Riera, Josep Melià, Josep Massot i Muntaner, Aina Moll, Joan Triola, Miquel Àngel Nadal o Catalina Valls, entre d´altres. Un darrer testimoni de l´esforç d´aquesta Casa que, estimant la nostra terra, la nostra llengua, la nostra entitat i fent germanor, mai no posà cap frontera.\nEntre els seus fundadors, mallorquins i, fins i tot, un asturià com Argimiro Collado. Però tot això ja és història. Fundada el 1951, el meu pare ajudà a fundar-la però sense no figurar oficialment perquè era un represaliat (no tenia ni passaport) i jo no tenia la majoria d´edat d´aquell temps. Però ell morí essent-ne President d´Honor i jo tinc el trist orgull d´haver guanyat el darrer Ars Magna. Això només ho dic per agrair a Mallorca i els mallorquins, tot el que han fet per la Casa Catalana de Mallorca que ha rodat clau només per culpa nostra i de ningú més.\nDiario de Mallorca (30-X-2011)


Alfa Apartman Harkany Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAdy Endre u.52., Harkany, Harkany, Hongria, 7815 - Veure al mapa\nMés informació sobre Alfa Apartman\nConvenientment situat a Harkany, Alfa Apartman és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Harkany. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Alfa Apartman és una elecció inteligents per a viatgers a Harkany, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Los otros - PostBarcelona ShùPostBarcelona Shù\nConsol Aroca Octubre 24, 2013 en 5:46 pm\nMagnífic reportatge i dolorós en aquesta Europa que sols mira el seu melic. El futur si sortim de la crisi, serà un futur gris per la manca de valors.\nJaume Noviembre 2, 2013 en 11:12 am\nM’ agraden molt els seus articles\njaume Noviembre 2, 2013 en 7:23 pm\nDoncs el que tenim aqui, de fa anys i que han vingut recentment per reagrupament familiar, ho passen bestant malament. Es passen el dia cercant feina, la que sigui, o buscant l´ajuda social publica, que es veu desbordada.\nAfortunadament, som molts els que, a nivell voluntari, col-laborem amb les entitats benrfiques tipus Caritas o Creu Roja, amb l´esperança de que paliemuna mica la greu situacio, situacio en la que ja es troben bestants dels nostres naturals, que tambe fan una qua vergonyant al costat dels nouvinguts.\nLa onada de politica immigrant per aturar aquesta avinguda, posa de relleu que el “tercer mon” no avança, mes aviat retrocedeix, pero els rics del primer mon semblen no enterar-sen, com demostra el seu escrit.


La cultura és fonamental per al desenvolupament de la societat.\nL'associació d'empreses de teatre de Catalunya Adetca i teatres públics de Barcelona han augurat "danys irreparables" per la reclamació per part del Ministeri d'Hisenda de l'IVA per subvencions rebudes.\nEn un comunicat conjunt, els teatres han lamentat els procediments oberts en espais com el Teatre Lliure i el Mercat de les Flors de Barcelona.\nRemarquen que "les subvencions atorgades pel foment de la cultura han estat considerades no subjectes a IVA per totes les administracions públiques", com ha estat confirmat en les justificacions i auditories a teatres públics i privats, diuen.\nHan recordat que el Congrés dels Diputats va aprovar una Llei de Contractes del sector públic que introduïa una disposició a partir d'una esmena negociada per Adetca i Faeteda amb els partits polítics, en els quals es deixava clar el criteri de no subjecció a l'IVA de les subvencions a la cultura.\n"Com a sector, consideràvem que el problema quedava solucionat i definitivament aclarit", han subratllat en el comunicat.\nTambé han manifestat que la cultura i el teatre són activitats fonamentals per al desenvolupament de la societat.


Talls per obres compliquen el trànsit al centre de la Seu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Talls per obres compliquen el trànsit al centre de la Seu\nLa coincidència de diversos talls de carrers per obres particulars estan afectant la circulació a l'eixample urbà de la Seu d'Urgell.\nD'una banda, el carrer de Sant Ermengol està tallat a la circulació des de dilluns en el seu tram inicial -davant de la plaça de Catalunya- per la instal.lació d'una grua. Això obliga els conductors que baixen pel carrer de Sant Ot a seguir avall fins al final del passeig de Joan Brudieu i enllaçar amb Mare Janer, si volen anar en direcció est.\nDe l'altra, també s'ha tallat el carrer de Tresponts, davant del jutjat, per unes altres obres a la zona. Els conductors que pugen pel carrer de Llorenç Tomàs i Costa han de trencar a la dreta quan arriben a la cruïlla amb Germandat de Sant Sebastià.\nA tot plegat s'hi ha sumat avui dimecres el tancament de l'aparcament del Doctor Peiró, per la celebració d'una jornada esportiva interescolar. D'altra banda, la direcció única a l'avinguda de Pau Claris ha intensificat el trànsit a l'avinguda del Salòria, ja que els vehicles que volen anar cap a Andorra o cap a Lleida es desvien principalment per aquell vial i, quan hi arriben al capdamunt, han de creuar un 'Stop'. Això provoca retencions en moments puntuals del dia.


any 1410 a Mallorca ixent\nAny 1410-Domini del partit dels mallorquins.\nTaula de "Sant Jordi" obra de Francesc Comes, ca. 1410.\nAny 1410-Martí Coloma fa donació del forn de vidre del carrer dels Oms a Jaume Miralles.\nAny 1410-Extrauen sosa de les barrelles de l'illa Major davant Sa Porrassa, per a la fabricació del vidre.\nAny 1410 (+o-) - Tríptic del Baró de Dolors. Sala Capitular de santa Clara.\n20 de gener de 1410-Jaume Andreu, ciutadà de Catània, ven a Pere Mercader, ciutadà de Mallorca, l'esclau sarraí blanc Yucef aben Cibit, de Djerba, per 40 lliures.\nEl 23 de gener de 1410 Pelai Unís llegeix la carta del rei Martí que convoca una junta de juristes que defineixi la qüestió successòria.\n21 de febrer de 1410-Elecció del Consell secret o dels trenta, format per Pau i Ramon de Santmartí (cavallers, partit aragonès), Arnau des Mur, Joan Berard, Joan ses Eres (partit aragonès) i P. Serra (ciutadans), Lleonard Huc, Guillem Oliver, Bartomeu de Basers i Jordi Pont (mercaders), Llorenç Mercer, Francesc Vives, Guerau Torrella, Guillem Ferran (menestrals). Síndics forans: Llorenç de Robines (partit aragonès), Gabriel Real de Sineu, Guerau Ferrer d'Inca, Joan Ramoneda de Pollença, Joan Renovard d'Alcúdia, Guillem Monge de Santa Margalida, Jaume Parets d'Alaró, Bernat Garriga de Puigpunyent i P. Sacanal de Sóller.\n29 de març de 1410- Capitulació de sant Martí. El jutjat d'Arborea (Sardenya) es divideix en dues parts. Nicolo Turrigiti és recompensat amb les Curatorie de Bitti i Dore. Antonio Cubello d'Arborea és compensat amb la ciutat d'Oristany , els tres Campidani de Milis, Cabras i Simaxis , i amb el comtat de Goceano , Parte Barigadu, Parte Ocier, Marghine, Marmilla, Parte Valenza, Costavall i Barbagia de Belvì, a canvi de la renúncia al jutjat d'Arborea.\nDia 3 d'abril de 1410 el Consell General debat la forma de pagar el tall de 10.000 florins per al maridatge reial sense arribar a un acord en la decisió de fer-ho sobre un tall directe o mitjançant una imposició sobre la molitja. No hi ha la majoria de 2/3 que exigeix la institució.\n19 d'abril de 1410 - Antoni Vives Despuig compra a Guillem Oliver, marit d' Elisenda de Pardines, les alqueries de la Torre d'En Pardines i la Blanquera.\n21 d'abril de 1410 - Un atac genovès fa perdre la coca de Pere Ortolà.\n17 de maig de 1410 -Martí I revoca el nomenament com a lloctinent general d'Aragó i governador general de la Corona que havia atorgat al seu nebot Jaume II d'Urgell.\n30 de maig de 1410- Mor sense successió directa ,Marti l' Humà darrer monarca del Casal de Barcelona, al monestir de Santa Maria de Valldonzella.\n4 de juny de 1410 -Es reuneix el Consell de Mallorca a conseqüència de la mort del rei.\n4 de juny de 1410- Mateu de Lloscos imposa el dol "...que d aquí avant no gosen portar vestedures de color sino negres o scures, e les dones no gosen portar vestedures de color sino mantells verts e cotes scures sens sobreposits; e que negun no gos ballar, ne cantar, ne sonar alcuns sturmens de alegría, sots pena de xxv lliures: e aço, fins que hagen altre manament en contrari, e les obsequies les quals se han affer per honor del molt alt e victorios senyor En Marti, per la gracia de Deu rey d Arago e nostre, qui es passat d aquesta vida"\n9 de juliol de 1410- Pelai Unis revoca les llicències d’armes per tal de frenar la violència.\n15 de juliol de 1410- Pelai Unís prohibeix l’exportació de bescuit.\n23 d’agost de 1410- Els sobreposats dels paraires Pere Calafell i Bernat Gual, i els dels teixidors Guillem Fuyet i Bartomeu Gontard presenten unes noves ordenances gremials. Estableixen que les llanes gentils han de ser de més de 20 lligadures i que amb els estams importats de Barbària les teles han de ser almenys de 16 lligadures.\n5 de setembre de 1410 -Arnau Desmur no vol ser emissari del Regne de Mallorca per a la successió i es debat la seva renúncia al Gran i General Consell.\n17 de setembre de 1410 -Un ban del lloctinent ordena anar amb els peus descalços a la processó rogativa a Santa Pràxedis que s’ha de celebrar el dia 19 contra la pesta.\n8 d'octubre de 1410- Pelai Unis, lloctinent del governador Roger de Montcada fixa l'itinerari de la processó del divendres 10 d'octubre contra la pesta a requeriment dels jurats. Pelai ordena que els obradors tanquin durant la celebració sota pena de 10 lliures de multa. La processó sortirà de la Seu cap a Santa Clara i d'aquí al cantó del Call, i passarà per l'església nova i el carrer del notari Antoni Ferrer i passarà pel carrer de Mateu de Lloscos cap a Sant Francesc on entrarà per un portal i sortirà per l'altre cap al cantó d'en Caules davant l'alberg de mossèn Pelai. després anirà cap a l'Argenteria i la Bosseria cap a Cort i a la Seu on s'escoltarà un sermó solemne. Tothom que pugui ha de dejunar i seguir la processó amb devoció i vestits obscurs. Aniran amb els peus descalços i invocaran a crits la misericòrdia divina. A canvi obtindran 40 dies d'indulgència.\n4 de novembre de 1410- Testament de Bartomeu Curso que vol ser enterrat en el claustre de sant Francesc baix les columnes al costat del carner dels Rosselló.


General « Blog de la Sala Rusiñol · Versió en Català / Pintors i exposicions de la Sala Rusiñol\nVernissatge Kiku Poch (10 abril 2015)\nEn Kiku Poch —fill de reconeguts pintors— va exposar per primera vegada a la Sala Rusiñol el 2011. Va ser un èxit! Ara, amb els seus “Paisatges amb sol i sal” ens transporta novament a Menorca i altres llocs de la Mediterrània. També aquest vernissatge ha estat acompanyat de gent i d’èxit. La mostra ens ha deixat a la Sala una mena d’explosió de llum i color. Hem entrat en la primavera!.\n“La propera”: Kiku Poch (10.IV-6.V.2015)\nKIKU POCH presenta per segona vegada una exposició individual a la Sala Rusiñol. Fill d’artistes, des de ben petit va aprendre a mirar amb plena llibertat cosa que, amb el pas dels anys, l’ha dut a una obra que és molt més que bellesa matèrica, interpretació d’allò que ens envolta per a albirar, ni que sigui de lluny, el que és transcendent.\n“Paisatges amb Sol i Sal” és el títol d’aquesta nova col·lecció on aplega els seus darrers treballs que tenen com a protagonistes la llum i el color. Obres de tranquil·la bellesa, pintades amb el cor, que ens permetran fer un recorregut per diversos racons de Menorca, La Provença, La Toscana o les Illes Gregues.\nLa inauguració, amb la presència de l’artista, serà aquest DIVENDRES dia 10 d’abril a les 19.30 h. El comentari crític anirà a càrrec d’en Josep M. Cadena, Premi Nacional de Cultura 2015.\nJa entrada la tardor us presentem l’obra més actual de DOMÈNECH i SÁNCHEZ, artista que per segona vegada exposa a la Sala Rusiñol.\n”Interior” és el títol d’aquesta col·lecció que ens parla de coses intangibles, impossibles d’expressar a través de les paraules, però, al mateix temps, plenes de sentit.\nL’art de Domènech i Sánchez, que vessa sensibilitat, és fàcilment reconeixible i únic ja que mitjançant una personalíssima tècnica aconsegueix plasmar l’ànima dels objectes i les figures que representa.\nLa inauguració, amb la presència de l’artista, serà aquest DIVENDRES dia 3 d’octubre a les 19.30 h. El comentari crític anirà a càrrec d’en Josep M. Cadena.\n10 de setembre del 2014\nL’EQUIP DE LA SALA RUSIÑOL US DESITJA\nBON NADAL I… FELIÇ ANY NOU 2014\nEls Reis no paren, no es poden detenir.\nNi es perden, passen…\nSe’n van i ja tornen.\nSón la rodona de la il·lusió.\nCal tancar els ulls i somniar…\nI creure que tot ens ho duran.\n18 de desembre del 2013\n“CIUTATS i PERSONATGES” és la nova proposta que presenta VIVES FIERRO a la Sala Rusiñol.\nCIUTATS que deixen palesa com de caòtica pot ser la societat gràcies a l’ús d’una pintura-collage que aprofita elements molt diversos i que, situats individualment fora de context, creen una nova dimensió pictòrica.\nPERSONATGES a través dels quals l’artista ens fa una proposta radical. Amb ells, interpreta la manera com hem de mirar a l’exterior, tot incitant-nos a renovar-nos com a persones.\nEstàs veient els arxius de la categoria General.


Cromatografia Líquida-Espectrometria de masses (MS_MS) | Universitat Rovira i Virgili\nSou a: Portada > Recerca > Suport a la recerca > Recursos científics i tècnics > serveis > cromatografia líquida-Espectrometria de Masses (MS_MS)\nCromatografia Líquida-Espectrometria de masses (MS_MS)\nEls detectors de masses amb tàndem (MS-MS) permeten la quantificació i una identificació més exacta dels compostos que s’analitzen. La ionització de la mostra passa per dues fragmentacions que confereixen una confirmació millor del compost analitzat.\nLa primera ionització i detecció obté un espectre de masses amb els ions fragments i un d’aquests es tria per tornar-lo a fragmentar i detectar-ne els fragments. L’espectre final confirma l’inicial.\nL’acoblament cromatografia líquida i detectors de masses amb tàndem permeten analitzar les mostres que es determinen per cromatografia líquida, quantificar-les i posteriorment identificar-les amb la confirmació dels dos espectres de masses.\nAnàlisi quantitativa i qualitativa de compostos orgànics volàtils i no volàtils.\nDeterminació del seu Pes Molecular\nEspectròmetre de Masses(MS/MS) acoblat a Cromatògraf de líquids : Agilent G6410A de triple quadrupol


La Nur s'escapa del conte - #PetitsAlTeatre - Patronat Teatre Premià de Mar\nLa Nur s’escapa del conte #PetitsAlTeatre\tenric_3f64375z\t2017-12-08T15:17:09+00:00\nText: Abir Ali\nIl.lustracions: Gulnar Hajo\nTraducció de l’àrab: Valèria Macías pagès\nLa Nur s’escapa del conte\nGemma Charines (Contacontes)\nDuració 50 min.\nL’Àdel era un nen com qualsevol altre. Però, encara que ara estigui jugant tranquil·lament a la seva habitació, un dia li va passar una cosa que mai havia passat a cap altre nen… simplement, va ser màgica!\nPerquè la seva mare el deixés anar a jugar al carrer, l’Àdel havia de llegir un llibre cada dia. Al principi havia desitjat que plogués a bots i barrals\ni que l’aigua s’emportés tots els llibres. Li costava acabar les línies i llegir les paraules llargues, però després va començar a agradar-li. Ara s’estima molt els seus llibres, i és que quan llegim amb amor, amics meus, passen coses màgiques.\nFins i tot l’Àdel no sap què és, aquesta màgia. En aquesta història només la Nur ho sap. Ella és la protagonista d’un conte de l’Àdel… i també la protagonista del nostre conte!\nAquestes entrades es poden adquirir en la Compra en Taquilla al nostre Teatre. La taquilla obre entre 30 i 45 minuts abans de cada espectacle. El Patronat recomana la compra online per a la comoditat dels espectadors.\nDiumenge 03/12/17 a les 18.00h\nPATRONAT TEATRE sóm una entitat cultural gestionada exclusivament per persones voluntàries.\nEl Patronat ofereix al poble diverses activitats culturals com són el teatre, cinema, documentals, concerts i altres activitats.


Vaga | Shaudin Melgar-Foraster\n← Un estudiant canadenc va a Barcelona\nAvui vull parlar de la vaga a la universitat que, després de tres mesos i mig, s’ha acabat!\nAlgunes coses que llegireu us semblaran increïbles, n’estic força segura.\nA la meva universitat (la més gran del Canadà) hi ha diversos sindicats. Els professors en tenen dos: l’un s’anomena YUFA i l’altre CUPE. Jo sóc membre de CUPE, em toca ser-ne, no és res que es pugui triar. CUPE té locals a totes les universitats del país i a d’altres centres educatius; el meu és el local CUPE 3903, que està dividit en tres Units. El problema principal amb aquest (n’hi ha tota una llista, de problemes) és que els professors, o Unit 2, estem amb els T.A., o Unit 1, (estudiants de màsters i doctorat que tenen alguna feina a la universitat) i amb d’altres estudiants de màsters i doctorat, o Unit 3. És a dir que no podem fer decisions per separat. Quan el sindicat ha de renovar el contracte amb la universitat, cada quatre anys, es decideix amb l’executiu (majorment estudiants) i amb l’equip de negociació que té 9 membres, tres per cada Unit, però que fan les decisions tots junts. El poder a les negociacions el té aquest equip, no els membres del sindicat, els quals no podem votar res fins que l’equip ens deixa. Votació, quan s’esdevé, que es fa amb paperetes, mai electrònicament (el sindicat odia qualsevol cosa que comporti tecnologia), la qual cosa resulta difícil en una ciutat tan extensa i amb membres que viuen a hores de Toronto (alguns a 4 hores) i, quan no hi ha classes (com ha passat ara, amb la vaga), poden ser molt més lluny i tot.\nJa us heu avorrit? És que altrament, sense aquesta explicació, no sé com parlar de la resta.\nEn aquesta universitat, cada cop que el sindicat ha de renovar el contracte (cada 4 anys) acabem amb una vaga, ja que els membres estudiants del sindicat sempre en volen i són majoria comparat als professors. Aquesta vaga d’enguany ha estat la pitjor. Per què? Doncs perquè ens hem trobat amb un executiu i un equip de negociació súper intransigents, més i tot, com s’ha vist, que l’administració de la universitat, la qual déu n’hi do!\nLes negociacions van iniciar-se el mes d’agost, van continuar tot l’hivern i en començar el març va esclatar aquesta vaga tan horrorosa.\nEl sindicat demanava centenars de millores laborals per als tres Units; algunes molt raonables i d’altres no gaire. La universitat estrenava una presidenta del món corporatiu, no acadèmic, a qui la facultat va votar només amb un 11% dels vots; i la junta de governadors també són ara del món corporatiu. Tots amb uns sous esplèndids —aŀlucinant l’enorme quantitat de diners que cobren! I bé, com que venen del món corporatiu fan anar la universitat també com si fos una corporació —res a veure amb l’acadèmia— i envien a les negociacions un gran nombre d’advocats d’un bufet de prestigi (el que cobren per hora aquests també!) notori, a més, per rebentar sindicats.\nDes del primer moment que va començar la vaga, els que som gats vells, és a dir, molts dels professors, ja vam veure que acabaria malament. A poc a poc la gran majoria del Unit 2 (professors) es van afegir a voler acabar la vaga abans no en sortíssim tots més que escaldats. Però l’executiu i l’equip de negociació no ens deixaven votar. “Volem votar!” dèiem a les reunions, però res, i com que els estudiants volien seguir, ni cas. “Volem votar!” dèiem centenars de vegades cada dia al fòrum que tenim via e-mail. Com si sentissin ploure.\nMentrestant passaven les setmanes, els mesos, no cobravem res, ja hi havia membres que anaven als bancs de menjar, demanaven ajuda social, a punt de perdre la casa per no pagar la hipoteca o el lloguer. “Volem votar!”. Res. “Guanyarem!”, ens deien l’executiu, l’equip de negociació, els estudiants graduats dels Units 1 i 3, però no tenia ni solta ni volta, ateses les negociacions que no duien enlloc perquè érem en un punt mort, ja que ni s’activaven les negociacions. I alhora, els nostres estudiants tots frustrats, enfadats, confosos, sense classes, sense notes, els uns sense poder-se graduar i per tant perdien feines o l’oportunitat de matricular-se a cursos de postgrau, i molts que viuen lluny al Canadà, o en altres països, havien de pagar més temps de residència quan ja s’havien d’haver acabat les classes, o retornaven a casa amb els estudis enlaire (després d’haver pagat una matrícula molt cara). I a la universitat, per solucionar-ho, no se li acut altra cosa que decidir que quan s’acabi la vaga donaran als estudiants assessed grades, això és que passaran el curs amb només el 70% de les notes, o el 60%, o el 50%; i als que s’han de graduar se’ls donarà fake grades, una nota a la que s’arriba amb la mitjana de totes les notes, tretes en altres cursos! El cas és que callin, i la integritat acadèmica a fer punyetes. Naturalment, tant el Senat de la universitat com els professors de YUFA (l’altre sindicat) s’estiraven els cabells, però ni la presidenta ni la junta de governadors els feien cap cas (mai no s’havia vist res així).\nMentrestant, també, a la província d’Ontàrio s’acostaven les eleccions i a la vaga no li quedava ni poder-se dissoldre amb un Back to Work Legislation (obligació a tornar a la feina, decretat pel govern) perquè era massa tard per legislar res. I van arribar les eleccions i va guanyar-les el partit PC (conservador) d’Ontàrio, que més de dretes no es pot ser en aquest país (un desatre que hagi sortit aquest partit i amb un líder que és per fugir). I què va anunciar el PC? Si fa no fa que el mes de juliol rebentaria la vaga de mala manera i a tots els que hi érem.\n“Volem votar!” Volíem votar i acceptar l’últim oferiment de la universitat —i era l’últim que tindríem—, abans de la data límit que era el diumenge passat a les 9 de la nit. Estàvem desesperats. Entre els membres hi ha una professora que li paga la quimoteràpia al seu germà que viu en un altre país i ni netejant oficines se’n sortia; d’altres professors són mares soles sense cap ajuda; o professors que han de mantenir la família perquè la parella no té feina; o mantenen pares vells o familiars en altres països, com ara el Yemen. “Volem votar!”, que, per cert, a mi em duia reminiscències de Catalunya. “Volem votar!”, tothom a punt de tenir un atac de nervis.\nI va arribar el diumenge i el sindicat no es movia. De fet, ens va enviar un missatge dient-nos que gaudíssim del dia que feia sol, que anéssim a menjar un gelat, que ens divertíssim. Però, però…, dèiem, si no tenim diners, si ens morim d’angoixa, si només queden unes hores per acceptar l’oferiment, què penseu fer?, quina es l’estratègia? Doncs res, que ho passéssim bé i la vaga continua.\nA les 9 de la nit ens arribà el missatge de dues dones de l’equip de negociació (dues de les tres persones que representen Unit 2). Ens deien que estiguéssim tranquils, que havien fet una cosa per a nosaltres, per la qual les linxarien al sindicat, i que ho sabríem l’endemà. I el dilluns al matí es va saber: elles dues, atès que eren majoria a l’equip de negociació del Unit 2, atès que els membres estàvem patint massa, atès que tothom es quedaria sense feina a partir de setembre quan comencés un nou any acadèmic (el problema pitjor que teníem) i atès que no tenia cap ni peus condemnar-nos a perdre una feina que ens havia costat molts anys d’obtenir, havien acceptat l’oferiment de la universitat sense informar l’executiu ni la resta de l’equip de negociació.\nAleshores van venir uns dies caòtics, fins al divendres a la nit. D’una banda reunions on anàvem a defensar les dues dones que ens havien salvat la vida i que eren objecte d’una cacera de bruixes (insults, i molt grossos, a dojo, amenaces, fins i tot un estudiant els hi va escopir). D’altra banda faltava votar per ratificar l’oferiment. Organitzar la votació va ser un infern, entre d’altres coses perquè el sindicat (tret del Unit 2) no ho volia permetre, però ho vam aconseguir amb missatges a la Junta del Treball d’Ontàrio i, sobretot, centenars de missatges al CUPE National (la seu central del sindicat).\nEl dimecres vam votar, en una sala amb la presència de l’executiu del nostre local del sindicat, d’estudiants graduats dels Units 1 i 3 (que res no hi havien de fer, allí), gent cridant, un sorroll increïble. I s’havia de votar (posar l’X a la papereta) davant de tothom. Va arribar la nit, i no hi havia notícies. Les 10, les 11, les 12, i no hi havia notícies. A les 4 de la matinada ens vam assabentar que la votació havia estat declarada nuŀla perquè a l’urna hi havia 46 paperetes de més (sense que 46 persones més s’haguessin inscrit).\nCUPE National va enviar gent d’Ottawa i va organitzar una segona votació el dijous i el divendres. Aquesta vegada sense gent per allí cridant i es podia posar l’X a la papereta en un lloc tapat. I la mateixa nit del divendres vam saber el resultat: una gran gran majoria va ratificar l’oferiment.\nEl dilluns tornarem a la feina. Ara hem d’ocupar-nos dels estudiants un per un, tota la resta de l’estiu. Hem aconseguit que la universitat ens retorni un 65% dels sous perduts del curs passat d’hivern, però d’altra banda hem perdut poder fer les classes regulars d’estiu, i quan arribi el setembre tindrem milers d’estudiants menys (han canviat d’universitat) i, per tant, menys cursos. Sembla que tots plegats (universitat i professors) tardarem quatre anys a recuperar-nos d’aquesta vaga.\nEl sindicat ha demandat l’administració de la universitat; la universitat ha demandat el sindicat; nosaltres exigim que l’executiu del sindicat dimiteixi… Hi ha un embull general impressionant. I els estudiants graduats dels Units 1 i 3 continuen la vaga.\nAquesta entrada s'ha publicat en Canadà i etiquetada amb vaga a la universitat de York, vaga a Toronto. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n14 respostes a Vaga\nJuny 17, 2018 a les 2:55 am\nIncreïble. Tot això que expliques no cap en el meu cap. Tanmateix, és cert, bé que ens ho expliques i ho expliques bé.Conclusió: els sindicats no serveixen per a res que no sigui embolicar la troca; prou que ho veiem aquí massa sovint, però potser mai s’ha arribat als extrems tan grans de perjudicar els interessos dels treballadors que diuen defensar. Cal celebrar que la vaga s’hagi acabat, encara que representa un cost del qual serà molt difícil que us recupereu del tot.\nJuny 17, 2018 a les 4:51 pm\nOi que és aŀlucinant, Rosa? Ara ho has dit: embolicar la troca, que és exactament el que ha fet el nostre sindicat, a més estar dirigit per incompetents. I sí, això dèiem també constantment durant la vaga, que el deure del sindicat és defensar els interessos dels treballadors, i no pas perjudicar-nos d’aquesta manera tan brutal i sense sentit.\nAra ens toca una bona temporada, anys, de recuperació (pels que tenim força anys no és cap gràcia).\nPer cert, amb tot això i d’altres problemes personals (un molt bon amic canadenc s’està morint de càncer), fa setmanes que no toco la noveŀla. Espero poder-hi dedicar unes hores avui, perquè a partir de demà serà molt difícil.\nJuny 17, 2018 a les 3:20 am\nAlucinante!!!!! Tienes razón que es difícil de creer todo lo que ha ocurrido.\nUn monumento a esas dos mujeres que se atrevieron a defenderos.\nLa situación es mala pero visto el panorama que has ido explicando podía ser todavía peor.\nYa me había enterado del nuevo gobernador de Ontario. En todos los países está ganando la derecha o la extrema-derecha. Muy preocupante.\nJuny 17, 2018 a les 5:04 pm\nI això que he escrit només és un petit resum de tot el que ha passat. Si haguessis vist què passava cada dia, sobretot a les reunions! Segur que te’n faries creus. I moltes altres coses que no hi ha per on agafar-les, com ara que el sindicat volia prohibir a la universitat que els membres de CUPE haguéssim de fer servir e-mails (o d’altres sistemes electrònics que empren totes les universitats) per comunicar-nos amb els estudiants, i per sempre. Que és el segle XXI, sisplau! Però la llista de despropòsits és llarguíssima.\nSí! Les dues dones que ens van salvar es mereixen un monument!!!\nPel que fa al govern d’Ontàrio, preocupa d’allò més. Sobretot l’educació, segons les coses que ha dit Doug Ford, rebrà de valent. Només això faltava després de la vaga i el desgavell a la universitat.\nJuny 17, 2018 a les 3:49 am\nRenoi. Em sap greu tanta problemàtica. A veure si poc a poc les aigües tornen a mare.\nBon dia Shaudin. Una abraçada!!\nJuny 17, 2018 a les 5:13 pm\nSerà una feinada durant molt de temps aconseguir que la nostra universitat funcioni com cal. Demà comença la recuperació que, segons els experts, tardarà 4 anys a solucionar-se. Aquest estiu no tindré cap dia sencer de vacances i hauré de fer un nus a cada “pesseta” (com deia ma mare) per sobreviure (he perdut molts diners). Ja estava esgotada del curs d’hivern, vaig esgotar-me més amb la vaga (i d’altres problemes personals) i ara em cau a sobre una muntanya de feina. Bé, molt pitjor hauria estat quedar-me al carrer; suposo que no em puc queixar massa.\nJuny 17, 2018 a les 7:37 am\nOstres noia, quin merder tot plegat.Espero que puguis cobrar els cursos d’hivern i que tot vagi per bon camí.\nÀnims bonica ❤ petons\nJuny 17, 2018 a les 5:14 pm\nUn grooooos merder, Lluïsa.\nJuny 17, 2018 a les 10:23 am\nMe n’alegro de que tot hagi acabat bé i que recupereu un 60%, el noi canadenc pareix simpàtic. Una abraçada 🙂\nJuny 17, 2018 a les 5:16 pm\nAh, sí, has vist l’altre post, oi? Molt simpàtic és aquest noi, un veirable encant de persona.\nJuny 17, 2018 a les 12:34 pm\nM’alegro de la resolució, encara que sigui una victòria pírrica. Aquest embolic dels sindicats em supera. Veig que va força diferent d’aquí i no ho acabo d’entendre. En fi. Més val tard que mai, Potato.\nJuny 17, 2018 a les 5:33 pm\nSí, és una victòria pírrica, molt pírrica! I alhora un descans, però —podia haver estat una tragèdia.\nEn aquest país els embolics, i també el desgast general, són constants, si més no a les universitats, i aquest sindicat s’endú el primer premi. Ara volem fer l’impossible per canviar-lo: dimissió de l’executiu actual, introduir tecnologia per a la comunicació, votació, etc., i que cada Unit pugui decidir per separat. Tot això ja faria una gran diferència. Però s’ha d’esperar que acabi la vaga, perquè els Units 1 i 3 encara en fan, fins que l’odiós nou govern d’Ontàrio els trituri, però com que aquests Units tenen poc a perdre (joves, amb els pares que els mantenen si cal, amb poques o cap responsabilitat) diuen que s’estimen més aquest final que tornar a la normalitat havent claudicat.\nJuliol 8, 2018 a les 7:54 pm\nHola Shaudin , si no fos per el que has anat explicant. mai m’hagués pogut creure que en el Canadà poguessin passar fets tant trasbalsadors com ha estat especialment aquesta darrera vaga. Cada cop que llegia les teves informacions em quedava col·lapsada. La impressió que encara tenc és què estau sota una mena de dictadura per la forma com funcionen els sisindicats, és evident que els objectius i dificultats dels professors no són els mateixos que els dels alumnes. No entenc que hagin d’estar conformats d’aquesta manera ni tampoc que, per norma, cada quatre anys hagin de fer renovacions que acaben en vaga i que el bipartidisme sindical és inevitable.\nAdmiro la teva fortalesa. Ànims.\nJuliol 15, 2018 a les 12:49 am\nExacte, res a veure els nostres objectius amb els que tenen els estudiants, i la situació també és molt diferent perquè, entre d’altres coses (edat, reponsabilitats…), ells estan de pas en aquesta universitat —quan acaben el màsters o el doctorat, troben feines en altres llocs—, mentre que els professors som força permanents, aquesta és la universitat on probablement serem fins que ens jubilem, en certa manera és la nostra vida. En fi.\nMolt contenta de que hagis escrit un comentari.


BRACHYCHITON ACERIFOLIUS – ARBRES I PALMÀCIES DEL MEDITERRANI\nPublicat per arbresmediterrani on 22 Juny, 2017 19 Abril, 2019\nNoms comuns: arbre de foc, arbre de flames, braquiquiton vermell, ‘kurrajong’ (al lloc d’origen).\nSinònim: Sterculea acerifolius.\nOrigen: zones subtropicals de la costa est d’Austràlia. S’han trobat fòssils datats en 50 milions d’anys.\nEtimologia: Brachychiton, del grec brachys=túnica i chiton=curta, en referència a les seves llavors cobertes. Acerifolius, epítet del llatí acer i folius per la similitud amb les fulles de l’auró.\nDescripció: arbre piramidal d’uns 15 metres d’altura, encara que en origen arriba fins als 40 metres. És de fulla caduca durant un període curt de temps. Fulles simples, grans (4 a 20 centímetres), coriàces, amb 5 o 7 lòbuls profunds, glabres. Flors escarlates molt vistoses i abundants quan l’arbre està pràcticament sense fulles, presents en raïms axials, acampanades, d’un centímetre de diàmetre. Durant la floració (mes de juny), l’arbre és realment espectacular. Fruit en càpsula, fosc, d’uns 15 centímetres de longitud, molt dur, ple de llavors grogues tomentoses.\nHàbitat: en el nostre hàbitat, aquesta espècie s’ha introduit poc i des de no fa massa temps. No hem trobat gaire informació, encara que hi ha alguns exemplars als vivers. Curiosament hem trobat, per casualitat, un arbre d’uns 8 metres, ple de flors, plantat fa uns quants anys, a prop del municipi de Cabrils. Segons el propietari, l’hi va regalar un jardiner tot dient-li que es moriria. Sembla que aquesta espècie s’ha adaptat molt bé al litoral, resistint gelades moderades. És un arbre de creixement ràpid i de llarga vida. En origen floreix millor en una primavera seca i un estiu plujós i perd les fulles després de l’època de pluja. En el nostre hàbitat el seu comportament és una mica erràtic, ja que el clima és diferent, però el que és segur és que li hem de proporcionar aigua a l’estiu si volem que tingui un bon creixement i una llarga vida.\nReproducció: per llavors, fàcil.\nUtilitats: la seva fusta és tova i porosa, de nul·la qualitat, però sabem que els aborígens australians mengen les seves llavors una cop torrades, perquè són molt nutritives. També, com ja hem vist, els aborígens anomenen a aquest arbre ‘kurrajong’, que vol dir “arbre de fibra”, ja que amb la seva escorça fan cistells, teixits, etc. En jardineria, l’arbre és molt recomanable per la seva espectacular floració, molt impressionant i que es veu d’una hora lluny, tot contrastant el vermell amb el verd que l’envolta. En general, el seu aspecte és força atractiu. El podem plantar aïllat o en alineacions, sobretot en carrers estrets per la seva forma piramidal.\narbre de flamesarbre de focárbol de fuegoBrachychiton vermellesterculeasterculea\nEntrada prèvia TAXODIUM DISTICHUM\nEntrada següent ARECASTRUM ROMANZOFFIANUM\nRetroenllaç: BRACHYCHITON ACERIFOLIUS – ARBRES I PALMÀCIES DEL MEDITERRANI


Talita Bukit Raya Hotel Puncak Indonèsia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nJalan Raya CIpanas NO. 219, Sindanglaya, Cipanas, Puncak, Indonèsia, 43253 - Veure al mapa\nDistància des de l'aeroport 53,3 km\nTé alguna pregunta per a Talita Bukit Raya Hotel?\nMés informació sobre Talita Bukit Raya Hotel\nConstruit a l'any 1975, Talita Bukit Raya Hotel és un extra de distinció per a Puncak i una el·lecció intel·ligent per als viatgers. A només 36.8 km del centre de la ciutat, la localització estratègica de l'hotel garanteix que els seus clients puguin accedir fàcil i ràpidament als punts d'interès locals. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Talita Bukit Raya Hotel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, lloguer de cotxes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb te inclòs, tovalloles, cafè instantani inclòs, sala d'estar separada, televisió de pantalla plana a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, parc infantil, piscina (infantil), jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Puncak, el Talita Bukit Raya Hotel és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Es constitueix la Taula de Salut Comunitària a Vandellòs i l’Hospitalet de l’Infant | Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant\nLa Regidoria de Salut de l’Ajuntament de Vandellòs i l’Hospitalet de l’Infant i l’Àrea Bàsica de Salut (ABS) del municipi han constituït la Taula de Salut Comunitària. Ahir dimarts 19 de febrer, es va crear oficialment aquest espai de trobada i de debat de professionals del sector, de tècnics municipals, d’entitats locals i de veïns interessats en aquest àmbit, que es reuniran per abordar les necessitats existents i per plantejar accions encaminades a la millora de la salut i al benestar de la població des de diferents vessants.\nPer identificar aquests determinants que influeixen en la salut i en la percepció d’aquesta, precisament, la Regidoria de Salut va encarregar al gabinet d’investigació sociològica i de mercats Ceres una consulta ciutadana sobre la salut al municipi. El passat 5 de febrer, va presentar-ne els resultats d’aquesta enquesta, que serviran de base per a la redacció i implementació de polítiques per part de l’Ajuntament. Aquesta diagnosi de l’estat de salut i la qualitat de vida de la població de Vandellòs i l’Hospitalet de l’Infant es pot consultar aquí.


La Federació d'Hostaleria celebra que Ryanair no tanqui la base de Girona - El Gerió Digital\nLa Federació d'Hostaleria celebra que Ryanair no tanqui la base de Girona\nEscudero diu que la companyia ha fet "molt" per l'aeroport\nDilluns, 9 de desembre de 2019 16:45h\nACN / La Selva\nLa Federació d'Hostaleria de les comarques gironines celebra que Ryanair no tanqui la base de l'aeroport Girona-Costa Brava i ho qualifica de "gran notícia". El seu president, Antoni Escudero, assegura que la companyia "ha fet molt" per aquestes instal·lacions que "va agafar quan no eren res" i diu que tots els sectors de la província han de "reconèixer" que ha marcat un "abans i un després".\nL'aerolínia ha arribat a un acord amb els treballadors per evitar el tancament després que la majoria hagin acceptat passar de fixos a fixes discontinus. Una situació que implicarà que hauran d'estar tres mesos l'any a l'atur. Sobre això, Escudero diu que tenien clar que tot plegat era "un tema intern" de Ryanair amb els sindicats i que "cal ser conscient que a l'aeroport no hi treballava ningú i ara hi treballen més de 100 persones: per tant, hem de ser generosos"\nEn aquest sentit, Escudero diu que "en aquesta vida s'ha de tenir memòria, saber on eres i on ets i, a partir d'aquí, tots ens podem entendre". El president de la federació admet també que, "tot i que amb llums i ombres", Ryanair ha fet créixer les instal·lacions de Vilobí d'Onyar i que "s'hi s'ha arribat a un acord és perquè tots han cedit una mica".\nPel que fa al baixador del TAV, Escudero ho continua reivindicant i diu que hi estan treballant amb totes les administracions implicades. "Hi ha bona sintonia i també tenim un nou director amb qui hem connectat molt bé i crec que pot fer molt per l'aeroport", afegeix.


Comunicat tancament Escola – Escola Garbí Pere Vergés Badalona\nEl Govern de la Generalitat de Catalunya ha decretat el tancament dels centres educatius de Catalunya.\nPublicat el 12 de març de 2020 12 de març de 2020 By bibliotecabdn\nPer aquest motiu les escoles de la Fundació Escoles Garbí romandran tancades a partir de demà divendres 13 de març fins a nova ordre.\nEn previsió d’aquesta possibilitat ja fa dies que des de les escoles estem treballant per a garantir que els nostres alumnes puguin seguir les activitats educatives a través del Garbí Virtual. L’equip docent anirà incorporant els materials perquè treballin des de casa, seguint la programació que estava prevista per a aquests dies. I través del Fòrum–GV es farà l’atenció en línia, tant dels alumnes com de les famílies, en relació amb les activitats lectives.\nPel que fa a l’atenció relacionada amb el seguiment personalitzat dels alumnes o a qüestions privades, continuarem utilitzant el correu electrònic com a eina de comunicació. Els directors de cada etapa faran arribar en breu a les famílies la informació detallada dels cursos corresponents als seus fills.\nEls mantindrem informats de les noves comunicacions que ens vagin arribant de les autoritats competents.\nDirecció General Fundació Escoles Garbí\nNotícia prèviaProjecte de redisseny d’una cadira\nBy bibliotecabdn\tPublicat el 10 de març de 2020\n“Europe: Old Roots, New Stories” a Alemanya\nBy bibliotecabdn\tPublicat el 3 de juny de 2019 4 de juny de 2019


Wiki CVTIC | Accés a Aules\nQualsevol docent o membre de l'administració educativa (en l'àmbit no universitari de la Comunitat Valenciana) pot accedir a Aules sense necessitat de sol·licitar l'alta, amb l'única condició de disposar d'usuari i contrasenya per a accedir a Itaca. En canvi, l'alumnat no disposa d'usuari creat en Aules fins que un o una docent els inscriu en una aula virtual.\nL'accés a Aules es realitza mitjançant qualsevol navegador a través de l'adreça web https://aules.edu.gva.es. Un formulari preguntarà pel nom d'usuari i la contrasenya:\nTant el nom d'usuari i la contrasenya, com la manera de resoldre problemes, depenen del tipus d'usuari:\nImportant: Si una persona és alhora docent o personal d'administració i alumna o alumne, disposa de dos usuaris diferents, un amb cada perfil i per tant amb dues maneres d'accés diferents.\nPersonal docent i d'administració i serveis\nHan d'utilitzar el mateix usuari (normalment, el NIF o NIE) i contrasenya que l'usat per a Itaca, Ovidoc i resta d'aplicacions de gestió educativa. En cas de no poder iniciar sessió correctament, es recomana tractar d'accedir a Itaca a través de l'adreça https://itaca.edu.gva.es, i:\nSi no es pot accedir (el web indica que la contrasenya no és vàlida), cal telefonar al SAI al telèfon 961207685, i indicar que no recorda la contrasenya d'Itaca. El personal del SAI procedirà a reinicialitzar la contrasenya després de verificar la identitat de l'usuari.\nSi es pot accedir a Itaca, però aquest usuari i contrasenya no són vàlids per a Aules, cal telefonar igualment al SAI, però indicant aquesta vegada que sí que recorda l'usuari d'Itaca, però que amb ell no pot accedir a Aules.\nImportant: L'alumnat no disposa d'usuari fins que un docent l'inscriu en una aula virtual.\nEl nom d'usuari coincideix amb el NIA, que apareix entre altres documents en la còpia de la matrícula o el butlletí de notes, encara que també es pot consultar en la secretaria del centre o fins i tot a qualsevol dels docents de l'alumne a alumna.\nLa contrasenya inicial són les tres primeres lletres del cognom en minúscules, seguides de la data de naixement en format DDMMAA. Així, per exemple, una alumna nascuda el 18 d'octubre de 2003 i anomenada Laura Mora Sanchis tindrà com a contrasenya mor181003. En cas de cognoms compostos, s'han d'incloure els espais en la contrasenya; en el cas anterior si l'alumna s'haguera anomenat Laura de Mora Sanchis, la contrasenya seria "de 181003", amb un espai entre "de" i la data de naixement.\nEn cas de no poder accedir amb aquesta informació, o en cas d'haver oblidat el nom d'usuari i/o la contrasenya, l'alumnat ha de recórrer a algun dels docents que l'han inscrit en una aula virtual, que disposa d'un procediment per a reiniciar la contrasenya. En el següent videotutorial teniu una explicació decom accedir mitjançant el rol d'alumne\nEl personal docent i d'administració pot canviar la contrasenya en l'URL https://acces.edu.gva.es.\nL'alumnat pot canviar la contrasenya per defecte col·locant el ratolí sobre el seu nom (cantó superior dret de la pantalla), seleccionant Preferències i després Canviar contrasenya.\nUna vegada iniciada la sessió, aquesta no es tanca de manera automàtica fins transcorreguda una hora sense interacció amb la plataforma. Es pot finalitzar la sessió ("Ix" d'Aules) col·locant el ratolí sobre el nom al cantó superior dret de la plataforma, i seleccionant l'opció Ix:\nPersonalitzar Aules i actualitzar el perfil\nAlumnat: com accedir a Aules\nCanviar la contrasenya d'accés\nPrimers passos en Aules\nActualitzar el perfil


IES La Foia: 2014\nL'alumnat de segon i tercer d'ESO de l'institut va participar el passat divendres dia 24 en una marxa a Sant Pasqual. L'excursió va servir per a aprendre a conéixer la vegetació de tres ambients diferents: urbà, cultius i bosc. I també per a fotografiar les plantes més significatives de la zona, gaudir de la natura i d'una jornada de convivència.\na las 20:58 Publicado por Hermínia Blanquer Enlaces a esta entrada\nEtiquetas: Biologia i Geologia, Botànica, Educació Física\nCURSO DE INTRODUCCIÓN A LA INYECCIÓN DE POLÍMEROS\nA principios de septiembre de 2014 se celebró en el IES La Foia un curso de formación para profesores sobre inyección de plásticos, dentro de la oferta formativa ofrecida por el CEFIRE específico de FP.\nAgradecemos al CEFIRE de Cheste su colaboración para poder recibir esta formación.\nLos objetivos y contenidos del curso fueron los siguientes:\nAdquirir coneixements per a la transformació de materials plàstics i polímers, així com les seues característiques tècniques.\nMaterials polimèrics. Classificació\nEstructura dels polímers. Química i física.\nPropietats dels polímers.\nNous desenvolupaments. Materials polimèrics intel·ligents.\nResines i Funcionalitats de les màquines d'injecció.\nMaquina d'injecció de plàstics: Conceptes, unitats tanque i injecció.\nProcessos d'injecció. Descripció i anàlisi.\nMonitoratge de processos i anàlisis.\nDefectes en peces i influència de les càmeres.\nManeig de la màquina d'injecció sandretto micro-40.\nCàlculs preliminars d'injecció.\nCerca paràmetres d'injecció òptims.\na las 15:28 Publicado por IES La Foia IBI Enlaces a esta entrada\nEtiquetas: Formación, Mecanizado, Plásticos


La Fiscalia rebaixa les penes pel clan acusat de prostituir dones a l'Alt Empordà - Diari de Girona\nLa Fiscalia rebaixa les penes pel clan acusat de prostituir dones a l'Alt Empordà\nEl ministeri públic retira l'acusació a dos dels set acusats i demana penes d'un màxim de 16 anys\nacn 07.10.2020 | 23:58\nLa Fiscalia rebaixa les penes pel clan acusat de prostituir dones a l'Alt Empordà girona\nLa Fiscalia demana ara penes d'entre 1 i 16 anys de presó per al clan familiar acusat de captar dones vulnerables a Bulgària i obligar-les a exercir la prostitució a l'Alt Empordà. Al final del judici, el fiscal públic va retirar ahir l'acusació per a dos dels set acusats i s'ha focalitzat, sobretot, en els patriarques i el seu fill, per a qui demana les penes més altes (de 12 i 16 anys). Per als dos últims acusats –una altra filla i el seu marit- sol·licita 3 i 1 anys de presó, perquè els estima un eximent de drogoaddicció i un atenuant de confessió. El fiscal sosté que la família formava un grup criminal que apallissava les víctimes per «domesticar-les» i les obligava a fer llargues jornades (bé fos a prostíbuls o a la carretera C-260).\nDesprés de dos dies, el judici contra el clan familiar va quedar ahir vist per a sentència. El judici es va fer sense públic, perquè el número d'acusats –alguns, escortats pels Mossos perquè són a presó- i les mesures de seguretat per la covid-19 van fer que la sala quedés petita. Segons l'advocat de la defensa d'aquests dos processats, Joaquim Bech de Careda, durant el judici es van desvincular de la suposada xarxa de proxenetes i no hi ha proves que els incriminin en cap acció criminal.\nI dels cinc acusats restants, el fiscal es va focalitzar sobretot en tres d'ells. En concret, el patriarca del clan, la matriarca, i el seu fill. L'acusació pública sosté que el matrimoni s'encarregava de captar les víctimes a Bulgària, portar-les a l'Alt Empordà amb la falsa promesa que es casarien i, un cop aquí, obligar-les a prostituir-se. El fill actuava com a esquer –ell era el suposat nuvi- però un cop les noies arribaven, s'encarregava de controlar-les de prop. El fiscal sosté que els processats clavaven «fortes pallisses» a les noies amb l'objectiu de «domar-les» i que les obligaven a fer «llargues jornades» tant als marges de la C-260 com als prostíbuls de la comarca. I que, entre d'altres, els exigien que cada dia, com a mínim, guanyessin 500 euros venent el seu cos.\nCondemnen un secretari judicial de Santa Coloma de Farners que es va embutxacar 1.400 euros.\nLa fiscalia demana ara penes d'entre 1 i 16 anys per al clan familiar acusat de fer prostituir dones a Castelló.


6 consells per canviar de companyia comercialitzadora - AICO - Associació d’Instal·ladors Catalans Oficials\nFenie energia et proposa 6 conceptes a tenir en compte abans de pendre cap decisió per canviar de companyia.\nL'energia és una despesa important dins de l'economia familiar i, per això, és aconsellable revisar-la i saber que canviant de companyia es pot estalviar. Canviar de comercialitzadora sense saber què es té contractat pot portar a equivocar-se en el tipus de tarifa o en les condicions que es contracten. L'assessorament professional és fonamental a l'hora de prendre aquest tipus de decisions, per tal d’entendre quines són les condicions més beneficioses per a cada cas concret, a continuació t'exposem doncs 6 consells d'important consideració:\n1. Valorar si els grans descomptes compensen quan s'acaben. De vegades, es pren la decisió en base a una oferta concreta que quan s'acaba no compensa econòmicament. Cal valorar si quan acaba el descompte es paga més que tot l'estalvi que s'ha aconseguit durant el temps del descompte. A més, en les renovacions desapareixen els descomptes i al client no li dona temps de donar-se’n compte fins que ja hi ha diverses factures emeses amb les noves condicions.+\n2. Les condicions del contracte nou. És aconsellable comprovar si el contracte té permanència o inclou penalitzacions econòmiques per a la seva cancel·lació. És molt rellevant saber, per poder canviar de companyia, si les condicions contractades s'ajusten al que busca el client. També és molt habitual que en signar el contracte d'energia inclogui el pagament durant un any d'un manteniment que suposa una penalització econòmica si es vol abandonar abans que finalitzi aquest any.\n3. Recàrrec en el terme fix de la factura. Dins de la factura elèctrica hi ha conceptes com el terme fix de la factura pel qual totes les comercialitzadores paguen el mateix a la distribuïdora, però no totes les comercialitzadores cobren el mateix al client. En ocasions, el descompte que es fa d'una banda ho compensen recarregant la factura en altres conceptes com el terme fix de potència.\n4. Dades personals. No és recomanable facilitar dades personals com les dades bancàries, el DNI/NIF o dades molt concretes de la factura, sobretot el CUPS, sinó s'està segur de voler contractar amb una altra companyia diferent.\n5. Contractació de Serveis complementaris. De vegades, s'ofereixen descomptes per a la contractació de serveis addicionals com de manteniment, cal revisar si aquest servei es s’utilitzarà i si compensa aquest descompte. També s’ha de veure si el preu d'aquest servei és raonable respecte al que ofereix el mercat.\n6. Les transaccions per Internet es poden cancel·lar en 14 dies. Si es realitza la contractació fora de l'establiment comercial hi ha la possibilitat de desistiment en 14 dies. Aquesta possibilitat existeix si es realitza per telèfon o per Internet i cal tenir-la en compte si en aquest termini es vol desistir del contracte.\nFENIE ENERGIA és una comercialitzadora d'energia, gas i solucions d'estalvi energètic formada per associacions i empreses instal·ladores. Una companyia que es diferencia de la seva competència perquè no ofereix contractes de manteniment.\nAICOSEN és accionista de Fenie Energia


El pantà de Darnius Boadella acollirà un concurs de pesca amb mosca ·\nInici Roses El pantà de Darnius Boadella acollirà un concurs de pesca amb mosca\nEl pantà de Darnius Boadella acollirà un concurs de pesca amb mosca\nL’ACA pren mesures per garantir la celebració de concurs reduint a gairebé a la meitat el cabal de sortida d’aigua del pantà\nL’Agència Catalana de l’Aigua va adequar ahir dissabte el cabal de sortida de la presa de Darnius Boadella per garantir la celebració de la segona mànega del concurs social de pesca amb mosca que se celebra a Boadella i les Escaules.\nEstà previst que aquest esdeveniment esportiu compti amb la participació d’una vintena de pescadors.\nAixí mateix es reduirà gairebé a la meitat durant aquesta jornada el cabal de sortida de la presa, passant dels 4 als 2,5 m3/s. Aquest cabal en el riu la Muga permetrà la celebració de l’esdeveniment esportiu i evitar riscos quan els pescadors entrin al riu.\nA més, aquest cabal farà possible, juntament amb la gestió dels volums de l’embassament d’Escaules, cobrir les demandes ordinàries que hi ha aigua avall, principalment l’abastament domèstic, els usos agrícoles i el cabal circulant del riu. Un cop finalitzi la competició, el cabal de sortida de Darnius Boadella tornarà a recuperar els volums de sortida que requereixen els usos consumptius de la conca habituals per l’època.


«El Girona és i serà sempre un club especial per mi, seria bonic retrobar-lo a Primera» - Diari de Girona\nEntrevista a Cristian Portugués «Portu»\n«El Girona és i serà sempre un club especial per mi, seria bonic retrobar-lo a Primera»\nEl descens del Girona a Segona la temporada 2018-19 va fer que Portu se separés del seu camí per convertir-se en un indispensable al club donostiarra. El davanter, però, mai ha trencat el vincle amb els de Montilivi.\nGirona/Sant Sebastià | 21·11·21 | 06:30 | Actualitzat a les 11:01\nPortu perseguit per dos jugadors de l’Athletic en el derbi basc. L’exjugador del Girona és una peça molt destacada a la Reial Societat, líder de Primera REAL SOCIEDAD\nDesprés de 13 jornades, arrenquen el cap de setmana com a líders. El primer lloc de la Reial ja no és una casualitat.\nEstem contents per veure’ns allà dalt i, sobretot, perquè les sensacions són molt bones. Només hem perdut un partit: el primer, al Camp Nou. L’equip mai mira més enllà del següent partit i va sempre a full, sense pensar ‘si guanyem tants partits farem tal’. Seria molt bonic gaudir de la Champions, però som realistes i mirem el present.\nMirant el passat sempre sobresortirà la Copa de 2020.\nEl 90% de la plantilla no havíem nascut quan la Reial va alçar l’últim títol. Va ser increïble ser titular, jugar 88 minuts, provocar el penal del gol, escriure el nostre nom en la història de la Reial. És un record de per vida. Estan sent uns anys molt bons, i estic molt content d’haver jugat tantíssims partits en un històric com la Reial (104).\nA Girona van ser 115 partits. Quin és el més especial?\nEl dia de l’ascens. S’havia lluitat molt, i l’equip s’havia quedat molts cops a les portes, i per fi ho vam aconseguir. I també em quedo amb el partit contra l’Atlètic del debut del club a Primera i el meu redebut a la categoria. I amb partits com el del Madrid del primer any a Primera o els del Camp Nou i el Bernabéu del segon. Vam gaudir moltíssim.\nMontilivi no oblidarà mai aquell 2 a 1 amb el Madrid, per Sant Narcís de 2017.\nRecordo la tensió d’abans del partit i l’estadi ple d’il·lusió. Sabíem que seria molt difícil, però va sortir bé. Anàvem a totes, al 200%. No paràvem de córrer. Ens atrevíem a tot. El 2 a 1 va ser un èxtasi. Em fa feliç reviure aquells moments, tornar a veure aquelles imatges. Avui, quan les veig, encara se’m posen els pèls de punta. Al vídeo es veu Machín corrent per la banda, saltant. Per tot gironí és una cosa molt bonica. És bonic saber que vam fer feliç a molta gent. Sempre recordaré aquell dia.\nEl primer any a Primera fins i tot va visitar Montilivi Julen Lopetegui, quan era seleccionador, per veure’l.\nVa ser un any molt especial, molt maco, per tothom. Quan veus que cada setmana vas jugant amb clubs com el Barça, el Madrid, l’Atlètic, el Valencia o l’Athletic, i que fins i tot els guanyes, potser es perd una mica la perspectiva, i hi va haver gent que quan Europa ja va ser impossible xiulava, però crec que era bo, perquè demostra que vam fer gaudir i somiar la gent amb coses molt difícils. El que vam fer i aconseguir és molt complicat.\nEl curs del descens a Segona, l’equip torna de Leganés (0-2, amb doblet de Portu) amb nou punts d’avantatge sobre el descens a falta de deu jornades. Què va passar?\nEns faltava una última empenta. Sentíem que amb una victòria més estaríem pràcticament salvats. Ens veiem salvats. Però es va torçar tot. La nostra mentalitat no hauria d’haver sigut ‘guanyem un partit i ens salvem’. Perquè la victòria va tardar a arribar i vam anar caient. Si la paraula del primer any a Primera és felicitat, la del segon seria tristesa. Ràbia. I impotència. Perquè havíem creat una cosa molt bonica. Perquè estàvem construint una cosa molt bonica. Tot anava cap amunt, i de cop vam caure. I va ser una llàstima. Pels que teníem i tenim un sentiment molt fort pel Girona aquelles deu jornades van fer molt mal. Feia molt mal pensar que tot el que havíem creat amb esforç, suor i, fins i tot, llàgrimes ho havíem malbaratat, pensar que s’esfumava, que ens ho prenien.\nPortu somrient en un entrenament de la Reial. | REAL SOCIEDAD


Versos musicalitzats i interpretats a través de la dansa donen inici a l'Any Felícia Fuster - La Veu - Cultura\nVersos musicalitzats i interpretats a través de la dansa donen inici a l'Any Felícia Fuster\nL’Ajuntament, les biblioteques i el Servei Local de Català organitzen diferents activitats per recordar la figura de la poetessa\n23/09/2021 - Pilar Abián\nAmb el muntatge T’obro la meva veu sota dels núvols, un espectacle multidisciplinari que agermana literatura, música i dansa es va donar ahir inici al programa d'activitats que han organitzat l’Ajuntament, les biblioteques i el Servei Local de Català per commemorar l'Any Felícia Fuster, en el centenari del naixement de la poetessa i artista plàstica catalana (1921-2012). La rapsoda Marta Pérez, la ballarina Aida González i la música Valeria Feigan van posar veu, so i moviment a diferents haikus de Fuster, una proposta en què també han participat la poetessa Tònia Passola –amb la recerca de documentació i la selecció dels textos– i la també poestessa i pintora Glòria Calafell –autora de dos quadres inspirats en l'homenatjada i presents a l'escenari.\nDes d’ara i fins a principi de novembre hi haurà altres activitats per difondre el llegat de Fuster, com xerrades, exposicions i altres accions divulgatives, algunes de les quals comptaran amb el suport de l'Associació Cultural Montcada. La Fundació Felícia Fuster també hi col·labora amb la difusió de les activitats.\nFelícia Fuster va ser poeta, traductora i artista plàstica, amb una obra que combina els diferents llenguatges i que estableix estretes comunicacions entre la pintura i la literatura. L’autora es va donar a conèixer als anys 40 en exposicions col·lectives a Barcelona i Madrid, però la postguerra la va dur a viure a París, ciutat on hi va residir bona part de la seva vida. L’objectiu de l’efemèride és conèixer aquesta polifacètica artista, no tan coneguda com d’altres escriptors i escriptores de la seva generació, però amb una obra original, moderna, experimental i dinàmica.


Vadell, amb Carmina Pinya, dilluns després d'anunciar el nou IES\nEl regidor d’Educació de l’Ajuntament Miquel Àngel Vadell s’ha dirigit per carta a l’AV de Rocafonda després de les crítiques de l’entitat al nou institut ‘Les Cinc Sénies’, per la seva ubicació i provisionalitat. “és molt sorprenent que un fet tan important i positiu que ho és encara més ateses les restriccions existents a Catalunya per crear nous centres de secundària, quan hi ha escreix d’edificis de primària, sigui valorat amb tants prejudicis i pors per entitats veïnals de la zona”, es queixa Vadell. El regidor, surt al pas del comunicat de l’Associació de Veîns assegurant que “podem aconseguir que el nou equipament sigui un espai de cohesió social i de convivència en l’heterogeneïtat pròpia de la ciutat de Mataró, el seu disseny educatiu i la seva oferta a mitjà termini estaran orientats en aquesta direcció”. En aquest sentit recorda que el nou IES “serà un equipament de ciutat, amb projecció comarcal” i recorda que la ubicació a la Ronda de Rafael Estrany és un punt en matèria de planificació que data del 2005 i que s’ha ratificat, amb amplis suports, al Ple Municipal.\nVadell, que va més enllà del concepte d’institut i avança que es vol treballar en base a la idea de “campus educatiu de secundària” serà un projecte reforçat amb la ubicació escollida: “Les bones condicions de mobilitat del solar amb 4 línies de bus i vials de connexió amb el conjunt de la ciutat abona l’encert de la ubicació del nou institut Les Cinc Sénies de Mataró.”\nVadell demana col·laboració a l’entitat veïnat, admetent la pressa amb què s’ha anunciat i recorda que “l’Institut Les Cinc Sénies començarà amb una orientació pedagògica innovadora, amb un equip de professorat destinat voluntàriament per endegar un nou projecte educatiu a la ciutat, basat en la metodologia del treball per projectes, amb multilingüisme, treball cooperatiu, i la implicació de les famílies”.


Gessamí Boada a les 21:00h a l'Heliogàbal el Outubro de 14, 2021, en Heliogàbal en notikumi\nGessamí Boada a les 21:00h a l'Heliogàbal\nQuinta-feira,\tOutubro 14, 2021 a las 21:00\nDesprés de debutar amb “White Flowers”(Segell Microscopi, 2018), Gessamí Boada-una de les veus emergents del panorama actual a casa nostra- està girant “On Començo Jo” (Segell Microscopi, 2020), el seu segon treball molt potent .\nAmb On Començo Jo, Gessamí Boada s’allunya del jazz amb onze noves cançons més properes a un pop amb sonoritats electròniques i de l’indie però mantenint l’essència de cantautora que la caracteritza. Com a “White Flowers” (2018), ha fet tàndem amb el pianista i productor Kquimi Saigi i junts, han coproduït les cançons durant mesos per trobar una nova estètica musical pròpia experimentant. Amb una veu versàtil, plena de matisos i molt expressiva, ens canta lletres profundes que parlen de canvis, de l’emergència climàtica, de l’empatia i de connectar-se amb un mateix. Per aquest àlbum compta amb les col·laboracions d’Enric Verdaguer, Alessio Arena i Elena Gadel.\nLa tindrem en estrena del seva gira en format solitari.


Doncic i els eslovens envien Espanya a jugar-s’ho tot contra els Estats Units - Regió7\nLa primera derrota de l’equip de Scariolo comporta un encreuament gairebé insuperable a quarts\n02·08·21 | 06:25 | Actualitzat a les 07:40\nTobey i Prepelic celebren un bàsquet del jugador del València, davant de Doncic | BRIAN SNYDER/REUTERS\nLa selecció espanyola masculina de bàsquet tindrà molt difícil repetir la medalla aconseguida en les tres últimes edicions dels Jocs Olímpics. Ahir al migdia es van donar totes les pitjors combinacions possibles i el combinat de Sergio Scariolo va perdre contra Eslovènia i, a continuació, en el sorteig, va resultar aparellada contra els Estats Units per a l’encreuament de quarts de final, el que porta a les medalles o n’aparta. El duel, que es jugarà la propera matinada a les 6.40 hores, era el que volia evitar el conjunt hispà, però s’hi va veure abocat en no poder impedir que Luka Doncic guanyés el seu quinzè partit consecutiu, sense cap derrota, al capdavnat d’un combinat eslovè que va demostrar que té molt més que la seva estrella i que és candidat, fins i tot, a l’or.\nI això que Espanya va dur la iniciativa durant gairebé tot l’enfrontament. La defensa de caixa i un va impedir que Doncic anotés. De fet, es va quedar amb només 12 punts gràcies a les defenses alternatives sobretot d’Abalde, però també d’Abrines i en alguns trams de Claver. Però el que no va poder impedir Espanya va ser que l’estrella dels Dallas Mavericks generés joc per als seus companys. 14 rebots i 9 assistències, a part de moltes més accions d’inici de jugada de la qual es van beneficiar, sobretot, l’ala-pivot Cancar i el pivot del València Tobey, autors de 38 punts entre tots i dos i una gran quantitat de rebots en atac, principalment en el tram final.\nEspanya, de tota manera, va arribar a tenir una diferència de dotze punts ja al tercer període (55-43), amb un rival nerviós i amb dues tècniques al seu caseller. Però no va poder trencar el partit en aquell moment, en què Scariolo va apostar per rotacions, com ara la de mantenir massa estona Ricky Rubio a la banqueta, que no van anar bé. Eslovènia va aconseguir arribar a un final igualat en què tot podia passar. Amb 82-76, després d’un triple de Pau Gasol, un parcial de 0-7 va capgirar el resultat. Amb el 85-88, Rubio va anotar i Abalde va tenir un triple frontal per haver situat un 90-88 a menys de 20 segons que hauria pogut fer canviar molt la pel·lícula. Però el va errar i, en la possessió hispana següent, Rubio també va llançar malament un triple que hauria conduït a la pròrroga. El guanyador de l’Estats Units-Espanya jugarà semifinals contra Austràlia o Argentina. D’altra banda, hi haurà els enfrontaments Itàlia-França i Eslovènia-Alemanya.


La Fundació Ramon Llull posa en marxa la seva web - Fundació Ramon Llull - Institut Ramon Llull – Llengua i cultura catalanes\nLa Fundació Ramon Llull posa en marxa la seva web\nEl Patronat de la Fundació Ramon Llull va aprovar el passat dia 9 de novembre l'obertura i posada en xarxa de la pàgina web de la institució, acomplint així un dels objectius marcats per al 2009.\nLa pàgina ja és accessible per a tota la xarxa des de dos dominis: www.fundacioramonllull.cat i www.fundacioramonllull.ad, i en cinc idiomes (català, castellà, francès, anglès i italià). Els internautes podran trobar-hi puntualment totes les novetats sobre la Fundació, les activitats previstes i les dades essencials (estatuts, objectius, organigrama...) d'una corporació complexa i única a tota Europa, que inclou governs a diferents nivells de quatre estats diferents.\nLa Fundació Ramon Llull va ser fundada el 31 de març del 2008 pel govern d'Andorra i l'Institut Ramon Llull, patrons nats. El 15 de gener del 2009 s'hi incorporà el Consell General dels Pirineus Orientals com a patró vitalici i, en la mateixa data, la Xarxa de Ciutats Valencianes Ramon Llull i i l'Alguer com a patrons designats.\nLa Fundació Ramon Llull és una entitat d'abast internacional que té per objectiu intensificar l'estudi, la promoció i la defensa de la llengua catalana i fomentar la projecció exterior de la llengua i dels diferents àmbits culturals que s'hi expressen. També vetlla pel compliment de la legislació sobre la llengua, en col·laboració amb d'altres organismes i organitzacions públiques i privades, i ajuda a impulsar les actuacions del Consorci de l'Institut Ramon Llull que coincideixin amb els objectius de la fundació.\nLa primera d'aquestes actuacions impulsades des de la Fundació serà la participació de la llengua catalana com a convidada d'honor a la Fira de llengües Expolangues que tindrà lloc del 3 al 6 de febrer de 2010 a París.\nProperament, entrarà en funcionament també Llull TV


Vilajoana, un més en la cursa - CATzona\nVilajoana, un més en la cursa\n“Si soc president, Koeman serà l’entrenador del Barça. En Ronald fa poc que ha agafat les regnes de l’equip i cal temps. És un entrenador valent. L’aposta per la gent jove no li fa por, com s’ha pogut comprovar fins ara, i aquest és un dels aspectes que jo sempre he reclamat.” Són paraules de Xavi Vilajoana (Barcelona, 1973), soci del Barça número 31.330 i des d’ahir oficialment també precandidat a les eleccions a la presidència que es faran el pròxim mes de gener.\nVilajoana va presentar la seva precandidatura en un acte celebrat de forma telemàtica, en què va parlar absolutament de tot. Des de Koeman fins a Messi. Sobre la figura de l’argentí, la seva idea és intentar convèncer el capità que el millor per a ell i per al club és que es retiri al Barça: “Messi és i serà el millor jugador de la història. El primer que faré quan sigui president és asseure’m amb ell i escoltar-lo. Parlar amb ell i fer-li una proposta. És molt important el diàleg personal.”\nXavi Vilajoana va entrar al Barça l’any 2003 sota el mandat de Joan Laporta. Va formar part de la comissió esportiva per encarregar-se de la professionalització de la secció de futbol sala. El 2006 va dimitir del càrrec i va tornar el 2010, amb Sandro Rosell, per encarregar-se, de nou, d’aquesta secció del club. El 2015 es va incorporar a la junta de Josep Maria Bartomeu com a responsable del futbol formatiu i des del mes de març del 2020 ha exercit com a directiu responsable del Barça B, els juvenils, el futbol formatiu i el futbol femení. El fet d’haver format part de l’última junta directiva comporta inevitablement arrossegar una herència. Ell prefereix fugir d’etiquetes i centrar el focus en l’experiència: “Quan entri per primer cop al despatx obriré les finestres perquè entri aire fresc. Us agrada molt l’etiqueta de continuista o no continuista, però jo penso que sempre m’he posat al servei del club. Vull convèncer el soci que el fet d’haver estat en una junta anterior t’aporta valor. És important l’experiència anterior en un moment com l’actual, en què caldrà prendre decisions amb celeritat. Però també és cert que en la meva futura junta no hi haurà cap membre de l’anterior.” “He pres bona nota de les coses que s’han fet malament, dels èxits i fracassos se n’aprèn. Estava en una junta col·legiada on hi havia inicialment 19 membres. Hi ha coses que lògicament hauria fet diferent. Jo prendré les meves pròpies decisions. No vull comparar-me amb cap altre president del Barça”, assegura.\nLa decisió de presentar-se ha estat un procés que ha anat madurant en l’últim any. “Sempre m’he presentat davant un repte quan m’he sentit preparat. No et despertes un dia i dius: «Vull ser president.» És una evolució de l’últim any. Vaig comunicar la meva decisió de presentar-me en l’última reunió de la junta directiva, l’últim dia. Ho vaig comunicar amb total normalitat. La seva resposta va ser donar-me força i ànims”, confessa.\nSobre el projecte de l’Espai Barça, en relació directa amb l’actual situació econòmica del club, diu que caldrà analitzar a fons la viabilitat de cada pas endavant que es vulgui fer: “La situació econòmica és la que és. Ara mateix l’Espai Barça ens l’hem de replantejar. El soci es mereix tenir el nou Camp Cou, s’ha d’adequar per tenir un camp del segle XXI. Però potser cal analitzar altres projectes dins l’Espai Barça.”\nVilajoana no ha volgut avançar noms dins el seu equip, però sí que ha deixat entreveure que el seu germà formarà part del projecte. Somia amb un club que ell defineix com un “Barça de casa”. “He viscut alegries i decepcions com a jugador. He viscut a la Masia, he viscut què significa ser capità, he vist amics meus que han arribat al primer equip i han triomfat… Tot això, juntament amb l’experiència en el futbol sala i la de més de cinc anys a la junta anterior en l’àrea de formació i del futbol femení, em permet sentir-me capacitat. Tinc il·lusió, versatilitat i experiència. M’agrada escoltar i dialogar. Que la gent em digui el que pensa i no el que vull sentir. El futur del Barça necessita un lideratge inclusiu. He dinat i sopat amb el Barça cada dia des de fa molts anys. Somio amb un Barça de la gent de la casa. Conec perfectament el planter. Tenim potencial. D’aquí a tres o quatre anys tindrem consolidats el 50% de jugadors de la casa en el primer equip”, diu.