EL BLOG DEL DIJOUS: de desembre 2006\nPublicat per Eli Ramirez. 25 de desembre de 2006 comentaris (2)\nBrindis.. et al.\nPublicat per Eli Ramirez. 22 de desembre de 2006 comentaris (2)\nQuin dia tant actiu :-)\nAvui venim cargats de noticies. I anirem per ordre cronològic!\n1. Per començar, a primera hora del matí alguns alumnes han aprofitat per fer intercanvis de regals de remitent desconegut (altrament conegut com "amic invisible" jeje)\n2. En segon lloc cal recordar que avui ha estat el sorteig del "Gordo", i cal destacar algun alumne confiat de la seva sort que s'estava mirant el sorteig en directe i online jejeje\n3. I de la loteria pasem al brindis, on alumnes i professors han brindat per celebrar un any més i per desitjar-nos bones festes els uns amb els altres. També s'han cantat nadales, però de moment no posem foto, perque tenim prevista la pujada d'algun video. No sigueu impacients!\n4. I del brindis... al sorteig de la rifa! El premi consistia en un reproductor dvd, un mp3 i una motxileta de les que estan venen. No recordem el número guanyador (tranquils, ja el posarem), però us podem informar des de ja que els 3 premis ja s'han entregat.\n-El dvd a la Montse\n-L'mp3 a la Teresa\n-La motxila a la Núria\nNo posem els cognoms per qüestions de protecció de dades jajajaja\n5. Finalment, cava i pastissos per tothom.\nBones festes i seguiu visitant-nos! (I podeu deixar comentaris, ehem ehem).\nI si teniu alguna cosa per aportar (noticies, curiositats... no dubteu ens fer-nos-ho saber!)\nS'acosten les festes nadalenques...\nPublicat per Eli Ramirez. 21 de desembre de 2006 comentaris (5)\nSi amics, Nadal s'acosta... llumetes, regals, amics invisibles, sopars i dinars familiars, farra de cap d'any, exàmens, cavalcades de Reis Mags i el Caga tió. I per no parlar dels Pastorets, el caganer, les bromes per Sants Innocents i els galets de Sant Esteve. Que bonic és el Nadal!\nLa facultat tampoc s'ha oblidat dels preparatius, i si entreu per la porta (per on si no!) podeu veure l'arbre de Nadal, amb les llumetes :-)\nAvui us volem parlar d'una assignatura de tercer: Preservació i conservació (coneguda com a PIC). En el transcurs d'aquesta assignatura, es fa una de les pràctiques potser més dinàmiques i "esplaistes" (d'esplai) de la carrera: La creació del teu propi llibre!\nEs comença retallant els fulls i fent plecs. Desprès s'han de cosir els plecs amb fil, i finalment engaxar-ho a una plataforma de cartró i forrar-ho amb un paper maco.\nEl resultat és molt professional!\nDesprès ja només us cal omplenar-lo de paraules!!\nPublicat per Eli Ramirez. 20 de desembre de 2006 comentaris (2)\nAprofiteu aquesta setmana perquè del 18 al 22 de Desembre les biblioteques de Barcelona regalen llibres als usuaris que fan préstecs\nEl llibre elegit aquest any és:\nEtiquetes de comentaris: avisos , biblioteca\nJust books! no cookies!\nPublicat per tidusin comentaris (1)\nQuants de nosaltres han crescut amb una sèrie com Barrio Sésamo? Gaudim d'un consell bibliotecari sobre galetes:\nEtiquetes de comentaris: biblioteca , humor , videos\nBrindem amb una rifa!\nPublicat per tidusin 19 de desembre de 2006 comentaris (2)\nEls de tercer no paren! Faran qualsevol cosa per a poder viatjar de fi de carrera a Túnez.\nQui no ha estat acosat a la porta de la Facultat per aquest grup? Segur que tots teniu històries i anècdotes, persecucions incloses...\nTot i així, val a dir que s'ho curren. L'última que han fet és vendre uns números per a una rifa que es farà amb el brindis de divendres 22, i en la qual es sortejaran un DVD i un MP3 com els que podeu veure aquí al costat.\nEl preu dels números és molt econòmic: una tira de quasi 10 números val 1 euro, mentres que 3 tires valen 2 €, així que amb la segona et regalen una tercera! En el fons són un tros de pa...\nBé, esperem que tots hi participeu i que tingueu molta sort i esperem notícies dels afortunats guanyadors!\nComencem el biblio-blog...\nSi! Avui és un gran dia! Ha nascut un nou blog relacionat amb la biblioteconomia i la documentació!!! :D Un de tants... jajajaja.\nL'hem anomenat "blog del dijous", en honor a a aquell full groc de la facultat (Barcelona) que setmanalment ens aporta noticies i novetats :)\nI per començar, que millor que una imatge extreta del propi full del dijous (d'aquesta setmana). Fa referència als alumnes de tercer, els incansables alumnes de tercer que cada setmana posen tota la seva voluntat en aconseguir diners pel gran viatge de fi de curs a TUNEZ.\nEtiquetes de comentaris: activitats , alumnes , Full_del_dijous , viatges


Falla Casa d'Alonso: de gener 2014\nFotos Presentació 2014 (I)\nBon dia! A continuació vos deixem unes quantes fotos de la Presentació de la nostra Comissió a mode d'aperitiu:\nGràcies a Sergio Plata per compartir-les.\nPublicado por DPeiro a les 8:26 0 comentaris (escriu el teu)\nEtiquetes: Falla, Fotos, Presentació\nVisita als nostres Monuments.\nEl passat dissabte membres de la nostra Comissió feren una visita als nostres artistes fallers amb la finalitat de vore com avança la construcció dels monuments per a aquest exercici. A continuació vos deixem la crònica de la visita (feu clic a la foto per a vore-la):\nGràcies Miguel Morell per confeccionar-ho.\nEtiquetes: Falla, Fotos, monument\nA continuació vos deixem un fantàstic recopilatori de la Presentació dels amics de la Falla l'Estació (feu clic en la foto per a vore l'àlbum):\nGràcies a Miguel Morell per compartir-les!\nPublicado por DPeiro a les 20:55 0 comentaris (escriu el teu)\nEtiquetes: Altres Falles, Fotos, Presentació\nEl passat dissabte 11 de gener la Falla Institut va presentar a les seues Falleres Majors, a continuació vos deixem un magnífic recull fotogràfic realitzat per Miguel Morell (feu clic a la foto per a vore l'àlbum):\nCom sabeu, ens tornen els diners als sorteig de la Loteria de "El Niño" del passat 6 de gener. Tots els Fallers que vulguen cobrar les paperetes premiades deuran d'acudir a la propera reunió general que tindrà lloc el divendres 17 de gener al Bar Califòrnia a les 21:30h, allí les podreu cobrar.\nPublicado por DPeiro a les 17:24 0 comentaris (escriu el teu)\nPolars de la nostra Comissió.\nLa Sra. Presidenta ens informa que qui vulga renovar el seu polar o desitge un nou que ho faça saber a la major brevetat possible, ja que s'han d'encomanar al fabricant. Podeu ficar-se en contacte directament amb Sisi Mayans i fer la vostra comanda.\nPublicado por DPeiro a les 17:19 0 comentaris (escriu el teu)


La COPE acapara el 73% de les ajudes a l'audiovisual en valencià | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nEls mitjans de la Conferència Episcopal Espanyola controlaran gairebé tres quartes parts dels 2.039.808 euros destinats a promocionar la ràdio i la televisió en català al País Valencià. La resta del pressupost es reparteix entre set grups comunicatius, la major part dels quals d’àmbit espanyol; mentre que queden sense subvenció Alzira Ràdio, Ràdio Cocentaina, Valenciana de Deportes y Medios la Taula i Invercom Televisión.\nL’escandalosa distribució es deu, entre altres coses, al desquilibri provocat per l’anul·lació de bona part de les llicències de televisió TDT. Així doncs, amb 1.338.276 Mediterráneo TV, la televisió participada per la COPE, absorveix el 92% de les subvencions a la promoció televisiva de la llengua catalana. Molt per davant de Comarques Centrals TV i del Grupo Castellonense de Medios (TeVe4).\nA la ràdio la cosa està més repartida, tot i que també predominen els mitjans espanyols i afins al Partit Popular. En aquest cas la COPE (Radio Popular) obté 150.604 euros en subvencions, queda per darrere de la SER que rep 219.411.\nLa polèmica pel marcat biaix ideològic d’aquestes subvencions, s’agreuja pel poc compromís, o fins i tot animadversió, cap a la llengua catalana per part d’algunes d’aquestes ràdios i televisions. A més a més, a finals de novembre els valencians i les valencianes van fer un any sense cap mitjà audiovisual d’àmbit territorial o nacional en català. De fet, ha cridat l’atenció que només se li ha dedidat un 3% d’allò pressupostat per a Canal 9, a la promoció del català a les ràdios i televisions valencians. Per últim, cal afegir, que la televisió més subvencionada, Mediterráneo TV, és una de les dues -amb Beovisión- que reuneix les condicions per esdevindre la tele provincial (i provinciana) projectada per Alfons Rus i que ha de començar a emetre el gener de 2015.\nEtiquetes: català, COPE, llengua, País Valencià Categoria: General, Països Catalans Visualitzacions: 2724


Inici UPV :: Perfils :: Futur alumne :: La UPV m'agrada\nDes del curs 2007-2008, la Universitat Politècnica de València està desenvolupant el programa Valentina, amb l'objectiu de millorar la percepció que tenen els alumnes d'educació secundària sobre els estudis de caràcter tècnic.\nAmb aquest motiu, s'organitzen tallers de sensibilització que cerquen, d'una banda, la superació dels estereotips de gènere i, de l'altra, un millor coneixement per part dels estudiants de les professions tècniques i de les enginyeries. L'objectiu últim és aconseguir una major presència de les dones en aquestes carreres.\nUn equip multidisciplinari visita els centres de secundària per a impartir els tallers i passar enquestes als alumnes.\nL'equip està compost per personal del Departament d'Enginyeria de Sistemes i Automàtica de la Universitat Politècnica de València, i per professors del Departament de Psicologia de la Salut de la Universitat Miguel Hernández d'Elx.\nAquests membres tenen una àmplia experiència en projectes d'investigació i desenvolupament d'activitats relacionades amb la promoció de la igualtat d'oportunitats i la diversitat de gènere en l'àmbit professional i educatiu.\nLa sessió consisteix en un taller de sensibilització, d'uns 50 minuts de durada, en el qual s'analitzen els estereotips de gènere associats a les carreres tècniques, amb l'objectiu de trencar les barreres per les quals les xiques es plantegen en menor mida cursar aquests estudis.\nEs realitza amb els alumnes una dinàmica de grup en la qual es representa l'escena d'un judici. Els estudiants es divideixen en dos grups que exposen arguments a favor i en contra de la presència de les dones en les carreres tècniques. A continuació, s'inicia un debat i s'arriba a unes conclusions.\nDesprés té lloc la passada d'enquestes. Amb això es pretén analitzar l'efecte dels tallers en la percepció de l'alumnat sobre les carreres tècniques i la motivació de les xiques per a cursar aquests estudis.\nDestinataris i dates\nAquest programa va dirigit exclusivament a l'alumnat de 4º d'ESO de l'especialitat de Ciències i es desenvolupa durant els mesos de setembre, octubre, novembre i desembre.\nCada taller es realitza amb un sol grup i amb un nombre màxim de 30 estudiants. Encara que poden proposar-se tants tallers com a grups de 4º de l'ESO estiguen interessats a participar i es corresponguen amb els criteris establits. En el cas que es realitze més d'un taller, es recomana intentar programar-los un a continuació de l'altre.\nEls centres d'educació secundària interessats a participar en aquest programa han de posar-se en contacte amb l'Àrea de Comunicació de la UPV per a concertar la visita, per correu electrònic o telèfon.\nTelèfon: 96 387 90 00 (ext. 88965).


Cures de la pell durant l'embaràs | Consumer\nCures de la pell durant l’embaràs\nLa taques en la pell, l'acne, la celulitis, i les estries són alguns dels canvis cutanis més freqüents durant el període gestacional\nData de publicació: Dilluns, 02deAbrilde2012\nImatge: Contra Costa Times\nLa pell de les gestants sofreix la petjada de la revolució hormonal i altres alteracions metabòliques, vasculars o endocrines que es produeixen en la dona durant l’embaràs. Les estries, melasmas, sequedat, varices, o fins i tot l’acne, són alguns dels canvis cutanis més freqüents durant el període gestacional. En moltes ocasions, encara que són inevitables, desapareixen després del part. No obstant això, els especialistes recomanen seguir algunes pautes per prevenir-los o, almenys, per reduir i mitigar els seus efectes.\nImatge: Contra Costa Estafis\nL’embarassada amb pell resplandeciente: mite o realitat?\nEl mite de la dona embarassada amb un rostre resplandeciente és tan sol això, un mite que en afortunades ocasions es compleix, però que en moltes altres s’allunya per complet de la realitat. Així com els canvis hormonals de la gestació i l’increment del flux sanguini poden augmentar la lluminositat de la pell i mostrar-la més tersa i hidratada, també poden causar altres efectes cutanis molt menys atractius per a les dones.\nAlguns d’aquests canvis són previsibles i més freqüents en dones que ja sofrien algun tipus d’alteració en la pell abans de quedar embarassades. Uns altres, en canvi, són gairebé genèrics i inevitables. I de la mateixa manera que apareixen en la gestació, desapareixen quan aquesta finalitza. Malgrat tot, en ocasions, les alteracions cutànies de l’embaràs deixen petjada en la pell de les dones, per la qual cosa és recomanable prendre certes precaucions durant aquest període perquè les possibles seqüeles es minimitzin el màxim possible.\nL’embaràs i les estries\nEls canvis hormonals i l’augment brusc i excessiu de pes durant l’embaràs són els ingredients perfectes per una de les alteracions cutànies més antiestéticas de la gestació: les estries. Són habituals a partir del segon trimestre de l’embaràs, quan s’incrementa la distensió de la pell tant en l’abdomen com en altres parts del cos, com els sins, els malucs, o fins i tot, les cuixes.\nLes estries són habituals a partir del segon trimestre de l’embaràs i són molt difícils d’eliminar\nLes estries afecten a un alt percentatge de les dones embarassades i són molt difícils d’eliminar. Per tant, tal com recomana el doctor Hugo Vázquez, secretari general de l’Acadèmia Espanyola de Dermatologia i Venereología (AEDV) i cap de secció del Servei de Dermatologia del Complex Hospitalari Universitari de Santiago de Compostel·la, la millor lluita contra elles és treballar la seva prevenció.\nA pesar que són nombrosos els productes i components per tractar de forma específica les estries durant l’embaràs, aquest especialista, recolzat en diferents estudis i recerques científiques, recomana l’extracte de centella asiàtica com a tractament preventiu més segur i efectiu. Així mateix, per mitigar els seus efectes, els experts recomanen diferents pautes durant la gestació:\nMantenir un pes apropiat durant l’embaràs, amb un increment progressiu sense canvis massa bruscs.\nHidratar la pell amb freqüència (dues o més vegades al dia) amb una crema apropiada per a l’embaràs i amb massatges que facilitin una bona absorció.\nBeure suficient aigua per mantenir una bona hidratació corporal.\nPigmentació de la pell: el melasma o màscara de l’embaràs\nTal com defineix l’AEDV, el melasma es caracteritza pel “desenvolupament d’una pigmentació clapejada o en pegats que apareix de forma lenta i desapareix amb el temps”. És molt freqüent en les dones gestants (es dona en el 50% dels casos) i, per això, aquesta alteració cutània rep també el nom de “màscara de l’embaràs”. Les taques es formen cap al segon o tercer mes de gestació i es localitzen en general en el front, galtes i sobre el llavi superior.\nS’accentuen progressivament a mesura que avança l’embaràs, però en la majoria dels casos desapareixen de forma espontània en el transcurs d’un any després del part. No obstant això, tal com assenyalen diferents especialistes en la Revista Argentina de Dermatologia, pot persistir en el 30% dels casos. Encara que existeixen cremes despigmentantes específiques per eliminar aquest tipus de taques, Encarnación García, de l’Àrea d’Atenció Farmacèutica del Col·legi Oficial de Farmacèutics de Sevilla, desaconsella el seu ús durant l’embaràs, “ja que en la seva composició tenen principis actius que poden ser perjudicials per al fetus”. El tractament més recomanat pels dermatólogos inclou:\nEvitar l’exposició solar directa.\nUtilitzar filtres solars d’alta potència des del primer dia de l’embaràs.\nEvitar els sabons abrasius i els productes que irritin la pell, com els peeling o els dermoabrasivos.\nAltres problemes cutanis en la gestació\nPell seca: la pèrdua de fluids corporals pot provocar major sequedat de la pell durant l’embaràs. Per mantenir la pell hidratada durant tot el dia, a més d’aplicar les cremes hidratantes corporals i facials recomanables para embarassades, cal beure molta aigua i evitar les exposicions freqüents al sol.\nAcne: les dones que ja tenien acne abans de quedar embarassades poden veure incrementat el seu problema durant la gestació, sobretot en els primers mesos. Els especialistes aconsellen en aquests casos mantenir la pell sempre ben neta i evitar l’ús de cremes que continguin retinoides.\nCelulitis: l’embaràs pot agreujar la celulitis en algunes dones. Per prevenir això, és recomanable activar la circulació de les cames amb llargs passejos, seguir una dieta sana i equilibrada i beure molta aigua per mantenir-se hidratada.\nVarices: l’increment del volum i del reg sanguini durant l’embaràs afavoreix la formació de varices en les cames de les dones embarassades. Per evitar-ho o mitigar el seu efecte, s’han d’evitar els talons molt alts i romandre molt temps dempeus. En canvi, s’aconsella reposar amb els peus en una posició més elevada que els malucs, no creuar les cames sovint i tonificar les extremitats inferiors amb dutxes d’aigua freda.\ncelulitis estries manchas embarazo-ca piel embarazo-ca\nTot el que has de saber de la síndrome inflamatòria multisistémico en nens\nCom millorar el comportament dels fills en temps de pandèmia\nDia del Pare: els millors regals casolans per a papà\nAquestes són les malalties que detectarà tot garbellat neonatal o prova del taló


Oropesa continua la seua lluita contra les ombrel·les fantasma\nA mitjan agost s'activa la modificació de l'ordenança perquè puga ser sancionable ocupar la platja a qualsevol hora del dia\nTrobar un buit buit a les platges d'Oropesa és pràcticament missió impossible. Com si d'una carrera es tractara, la gent s'amuntega en el passeig amb tovalloles, ombrel·la i hamaca en mà per a poder entrar en l'arena i ocupar el seu espai, per a després marxar-se a fer els seus quefers i gestions diàries.\nEncara que aquesta problemàtica ve de llarg, des de 2020 l'Ajuntament d'Oropesa està tractant de posar límit a aquesta pràctica “egoista i incívica”, en paraules de l'alcaldessa, Araceli de Moya. Per a això, l'estiu passat va entrar en vigor una ordenança perquè no es puga reservar buit a la platja abans de les 9 hores, per a permetre que les màquines i serveis de neteja puguen actuar amb normalitat.\nMalgrat que la gent ha respectat aqueix horari, el problema continua atès que hi ha persones que deixen la seua hamaca i l'ombrel·la al migdia i es van a casa per a tornar més tard.\nPer això, el consistori ha modificat l'ordenança perquè aquesta pràctica puga ser sancionable a qualsevol hora del dia. Així ho ha explicat de Moya.\nAixí doncs, deixar reservat l'espai a les platges d'Oropesa està sancionat amb 300 euros i si s'és reincident la multa pot arribar als 700 euros.\nEs redueix l'ocupació\nDes que la notícia va saltar a la llum, amb imatges sorprenents en les quals una marea de persones corria per l'arena per a trobar el millor lloc a la platja, aquest tipus de pràctiques ha anat decreixent. Segons l'alcaldessa d'Oropesa el dimarts a la platja de Morro de Gos es van confiscar una trentena d'ombrel·les i hamaques i aquest matí, a la platja de la Petxina, el dispositiu policial ha requisat una menor quantitat d'estris.


I Marxa per la Igualtat - Nordic Walking Palma 2016 - Detalle Competición - Elitechip\nElitechip » Competiciones » I Marxa per la Igualtat - Nordic Walking Palma 2016\nLímite: 12/03/2016 11:00\nINSCRIPCIONES ON-LINE CERRADAS\nULTIMAS INSCRIPCIONES DE ULTIMA HORA EN EL MISMO LUGAR DE LA SALIDA\nAmb motiu de la realització del programa PALMADONA l’IME de l’Ajuntament de Palma ha organitzat una sèrie d’activitats i esdeveniments que tenen com a objectiu posar en valor l’esport per a la dona així com tots els seus drets en general, i el de poder fer un esport com a eina fonamental per a la justícia social i la millora de la qualitat de vida. Podeu consultar el programa general PALMADONA a www.imepalma.es.<?xml:namespace prefix="o" ns="urn:schemas-microsoft-com:office:office" />\nDins el programa general PALMADONA l’IME de l’Ajuntament de Palma proposa la realització de la I MARXA PER LA IGUALTAT – NORDIC WALKING CIUTAT DE PALMA, modalitat esportiva accessible i saludable, en la qual es duran a terme una sèrie d’actes i activitats amb les quals es vol fomentar la pràctica de l’activitat física com la marxa, el nordic walking, i treballar per a la sensibilització per la igualtat de la dona en l’esport i en la vida quotidiana.\n1. MARXA PER LA IGUALTAT – NORDIC WALKING CIUTAT DE PALMA\nL’IME de l’Ajuntament de Palma organitza el pròxim diumenge 13 de març la Marxa per la Igualtat - Nordic Walking Ciutat de Palma, dins el programa general de PALMADONA.\nEs tracta d’una marxa de caràcter popular, a la qual no es necessita dur bastons ja que del que es tracta és de fer una passejada per a fomentar el dret de la dona cap a l’esport, per la Igualtat de gènere. És una vertadera caminada i no una competició de caràcter esportiu.\nEl recorregut proposat es presenta amb tres nivells de distància perquè cadascú es posi la seva fita i caminant faci esport saludable, i al mateix temps camini cap a la Igualtat entre dones i homes.\nEls qui vulguin podran utilitzar els bastons per a practicar la modalitat de marxa nòrdica (nordic walking), encara que l’ús d’aquest material no és obligatori.\nÉs aquesta una modalitat esportiva, que a nivell de les Illes Balears està integrada en la Federació Balear de Muntanyisme i que es caracteritza per ser una activitat accessible per a tothom, molt saludable i amb un component de foment de les relacions socials i la integració de gran importància, i sense requeriments de grans instal·lacions esportives per a la seva pràctica.\nÉs una activitat practicada no només per persones majors, com inicialment es pot entendre, sinó per tot tipus de ciutadans, de totes les edats i condicions físiques. És especialment adequada per a famílies i grups d’amics, i per tant compleix un dels objectius que es plantegen des de l’IME de l’Ajuntament de Palma.\nEl treball aeròbic propi de la marxa es complementa amb una activitat integral ja que es treballa de forma global també la part superior del cos (tronc i braços).\n3. Distància i punts d’avituallament\nS’han establert 3 nivells de distància:\n1) Plaça de Cort – platja del Molinar (3,5 km)\n2) Plaça de Cort – Sant Joan de Déu / el Carnatge (7 km)\n3) Plaça de Cort – Platja de Palma / Palma Aquarium (11 km)\nEls participants poden recórrer la distància fins als punts anteriorment exposats, amb els recorreguts que considerin més convenients segons les seves capacitats o interessos.\nA cadascun dels tres nivells hi haurà un arc d’arribada, amb un punt d’avituallament i d’atenció al participant amb voluntariat esportiu de l’IME de l’Ajuntament de Palma.\nA cada un dels punts assenyalats els participants que així ho decideixin poden utilitzar de forma gratuïta l’autobús de l’EMT, de la línia Palma a Platja de Palma i retorn, presentant el seu dorsal de participant a la Marxa per la Igualtat – Nordic Walking Ciutat de Palma.\n4. Inscripcions i recollida de dorsals\nLes inscripcions són totalment gratuïtes. Poden inscriure’s totes les persones que vulguin, sense límit d’edat i independentment de les seves condicions físiques, ja que el caràcter de la Marxa és popular. Els infants menors de 10 anys hauran d’anar acompanyats per persones adultes.\nEls dorsals es podran recollir als envelats instal·lats a aquest efecte per l’IME a la plaça de Cort el mateix dia de l’esdeveniment.\nEls participants han de tenir en compte les distàncies que es proposen per a cada tram de la Marxa i triar la que s’ajusti més a les seves condicions físiques.\n4.1. Inscripcions per Internet a www.elitechip.net/marxaperlaigualtatpalma\nPer internet: data límit dia 12 de març a les 18 h\nPer a recollir el dorsal hauran d’entregar còpia del correu de inscripció:\nEl mateix dia de l’esdeveniment: 13 de març de 9 a 11 h a la plaça de Cort (envelats de “recollida de dorsals”)\nL’organització posarà bastons a disposició dels primers inscrits que hi desitgin realitzar l’activitat i que seran cedits per l’organització, per el Consell de Mallorca i les associacions de nordic walking col·laboradores en l’organització, d’aquesta Marxa per la igualtat - Nordic Walking Ciutat de Palma.\nEls bastons cedits es podran recollir el mateix dia 13 de març, de 9 a 10.30 h, a la plaça de Cort, fins que s’acabin les existències.\nAquests bastons s’hauran de tornar en arribar al Palma Aquarium, on l’IME habilitarà un punt de recollida.\n4.4. Inscripcions i recollida de dorsals a la plaça de Cort\nEl dia 13 de març de 9 a 11 h\nAquesta opció d’inscripció sols serà possible en cas de dorsals disponibles, però els interessats podran participar a la Marxa encara que no tinguin dorsal.\nA la plaça de Cort hi haurà uns envelats d’inscripció controlats pel personal de l’organització i voluntaris esportius de Palma, on els participants podran emplenar el full d’inscripció i rebran els dorsals.\nEl mateix dia 13 es podrà fer una “iniciació exprés al NW”, que duran a terme les associacions d’NW que hi col·laboren.\nLa sortida es farà des de la plaça de Cort, a les 11 hores.\nAbans hi haurà animació, música i missatges informatius sobre el programa general de PALMADONA i sobre la igualtat de gènere i l’esport.\nAixí mateix, es faran recomanacions sobre la Marxa, el seu recorregut i aspectes que s’han de tenir en compte en la pràctica esportiva, i es donarà informació útil sobre les característiques de l’itinerari i els avituallaments.\nA les 10.30 hores es farà un reconeixement a totes les entitats col·laboradores i es llegirà el Manifest per la igualtat i la participació de la dona a l’esport.\n7. Arribada. Palma Aquàrium-Platja de Palma\nEls participants poden arribar a qualsevol dels tres punts abans esmentats: fins a la platja del Molinar (3,5 km), Cala Gamba/el Carnatge (7 km) i a la Platja de Palma/Palma Aquàrium (11 km).\nEls qui arribin als punts intermedis podran fer ús gratuït del transport públic (EMT) presentant el seu dorsal de participant a la Marxa.\nEn arribar al final del recorregut total (Platja de Palma/Palma Aquàrium) hi haurà música, atraccions infantils, exercicis de recuperació muscular i un sorteig de premis per els participants, que hi prendran part amb el número del seu dorsal.\nAixí mateix, es donarà informació sobre les activitats que integren el programa PALMADONA que organitza l’IME de l’Ajuntament de Palma.\nPer a qualsevol qüestió sobre aquest programa consultau www.imepalma.es\n8. Transport gratuït - EMT\nCom ja s’ha dit, l’EMT posarà a disposició dels qui presentin el dorsal el transport gratuït de la línia Palma - Platja de Palma, en ambdós sentits, fins les 19 h. Des de qualsevol dels punts del recorregut es podrà agafar l’autobús públic i desplaçar-se fins al punt d’interès.\n9. Aparcament municipal del parc de la Mar - SMAP\nL’SMAP col·labora amb l’organització i tothom que participi a la Marxa podrà gaudir d’una hora gratuïta a l’aparcament del parc de la Mar presentant el dorsal, fins les 19 h.\n10. Informació general\n• Aquesta Marxa per la Igualtat – Nordic Walking Ciutat de Palma no és una carrera competitiva sinó una passejada que té com a objectiu el foment de la pràctica de l’esport especialment per a les dones, l’adhesió al Manifest per la igualtat, la conscienciació social i participar i gaudir d’una jornada activa i saludable en companyia d’altres persones, família i amics.\n*La Marxa per la Igualtat - Nordic Walking Ciutat de Palma esta inclosa en el programa general PALMADONA que organitza l’IME de l’Ajuntament de Palma per a promoure el dret a la pràctica esportiva especialment per a les dones, així com treballar per una igualtat de gènere real a la nostra societat.\n* Per a mes informació sobre el programa general PALMADONA, que organitza l’IME de l’Ajuntament de Palma, podeu consultar www.imepalma.es\n11. Altres activitats del programa (totes les activitats són gratuïtes)\nActivitats: INICIACIÓ AL NORDIC WALKING PER A DEBUTANTS\nSessió teòrica bàsica, seguida de la corresponent pràctica. Activitat oberta a tothom que hi vulgui participar. Cessió gratuïta de bastons d’NW per a fer les pràctiques. Inscripcions gratuïtes al mateix lloc de la iniciació.\nHorari: de 10.30 a 12 hores\nLloc: parc de la Riera\nA càrrec de l’Associació Nordic Walking Palma\nA càrrec de l’Associació Nordic Walking Ciutat\nData: 12 de març de 2016\nLloc: Castell de Bellver. Punt de trobada: pàrquing al costat de l’entrada\nPALMA PER LA IGUALTAT DE GÈNERE\nManifiesto por la igualdad y la participación de la\nManifest per la igualtat de gènere\na3_OK.pdf 1 Mb.\nOK_Dossier_de_premsa_.pdf 291 Kb.


Oltra: 'La pandèmia no ha impedit a la Comunitat Valenciana superar el nombre d'expedients de dependència resolts fa un any' | Valencia Extra\nOltra: 'La pandèmia no ha impedit a la Comunitat Valenciana superar el nombre d'expedients de dependència resolts fa un any'\nEl sistema d’atenció a la dependència de la Comunitat Valenciana ha continuat funcionant durant l’estat d’alarma provocat per la COVID-19 i fins i tot ha superat el nombre d’expedients resolts en el mateix període de temps de l’any passat, atenent en aquests moments a 95.186 persones, segons ha informat la vicepresidenta i consellera d’Igualtat i Polítiques Inclusives, Mónica Oltra.\n“La Conselleria ha fet un gran esforç perquè la gestió i la tramitació de les prestacions i serveis a les persones en situació de dependència continuara prestant-se i no es veren ressentides”, ha manifestat Oltra, qui ha incidit en què no sols no ha ocorregut això sinó que ha superat amb 7.399 expedients resolts des de març, la quantitat de resolucions que es van gestionar en el mateix període de temps de l’any passat i que va aconseguir els 6.955 expedients.\nLa gestió de les ajudes per a les persones dependents “és una prioritat per al Consell del Botànic”, juntament amb la renda valenciana d’inclusió, ja que ambdues són prestacions dirigides “als col·lectius més vulnerables” ha assenyalat la vicepresidenta.\nDurant els mesos de març, abril i maig la Conselleria ha abonat 103 milions d’euros a les persones en situació de dependència en concepte de nòmines, endarreriments i retroactivitat.\nEn aquest sentit, la vicepresidenta ha celebrat que l’informe de l’Associació de Directores i Gerents dels Serveis Socials que analitza les últimes dades de l’Imserso sobre el Sistema de la Dependència fins a 31 de maig “reconega l’esforç realitzat en la Comunitat durant aquests mesos tan difícils”.\nAquest informe, fet públic la setmana passada, situa a la Comunitat Valenciana, al costat de Canàries i Astúries, com les úniques autonomies en les quals van augmentar les persones amb dret a rebre una prestació o servei durant l’estat d’alarma, i també constata que la Comunitat va ser l’única que va aconseguir augmentar el nombre de sol·licituds al costat de Canàries.\nPer a la vicepresidenta, aquestes ajudes “són encara més importants en aquests temps de pandèmia pel fet que s’ha incrementat la vulnerabilitat i el nombre de persones que amb urgència necessitaven ser ateses”, i amb aquest objectiu “s’han redoblat esforços” perquè l’atenció continuara millorant.\nOltra ha recordat que el seu departament va dictar una resolució a l’inici de l’estat d’alarma, destinada als serveis socials municipals, en la qual s’establia el caràcter d’urgència d’aquestes prestacions i per tant s’instava els ajuntaments a tramitar la seua concessió encara a l’espera de comptar amb tots els informes preceptius, que es remetran una vegada normalitzada la situació.\nLa vicepresidenta ha felicitat a tots els treballadors i treballadores, tant dels serveis d’atenció primària municipals com de la Conselleria, “pel seu compromís i el seu treball” que ha fet possible que el sistema d’atenció a la dependència “continuara funcionant també en ple estat d’alarma”, ha declarat.\nBalanç durant l’estat d’alarma\nRespecte a les sol·licituds durant els mesos de març, abril i maig, s’han rebut un total de 10.511, registrant-se el mes d’abril el major número en el que va d’any i arribant a la xifra de 14.490 sol·licituds noves comptabilitzades des de gener.\nA més, des del passat 15 de març que es va decretar l’estat d’alarma i fins al 31 de maig també s’han comptabilitzat un total de 1.906 valoracions realitzades.\nAixí mateix, s’han abonat 102.958.142 euros corresponents a les nòmines, endarreriments i retroactivitat, aconseguint la quantitat de 154 milions d’euros abonats des del mes de gener.\nAmb els 7.399 expedients resolts en aquests tres mesos, des de gener s’han tramitat un total de 12.400 expedients, una dada que si es comptabilitza des de juliol de 2015 aconsegueix la xifra de 99.641 persones els expedients de les quals han sigut introduïts dins del sistema d’atenció a la dependència.


Un estudi on participa el Taulí relaciona l'obesitat amb el risc de complicacions en cas de covid - Cerdanyola al dia\nUn estudi on participa el Taulí relaciona l’obesitat amb el risc de complicacions en cas de covid\nRedacció9 d'octubre de 20203min0\nUn estudi internacional publicat per ‘The Lancet’ i en el qual ha participat l’hospital Parc Taulí de Sabadell relaciona l’obesitat amb el risc de sofrir complicacions greus en pacients de coronavirus. En aquest treball han participat, des de Catalunya, els doctors del Parc Taulí Antoni Artigas, mèdic intensivista sènior, i Gemma Gomà, infermera de recerca, i han estudiat un total de 125 pacients hospitalitzats en l’Àrea de Crítics de l’hospital català, ingressats en estat greu a causa del coronavirus.\nEls objectius d’aquest estudi multicèntric són determinar l’associació de l’obesitat o l’Índex de Massa Corporal (IMC) i el risc de patir una COVID greu amb ventilació mecànica invasiva (intubació), així com explorar l’impacte de l’edat i el sexe en aquesta relació. Els participants van ser pacients COVID-19 ingressats a cures intensives a 21 centres d’Europa, Israel i Estats Units.\nEn l’estudi, que es va realitzar durant tres mesos – entre el 19 de febrer i el 19 de maig de 2020 –, es van estudiar 1.461 pacients, dels quals el 73% eren homes. Un 74% d’aquests pacients van requerir intubació amb ventilació mecànica, i la mortalitat als 28 dies va ser del 36%. De tota la població que es va estudiar, el 37,5% tenien obesitat, és a dir, tenien un IMC superior a 30.\nEls resultats més importants dels investigadors van ser, d’una banda, que van trobar una relació molt significativa entre l’obesitat i la necessitat de ser intubats amb ventilació mecànica i que aquest fet, sorprenentment, era especialment significatiu en dones joves obeses menors de 50 anys. D’altra banda, també van veure que els malalts amb obesitat important es relacionaven amb una major mortalitat, i que aquest augment també es donava en pacients amb edat avançada.\npreviousEl Festival Internacional Blues de Cerdanyola reprograma nou dels concerts previstos per amenaça de pluja\nnextEls museus se sumen a les Jornades Europees de Patrimoni


Només un de cada deu mil·lennistes treballadors estalvia per jubilar-se - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nNomés un de cada deu mil·lennistes treballadors estalvia per jubilar-se\nEn deu anys ha caigut del 80% al 30% el nombre de joves que no creu necessari planificar el futur\nNomés un de cada deu mil·lennistes treballadors estalvia per jubilar-se Regió7\nNomés un de cada deu mil·lennistes que treballen estalvia per a la jubilació, tot i que el 62,8% pensa que és important, segons han confirmat les dades d'un estudi impulsat per la Fundació Edat & Vida i realitzat per investigadors d'ESADE.\nAquests investigadors han informat en una roda de premsa que l'estudi s'ha fet només amb mil·lennistes treballadors, que representen tres quartes parts d'aquesta generació, formada per la gent nascuda entre el 1981 i el 1997.\nL'estudi s'ha realitzat mitjançant tres procediments d'anàlisi qualitativa i quantitativa, com 900 enquestes i grups de debat, en què han participat 30 persones i que han versat sobre tecnologia, comunicació i l'assessorament en l'estalvi.\nL'estudi ha dividit les dades sobre l'estalvi per a la jubilació en cinc segments: el primer el conforma gent que no veu la necessitat d'estalviar per al futur; el segon, persones que saben que haurien estalviar però no poden fer-ho; el tercer l'integren les que ja es plantegen estalviar; el quart, les que ja ho han fet en el passat i ho fan quan poden, i l'últim, els mil·lennistes que fa sis mesos que estalvien.\nUn dels autors de l'estudi, Ismael Vallès, explica que «el 2008, el 80% d'aquestes persones estava entre el segment 1 i 2», és a dir, els que no veuen la necessitat d'estalviar o no poden fer-ho, mentre que el 2018 aquests dos segments tan sols reunien el 30% dels mil·lennistes treballadors».


«L’encert de l’independentisme d’esquerres és unir la lluita social amb la nacional»\n«L'encert de l'independentisme d'esquerres és unir la lluita social amb la nacional»\nAlbert Botran - Membre del secretariat nacional de la CUP\nPresenta 'Unitat Popular. La construcció de la CUP i l'independentisme d'esquerres' (El Jonc). També regidor a Molins de Rei, exposa que la formació necessita ser més àgil a l'hora de prendre decisions per poder concórrer amb garanties a les eleccions al Parlament de Catalunya\nMarc Font / Ivan G. Costa (Foto)\nCom expliques la consolidació de la CUP com a organització referent de l’esquerra independentista?\nEl que explica el llibre és que la CUP, malgrat que ha saltat a primera plana arran de les eleccions del 2007 i 2011, és hereva d’un moviment polític, que és l’independentisme d’esquerres. L’eclosió en forma de resultat electoral emergent és fruit d’una feina d’anys i mostra que la línia de l’independentisme d’esquerres, que ja el 1979 va plantejar que el marc econòmic i polític tenia unes limitacions claríssimes que no deixarien avançar les reivindicacions socials i nacionals, ha estat un encert. Cada vegada és més la gent que veu que dins l’Estat espanyol no es poden assolir més quotes de sobirania pel poble català i no es pot respondre a les necessitats socials del poble català.\nL’independentisme d’esquerres ha patit una certa ruptura generacional. Què agafa la CUP de les organitzacions precedents?\nÉs cert que la majoria de la militància de la CUP és menor de 40 anys i s’ha incorporat a l’independentisme d’esquerres en els últims anys, però hi ha un fil roig de transmissió amb les generacions prèvies. En el fons, la CUP és hereva d’una reflexió que ja apareixia a la segona assemblea de l’MDT, feta el 1987, i que apostava per la unitat popular, expandint el moviment a nous sectors a través, també, de la participació en eleccions, sobretot en les municipals. L’eina d’intervenir en eleccions serveix per articular més el missatge i arribar a més gent. Lògicament, la CUP també és hereva dels principis polítics de l’independentisme d’esquerres.\nArbúcies i Sant Pere de Ribes són dos municipis on l’independentisme d’esquerres governava fa tres dècades. Bona part dels plantejaments polítics que s’hi feien, els manteniu avui. El país no ha evolucionat?\nEvidentment. Allà es fan polítiques molt avançades en diversos temes, com en transparència i urbanisme, però en el conjunt del país no anaven en la mateixa direcció, perquè anava comandat per altres forces polítiques, que en darrera instància són les responsables de la doble crisi en la que ens trobem immersos, la de l’autonomisme i l’econòmica.\nA l’Assemblea Nacional celebrada fa poc més d’un mes, vau acordar que d’aquí un any decidireu si concorreu a les eleccions al Parlament de Catalunya. On se situa el debat?\nLa CUP és una organització política molt dinàmica i trencadora en quan alguns plantejament de participació política i això la fa diferent amb relació als partits convencionals. Hi ha gent que pensa que participar-hi és un risc, perquè la dinàmica parlamentària és molt absorbent, perquè t’insereix en un cercle molt reduït de presa de decisions, per la rapidesa que imposa la pròpia dinàmica parlamentària,...I pot provocar un allunyament de la base. Però, també hi ha tot un sector de la militància que veu necessari fer aquest pas endavant perquè la CUP plantegi una alternativa nacional i concórrer a les eleccions més enllà de les muncipals contribueix al desplegament i visualització del projecte. La disjuntiva se situa entre aquests dos pols.\nQuè necessita per poder fer el salt?\nHi ha una sèrie de necessitats organitzatives que no és que les hagis de tenir resoltes abans de prendre cap decisió, sinó que, si més no, has de tenir esbossada quina força necessites per fer un bon paper a l’hora de plantar batalla política. Sobretot cal articular-se millor internament, ser més àgil i implicar més militància en els processos interns i en la dinàmica nacional. Fins ara, tothom ha estat concentrat en bastir el projecte a nivell de municipis.\nParles de guanyar en agilitat, això pot implicar posar en qüestió l’assemblearisme, un dels trets definitoris de la formació?\nS’ha de trobar el punt d’equilibri amb el model actual, on totes les decisions es prenen en assemblea nacional, amb el fet que els òrgans representatius, com el consell polític, puguin prendre més decisions. Aquesta és la dinàmica que està encetada i s’entén que no és ni molt menys deixar l’assemblearisme enrere, però sí que ha contribuït a agilitzar l’organització. Ara hi ha molts temes on, abans de pronunciar-se, la CUP necessita un debat intern profund, però en la mesura que alguns d’aquests debats se superen satisfactòriament, l’organització no necessita replantejar-se’ls i tornar-los a posar damunt la taula.\nAmb la desafecció política i la manca de respostes a la crisi dels partits tradicionals, penseu que teniu el terreny abonat per créixer?\nCrec que la conjuntura és molt favorable a la CUP. L’encert de l’independentisme d’esquerres és fer aquest plantejament d’unir la lluita social amb la lluita nacional i fer confluir dos moviments creixents actuals en la societat catalana, que en els últims anys han tingut expressions de masses claríssimes, com les consultes i la manifestació del 10 de juliol, d’una banda, o el moviment 15-M, de l’altra. Una altra cosa és que les polítiques econòmiques que s’estan seguint perjudiquen a la societat i això també perjudica la base independentista, amb més aturats i gent que se’n va fora. També és un context difícil per a la participació política.\nQuina alternativa pot plantejar la CUP?\nL’alternativa de la CUP planteja crear una sèrie d’avenços socials, que es podrien concretar des d’una banca pública a una fiscalitat progressiva, també tendir a una xarxa única pública a nivell de sanitat o educació...Són reivindicacions socials que podran triomfar en el moment que es produeixi una ruptura amb l’estat espanyol, en el moment en què una situació d’independència obri unes perspectives polítiques noves.\nHi ha diversos partits que parlen constantment de fer un referèndum d’independència, circumscrit al Principat. Us sembla bé o cal apostar pel conjunt del país?\nPer nosaltres, els Països Catalans són irrenunciables. Els actors polítics que es plantegen els Països Catalans més com un llast que no com una potencialitat, per nosaltres estan equivocats. Encara que el nivell de consciència pugui ser diferent en unes àrees que en les altres, la feina de l’independentisme és estendre la dinàmica de lluita arreu de la nació. Una altra cosa és que els processos puguin tenir velocitats diferents i que el resultats de la lluita ens porti a escenaris diferents.\nQuè li falta a la CUP per implantar-se al conjunt del país?\nEn tots els territoris hi ha militància organitzada independentista i d’esquerres i hi ha un ampli entorn polític que es pot configurar com a unitat popular. El que falta és que aquesta militància decideixi fer de la CUP la seva eina d’intervenció. Fins ara no ha estat així per una sèrie de motius. Però quan decideixen assumir la CUP com una eina d’intervenció prioritària i vàlida és quan la CUP arribarà en aquests territoris.\nQuina posició defenseu amb relació al pacte fiscal?\nLa qüestió del pacte fiscal ja és donar d’entrada una sortida en fals a la situació actual d’espoli. El que és just de plantejar és que el fruit del treball del poble català, el controli el poble català. No un pacte que maquilli l’espoli i perpetuï aquesta dominació política, perquè pot servir per desarticular una part de l’independentisme, el més economicista. Som partidaris d’acabar amb l’espoli fiscal, però també tenim una idea econòmica més integral, tendint cap a la democratització de l’economia.\nQuina relació teniu amb l’esquerra abertzale?\nSempre hi ha hagut una relació per afinititat ideològica, perquè parlem de dos moviments polítics molt similars. A l’esquerra abertzale, per tirar endavant el seu procés d’allibermaent i per la conjuntura que s’ha trobat els darrers anys, també li ha interessant relacionar-se amb un espectre polític molt més ampli. Això, a vegades, ha transmès un missatge més confús i contradictori, però que obeeix a la seva dinàmica interna.\nL’esquerra abertzale ha apostat per candidatures àmplies, que aplegarien el que podríem anomenar esquerra nacional. Veieu factible articular un moviment semblant aquí?\nEl nostre deure és que la unitat popular reculli el màxim de suport social i des de diferents sectors. Si acaba recollint algun dia totes les sensibilitats de l’esquerra nacional voldrà dir que som forts i que tenim un projecte molt sòlid. I això seria desitjable a mitjà termini.


TED Archivos > Teresa Baró\n2 results for tag: TED\nInteressant TED, subtitulat en espanyol, on s'aborda el recurrent tema de la possibilitat de caçar als mentiders a simple vista. Segons l'autora no haurem d'esperar molt per tenir aparells de detecció de mentides altament fiables. Però en un futur immediat no els podrem tenir a casa o portar-los a una reunió o utilitzar-los a l'escola. Per tant, de moment haurem de confiar en les nostres habilitats per observar indicis verbals i no verbals, possibles proves d'engany. Estarem molt molt enfeinats doncs, tot i el rebuig que tots expressem cap a un comportament deshonest, tots mentim.


8 d’octubre dia internacional de la dislèxia – IES JOSEP SEGRELLES\n8 d’octubre dia internacional de la dislèxia\n7 d'Octubre de 2021 per hernandez_emilla\nDes de la direcció general d’Inclusió Educativa, volem commemorar el 8 d’octubre, dia internacional de la dislèxia, per sensibilitzar la comunitat educativa sobre la importància de fer visible aquestes necessitats específiques de suport educatiu.\nAmb aquesta finalitat, la UEO de Dénia, de referència en dificultats específiques de l’aprenentatge i trastorn de dèficit d’atenció i hiperactivitat, ha preparat uns recursos que podeu treballar en el marc de l’acció tutorial. Es tracta d’un cartell i unes activitats didàctiques, adaptades a les diferents etapes, perquè l’alumnat puga experimentar i reflexionar sobre les barreres a què s’han d’enfrontar els companys i les companyes que presenten dificultats específiques de l’aprenentatge de la lectura i l’escriptura.\nUs recomanem que feu difusió a aquesta iniciativa, penjant el cartell en les instal·lacions del vostre centre o a través de les xarxes i dels canals oficials de comunicació. Així mateix, us animem perquè compartiu els recursos amb el professorat del vostre centre per a realitzar les activitats de sensibilització a l’aula.\nFinalment, us recordem que podeu adreçar-vos a la UEO de Dénia per a rebre informació o assessorament en atenció educativa a l’alumnat amb DEA i TDAH. Mentrestant es posa en marxa el formulari web d’activació de les UEO, podeu dirigir-vos-hi a través del correu: ueodenia@gva.es\nGràcies per endavant per la vostra disponibilitat i per l’empeny de construir uns centres educatius més accessibles i inclusius.


29 de maig de 2020 – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nDaily Archives: 29 de maig de 2020\nConselleria d’Educació augmentarà en 15.000 més el nombre de tauletes amb Internet integrada\ninicio, NotíciesBy c.sorli 29 de maig de 2020\nLa Generalitat augmentarà en 15.000 més el nombre de tauletes amb Internet integrada. Aquests nous dispositius es compraran durant l’estiu, es distribuiran als centres educatius i les dades s’activaran de manera massiva al mes de setembre. Aquesta adquisició se suma a les 14.000 tauletes amb què ja compta la Conselleria i que ara mateix estan…\nEls Majorals de 2020 reprendran els sortejos de loteria\nFestes de Bétera, inicio, NotíciesBy c.sorli 29 de maig de 2020\nEls Majorals de 2020 han informat als seus abonats de loteria, en les seues Xarxes Socials, que es reprendran els sortejos de loteria que van quedar pendents en el mes de març. Així, la data de la seua realització serà: 13 de juny, el sorteig del Dia del pare. 20 de juny, el sorteig de la Loteria…


Tapir lampista: 08/2009\nSi hi ha un gosset pilot, per què no un tapir lampista?\nSpanish Movie II\nDurant aquests darrers dies, la presència d'aquesta cineasta universal que és Isabel Coixet als mitjans de comunicació ha estat constant. La directora presenta una nova pel·lícula, Mapa dels sons de Tokyo, en què declara el seu amor pel Japó i la seva cultura, ja que, com afirmava en un dels nombrosos articles que han aparegut sobre ella i el seu film, està farta dels tòpics que els occidentals venen sobre el Japó, com si fossin una colla de freakies obsessionats amb tota mena de perversions sexuals.\nComparteixo aquest avorriment de la senyora Coixet sobre tòpics japonesos i, tenint en compte els seus coneixements i la seva sensibilitat, m'ha estranyat que el tràiler de la pel·lícula comenci amb un grup d'executius d'aquells país menjant sushi servit al damunt d'una dona nua. Un altre element clau de la pel·lícula són els love hotels. És cert que totes dues coses existeixen, però mostrar-nos el Japó allunyat dels tòpics amb aquestes coses és com treure una Barcelona on tothom va vestit de torero. "Oh, és que a Barcelona hi ha gent que es vesteix de torero!". Sí, és clar, però no la que te trobes a l'estació de metro de Monumental a les vuit del matí, per exemple. I el cas dels love hotels, encara, perquè en un país on es viu amb la família en habitatges no gaire amples, és normal haver d'anar a un altre lloc si surt la possibilitat de cardar un clau, però això del sushi ja em sembla molt menys freqüent. De manera que qui volia visitar el Japó pensant-se que en qualsevol restaurant li posarien alguna bellesa nua com a safata, que encara no es tregui el bitllet.\nD'altra banda, la idea de la pel·lícula va venir perquè una noia que treballava al mercat de peix de Tokyo no va voler que li fes una foto. La creadora barcelonina va estar pensant quins devien ser els (obscurs) motius que la van empènyer a negar-se a posar per a la seva càmera, especialment perquè, segons diu la senyora Coixet, als japonesos els encanta que els facin fotos. A veure, si hi ha llocs on es reuneix gent amb roba i pentinats més aviat extravagants ho fan perquè els vegin, de manera que no els deu importar gents que els fotografiïn. Però jo he intentat fer fotos de gent al Japó i no els feia gaire gràcia, de manera que no els vaig retratar. D'aquí a pensar que un noi que tocava la bateria en un saló recreatiu immens (el joc era com una versió més realista del Rock Band) sigui també un assassí és posar-li molta imaginació. A mi, per exemple, no m'agrada gens que em facin fotos i no per això vaig matant gent. Com que no m'agrada, si veig una persona que em crida l'atenció (com ara un japonès a Shinjuku amb un xandall de la selecció espanyola del mundial de 1982 en ple 2005), li pregunto si li puc fer una foto. El noi, a més, em va explicar amb gran entusiasme que era fan de Fernando Morientes. Potser ara ho és de David Villa o de Fernando Torres.\nÉs a dir, els japonesos mengen sushi sobre cossos nus, hi ha noies que treballen al mercat i després són assassines a sou, i tot cristo acaba als love hotels com si anessin a fer la partideta de pachinko (un altre tòpic). Només faltava que totes les cafeteries fossin com aquells bars en què les cambreres van amb faldilla, però sense roba interior, i el terra és de miralls (que també n'hi ha algun, però no sembla que sigui habitual). En resum, "que estos chinos son muy raros, joder". Per rematar la jugada, Sergi López, gran actor i millor persona, però rabassut i pelut, sembla una mena de nou Alfredo Landa que, en lloc d'empaitar sueques i per aquelles coses de la globalització, ara es lia amb japoneses (només faltaria que els digués "¡ven aquí, chinita!"). A més, la japonesa en qüestió, Kikuchi Rinko, segons assenyalava el diari, treballa amb directors estrangers perquè és l'única actriu japonesa que fa nus integrals, és a dir, que vindria a ser la Cantudo japonesa (el geni que va escriure això, ara no sé a quin diari era, que es documenti una mica i pregunti qui és Matsuda Eiko). De fet, la idea d'una peixatera assassina no és un invent de la ínclita cineasta espanyola, sinó que ja va aparèixer a la pel·lícula de 2001 Marujas asesinas i estava interpretat per tota una experta, Neus Asensi, probablement l'actriu que més vegades ha fet de peixatera. A més, es veu que la història estava basada en fets reals: la vida supera la fèrtil imaginació de la genial Coixet. En l'univers dels sons de Tokyo, tot és tan subtil, tan delicat, tan tanizakià, que ni la seva creadora és conscient que està contribuint al neolandisme.\nEnviat per Davide Aureolus a 19:27 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: cinema, cultura, Japó\nFòssils a les hemeroteques\nA petició del públic (qualsevol diria que és gaire nombrós), avui toca parlar de dinosaures. Potser algú ja ho ha fet, però m’agradaria comentar un article que aquest gran mestre de la comunicació que és Màrius Carol va escriure el 24 de setembre de 2007. Una obra mestra. Anem a pams, perquè la primera frase ja és tremenda:\n“El jurásico fue la edad del pavo, y el parque de Spielberg resultó un fraude porque debía parecerse más a un sueño que a una pesadilla”.\n“La edad del pavo”! Ai, quin catxondeig! Bé, el cas és que parla del Juràssic, quan més endavant dedica l’article a un dinosaure d’un altre període, concretament del Cretàcic. No sé si és des de Jurassic Park, però sembla que la paraula "Juràssic" sigui d’allò més atractiva. Fins i tot a Espanya van batejar la sèrir britànica Primeval com a Invasión jurásica, quan surten bitxos que fins i tot són anteriors i posteriors als dinosaures. El parc que esmenta, a més, tampoc no és de Spielberg, sinó que l’autor de la història, que més tard es va adaptar i va dirgir aquest famós director, és Michael Chrichton.\n“La revista Science acaba de confirmar que el maligno velocirraptor del cine, que devoraba seres humanos como si se tratara de croquetas de aperitivo, era un inofensivo pavo de apenas quince kilos que, con el paso de los siglos, perdió la capacidad de volar, pero conservó las plumas como recuerdo de sus antepasados. El profesor Alan Turner, paleontólogo del Museo Americano de Historia Natural, halló en Mongolia hace un tiempo un fósil de velocirraptor suficientemente bien conservado para poder deducir del antebrazo del animal los cálamos que unían las plumas al hueso”.\nResulta que, segons l’anàlisi paleontològica del senyor Carol, Velociraptor era un ocellot que havia perdut la capacitat de volar, quan, de fet, les aus i els dinosaures del grup dels manirraptors (entre els quals es trobava Velociraptor), procedeixen d’una mateixa branca evolutiva. És a dir, que, sense matisar ni extendre’s en llargues explicacions, potser sería més correcte dir que els ocells són dinosaures que van aprendre a volar. L’au més antiga coneguda fins ara, Archaeopteryx, (aquesta sí que era del Juràssic) encara tenia dents, mentre que un petit dinosaure anomenat Microraptor tenia plomes llarges a les extremitats, tant superiors com inferiors. Es creu que era un animal arborícola que podia planar gràcies a les plomes.\nSí, en els últims anys s’han trobat impressions de plomes en alguns fòssils de dinosaures teròpods a la Xina i a Mongòlia. S’han preservat gràcies a les condicions geogóliques. Se suposa, doncs, que altres dinosaures del mateix grup les restes dels quals s’han trobat a Europa i Amèrica també devien tenir-ne. Sembla ser que les plomes són estructures que van evolucionar a partir de les escates i que tenien com a funció l’aïllament tèrmic. Al començament eren una mena de filaments i se les anomena protoplomes. Més endavant van sorgir estructures més complexes. En el cas de Velociraptor, les de les extremitats anteriors eren més evolucionades que les protoplomes, i es creu que podrían servir per a mantenir l’equilibri en moviment (conjuntament amb la cua), una cosa semblant al que fan els estruços actuals. Ara, que els dinosaures tinguessin plomes no vol dir que fossin ocellots de granja inofensius. Al contrari, la gran majoria de dinosaures emplomats (segons les deduccions fetes a partir de l’estudi dels fòssils, perquè a la paleontologia hi ha un gran part d’hipòtesi) eren carnívors i caçadors molt hàbils.\n“Steven Spielberg imaginó los velocirraptores como seres de casi dos metros, tremendamente voraces, basándose más en su fantasía que en la ciencia, que tenía dudas sobre las características de estos seres. Los plasmó en sus películas con escamas, con una inteligencia superior a la de los delfines, una agresividad desmedida y un tamaño insignificante. En realidad, tenía el cuerpo cubierto de plumas, el volumen de un pavo grande y seguramente habría huido corriendo si hubiera descubierto la presencia de Sam Neill, el protagonista de Parque Jurásico.Toda historia de aventuras necesita un malo, y Spielberg le colgó la etiqueta a tan inocente bicho, al que la palentología ha devuelto a su lugar en la historia. Los velocirraptores de Spielberg son ciencia ficción, pero no ciencias naturales”.\nDoncs no: es va basar en la ciència. El que passa és que quan es va rodar Jurassic Park encara no s’havien trobat restes de plomes. Igualment, les il·lustracions del gran Charles R. Knight a finals del segle XIX i començaments del XX o les creacions per al cinema de Willis O’Brien o Ray Harrihausen estaven basades en els coneixements científics que es tenien en aquells moments i tenen gran valor, tant científic com artístic. Spielberg (o els seus tècnics) tampoc no augmenten la mida de Velociraptor, sinó que bategen amb aquest nom un parent seu anomenat Deinonychus. Durant un temps, es va creure que tots dos eren espècies dins d’un mateix gènere, i podria ser que els creadors de la pel·lícula seguissin aquest criteri, o potser els va agradar més el nom Velociraptor que Deinonychus (com passa amb el Juràssic i el Cretàcic). De totes maneres, a les pel·lícules següents parlen només de Raptors, que actualment és una mena de terme utilitzat per denominar tots els dromeosàurids, i a la tercera part, de 2001, els van posar una mena de protoplomes (tipus cresta punk) i els van donar uns movimients més semblants als de les aus, però suposo que quedava molt bèstia cobrir-los de plomes d’una pel·lícula a l’altra. A més, el fet que Velociraptor tingués la mida d’un gos gran, més o menys, no l’eximeix de ser un voraç carnívor. No hi ha una creença popular que diu que la mida no importa? Potser el senyor Carol és tan valent que un pitbull, per exemple, no li faria cap mena de por. O potser sí, perquè el pitbull no té plomes? Que sortirien corrent si veiéssin un humà? Doncs no ho sé, perquè aleshores no n’hi havia, però sí que alguns dinosaures carnívors atacaven en grup animals més grans que ells. Se sap perquè han trobat restes de mossegades de diversos individus en l’esquelet d’alguns dinosaures.\nÉs estúpid parlar de “dolent” o d’”innocent” referint-se a un animal el comportament del qual només es pot deduir a partir d’una sèrie de fòssils. N’hi ha un en què estava lluitant contra un Protoceratops. Velociraptor era carnívor, de manera que devia atacar algun bitxo, ja que no s’ha demostrat que fos carronyaire. Una cosa és que no tingués la mida de Deinonychus (a la dècada de 1920 es van descobrir els primers fòssils de Velociraptor, de manera que les dimensions ja es coneixien) i que ara s’hi confirmés la presència de plomes, però en quin tractat sobre paleontologia ha llegit el senyor Carol que fos un animaló inofensiu i poruc? Bé, de fet, tot el que es pugui dir sobre comportament d’espècies extintes és en la majoria de casos pura hipòtesi, però en què es basa i qui és el senyor Carol per fer de paleo-etòleg?\n“El cine ha convertido en bestias terribles a orcas, gorilas, tiburones, murciélagos, pirañas, pájaros u hormigas y demás animales del planeta, incluida una colección de seres prehistóricos a los que los guionistas han inoculado la maldad humana. En la mayoría de los casos se trata de especies que difícilmente atacan al hombre, como si el cine quisiera hacer buena la sentencia del Suami Sivananda, cuando dijo que el mal no está en el mundo; sólo existe en la mente humana. El gigante velocirraptor con escamas era un pavo irrelevante con plumas. Leyendo la noticia viene a la mente aquel otro pavo de plástico con el que se fotografió Georges Bush el día de Acción de Gracias, hace tres años en las afueras de Bagdad. Aquel animal de pega era casi tan inofensivo como el velocirraptor, pero de nuevo un guionista tuvo una ocurrencia. Ignoro si era el mismo guionista al que se le ocurrió lo de las armas de destrucción masiva en Iraq. Entonces, la tomadura de pelo a la comunidad internacional no fue, desde luego, moco de pavo”.\nAh! Ja ho veuen! Resulta que tota aquesta successió d’incorreccions, de fer una cagada rera l’altra era només una excusa per a criticar la política dels Estats Units. Si, a més, tanca l’article amb allò del gall dindi i els indults de Bush (que, de fet, és una pràctica que jo sempre he trobat molt cuirosa en un país on s’ha executat gent de la qual més tard s’ha demostrat la innocència), queda tot perfecte. Quin estil! Quina gràcia! Quina ironia i quina conyeta! Sí, però el més admirable és ficar tantes incorreccions en tan poc espai, sobretot quan el qui ho fa és ni més ni menys que el director de continguts del grup Godó i que només mirant-se un minut la Viquipèdia (si en la seva versió catalana ja ho diu, imagineu-vos les dades de la mateixa entrada en anglès) podria haver-se evitat aquest ridícul. Ja sé que a la gent se li’n fot si el Velociraptor tenia plomes o no, o si vivia al Cretàcic, al Juràssic o al Triàssic; però si un periodista, i a més un amb el seu càrrec, no es pot documentar i contrastar ni que fos un minut (repeteixo, en un minut hauria sabut la mida que tenia, si tenia plomes i què va passar amb els bitxos de Jurassic Park), anem arreglats. És clar que el senyor Carol també és tertulià de la ràdio. Això de les tertúlies és apassionant: en lloc de portar experts sobre el tema que es tracta, una mateixa persona parla avui del Barça, demà de l’Iran i demà passat de Xinjiang quan només coneix el primer tema. El mateix senyor Carol, que es vanta de pertànyer a la classe alta barcelonina, de ser allò que ell i altres com ell anomenen “un senyor de Barcelona” (és que jo no ho sóc?), pontifica sobre els retards a RENFE, quan en sa vida deu haver agafat un tren de rodalies per no barrejar-se amb la xurma infecta, o sobre les dificultats per accedir a l’habitatge, quan diu que ell només va del seu acomodat barri a l’edifici del grup Godó, a dues passes de la plaça Francesc Macià. El seu criteri per parlar de qualsevol cosa queda palès quan a la ràdio fa proclames gairebé independentistes, però després baveja parlant de la família reial quan presenta el seus llibres sobre el rei i el seu fill (ai, que simpàtics i campetxanos són...!). Bé, ja posats, aquí també farem un símil, potser no tan subtil, perquè ni de bon tros sóc tan intel·ligent i culte: he dit que parlaria de dinosaures, no?\nEnviat per Davide Aureolus a 9:24 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: cinema, paleontologia, premsa\nA La Vanguardia del passat divendres 7 d'agost hi ha un article de Valentín Popescu sobre la regió autònoma uigur de Xinjiang. Com passa a l'estat xinès, quan un determinat territori s'anomena "regió autònoma" té de tot excepte autonomia. Una altra regió autònoma que no ho és gaire és la del Tibet. Fa temps que tinc pensat escriure perquè el Tibet mola com a poble oprimit i que, en canvi, els uigurs, el poble túrquic originari del Turkestan Oriental (és a dir, el que administrativament correspon a la regió autònoma de Xinjiang), no els coneix ningú. Quan algú en sent alguna cosa, com a molt fa alguna conyeta amb les similituds fonètiques uigur/iogurt i Xinjiang/Shin-chan. No es fan fotos amb Richard Gere i després passa el que passa.\nL'article és una columna i, òbviament, és difícil parlar amb tot detall de la situació a la regió. Ve a dir que en aquests moments la causa dels conflictes sembla més de caire econòmic i social que no un enfrontament ètnic o religiós. Res a criticar del contingut de l'article, entre altres coses, perquè estic convençut que el senyor Popescu està més informat que jo, que ni he estat al Turkestan Oriental, ni a la Xina. Això sí, hi ha una cosa que m'ha cridat l'atenció. Segons el text, Xinjiang significa en mandarí, i cito textualment, "vieja frontera devuelta a China". Aquí l'analista de política internacional s'equivoca: Xinjiang (新疆) vol dir simplement "nova frontera". El que cal destacar no és que una cosa vulgui dir "nova" o "vella", sinó que es pugui creure que tot això es pugui expressar en dues síl·labes, en dos caràcters. Diuen que en un idioma africà hi ha una paraula que significa "persona que pots enganyar una vegada i potser dues, però a la tercera ja no s'ho empassa". S'hauria de veure la paraula i preguntar a un nadiu d'aquella llengua sobre el seu significat. Sigui com sigui, seria un cas excepcional.\nPerò sembla com si l'Extrem Orient, més que un altre racó de món, sigui un altre planeta ple de misticisme on, per art de màgia, dues síl·labes contenen un concepte equivalent a cinc o sis paraules en altres idiomes. Qualsevol cosa, fins i tot la més trivial, pot arribar a tenir un significat d'allò més profund a Occident. Recordo que una vegada algú em deia admirat que al Japó la gent dóna un nombre determinat de voltes a la tassa de te abans de beure'n. Li vaig preguntar a una japonesa sobre les raons místiques d'aquest comportament i em va dir: "no, si més que res donem algunes voltes per veure el dibuix segons el tipus de tassa".\nSuposo que.el senyor Popescu devia fer alguna referència a la historia del Turkestan Oriental, que va ser independent durant determinats períodes històrics però va tornar al domini xinès, també diverses vegades fins al moment actual. Però d'aquí a dir que Xinjiang significa "vella frontera tornada a la Xina" és una mica excessiu. Cert que la nostra llengua flexiva i el xinès, aïllant, són molt diferents, però això de ficar tot això en dues síl·labes ve a ser com aquella mena d'acudit (?) segons el qual "autobús" en alemany es deia subanestrujenempujenbajen, però a l'inrevès.\nEnviat per Davide Aureolus a 22:05 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: geopolítica, llengua\nNom de cine\nM'agrada molt el cinema, però últimament hi vaig molt poc. Pot ser perquè, últimament, acostuma a passar que en surto indignat. Podria pensar que és per l'edat, que ja estic en aquella fase de "ja no es fan pel·lícules com abans", però, de fet, mirant en perspectiva molta cosa que havia vist abans, ara m'adono que era una merda. Jo crec que deu ser perquè conec massa gent amb criatures i altres compromisos importants, i ja gairebé ja no em queda gent per anar al cine. Perquè una de les gràcies era el fet d'anar-hi, el cafè d'abans, la cervesa i la conversa de després, que es podia allargar fins a límits imprevists. Durant una època, com que tenia una altra feina, podia anar a horaris en què no hi havia molt gent, però ara, per anar sol i a la sessió de la nit, em poso un DVD i ja està.\nSobre el fet d'anar al cinema, conec gairebé tots els cines de Barcelona, excepte el d'algun centre comercial, i recordo els que ja no hi són. Prop de casa meva alguns han aguantat, com l'Urgell o el Rex. El primer continua essent el millor de la ciutat, entre altres coses perquè tot espectador té un lloc per a cadascun dels seus braços sense fotre's cops de colze amb el veí. El Rex, a la Gran Via (metro L1 Rocafort) està una mica més descuidat, però té la seva gràcia com a local decadent dels anys 60 i 70. Fa poc van passar la majoria de pel·lícules del BAFF, el festival de cinema asiàtic, i em va fer molta gràcia anar-hi. Durant un temps van passar pel·lícules comercials en versió original, i estava molt bé això de tenir un cine a 10 minuts i veure alguna pel·lícula entretinguda mentre gaudeixes de l'aire condicionat i de la buidor de la sala. També hi havia un altre cine, que continua al mateix lloc, però reconvertit, l'actual Renoir abans es deia Florida i era de Cinesa, però sembla que aquesta empresa està més interessada en els multisales immensos i lluny del centre, perquè no gaire lluny tenia un altre cine, el Waldorf, a Calàbria amb Av. Mistral, que va desaparèixer fa anys. Molts cines han desaparegut, com l'Excèlsior (xamfrà de Gran Via amb Villarroel); el Nuevo i el Regio, tots dos al Paral·lel. Altres, com el Coliseum, alternen cinema amb teatre. Una mica més lluny hi havia un cine que abans feia programes dobles, normalment de pel·lícules infantils o d'aventures, l'Arenas, a la Creu Coberta, però després va passar a ser un cine porno o S (és a dir, de pel·lícules pseudoerótiques on no hi havia sexe real), no me'n recordo. I no fa tant, quan deia que de petit mon pare em duia al cine Arenas hi havia algú que em mirava amb cara d'espant. Fins i tot recordo que de petit vaig anar a un cine subterrani, on ara s'agafen els Ferrocarrils de Catalunya entrant per Pelai. Tota aquella part es deia Avinguda de la Llum i hi havia una serie de botigues amb cine inclòs, que tremolava cada vegada que passava el metro. Davant de tantes baixes, val a dir que també hi ha aparegut un cine nou des de fa una mica més de 10 anys, el Méliès, que té dues sales molt petites, però que et permet gaudir de clàssics del cine en una sala i en VO. Per petita que sigui la sala, veure-hi una comèdia de Billy Wilder és impagable.\nUn altre cine on em duien sovint, sobretot de molt petit, era el Dorado, a la Gran Via entre Casanova i Muntaner. Recordo que normalment feien pel·lícules de dibuixos. Amb 7 o 8 anys vaig veure un programa doble totalment psicotròpic: Sleeper, una conya de ciència-ficció de Woody Allen (s'hiberna i passa 200 anys embolicat en paper de plata, entre altres gags) i The Spy Who Loved Me, una de James Bond interpretat per Roger Moore (i la seva intensitat dramàtica habitual) amb la dona de Ringo Starr (Barbara Bach) fent d'espia russa, un coche submarí un gegant de dents de ferro. Veient aquestes coses, encara he crescut força normal... Bé, el cas és que el Dorado va tancar cap a finals dels 80 i el van reobrir, restaurat i reconvertit en un cine de dues sales amb un altre nom: Doré. Es veu que no es deia Dorado perquè tingués res que veure amb l'or o el seu color, sinó perquè antigament es deia Doré, en homenatge al dibuixant francès Gustave Doré, però amb l'arribada del franquisme li van canviar el nom "porque aquí sólo se ponen nombres españoles por mis santos cojones". Curiosament, el cine Doré de Madrid, seu de l'actual filmoteca de la ciutat, mai no va veure canviat el seu nom, segons em van dir uns madrilenys que el coneixen bé. És curiós que un cine tingui nom de dibuixant, però bé, alguns tenen nom de músic (el Verdi, tot i que jo diria que és pel nom del carrer i no pel músic).\nI ara, des de fa relativament poc, el senyors del Grup Balañá me'l tornen a rebatejar. Per raons que escapen a la meva limitada comprensió, ara resulta que es diu Aribau Club. Per què? Què vol dir Aribau Club? Sí, després de Muntaner ve Aribau, és un carrer proper, però el cine no és a Aribau. En canvi, en aquest carrer ja hi ha un cine Aribau (sense "Club") repartit en dues voreres: quatre sales noves en una i l'Aribau de tota la vida (gran i amb decadència sixties) a l'altra. Deu ser per alguna qüestió de drets amb algun altre cinema Doré? Espero que sigui per causes administratives, perquè, sincerament, això de deixar-lo una altra vegada sense el nom del dibuixant em sembla una reminiscència d'altres temps, com moltes altres que, malauradament, encara no han desaparegut del tot.\nEnviat per Davide Aureolus a 19:12 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: cinema, història, noms\nLlegeixo un blog nou anomenat Un passeig per Berlín que parla precisament d'això, de passeigs per Berlín. De seguida m'ha vingut ...\nCoincidència de caràcters\nEl japonès i el coreà van començar adoptant (i adaptant) el sistema de caràcters xinès. Però també van desenvolupar alfabets fonètics propi...\nSempre assim, em cima, em cima, em cima, em cima...\nEnguany hem vist diverses vegades Carles Puyol , capitá del FC Barcelona, alçant copes que acrediten el seu equip com a campió d’un determin...\nA petició del públic (qualsevol diria que és gaire nombrós), avui toca parlar de dinosaures. Potser algú ja ho ha fet, però m’ag...\nAllò que diuen que és millor suggerir que ensenyar és totalment aplicable a l’obra de George Lucas. Com més se sap del passat, de les rel...\nSverige über alles\nJa sé que això que estic pensant ara és políticament incorrecte i no sé fins a quin punt es pot dir públicament, però bé, com que això n...\nSovint es diu que Europa (és a dir, les institucions de la Unió Europea) parla molt i diu coses molt boniques, però no fa res. No és c...\nCaràcter i caracteritzacions\nFa unes quantes setmanes llegia que s'havia rodat una pel·lícula sobre l'escriptor Alexandre Dumas amb l'actor Gérard Dépardieu ...\nD'allò que diuen que viatjar és tan bo\nAl metro hi ha cartells com el de la imatge. Veient-lo et fa pensar que quinze dies a la Xina, si canvien la teva vida, serà a pitjor. P...\nUn diari organitza l'elecció del català de l'any, no sé si mitjançant els vots dels seus lectors o de tothom que vulgui votar. Jo n...


▷ ⭐Definició de tragicomèdia⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de tragicomèdia\nDefinició de tragicomèdia\nara pots descobrir La definició i nombrosos exemples de com utilitzar la paraula tragicomèdia, en aquesta web de correccions ortogràfiques pots veure com es pot utilitzar en un context real aquesta paraula i utilitzar un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que pots trobar aquí també pots veure la seva Definició perquè et sigui molt més fàcil entendre què significa tragicomèdia.\nObra dramàtica que participa de la naturalesa de la tragèdia i de la comèdia i que no sol tenir un desenllaç funest.\nProcés en què els episodis greus s’alternen amb els de caràcter alegre o divertit.\n¿Cóm es diu tragicomèdia en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice tragicomèdia en catalán?\nSi tens ganes de saber com es diu en castellà tragicomèdia has de saber que la seva traducció és tragicomèdia pots veure en la nostra lloc web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar tragicomèdia\nEl que m’agrada de la tragicomèdia és just la poesia […] de l’humor.\nEs fixa en la tragicomèdia humana, en les vides anònimes […] que configuren l’univers urbà d’una societat sense esperances.\nNo obstant això, […] darrere d’aquesta tragicomèdia es troba […] la idea que el militarisme supraeuropeu hauria d’afegir-se a diferents militarismes nacionals\nUna de les primeres adquisicions en […] aquest sentit és la tragicomèdia sobre la vida estudiantil […] 13 Semesters, dirigida per […] Frieder Wittich i produïda per Claussen + Woebke + Putz Filmproduktion, estrenada el passat mes de novembre a Alemanya per part de 20th Century.\nPerò la vida és això, una tragicomèdia.\n2 La història de la pel·lícula està basada en fets reals, escrita en col·laboració amb […] els afectats i desenvolupada en una tragicomèdia.\nTragicomèdia contemporània sobre conflictes generacionals.\nEn aquest sentit, la seva sèrie Wannabe […] (1999) és gairebé una tragicomèdia de la construcció […] de les identitats individuals en […] el context social, on aquelles apareixen com el resultat de negociacions i coercions permanents.\nUna brillant tragicomèdia sobre la corrupció […] i les misèries personals de les noves elits dirigents en els inicis de la independència.\nVa ser l’iniciador i […] protagonista de la tragicomèdia multicultural Shouf […] Shouf Habibi!\nAltrament, correm el risc de basar-nos en […] mentides o fins i tot en la tragicomèdia.\nCom en les seves dues anteriors llargmetratges, a Bad Family […] torna a signar una tragicomèdia sobre un tema tabú, […] en aquest cas l’incest, i el protagonista […] és un home amb problemes per acceptar el seu paper dins de la parella i la família.\nCineuropa: Com descriuria la seva pel·lícula: una oda a la vida, a la humanitat de l’home, una tragicomèdia musical?\nDurant l’estiu, a Fastigosa, acaba la farsa guinyolesca Tragicomèdia de don Cristòfol i la señá Rosita.\nTragicomèdia romàntica políticament […] incorrecta\nEl seu nou treball mostra l’univers d’un compositor de […] música electrònica, una tragicomèdia ambientada al Berlín […] actual. El repartiment està encapçalat […] per Paul Kalkbrenner, Rita Lengyel, Corinna Harfouch i Araba Walton.\nLope trenca amb el […] estil tradicional de la tragicomèdia per crear una obra […] mestra que es desenvolupa d’una manera còmic, […] amb rerefons foscos, i desenllaça en un final tràgic.\nLa tragicomèdia de assegurar-se un piset […] per tal de poder casar-se és encara una característica dels festejos a la […] Espanya dels 90. El fet paradoxal que demostra la naturalesa purament especulativa de la inversió en habitatge en aquests anys és que, tot i la crisi a l’habitatge, el nombre de cases desocupades a Espanya ha augmentat fins al 15,8% del total el 1991.\nCalixto i Melibea són els nostres Romeu i Julieta particulars, que com ja sabem per […] amor moren, però en la nostra història, […] volem que aquesta tragicomèdia tingui de tragi només […] el títol, fent-la arribar al públic en clau de clown.\nUna tragicomèdia habitada per uns […] personatges molt graciosos.\nHi ha una diferència entre les dues pel·lícules, per descomptat, Shouf […] Shouf Habibi és més una tragicomèdia amb elements més dramàtics.\nDes de la seva sorprenent arribada a la presidència el 1990, com un virtual desconegut, la vida política de Fujimori ha estat una tragicomèdia.\nPotser aquesta il·lustració sigui un tant injusta per als negociadors que dediquen molt de temps i esforç a arribar a acords ambientals […] internacionals, però l’opinió pública ben podria identificar aquesta situació amb els […] dos personatges de la tragicomèdia.\nRoy Andersson: Es pot dir que és una tragicomèdia.\nArriba al Teatre del Mar de […] Palma ‘Volare’, tragicomèdia i poesia per a […] el reflex d’un submón més enllà de la quotidianitat.\nTitzina Teatre parla […] sobre la mort en la tragicomèdia ‘Exitus


Le Clos aux Roses Loches França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 30 allotjaments a Loches.\n2 Rue du Lavoir, Chedigny, Loches, França, 37310 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Le Clos aux Roses\nDissenyat tant per oci com per negoci, Le Clos aux Roses està situat idealment a Chédigny; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Chédigny. Els clients de l'hotel poden gaudir de restaurant, bar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, plat de dutxa, sala d'estar per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Chédigny, el Le Clos aux Roses és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nCal que informeu el Le Clos aux Roses de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Vall Banc i Assandca llancen el primer repte: una setmana de dieta contra el càncer de còlon\nVall Banc i Assandca llancen…\nAvui dimarts s’ha presentat a la Sala d’Actes de Vall Banc, en una roda de premsa virtual, la primera acció de la campanya Fes-t’ho Mirar!, una iniciativa conjunta de l’Associació Andorrana contra el Càncer (Assandca) i Vall Banc per conscienciar la població sobre la conveniència de prevenir i detectar els càncers aviat per tal d’impedir-ne el desenvolupament i multiplicar les possibilitats de curació de la persona afectada.\nAquestes accions consten de dos elements —una campanya de comunicació que inclou un espot televisiu, d’una banda, i el plantejament d’un repte als ciutadans perquè adoptin durant una setmana una sèrie d’hàbits saludables, de l’altra— i es desenvolupen al llarg de set dies a comptar des del dia mundial contra cadascun dels tipus de càncer.\nAixí, dimecres de la setmana que ve, 31 de març, Dia Mundial contra el Càncer de Còlon, arrenca la primera, dedicada, és clar, als càncers de la part inferior del sistema digestiu. Aquestes malalties afecten al voltant de 82 de cada 100.000 habitants en els països occidentals i són el tercer tipus de càncer amb major índex de mortalitat (després del de pulmó o de l’hepàtic, i per davant del gàstric i de mama), i afecta d’igual manera a homes i a dones.\nL’espot ha estat creat per la productora Quelcom i serà emès per RTVA del 31 de març al 6 d’abril. L’argument recrea una escena quotidiana en què una persona de mitjana edat expressa dolències a l’hora d’anar de vendre i la seva parella li demana que vagi al metge. El guió acaba amb la frase “Fes-t’ho mirar!”, que dona nom a la campanya i que també s’utilitza a les xarxes socials com a etiqueta per promoure la idea que al menor símptoma cal anar al metge: #FesthoMirar.\nSimultàniament a l’emissió de l’espot a la televisió, de falques de ràdio i de posts a les xarxes socials, es proposa un repte a la ciutadania: seguir durant (al menys) set dies una dieta que ajudi a prevenir el càncer de còlon. La dietista i nutricionista Marta Pons Jansana, del Centre d’Assessorament Dietètic, ha elaborat una proposta d’esmorzar, dinar i sopar per a tota la setmana. La idea és que la gent s’animi a seguir el menú i que, en comprovar la facilitat de preparació i el benestar que li proporciona, incorpori aquest hàbit a la seva vida.\nDurant la roda de premsa, Sergi Martín, director general de negoci de Vall Banc, ha destacat que “la pandèmia que estem vivint no impedeix que aquesta tasca de divulgació d’Assandca, portaveu de tota la població que pateix càncer, continuï parlant de la malaltia, sense cap tabú i amb un objectiu clar, que és la sensibilització davant d’una de les causes principals de mortalitat arreu del món”.\nPer la seva banda, el president d’Assandca, Josep Saravia, ha explicat com la pandèmia ha influït sobre la situació dels afectats de càncer: “Segons l’Associació Espanyola Contra el Càncer, aquest serà un dels anys de més mortalitat, perquè no s’ha pogut fer la detecció quan calia. Hi ha hagut hospitals que no han fet proves perquè estaven saturats amb la Covid”.\nFinalment, Marta Pons ha explicat en què consisteix el repte que ha preparat: “Hem fet una proposta de plats per esmorzar, dinar i sopar durant set dies que inclou tots els nutrients necessaris per a la prevenció del càncer de còlon. Hem preparat un menú molt ric en fibra, en greixos saludables i en antioxidants”.\nMartín ha donat fi a la roda fent una crida a tota la societat “perquè estigui atenta i segueixi les recomanacions saludables d’aquesta gran campanya, i si és així l’objectiu estarà assolit”.\nAquesta acció és la primera de les quatre que s’efectuaran durant l’any. Les següents estaran dedicades al càncer de pròstata, al juny; al de mama, a l’octubre; i al de pulmó, al novembre. A més del canvi del format presencial habitual a un de virtual, també varia el fet que es posa l’accent en la detecció precoç i que es prestarà atenció a diversos tipus de càncer als quals Assandca no havia dedicat fins ara campanyes específiques.\nJosep Saravia, Sergi Martín i Marta Pons\nAnteriorArticle anterior:Vall Banc renova el patrocini anual amb Assandca amb un nou pla d’accions adaptades als temps de la CovidSegüentSegüent article:Segueix el repte d’una setmana d’alimentació preventiva del càncer\nEl Fes-t’ho Mirar tanca amb èxit de participació i de conscienciació de la importància de la detecció precoç\nFes-t’ho Mirar. Repte #7 càncer de pulmó: fes exercici la majoria dels dies de la setmana\nFes-t’ho Mirar. Repte #6 càncer de pulmó: segueix una dieta amb molta fruita i verdura\nFes-t’ho Mirar. Repte #5 càncer de pulmó: evita els carcinògens a la feina\nFes-t’ho Mirar. Repte #4 càncer de pulmó: revisa el nivell de radó de casa teva\nFes-t’ho Mirar. Repte #3 càncer de pulmó: evita respirar el fum dels altres


Pàgina d'inici\tAgenda\tFeMAP: Videomapatge de Sant Climent de Taüll + Solistes Salvat Beca Bach i Bachcelona Consort\nVisites nocturnes pel patrimoni de Guissona\n11 d'agost - Taüll (Alta Ribagorça)\nEsglésia de Sant Climent, a Taüll\nEl videomapatge de Sant Climent de Taüll, que recrea els frescos originals de l’absis major i el presbiteri, és un dels trets imprescindibles de la vall de Boí. Aprofiteu per conèixer aquesta joia del romànic català acompanyats dels Solistes Salvat Beca Bach i Bachcelona Consort.\nEl projecte Solistes Salvat - Bachcelona Consort presenta un programa amb dues cantates molt especials escrites exclusivament per a solistes vocals. Podrem escoltar dues peces de gran profunditat en què els intèrprets s’han d’enfrontar a tots els registres expressius possibles amb àries que són veritables tresors del repertori vocal.\nEl preu de l’entrada inclou el videomapatge i el concert.\nPunt de trobada: Santa Maria de Taüll.\nMés activitats a Sant Climent de Taüll\nEl videomapatge és un sistema audiovisual que permet veure projeccions molt expectaculars en un edifici o element natural. En aquest cas és l'interior de l'església de Sant...