Etiquetes de punt per portar lhivern tardor 2018 | CAT.rickylefilm.com\n9 de les etiquetes de peces de punt més frescos a conèixer aquesta tardor\nHola gèneres de punt temporada. Si alguna vegada hi va haver una raó per abraçar la tardor / hivern 2016, que és la perspectiva de arraulir en un nou pont, jaqueta o volta del coll fresc.\nNo necessitem a enaltir les virtuts de marques de peces de punt veterans com Bella Freud, però que altres etiquetes de punt que hauríem d'estar invertint en? Ja sigui que estigui buscant el pont clàssic perfecte pescador o una jaqueta de punt gruixut de grans dimensions a tirar per sobre vestits bonics o un jersei de llana fina per ficar en les seves faldilles i pantalons de cintura alta, hem arrodonit les marques de peces de punt més desitjables que necessita per saber sobre ara:\nLa recerca de la perfecta pescador pont? Vell Harry al rescat. Nomenat després de la pila de roca que es troba al final d'Studland a Poole, Dorset, la marca va néixer dels fundadors desig de recrear els mateixos teixits de punt molt estimat d'època que havien portat com nens. Els resultats estan perfectament fets, gèneres de punt de preu accessible que farà servir una i altra vegada.\nPreu: 65 € per un pont,\nd'edat de Harry\nLes competències de PSC va més enllà dels gèneres de punt únic, però és la categoria que ho fan molt bé. Sarcàstiques, lemes enginyosos de l'etiqueta es presten molt bé als vestits de punt, colls dels cilindres i ponts. Els aficionats inclouen Cara Delevingne i Ellie Goulding.\nPreu: Des de 115 € per un pont\nQueene i Belle\nDissenyador Angela Bell, ex integrant de Pringle of Scotland, porta grapes hivern estimats com la parca, la caputxa i el coll de polo i els recrea en l'escocès de caixmir més suau. Les seves peces donen luxe discret a la més bàsica d'articles - que volien no li agradaria en què?\nPreu: Entre 450 € i 700 €\nHades La llana és la marca de peces de punt per a ser vist en aquesta temporada. El seu Consell-out El pont Smiths ja ha estat usat per Alexa Chung i nombrosos Instagrammers moda. Fet a Escòcia, l'etiqueta s'especialitza en els ponts de la banda i aquesta temporada immortalitza The Slits, Patti Smith i Sonic Youth. Volem que cada estil únic.\nPreu: 160 € per un pont,\nEl publicista-empresari convertit Buffy Reid va llançar la seva marca, i la filla, amb el seu pare el 2013, la creació de teixits de punt a l'instant portàtils, d'inspiració vintage pescador que vostè farà servir en les pròximes dècades. Estem obsessionats.\nPreu: Des de 190 € per acanalada de coll rodó,\ni de la filla\nClaudia Schiffer gèneres de punt\nLa supermodel Claudia Schiffer ha llançat la seva col·lecció de punt debut en aquesta temporada, inspirada en els seus viatges per Espanya - cue munt de vermells i taronges rovellades, així com els patrons inspirats en les rajoles antics i catifes de l'herència. Si vostè vol trobar peces de punt que farà les delícies dels més miserables dies d'hivern, aquest és el lloc per a tu.\nPreu: Des de 192 € per a un ponxo,\nClaudia Schiffer a ShopBop\nClub de fans de l'est de Londres a crear tota el seu gènere de punt a Yorkshire. Penseu en l'etiqueta com kitsch prima - goril·la pixelada i conill ponts, això no és esmentar que Kimye pont que es veu a tot arreu el Nadal passat. Juganer, colorit i divertit, Club de fans té tones de personalitat.\nPreu: Des de 180 € - 280 € per un pont.\nHerència de la marca escocesa Begg & Co celebra el seu 150 aniversari aquesta tardor, pel que és just dir que ells tenen de fer bufandes de caixmir belles a un art. Estem morint a tenir a les nostres mans l'estil de tartan a la foto, perfecte per mantenir la calor a les nits fredes d'hivern.\nPreu: des de 95 € - 270 € per una bufanda de caixmir,\nVellut de menta\nSaps aquests conceptes bàsics d'hivern que té i que desitja que eren poc més de calor? El cap a menta vellut, el rang de gèneres de punt súper tou és versàtil, atemporal i molt còmode.\nPreu: des de 59 €,\nSAG premia 2018: guanyadors, nominacions i notícies\nLa gran venda de flaix - Cosmètics dEva Maria\nPel·lícules destiu: sis pel·lícules daquest mes


Estrella Morente - UPCArts, amb la complicitat del TRESC\nDesprés de triomfar al març passat en el Gran Teatre del Liceu, Estrella Morente torna a Barcelona amb les cançons de Copla, el seu primer disc en tres anys. La cantaora de Granada, filla d'Enrique Morente i la balladora Aurora Carbonell, posa veu a ¡Ay pena, penita!, Antonio Vargas Heredia, El día que nací yo i Amante de abril y mayo, entre altres clàssics del gènere escrits per Quintero, León i Quiroga, entre d'altres, alliberada de prejudicis i amb un respecte absolut. «Concha Piquer, Lola Flores, Imperi Argentina i Juana Reina van ajudar a entendre que la cobla era la vida mateixa!», Assenyala Morente, que ha fet honor a la seva condició de gran dama del canti en discos referencials com a Mujeres (2006) i Amar en paz (2014). Acompanyada pel seu grup flamenc i una banda amb més d'una vintena de músics capaç de fer lluir les cobles amb tota la seva esplendor orquestral, Estrella Morente torna a la sèrie flamenca De Cajón! amb una maleta plena de sinceritat i emocions.


Lev Trockij: Els Estats Units d'Europa (1917)\nversió catalana feta per Alejo Martínez – alejomp@lycos.es - des de: “IV. Les Etats-Unis d’Europe”, en, Le programme de la paix : (http://www.marxists.org/francais/trotsky/oeuvres/1917/05/lt19170500.htm)i\nHem tractat més amunt d’establir que la unió econòmica i política d’Europa era la base indispensable de la possibilitat de l’autodeterminació nacional. Al igual que la consigna independència nacional per als servis, grecs, búlgars, etc... no és més que pura abstracció sense la consigna complementària “República Federativa Balcànica”, també, a escala europea, el dret d’autodeterminació no prendrà consistència més que sota les condicions d’una República Federativa Europea.\nSi la consigna d’una democràcia federativa era d’essència purament proletària en els Balcans, amb major motiu ho és per a Europa on l’antagonisme capital-proletariat és incomparablement més fort.\nLa supressió de duanes “interiors” és una dificultat, si fa o no fa, insuperable per a la política burgesa (i sense ella, tots els arbitratges i els codis són tan eficaços com la neutralitat belga). L’esforç de cara a la unió del mercat europeu, i el d’apoderar-se dels països subdesenvolupats, no europeus, tots dos creats pel desenvolupament del capitalisme, ensopega amb la gran resistència de les classes capitalistes i agràries en les mans de les quals l’aparell duaner, en relació amb l’aparell militar (sense el qual el primer no és res), és un instrument irreemplaçable d’explotació i enriquiment.\nLa burgesia financera i industrial hongaresa s’oposa a la unió econòmica amb l’Àustria força més desenvolupada en el sistema capitalista. La burgesia austrohongaresa és hostil a una Unió Duanera amb l’Alemanya molt més forta. Els agraristes alemanys no consentiran mai voluntàriament la supressió de les taxes sobre el blat. Que els interessos econòmics de les classes posseïdores dels Imperis Centrals no s’harmonitzen fàcilment amb els dels capitalistes anglofrancorussos, ho demostra eloqüentment la guerra actual. El desacord entre els interessos capitalistes al si del mateix camp aliat és encara més visible que al si del partidaris de la triple coalició. En aqueixes condicions, una unió econòmica europea realitzada des de dalt no és més que pura utopia. No podria tractar-se més que semimesures i compromisos parcials. Aquesta unió, font de desenvolupament tant de la producció com de l’agricultura, sols pot ser realitzada que pel proletariat combatent el proteccionisme imperialista i el seu instrument el militarisme.\nEls Estats Units d’Europa, sense monarquia, sense exèrcit permanent i sense diplomàcia secreta, heus ací la clàusula més important del programa de pau proletari.\nLa ideologia i la política de l’imperialisme alemany han fet promoure, més d’una vegada, un programa “d’Estats Units”, és a dir, dels Estats Units d’Europa Central. Unir Europa per la violència, tal és la característica d’aquest programa, al igual que el dels francesos que preconitzen desmembrar Alemanya.\nSi els exèrcits alemanys haguessen assolit aquesta victòria decisiva, descomptada al principi de la guerra, l’imperialisme alemany hauria fet la temptativa gegantina de realitzar l’aliança duanera i militar dels estats europeus, fet d’extorsions i compromís que hauria furtat tot caràcter progressiu al mercat europeu. No paga la pena remarcar que, sota aquestes condicions, no es pot parlar d’autonomia de las nacions reunides a la força en una caricatura d’Estats Units Europeus. Aquesta perspectiva ens ha estat oposada, amb el pretext que nostra idea pot, en determinades condicions, prendre un realitat “reaccionària” d’imperialisme monàrquic. Precisament aquesta perspectiva presta el major testimoni a favor del valor realitzador de la nostra consigna. Si el militarisme alemany reeixís en unir, per la violència, la meitat d’Europa ¿quina seria la consigna del proletariat europeu? ¿L’esclat de la unió europea nuada i el retorn dels pobles a l’aïllament nacional? ¿El restabliment de les duanes “autònomes”, de les monedes “nacionals”, d’un codi social “nacional”? Evidentment que no. El programa revolucionari comporta la destrucció de la forma antidemocràtica d’una Unió realitzada per la violència. Amb d’altres paraules, la nostra consigna sense exèrcit permanent i sense monarquia, és la consigna unificadora i directora de la revolució europea.\nAtenem a la segona hipòtesi, “la part nul·la”. Al començament de la guerra, l’eminent professor List, propagandista de l’“Europa Unida”, demostrava que inclús si Alemanya no assolia la victòria, la Unió es faria igualment i de forma més completa encara. Forçats per les seues necessitats d’expansió, però incapaços de rivalitzar els uns amb els altres, els estats europeus haurien continuat complint llur “missió” en Àfrica, Extrem Orient i Àsia i s’haurien vist continguts pels USA i Japó. La necessitat d’entendre’s (segons List) en el pla econòmic, doncs, obligaria les principals potències a unir-se contra les nacions febles i, per descomptat, abans que res contra les masses treballadores. Hem mostrat ja els enormes obstacles que trobaria la realització d’aquest programa. L’afranquiment d’aquests obstacles, àdhuc a mitges, significaria la creació d’un trust imperialista de les potències europees, d’una camaraderia de rapaços. I és aquesta perspectiva que hom ens oposa, a mena de perill que presentaria la consigna “Estats Units d’Europa”, mentre que és, en realitat, la demostració més neta de la seua significació realista i revolucionària. Si les potències capitalistes es reuneixen en un trust, això seria un pas en avant en relació a l’actual situació puix això seria una base material i col·lectiva per al moviment obrer. En aqueix cas, el proletariat no hauria de batre’s contra el retorn a un govern nacional sinó a favor de la conversió d’un trust en una República Federativa Europea.\nHom parla en les altures d’aquests amplis plans d’unificació d’Europa, tant menys mentre que la guerra es perllonga descobrint la completa incapacitat del militarisme per arreglar les qüestions que l’han provocada. En comptes dels “Estats Units” imperialistes s’han proposat plans d’unió econòmica entre Alemanya i Àustria, per una banda, i dels països de l’Entente de l’altra, amb aranzels de combat. Desprès del que hem dit no paga la pena insistir sobre l’enorme significació que prendria la política del proletariat lluitant contra les barreres duaneres i diplomàtiques. Avui en dia, a causa de la immensa esperança suscitada per la Revolució Russa, tenim motius per pensar que, en el curs d’aquesta guerra, un gran moviment obrer es desenvoluparà en tota Europa. Està clar que aquest moviment no pot confiar en la victòria més que estant paneuropeu. Si es manté dins del marc de la nació s’exposa a perdre’s. Els nostres socialpatriotes criden l’atenció sobre el perill que el militarisme alemanys fa córrer a la Revolució Russa. Aquest perill és incontestable però no és l’únic. Els militarismes anglès, francès i italià no són pas menys perillosos que la màquina de guerra dels Hohenzollern. Per tal de salvar-se, la Revolució Russa ha d’estendre’s a tota Europa. Si el moviment revolucionari afecta Alemanya, el seu proletariat haurà de cercar, i en trobarà, eco revolucionari en els països “hostils” d’Occident, i si en algun d’aquests països, els proletaris arranquen el poder a la burgesia, es veuran obligats a acudir en ajuda del seus germans d’altres països, encara que no siga més que per tal de conservar el poder. En d’altres paraules, el restabliment de la dictadura del proletariat no és pot “pensar” més que en la seua expansió a tota Europa, per tant, doncs, sota la forma d’una República Federativa Europea. La Unió Europea, no realitzable per les armes ni pels acords diplomàtics, serà el problema ineluctable plantejat al proletariat victoriós.\nEstats Units d’Europa, tal es la consigna de l’època en què ens endinsem. Siguen les que siguen les operacions militars, siguen els que siguen els balanços que farà la diplomàcia, siga el que siga el tempo del desenvolupament del moviment obrer, la consigna “Estats Units d’Europa” adquirirà una enorme significació en tant que fórmula de la lluita del proletariat europeu per a fer-se amb el poder. En aquest programa està inclòs el fet que el govern nacional ha perit en tant que base del desenvolupament de la producció, de la lluita de classes; es transforma en dictadura del proletariat. El nostre refús de la “defensa de la pàtria” deixa d’ésser un acte purament negatiu i d’autodefensa ideològica i política però rep tota la seua significació revolucionària en el cas, únicament, en què oposem a la defensa conservadora d’una pàtria nacional caduca la concepció més alta de “pàtria” de la revolució, la República Europea, la creació de la qual permet al proletariat revolucionar i organitzar el món.\nHeus ací la resposta a aquells que pregunten dogmàticament “Per què la unificació d’Europa i no del món sencer?” Europa no és sols un apel·latiu geogràfic sinó una col·lectivitat econòmica i de cultura històrica. La revolució europea no ha d’esperar la revolució en Àsia i en Àfrica, ni àdhuc en Amèrica i Austràlia. Una revolució victoriosa en Rússia o en Anglaterra és impensable sense una revolució en Alemanya i viceversa. Hom anomena la guerra com a mundial però, inclús amb la intervenció dels USA, és, malgrat tot, europea. El problemes revolucionaris resten plantejats al proletariat europeu.\nEstà clar que els Estats Units d’Europa no seran més que un dels dos eixos de l’organització mundial econòmica. El segon està constituït pels Estats Units d’Amèrica.\nL’única concepció històrica un poc concreta contra la consigna “Estat Units” ha estat formulada pel diari suís Social-démocrate en els següents termes: “El desenvolupament desigual econòmic i polític és una llei absoluta del capitalisme”. El diari n’extreu la conclusió que si la victòria del proletariat és possible en cada país, d’això no en resulta fatalment que aquesta dictadura proletària haja de menar a la formació del Estats Units d’Europa. Que el desenvolupament capitalista siga desigual als diversos països és una concepció absolutament incontestable. Però aquesta desigualtat és, ella mateixa, desigual. El nivells capitalistes en Anglaterra, Àustria, Alemanya i França no són els mateixos. Però, en relació amb Àsia i Àfrica, aquestes nacions representen una “Europa” capitalista madura per a la revolució. Que cada nació no ha “d’esperar” les altres en llur lluita és un pensament elemental que és bo i indispensable repetir amb el fi que la idea d’un internacionalisme paral·lel no esdevinga en el d’un internacionalisme atentista. No esperant els altres, nosaltres prosseguirem la nostra lluita amb la ferma convicció que nostra iniciativa donarà l’impuls desitjat a la lluita dels altres països; si això no es produeix, serà desesperant de pensar (com ho testimonien les experiències històriques i les concepcions teòriques) que, per exemple, la Rússia revolucionària pogués trobar-se enfront d’una Europa conservadora o que l’Alemanya socialista pogués mantindre’s aïllada en un món capitalista.\nExaminar les perspectives de revolució social en les fronteres dels marcs nacionals, seria ser víctima d’una concepció nacional mesquina que constitueix l’essència del socialpatriotisme. Vaillant considerava França com la terra escollida de la revolució social i, en aquest sentit, la defensava fins a la fi. Lentsch i d’altres (uns hipòcritament i d’altres obertament) pensen que la derrota d’Alemanya significaria la ruïna de les bases de la revolució social. Al capdavall, els nostres Tseretlli i Txernov, introduint a ca nostra la més menyspreable experiència, la del ministerialisme francès, juren que llur política serveix la causa de la revolució i no té res en comú amb la política dels Guesde i Sembat. No cal oblidar que el socialpatriotisme, al costat del reformisme vulgar, conté un messianisme nacionalrevolucionari que mira el seu propi país (a causa de la seua indústria o de les seues formes democràtiques o de llurs conquistes revolucionàries) com l’únic cridat a guiar la humanitat cap al socialisme o la democràcia. Si una revolució victoriosa pogués “pensar-se” dins dels límits d’una nació millor preparada, aquest messianisme, lligat al programa de la defensa nacional, trobaria la seua justificació històrica. Però, en realitat, no la posseeix. Lluitar amb semblants mètodes per a conservar la base nacional de la revolució, mètodes que trenquen els llaços internacionals del proletariat, és soscavar virtualment la revolució que no pot començar més que sobre una base nacional però que no pot expandir-se completament a causa de la interdependència econòmica i políticomilitar dels estats europeus que l’actual guerra a palesat més que mai. Aquesta interdependència, que justifica les activitat comunes dels proletaris europeus, confereix tota la seua expressió a la consigna dels Estats Units d’Europa.\nEl socialpatriotisme que, en principi, sinó sempre de fet, mena a les conclusions del socialreformisme, ens proposa de dirigir la política del proletariat segon la línia “del menor mal”, és a dir, adherint a un del grups bel·ligerants. Rebutgem aquest mètode. Ens afirmem en que aquesta guerra preparada pel desenvolupament capitalista, a plantejat brutalment els problemes fonamentals del desenvolupament capitalista contemporani en llur integritat i que la línia de conducta del proletariat internacional ha de definir-se no per signes secundaris polítics i nacionals, no pels avantatges problemàtics aportats per la predominança d’un o altre dels bel·ligerants (car caldria pagar aquests avantatges incerts amb la renúncia a una política independent del proletariat) sinó per l’antagonisme de base entre el proletariat internacional i el regim capitalista en el seu conjunt.\nPlantejar així aquesta qüestió de principis és l’únic mitjà de conferir-li el seu caràcter revolucionari. Ella sola justifica, teòricament i pràctica, la tàctica del proletariat internacional.\nNegant l’estat no en nom de la propaganda sinó de la classe més important, l’internacionalisme no és renta passivament del “pecat” de la catàstrofe sinó que afirma que la sort del desenvolupament mundial no està lligada a la del govern nacional sinó que aquest ha de deixar el lloc lliure a una organització més elevada en cultura i en economia, recolzant-se sobre bases més àmplies. Si el problema del socialisme pogués coincidir amb el marc de l’estat nacional, coincidiria amb la defensa nacional. Però el problema del socialisme es planteja davant de nosaltres sobre bases imperialistes quan el capitalisme està obligat a trencar els marcs nacionals i governamentals.\nLa semiunificació imperialista d’Europa podria assolir-se, com hem assajat de demostrar, per una victòria total d’un dels adversaris o per una cessació indecisa de la guerra. En un o en l’altre cas, aquesta unificació seria la negació del dret d’autodeterminació de les petites nacions i la centralització de totes les forces de la reacció monàrquica, exèrcit permanent i diplomàcia secreta.\nLa unificació republicana i democràtica d’Europa, única capaç de garantir el desenvolupament nacional, no pot fer-se més que per la via de la lluita revolucionària contra el centralisme militar, dinàstic i imperialista, i per l’aixecament de les diverses nacions. Però la revolució europea victoriosa, siguen quines siguen llurs peripècies en les diverses nacions (en absència d’altres classes revolucionàries) no pot més que donar el poder al proletariat. Per consegüent, els Estats Units d’Europa representen, abans que res, l’única forma imaginable de la dictadura del proletariat europeu.\nPOSTFACI a La guerra i la revolució\nEl programa de pau segueix estretament les tesis exposades en el primer tom de La guerra i la revolució.\nHem repetit nombroses vegades que la revolució proletària no pot expandir-se victoriosament dins dels marcs nacional. Aquesta afirmació podria semblar a alguns lector negada per l’experiència de quasi cinc anys de la nostra República Soviètica. Però aquesta conclusió no està fonamentada. El fet que el Poder Obrer haja pogut mantindre’s contra el món sencer, i en un sol país, a més a més endarrerit, testimonia les colossals capacitats del proletariat que en els països més avançats, més civilitzats, acomplirà miracles. Però, en el sentit polític i militar, en tant que govern, no hem arribat a la formació d’un estat socialista i, àdhuc, ni ens hem aproximat. La lluita per la conservació del poder revolucionari ha provocat una baixada extraordinària de les forces productives; ara bé, el socialisme no és imaginable més que mercè a l’acreixement i expansió de les forces productives. Les negociacions duaneres amb els estats burgesos, les concessions, la Conferència Ginebra, són un testimoni resplendent de la impossibilitat d’una edificació aïllada del socialisme dins dels marcs nacionals. Mentre que els altres estats tinguen governs burgesos, ens veurem forçats, en la nostra lluita contra l’aïllament econòmic, ha cercar acords amb el món capitalista; podem afirmar amb certitud que aquests acords poden ajudar-nos a curar les nostres nafres, a avançar un poc, però l’impuls grandiós de l’economia socialista en Rússia no serà possible més que desprès de la victòria del proletariat en les principals nacions europees.\nQue Europa forma un tot, no sols geogràfic sinó també econòmic i polític, ho han demostrat colpidorament els esdeveniment dels darrers anys, el rebaixament d’Europa, l’acrescuda potència dels USA, les temptatives de Lloyd George per salvar Europa mitjançant la combinació dels mètodes de l’imperialisme i del pacifisme.\nActualment, el moviment obrer europeu es troba en un període d’activitat defensiva, reunint les seues forces i preparant-se. Un nou període de combats revolucionaris, declarats amb l’objectiu del poder, planteja per endavant, inevitablement, la qüestió de les interaccions dels pobles de l’Europa revolucionària. L’única solució a aquesta qüestió és la creació dels Estats Units d’Europa. En la mesura que l’experiència de Rússia a fet avançar el poder soviètic com la forma més natural de la dictadura del proletariat, en la mesura que l’avantguarda proletària dels altres països a admès, com a norma, aquesta forma de poder, podem presumir que, des de la renaixença de la lluita directa per la conquista del poder, el proletariat europeu promourà el programa de la República Soviètica Europea. Respecte d’això l’experiència de Rússia és rica en ensenyances. Testimonia la perfecta harmonia, sota el regim proletari, entre l’autonomia nacional i cultural més àmplia i el centralisme econòmic.\nEn aquest sentit, la consigna dels “Estats Units d’Europa”, traduïda a la llengua del govern soviètic, serva no sols els seu propi sentit sinó que promet de desvetllar la seua immensa significació en l’època imminent de la Revolució Social.\niIgualment per a Postfaci.


11.300 euros per a millorar el servei de les Tourist Info de Benicarló i Vinaròs | comarquesnord\n11.300 euros per a millorar el servei de les Tourist Info de Benicarló i Vinaròs\nDiputació assegura que Castelló és una destinació turística segura\nLa diputada provincial de turisme, Virginia Martí, ha visitat aquest dimecres els municipis de Benicarló i Vinaròs, localitats recolzades per la Diputació amb 4.924 euros i 6.400 euros respectivament, per a la contractació d’informadors turístics. Aquest suport és fonamental per a potenciar els serveis turístics de recepció i atenció de visitants.\nMartí ha destacat que s’ha de concebre la província com “una destinació turística segura, sostenible i pròxim’’ i ha afegit la importància de comptar amb “unes oficines de turisme preparades de cara a la temporada d’estiu”.\nA més, aprofitant la visita a Vinaròs, Virgínia Martí ha pogut conèixer l’estat de les obres del Centre d’Inspiració Turística de Vinaròs. També s’ha reunit amb els tècnics del departament de turisme per a conèixer les previsions del pròxim Concurs Nacional de Cuina aplicada al llagostí que se celebrarà en la capital del Baix Maestrat el pròxim 7 de juny.\nVirgina Martí i el regidor vinarossenc Marc Albella al Mercat\nFinalment, la diputada s’ha desplaçat fins al Mercat de Vinaròs, un mercat referent del Turisme Gastronòmic del territori castellonenc i que és el primer mercat que compta amb el segell gastronòmic provincial de ‘Castelló Ruta de Sabor’.


La Mancomunitat de Serveis Socials Mariola reclama que es vacune els seus professionals | ARA Multimèdia\nLa Mancomunitat de Serveis Socials Mariola reclama que es vacune els seus professionals\nImatge genèrica de la vacuna\nDiferents entitats reclamen que es vacune aquests professionals, ja ho han fet des de la Junta de Personal de l'Ajuntament d'Alcoi i ara des de la Mancomunitat de Serveis Socials Mariola.\nEscrit per Lirios Silvestre 29 abril 2021\nCom està passant en molts municipis, se senten crítiques perquè els treballadors de serveis socials no han estat considerats prioritaris en la vacunació, però si personal essencial en la pandèmia.\nSegons expliquen des de la Mancomunitat Mariola, 25 professionals formen els Serveis Socials que atenen als pobles del Comtat, i tan sols 4 han rebut la vacuna. "Tan sols dos persones han estat vacunades per ser membres de Serveis Socials i altres dos persones estan vacunades per altres entitats externes a aquesta administració pública", assegura la presidenta de la Mancomunitat Xelo Cascant.\nAixí, la Mancomunitat sol·licita "que es vacune el seu personal com més prompte millor i lamenten que encara hi haja professionals dels Serveis d'Atenció Domiciliària (SAD) sense rebre la primera dosi, tot i que han estat en contacte directe ininterromput amb persones grans i grans dependents des de març de 2020. Potser caldria per part de l’Administració una reflexió al voltant del concepte «treballador essencial»".\nNo és la primera entitat que mostra aquesta queixa, i ja ho ha fet la Junta de Portaveus de l'Ajuntament d'Alcoi. Les queixes es dirigeixen a la Conselleria de Sanitat, qui gestiona l'estratègia de vacunació del Ministeri de Sanitat.


Goig en alabança de l’Insigne Diaca Màrtir Sant Llorenç | Mapes de Patrimoni Cultural\nGoig en alabança de l’Insigne Diaca Màrtir Sant Llorenç\nGoig en alabança de l’Insigne Diaca Màrtir Sant Llorenç Matadepera\n08120 - 405\nAutor lletra: Maria Antònia Salvà (1869-1958) Música: Pare Nicolau de Tolosa, O.M. Cap. Xilografia al boix, de Ricard Marlet i Saret (Sabadell, 25 de setembre de 1896/ Matadepera, juny de 1976).\ndj., 29/04/2021 - 08:31\nSant Llorenç és el patró del monestir de La Mola, per la seva festa s¡acostuma a cantar els goigs en honor i lloança com a diaca i màrtir. Són diverses les versions que al llarg dels anys s'han editat i també són diverses les impressions realitzades. Els hem agrupat en funció de la seva lletra, ja que s'han detectat variants. D'aquesta manera les recuperem i documentem. En algunes impressions, s'especifica l'autoria de lletra i/o música. En d'altres no.\nTenim una edició de l’any 1977 (format 24x34 cm) realitzada amb motiu de la col·locació de la ceràmica de Sant Llorenç, Diaca i Màrtir, en substitució de la imatge que hi havia la fornícula, avui enderrocada, al carrer dedicat al Sant, en un tiratge de cent exemplars en paper de fil. Sabadell, carrer de Sant Llorenç, desembre de 1976. Lletra de Maria Antònia Salvà i música del Pare Nicolau de Tolorsa, O.M. Cap. Boix de Ricard Marlet, de la col·lecció d’Antoni Trallero. Imprès a la Impremta La Noogràfica (Sabadell), amb dipòsit legal: B. 31138-1977. Text a quatre columnes\nGoigs en alabança de l’insigne diaca màrtir Sant Llorenç que es venera en l’antiquíssima església abacial del Monestir del Munt en el Vallès, i de la qual és titular. Al dessota, la partitura de les tres primeres estrofes i a continuació la transcripció sencera del goig, que diu així:\nDe l’Església Cristiana / fóreu màrtir excel·lent: //\nOh, Llorenç, vestit de grana / qui del Munt vetlleu la plana. / beneïu-nos llargament! //\nDe la ibèrica nissaga, / jove tany esponerós, / tantost nat ja us afalaga / l’Esperit que habita en vós. / Florireu amb nova ufana / bell plançó de flor roent... //\nOh, Llorenç vestit de grana, / qui del Munt vetlleu la plana, / beneïu-nos llargament! //\nPle d’ardenta coratgia / cap a Roma alçau el vol: / l’Esperit de Déu que us guia / - inspirant allà on vol-,/ dolçament jaquir us mana / vostra terra i vostra gent...//\nL’Apostòlic que es refia / de la vostra lleialtat, / de Diaca us conferia/ la honrada dignitat; / el tresor us encomana / a l’església pertanyent... //\nOh, les ànsies del martiri! / Sixt segon és en presó, / i és vostra ànima en deliri / per haver el guasardó / de la palma sobirana / la que es guanya amb el turment...//\nDel martiri havent certesa / -que us la dóna el Papa Sixt- / vostra mà s’obrí amb llarguesa / als pobrets de Jesucrist. / De l’Església Romana / salven ells l’or i l’argent... //\nNi turment ni raons belles / poden tòrcer un cor de sant: / vostra carn a les graelles / lentament va crepitant; / mes constància cristiana / no coneix defalliment... //\nÉs el Munt l’antic psalteri / amb què el temps us ha lloat; / la muntanya i l’asceteri / són veïns de Montserrat, / la Madona sobirana / lectifica son servent... //\nMonestir antic de dies, / massa el temps anà passant; / vingué el jorn que no senties / veus de monjos salmejant, / emmudia la campana / suspirant d’enyorament... //\nMés el temple de l’altura, / el vell temple abacial / de romànica estructura / conservat, així com cal, / resta joia catalana, /santuari permanent... //\nProtegiu en tota via, / oh, gran màrtir Sant Llorenç, la gent de la rodalia / d’aqueix bell paratge extens. / Qui pregant se us encomana, qui us visita reverent; //\nOh, Llorenç vestit de grana, / en el munt com a la plana, / beneïu-nos llargament! //\nR Ora pro nobis, beate Laurenti. //\nV. Ut digni efficiamur promissionibus Christi.//\nOREMUS: Da nobis, quaesumus, omnipotens Deus, vitiorum nostrorum flammas extinguere qui beato Laurentio tribuisti tormentorum suorum incendia superare. Per Christium Dominum Nostrum. Amen. //\nAl peu de pàgina té una nota en vermell que diu així: “Edició amb la música mal transcrita per haver estat copiada d’una edició equivocada. Posteriorment s’ha fet un nou tiratge degudament esmenat”, que deu correspondre a l’edició de la Parròquia de Sant Joan de Matadepera, en motiu de la segona Cantada de l’Agrupació coral de Matadepera, a l’església de la Mola. Existeix una versió corregida del mateix any amb la xilografia i el nom de Sant Llorenç en color grana i a la part inferior dreta “Boix de Ricard Marlet, de la col·lecció d’Antoni Trall”.\nUna altra edició amb partitura, en blanc i negre sense datar. Caixa amb orla tipogràfica decorada amb motius vegetals, ocells, dofins i una mena de grifó, situats majoritàriament a les cantonades. Al dessota mateix, la partitura de la tornada amb la lletra, obra del Pare Nicolau de Tolosa O.M. Cap. A la part superior, central, una reproducció tipogràfica signada per GELABERT de Sant Llorenç, amb l’aureola característica i la iconografia clàssica, abillat amb la dalmàtica, la graella del martiri a la mà esquerra i sostenint el Llibre Sant obert amb la mà dreta al damunt del qual hi ha la palma del martiri. A ambdós costats una planta florida amb tres flors cadascuna (és al dessota de les campanetes que hi ha la signatura de l’autor). A la part inferior, central del goig, hi ha un paisatge que representa la Muntanya de Sant Llorenç del Munt amb el poble de Matadepera i l’església de Sant Joan als seus peus.\nL'any 1981 e sva fer una nova edició sobre fons verd. Al centre xilografiat la imatge del insigne diaca màrtir Sant Llorenç realitzat per J. Carreras. Iconografia clàssica, amb dalmàtica corresponent al grau eclesiàstic, graella del martiri a la mà dreta i el Llibre a la mà esquerra. Finalment la palma del martiri, victòria sobre el món i la carn. Al damunt de l’estampa, en el capçal, hi ha l’escut de Matadepera. A la part inferior, l’església de Sant Joan amb la muntanya de Sant Llorenç del Munt al fons. Fou imprès a la Impremta CHALER, S.A. del carrer de St. Gaietà, 131 de Terrassa, amb dipòsit legal: B. 27083/81.\nUna altra edició es pot veure a la pàgina 76 del llibre de Miquel Ballbè i Boada (1982). Es tracta d’una xilografia de Sant Llorenç al damunt del cim amb la iconografia clàssica. Sant Llorenç vestit amb dalmàtica, grella del martiri a la mà esquerra i la palma a la mà dreta, símbol de la victòria sobre el mon i la carn. Orla ample amb motius florals. Text a tres columnes amb partitura de la tornada per sobre del text. Inclou al Pare Antoni Cardona i Carreras, escolapi i al senyor Ricard Marlet i Saret agenollats amb orenetes, abellerols i rapinyaires volant al seu voltant, en el cinquantenari de la restauració de l’Aplec de Sant Llorenç del Munt. Al dessota, la partitura de les tres primeres estrofes i a continuació la transcripció sencera del goig.\nFinalment, tenim una edició en color de l'any 2013, disseny d'a.s.a. Caixa amb orla tipogràfica en color. Al centre, una reproducció fotogràfica de Sant Llorenç extreta del retaule dedicat al sant que es localitza a l’església de Santa Coloma de Queralt, obra de Jordi de Déu (com així es fa constar en lateral esquerra del goig). El capçal està presidit per dos àngels tocant un instrument musical. Iconografia clàssica del sant, abillat amb la dalmàtica, la graella del martiri a sa mà esquerra i el Llibre obert sostingut en la mà dreta. No porta la palma característica del martiri. A la part inferior, central del goig, en un requadre, hi ha l’escena del martiri de Sant Llorenç. Es representa nu amb l’aureola al voltant del cap, estirat, damunt de la graella, amb una mà que tapa el seu sexe i l’altra el pit, mentre dos homes atien el foc. Les lletres de l’encapçalament són acurades, amb la “S” emmarcada per un requadre decorat. El text s’ha disposat en tres columnes, essent la central la més curta.\nEl Pare Nicolàs de Tolosa (1883-1923), autor de la música, ve a Catalunya l’any 1907 on desenvolupa la seva activitat musical publicant sobretot música eclesiàstica.\nLa tradició dels goigs té els seus orígens en la representació dels misteris medievals. La primera vegada que es troba documentada la paraula goigs és a la Crònica de Ramon Muntaner (1325-1328), on consta que ja se'n cantaven, i el primer text conegut de goigs són els Goigs de Nostra Dona, conservats al manuscrit del Llibre vermell de Montserrat (de final del segle XIV).\nEls gremis i confraries, especialment la del Roser, popularitzen els goigs dels seus patrons respectius. Malgrat tot, els goigs tal i com els coneixem i que es canten actualment, cal situar-la a partir de la determinació del Concili de Trento (1645), per potenciar la pietat popular a través d'aquest tipus de manifestacions litúrgiques. El gran moment de creació dels goigs fou el segle XVII, quan totes les esglésies parroquials, així com les capelles i capelletes més petites foren dotades d'aquestes manifestacions.\nBALLBÈ i BOADA, Miquel (1982). Matadepera i Sant Llorenç del Munt. Més de mil anys d’història. Volum II, Sant Llorenç del Munt. Ajuntament de Matadepera – Caixa d’Estalvis de Terrassa.


relació Catalunya-Espanya: l’hora de la Política (amb majúscula) - BARCELONA RADICAL\nrelació Catalunya-Espanya: l’hora de la Política (amb majúscula)\nLa multitudinària manifestació d’ahir pels carrers de Barcelona i que s’ha convertit en la més important de la història de Catalunya obre una nova època i tanca de manera abrupta el període de la transició a la democràcia i a l’autonomia iniciat el 1977. Poc més d’una dècada d’importants desacords dels diferents governs catalans amb els inquilins de la Moncloa, que es va iniciar amb la segona legislatura de José María Aznar l’any 2000 i va prosseguir amb els dos mandats de Rodríguez Zapatero, ha desembocat en una situació en què les demandes del carrer han superat la mateixa classe política. Mariano Rajoy, en pitjors circumstàncies que el seu antecessors, no ho ha millorat però caldrà esperar la seva resposta oficial sobre el pacte fiscal a Artur Mas el proper dia 20 per fixar una posició definitiva. És molt probable que els propers mesos vegem posicionaments polítics nous després del tomb lògic que s’ha de produir arran de la jornada d’ahir. No és fútil que 1,5 milions de persones de tendències ideològiques molt diferents i d’adscripcions polítiques dispars se situessin darrere d’una pancarta per un nou Estat a Europa i cridessin reiteradament eslògans a favor de la independència de Catalunya. Hi haurà qui a Espanya voldrà fer-se el desentès, tendirà a rebaixar la importància del que ahir va passar i apostarà per continuar fent com qui sent ploure davant les reivindicacions que es formulen des de Catalunya. No deixa de ser vistós que el que per a la BBC era la primera notícia de l’edició digital, a la mateixa hora per a TVE fos la cinquena notícia de la segona edició del Telediario. I així anem. Mentrestant la gent ha parlat, i això mai no és una cosa menor.\nImpressionats per la descomunal resposta dels ciutadans de Catalunya al carrer, la premsa internacional es pregunta: i ara què? De fet, no són només els corresponsals de mig món els qui s’interroguen sobre el futur del país, sinó igualment molts dels catalans que es van manifestar de forma aclaparadora. La resposta seria: la convocatòria de la Diada va ser de la societat civil i ara els toca donar solucions als polítics, per més que tinguem el temor que no estiguin a l’alçada de les circumstàncies en aquesta hora extraordinàriament complexa. L’Assemblea Nacional Catalana ha ressaltat que la gentada d’ahir ha de sumar-se com independentista, perquè la pancarta que l’agrupava oferia pocs dubtes, però no és menys cert que molts ciutadans van sortir per expressar la voluntat (i necessitat) d’un nou marc fiscal i d’una sobirania més àmplia.\nEscrivia el columnista del Financial Times que, per mantenir els catalans dins d’Espanya, Madrid els hauria d’oferir un acord similar al dels bascos, que tan bons resultats els ha donat. L’analista afegia que, desgraciadament, això era poc probable, per més que Artur Mas s’entossudeixi a aconseguir-ho per les bones, abans d’“entrar en terrenys desconeguts.” David Gardner, que així es diu l’autor de l’article, no és un radical, ni un d’insensat, ni un filocatalanista. En absolut. És un observador de la realitat que entén que la quota de solidaritat que se li exigeix a Catalunya l’està empobrint fins al punt que no li queda cap altre remei que plantar-se d’una vegada per totes.\nAlicia Sánchez Camacho, presidenta del PPC, va concedir aquest mes d’agost una entrevista a El País on reconeixia que als catalans se’ls està exigint massa i proposava d’establir un límit a la solidaritat, com existeix, per exemple, a Alemanya, on està previst constitucionalment que un land no pugui empobrir-se en benefici de la fraternitat nacional. No sé si Sánchez Camacho haurà convençut d’aquesta tesi Mariano Rajoy durant l’estiu, però seria un bon punt de partida per a les converses que el president del Govern i el de la Generalitat mantindran el proper dia 20 al palau de la Moncloa, amb el pacte fiscal com a matèria de debat.\nÉs evident que no serà una reunió fàcil. Especialment per a Rajoy, que té els falcons del seu partit molt tensos, una part de la premsa de Madrid encesa i els seus col·legues europeus vigilants de tot el que succeeix a Espanya. Però el president espanyol no pot treure’s de sobre Artur Mas amb frases dilatòries com “ara no toca” o “d’això ja en parlarem més endavant”. La Diada d’ahir no és una anècdota més, que ningú no s’enganyi. El missatge del carrer no ofereix cap mena de dubte. El sentit de la responsabilitat obliga a moure’s. És l’hora de la política amb majúscules, perquè la societat s’ha expressat clarament i vol respostes, no copets a l’esquena.\n12-IX-12, J. Antich & M. Carol, lavanguardia


Juliol – 2014 – Compromís per Godella\nCampanya d’ajudes al transport públic per a joves estudiants. Del 8 al 26 de setembre de 2014\nLa reapertura del Museu agrari està en marxa\nGodella reobrirà la col·lecció «Museu Agrícola de Godella» gràcies a una subvenció de 6.000 euros de la Diputació de Valencia, concedida mitjançant el Plà Provincial d’Obres i Serveis 2014-2015. La colección fou catalogada l’any 1995 i es va ubicar en l’antic escorxador municipal. No obstant…\nConcert estiu banda del casino Musical. Divendres 18. 22.00 hores\nCom tots els anys, la Banda del Casino Musical ens deleitarà el proper divendres, 18 de juliol, amb el seu concert d’estiu, a les 22.00 hores al teatre Capitolio.\nUn godellenc es manté en vaga de fam durant set dies per reclamar la Renda Garantida de Ciutadania a la Generalitat Valenciana\n(Foto i text de premsa godella) Miguel lluita per aconseguir la Renda Garantida de Ciutadania, 385 euros, que li permeten mantenir «l’adequat benestar personal, atenent als principis d’igualtat, solidaritat, subsidiarietat i complementarietat per a la seua reinserció sociolaboral», tal com…\nProjeció documental ‘Yo decido. El Tren de la libertad’ Dijous, 10, 20.30 hores\nDijous que ve, 10 de juliol, a les 20.30 hores, el saló d’actes de Vila Teresita acollirà la projecció de ‘Yo decido. El Tren de la libertad’; el documental realitzat per l’Associació de Dones Cineastes i de Mitjans Audivisuales (CIM)….\nOrganigrama responsables per Àrees municipals de Godella\nXiringuito ‘2014. Del 10 al 18 de juliol\nEl proper dijous 10 de juliol, l’associació La Burra Vella, de Godella, organitza el ja quasi tradicional Xiringuito ‘2014. Totes les vesprades i nits, fins el divendres 18 de juliol , a l’antic Escorxador, amb una programació de…\nEva Sanchis Alcaldessa de Godella\nPle extraordinari d’investidura de la nova alcaldessa de Godella, Eva Pilar Sanchis i Bargues. Us transcriguem el discurs de presa de possessió. Benvingudes totes i tots i moltes gràcies per la vostra presència. Voldria saludar tots els veïns i…\nDesprés que Godella dedicara un parc a les seues ciutats agermanades, Noisy-le-Roi i Bailly, el passat 28 de juny, van ser aquestes localitats franceses les que van retornar el gest de confraternitat institucional a Godella. Davant la presència d’una nodrida…


Alessio Arena · MÉS QUE MÚSICA - TRESC\nCantascrittore italià establert a Espanya, Alessio Arena publica a Barcelona els seus primers tres discos (un EP i dos àlbums) en els quals proposa una inèdita amalgama d'idiomes i tradicions musicals.\nLa música d'Alessio Arena es troba entre la cançó d'art i la world music més visceral. De colpidora veu delicada, el cantor originari de l'històric Rione Sanità de Nàpols, desplega en la seva obra els paisatges invisibles d'un inèdit cançoner mediterrani.\nEl nou disc d'Alessio Arena és el fruit d'un treball itinerant durant més de quatre anys en cerca d'una renovada identitat musical i d'un so que justifiqués un camí cap a casa.\n"Atacama!" és presentat com un planeta desconegut, on la bellesa encara està per sembrar i on la pluja encara està per caure. El lloc que s'albira recorrent els mars de tota una vida, (per això el títol és Atacama! com qui digués Terra!) on no hi ha fronteres perquè està allunyat de la puresa.\nPresentat com a avançament en el Mercat de Música Viva de Vic, l'àlbum es gesta després de dues extenses gires per Xile i s'ha criat entre els eixos culturals d'Iquique, Barcelona i Napoli (ciutat-món per excel·lència): en ell es troben fusions inèdites de cançó popular, denúncia social i resistència poètica.\nDe la mà de convidats com el xilè Manuel García, la colombiana Marta Gómez, el bolonyès Rocco Papìa, els catalans Toni Pagès i Gabriel Amargant, i una infinitat de músics napolitans, "Atacama!" ha estat gravat per Guido Nisenson a Santiago de Xile, Toni Pagès a Barcelona i Arcangelo Cas i Gino Petrazzuolo en Napoli.\nNico Roig · Invitacions\nDivendres 14 de febrer a les 20:30h


Àmbit lingüístic. XTEC - Xarxa Telemàtica Educativa de Catalunya\nL'àmbit lingüístic inclou les àrees de llengua catalana i literatura, llengua castellana i literatura i llengües estrangeres.\nL'objectiu primordial és que els alumnes siguin capaços de dur a terme les tasques de comunicació que els permeti expressar la seva comprensió de la realitat, relacionar-se, integrar, comprendre, valorar i comunicar la seva cultura i sentiments, amb la utilització del llenguatge verbal oral i escrit i el no verbal emprant els mitjans audiovisuals i les tecnologies digitals.\nLes dimensions de l’àmbit lingüístic a cop d’ull\nLa comunicació oral consisteix en la capacitat de comprendre i expressar missatges orals tenint present la situació comunicativa. Escoltar i parlar, en la major part dels casos s’associen, perquè es produeixen en un context d’interacció en el qual els interlocutors són alternativament emissors i receptors. Hi actuen, per tant, les capacitats de comprendre, expressar-se i dialogar o conversar. L’expressió oral implica el coneixement d’un lèxic i d’unes estructures morfosintàctiques i textuals. Un comunicador competent també utilitza elements comunicatius no verbals i aplica els coneixements lèxics, gramaticals i textuals per interpretar i expressar missatges orals.\nLa comprensió lectora és la capacitat d’una persona per entendre, valorar i emprar textos escrits, per tal d’assolir objectius personals, desenvolupar el propi coneixement i potenciar-lo, així com també per poder participar en la societat. Per comprendre, el lector necessita reconèixer les lletres, les paraules, les frases, i també interpretar el missatge que porta el text. L’actitud envers la lectura és la disposició per llegir de manera plaent —que porta a la pràctica lliure i voluntària—, per omplir la curiositat i el desig de saber, així com per obtenir satisfacció personal.\nL’expressió escrita és la capacitat d’utilitzar l’escriptura com una activitat que permet comunicar-se, organitzar-se, aprendre i participar en la societat. Implica un suport i un sistema de representació gràfica del llenguatge que té la qualitat de fixar el missatge i mantenir-lo en el temps. L’escriptura és una activitat que permet participar en situacions comunicatives amb diverses finalitats concretes. Escrivim per demanar informació, per transferir coneixement, per intentar convèncer, per comunicar sentiments i vivències, per plaer...; per tant, en qualsevol escrit s’hi reflecteix la intenció i la contextualització.\nLa literatura és una font estètica i cultural, ajuda a comprendre el món que ens envolta i inclou els diversos gèneres: poètics, narratius, teatrals, des dels més tradicionals als més actuals. Per poder gaudir del fet literari, el lector ha de poder interpretar correctament els recursos lingüístics i estilístics que els autors utilitzen i ha de conèixer de manera bàsica el context i circumstàncies en què una obra ha estat produïda. Una persona amb competència literària també ha de ser capaç de produir textos (narracions, poemes...) en què predomini la dimensió artística i estètica i en què apliqui els coneixements sobre els recursos i les estructures pròpies de cada gènere.\nDimensió Plurilungüe i intercultural\nLes competències d’aquesta dimensió plantegen continguts relacionats amb les habilitats i destreses per a la convivència, el respecte i l’enteniment entre les persones basats en els usos socials de les llengües en contextos multilingües. Es parteix de la idea que aprendre llengües és, abans que altra cosa, aprendre a comunicar-se amb altres persones, a prendre contacte amb distintes realitats i a assumir la pròpia expressió com a modalitat fonamental d’obertura als altres.\nDocument de desplegament i identificació de les competències bàsiques pròpies de l'àmbit de l'etapa primària\nLa comunicació oral és l’activitat més freqüent i universal que els parlants de qualsevol llengua duen a terme i implica la capacitat de comprendre i expressar missatges orals tenint present la situació comunicativa. En el cas de les llengües estrangeres, aquesta dimensió vertebra la resta de dimensions. L’expressió oral en llengües estrangeres implica el coneixement d’un lèxic, d’uns elements morfosintàctics i textuals, d’uns elements fonètics i fonològics i d’uns elements comunicatius no verbals.\nLa lectura ocupa un lloc destacat en l’aprenentatge d’una llengua estrangera, en la mesura que posa l’alumne en contacte amb textos on es presenten, en un tot integrat, el lèxic i els elements morfosintàctics i discursius. En aquesta dimensió, tant si es tracta de lectura silenciosa com de lectura en veu alta, hi intervenen diverses habilitats, com ara les perceptives, la memòria, les habilitats de descodificació, la inferència, l’anticipació, la imaginació, l’exploració ràpida i la identificació de les referències anteriors i posteriors.\nL’escriptura és una activitat que permet participar en situacions comunicatives amb diverses finalitats concretes sense que l’emissor i el receptor hagin de coincidir simultàniament en l’espai ni en el temps. Per escriure, cal reconèixer la situació comunicativa, el format i el tipus de text. Ara bé, escriure en una llengua estrangera en aquesta etapa comporta també focalitzar l’aprenentatge en els aspectes formals (construcció de les frases, selecció del lèxic...).Un aprenent de llengües estrangeres ha de ser capaç de transferir els aprenentatges adquirits en les altres llengües curriculars, especialment pel que fa a les estratègies de producció de textos i al coneixement discursiu.\nLa literatura s’entén com l’activitat creativa de comprensió i producció de textos senzills, tant orals com escrits i audiovisuals, que busca causar en el receptor una reacció també emocional i estètica. El paper de la dimensió literària és rellevant en l’aprenentatge de llengües estrangeres. La tradició literària escrita inclou els poemes, les cançons, els contes, les llegendes, les vinyetes, els còmics, els àlbums, els anuncis, etc. També s’incorpora dins de l’àmbit d’aquesta competència la tradició audiovisual, entesa com les d’obres que integren la imatge amb la paraula oral i/o escrita.\nAmb la competència plurilingüe, l’individu desenvolupa una habilitat comunicativa que mobilitza tota la seva experiència lingüística integrada, en la qual els coneixements que té de diverses llengües s’interrelacionen i interactuen en un determinat context cultural. La dimensió plurilingüe i intercultural ha estat també plantejada en el desplegament de les competències de les àrees de llengua catalana i castellana en les quals es fa èmfasi en la necessitat de dotar l’alumne d’una consciència de la diversitat lingüística. L’àrea de llengües estrangeres té, encara més, un paper imprescindible a l’hora de posar l’accent en l’enfocament plurilingüe, ja que facilita la posada en contacte d’estructures i conceptes entre les llengües conegudes per l’alumne i les que va aprenent.\nSeqüenciació dels criteris d'avaluació (Llengua catalana)\nSeqüenciació dels criteris d'avaluació (Llengua castellana)\nSeqüenciació dels criteris d'avaluació (Primera llengua estrangera)\nÀrea de llengua catalana i literatura - Continguts\nÀrea de llengua catalana i literatura - Criteris d'avaluació\nÀrea de llengua castellana i literatura - Continguts\nÀrea de llengua castellana i literatura - Criteris d'avaluació\nÀrea de primera llengua estrangera - Continguts\nÀrea de primera llengua estrangera - Criteris d'avaluació\nContinguts comuns - Plurilingüisme i interculturalitat\nÀrea de segona llengua estrangera - Continguts\nÀrea de segona llengua estrangera - Criteris d'avaluació\nÀrea de llengua catalana i literatura - Segon cicle EI i cicle inicial EP\nÀrea de llengua catalana i literatura - Cicle superior EP i primer curs ESO\nARC – àrees de llengües\nMultimèdia de signes\nDe les diferents llengües, es destaquen els recursos que es troben al document Recursos àmbit lingüístic educació primària.\nPalabras azules. Lecto-escriptura creativa con o sin TIC.\nAprendre textos. web desenvolupada per l'Ana Teberosky i el seu equip, al servei de la formació i actualització dels mestres de l'Educació Infantil i Primària envers l'ensenyament i l'aprenentatge del llenguatge oral i escrit.\nEspai de lectura. L’Espai de Lectura ofereix diferents experiències per compartir moments rics de lectura amb els infants.\nÚs d'instruments d'avaluació formativa per a la redacció d'una notícia\nTallers de llengua: taller d'auca.\nÀmbit lingüístic. Àrea de llengua catalana i llengua castellana\nÀmbit lingüístic. Àrea de llengües estrangeres


Lorena per fi explica per què es va divorciar de Pepe Navarro i el secret que guardava\nLorena ha explicat per què es va divorciar de Pepe | Catalunya Diari\nL'exdona de Pepe Navarro revela el motiu real de la ruptura\nper Miguel Cuartas 13/04/2022 11:25h\nPepe Navarro està en boca de tothom des de l'entrevista que va oferir fa uns mesos a 'Sábado Deluxe'. Feia temps que el presentador no donava senyals de vida i va pensar que era el millor moment per a tornar a la televisió.\nDurant la intervenció, Navarro va abordar temes molt sensibles, com ara el de la tan comentada paternitat del d'Alejandro Reyes, el fill d'Ivonne Reyes. Una paternitat legal que, avui dia, Pepe Navarro continua negant.\nPepe Navarro torna a ser tema de debat des que va parlar al 'Deluxe' | Europa Press\nAl seu dia, el veterà presentador va rebutjar fer-se la prova d'ADN, que podria confirmar que és el pare de l'únic fill d'Ivonne Reyes. I quan se la va voler fer, el jutge del cas ja no va escoltar el requeriment.\nPepe Navarro torna a ser al focus mediàtic\nA més, la seva exparella, Vanesa Martín, el va posar al punt de mira. Es va asseure al 'Deluxe' per a explicar detalladament com va ser l'agressió que va patir per part del polèmic presentador.\nUna agressió que va acabar en una sentència judicial desfavorable per a Navarro i que aquest no acaba d'oblidar per la gravetat que suposa.\nRecordem que , abans d'estar amb Ivonne Reyes i Vanesa Martín, Pepe Navarro va estar amb Eva Zaldívar i Lorena Aznar.\nPepe Navarro manté una batalla legal amb la seva exdona, Lorena Aznar | Europa Press\nAquesta última va ser l'única amb qui es va casar. I hi ha molts aspectes de la vida que va passar amb el presentador que avui dia es desconeixen.\nDivendres passat, Lorena Aznar va ser vista sortint d'un centre comercial. Amb el posat seriós i sense voler opinar sobre la vida del seu exmarit, l'actual professora d'anglès vol seguir fent la seva vida. I tot després que el mes de desembre passat es destapés que Pepe Navarro i ella s'havien divorciat.\nLorena Aznar es nega a abandonar la casa on viu amb els seus dos fills\nEn plena baralla legal amb el presentador, Lorena és cauta davant la ferma decisió d'ell de demandar-la. I és que el comunicador vol que la seva ex i els seus fills deixin la casa familiar, segons va publicar fa unes setmanes la revista 'Diez Minutos'.\nLorena Aznar i Pepe Navarro quan estaven junts | GTRES\nPepe vol que Lorena i els seus dos fills se'n vagin de l'immoble per a vendre'l i saldar un deute bancari. Malgrat tot, Aznar no vol abandonar el luxós 'penthouse', situat en un carrer molt cèntric de Madrid. Figura a nom d'una societat l'administrador únic de la qual és Navarro, i Lorena no vol anar-se'n fins que els ofereixi una alternativa.\nDesprés de molt de temps de disputes, el 20 de desembre passat Navarro va presentar una demanda de jurisdicció voluntària contra Lorena Aznar. Vol que sigui un jutge qui prengui la decisió definitiva. I el 2 de març tots dos es van retrobar als jutjats, i la tensió entre ells era evident.\nLorena Aznar i Pepe Navarro es van conèixer a 'Esta noche cruzamos el Mississippi'\nLa relació entre Pepe Navarro i Lorena Aznar va començar el 2004, quan feia poc que el presentador s'havia separat d'Eva Zaldívar. Des del primer moment, se'n van anar a viure a l'apartament de luxe de Navarro, que seria, fet i fet, la futura llar familiar.\nEl febrer del 2006, van patir la primera crisi de parella i es van separar. Concretament, dos mesos abans que nasqués la seva primera filla.\nPepe Navarro i Lorena Aznar es van conèixer fa més de dues dècades | Europa Press\nUn any més tard, es van reconciliar i es van casar. La parella van celebrar una gran festa a la casa que tenien a Eivissa. I el 2011, van tenir un altre fill.\nPepe i Lorena es van conèixer al late show 'Esta noche cruzamos el Mississippi', on ella treballava de ballarina.\nAnar a portada Última hora Cor Última hora Justícia Última hora Pepe Navarro Última hora Parella\nRocío Carrasco s'enfada per l'últim moviment del pare dels seus fills


3a CATALANA El Vilartagues respira (C.F.BESCANÓ B, 1 – VILARTAGUES C.F., 2) – Arxiu d'actualitat local\n3a CATALANA El Vilartagues respira (C.F.BESCANÓ B, 1 – VILARTAGUES C.F., 2)\nSegons Informa Tribuna Ganxona Tres punts importants va aconseguir el Vilartagues al camp del Bescanó”B”, situat una posició per sota dels ganxons.\nL’inici del matx no va ser gaire favorable per als interessos dels nostres jugadors, que no van sortir gaire ben posicionats al camp i en una contra veien com els locals s’avançaven al marcador. A partir d’aquí el domini del joc va ser per als de Sant Feliu, trenant jugades i creant alguna ocasió de perill i neutralitzant el joc dels locals. Tot i això, el marcador no es va moure més a la primera meitat.\nA la represa, el Vilartagues, conscient que l’unic que li servia era la victoria, va començar amb intensitat i seguint amb el domini del partit, creant ocasions de perill que el porter local amb bones intervencions va evitar que es transformessin en gol. Amb el pas dels minuts el Bescanó acusava el desgast fisic i es dedicava a defensar les embestides del Vilartagues que, al minut 73, va aconseguir l’empat amb un xut d’Escobar que el porter local va intentar refusar i es va introduir la pilota a la seva propia porteria. Els últims 15 minuts van seguir amb ocasions dels de Sant Feliu, arribant el gol de la victòria al minut 84 amb una jugada embolicada dins l’àrea bescanonina que va rematar Guerrero. Fins al final del partit no hi va haver temps per més, tot i que el Vilartagues podia haver marcat la sentencia.\nAmb aquesta desitjada victòria, el Vilartagues trenca una dinàmica negativa de tres partits sense guanyar i derrota un rival directe.\nEl proper partit es juga al Municipal de Vilartagues el diumenge 10 a les 16h contra l’Obispado, un altre equip situat per sota els ganxons. Amb l’ajuda de tothom el club local espera sumar una altra victoria per seguir escalant.\n3a CATALANA El Vilartagues respira (C.F.BESCANÓ B, 1 – VILARTAGUES C.F., 2) added by Redacció on 07/03/2012\nVerificació (no es una màquina) * Time limit is exhausted. Please reload CAPTCHA. − sis = dues


Núria Picas completa el seu repte d'unir Cavalls de Vent i Carros de Foc - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nNúria Picas completa el seu repte d'unir Cavalls de Vent i Carros de Foc\nNúria Picas, amb el repte fet twitter/núria picas\nLa doble campiona del món d'ultratrail, la manresana afincada a Berga Núria Picas, va completar ahir a la nit, al voltant d'un quart d'onze, el gran repte que s'havia proposat: enllaçar el quilometratge de dues de les curses més dures que hi ha, la Cavalls del Vent i la Carros de Foc, en una iniciativa anomenada Home to Home.\nPicas, que va sortir a dos quarts de vuit del vespre de dijous del refugi d'Estasen, es va estar gairebé 27 hores voltant pel Parc Natural del Cadí Moixeró i el Parc Nacional d'Aigüestortes i Sant Maurici. El bon temps la va acompanyar en una ruta que es feia seguint el sentit horari.\nAixí, ahir a trenc d'alba va arribar de nou a Estasen, després d'haver fet 84 quilòmetres i haver superat un desnivell positiu de 4.800 metres. D'aquí es va desplaçar al refugi de Colomina, on a quarts de set del matí va començar Cavalls de Foc. Aquesta prova és més curta, de 55 quilòmetres, però té més desnivell positiu, un total de 9.200 metres. Durant tota la jornada va estar acompanyada d'amics i, exhausta, tal com es veu a la imatge, va informar al seu compte de Twitter que havia tornat al refugi de Colomina passades les deu de la nit i amb el repte aconseguit.


Publicado por Escoles Verdes el 27 de Noviembre de 2019 a las 2:04pm\nEl proper 30 de novembre és el Dia sense compres, un dia per protestar contra el consumisme poc sostenible amb una acció ben senzilla en forma de vaga simbòlica: no comprar durant 24 hores i dedicar el nostre temps a altres activitats. El seu origen\nJornada Emergència Climàtica i Migracions - 14 de novembre de 2019\nPublicado por Escoles Verdes el 4 de Noviembre de 2019 a las 12:08pm\nEl dijous 14 de novembre de 2019 us convidem a la Jornada Emergència Climàtica i Migracions.\nEls efectes de l’escalfament del sistema climàtc, i les tendències i previsions, fan del canvi climàtc un dels reptes més importants del segle XXI, amb cons\nSetmana Europea de la Prevenció de Residus - 16 al 24 de novembre de 2019\nPublicado por Escoles Verdes el 28 de Octubre de 2019 a las 9:32am\nLa Setmana Europea de la Prevenció de Residus neix d'un projecte de 3 anys que rep el suport del programa LIFE+ de la Comissió Europea. L'objectiu és organitzar durant una mateixa setmana i arreu d'Europa, accions de sensibilització sobre la prevenc\nSortides Delta del Llobregat\nPublicado por Escoles Verdes el 24 de Octubre de 2019 a las 9:50am\nApropa’t al Delta: Ajuntament del Prat de Llobregat.\nEspai visitat: Espais Naturals del Riu – Cal Tet. Més informació d’aquest espai en aquest enllaç\nQuè es visita: recorregut on es fa observació el tram final del riu Llobregat, zones de maresmes i\nLa Setmana Bio a l’escola és l’apartat de la Setmana Bio per l’alimentació ecològica dedicat a la comunitat educativa. El seu objectiu és donar a conèixer la producció agrària i l’alimentació ecològiques en l’entorn educatiu, tant a l’alumnat com a\nEls alumnes a partir del novembre, dissenyen i construeixen a l\nRESIDU VA, RECURS VE, és un recapte de materials que normalment es descarten com a residus per part de les empreses però que de fet es poden reutilitzar i, per tant, es poden destinar als projectes de les entitats socials, ambientals, culturals i es\nEl dilluns dia 7 d’octubre se celebra el Dia Mundial d’Anar a Peu a l’escola (#WalkToSchoolDay #AnarAPeuEscola) que persegueix incentivar que els infants i joves puguin arribar a l’escola d’una manera segura i sostenible i disminuir l’ús del vehicl\nEl primer cap de setmana d’octubre se celebra el Dia Mundial dels Ocells de manera multitudinària la major part d’espais naturals protegits per acostar el món dels ocells i els seus hàbitats a la ciutadania, donar a conèixer la diversitat i l’int\nEl divendres 27 de setembre de 2019 dins de la setmana pel canvi climàtic tots els alumnes i mestres de l’escola Lola Anglada de Martorell s'han trobat per fer un acte conjunt pel nostre Planeta. Tots s'han unit per llegir un Manifest per expressa\nEls recents informes sobre l’estat de la biodiversitat de l’IPBES i sobre l’escalfament global d'1,5 °C de l’IPCC, el grup d'experts de l'ONU sobre canvi climàtic, alerten d’un rumb que porta al deteriorament d’un gran nombre d’ecosistemes, tant ter\nAquesta diada neix amb l’objectiu de conscienciar els ciutadans sobre la contribució del trànsit privat a les emissions dels gasos d’efecte hivernacle. Els cotxes són responsables del canvi climàtic, alhora que contribue\nVam començar amb la ponència d'Eva Bach, pedagog\nTEMA: Fem de pagès: conreus ecològics, vari\nEs pot diferenciar entre paper reciclat (elaborat a partir de pa\nAquest any, durant la setmana cultural d’aquest curs 18-19 la temàtica a l’escola Sant Domènec ha estat “El medi ambient”. Els alumnes de 1er de primària van adonar-se que al menjador generaven moltes empolles d'aigua, fins a 20 ampolles diàries! Fe


Costa Vermella, Colliure i Portbou\nUn dia per coneixer la Costa Vermella, a la Catalunya nord.\nPer autopista fins a Figueres, després Llançà i per Portbou, entrarem al país veí recorrent la Costa Vermella, la qual s'estén des d’aquesta població fins al sud d’Argelers. El color fosc, rogenc de les penyes, que contrasta amb la blavor de l’aigua, justifica el nom d’aquesta costa. Podrem visitar Cotlliure, antic poble de pescadors i vinyataires, conegut per les seves anxoves i per ser font d’inspiració de nombrosos pintors. Veurem el seu castell i la seva església a la vora del mar. Al cementiri de la vila, s’hi troba la tomba d’Antonio Machado. El retorn el farem per La Jonquera on tindrà lloc el dinar.\nPREU 55 € Inclou viatge, visites, dinar bufet i acompanyant de l’agència\n- Targeta crèdit Transferència bancària Pagament en efectiu (Oficina) Tria una parada d'autobús Vull una parada diferent a les del llistat. ARTES : Parada de bús AVINYÓ : Cruïlla d'Oló BALSARENY : Parada bús, davant piscines CABRIANES : Pabelló CASTELLBELL : AJUNTAMENT CASTELLGALÍ : Carretera MANRESA : Bonavista MANRESA : Mercat Puigmercadal MANRESA : Muralla del Carme - FORN DE CABRIANES MANRESA : Parada bus Llibertat- Davant bar ros MANRESA : Mercat Sagrada Familia MANRESA : Davant Àrea de Guisona MANRESA : BAR XIVIT MANRESA : Parada Cuines, Davant Roqueta SALLENT : PONT NOU - PARADA BUS SANT FRUITOS : SANT FRUITOS Parada Bús, Ajuntament SANT FRUITOS : parada bus Ajuntament SANT JOAN DE VILATORRADA : Parada Bus Palillo SANTPEDOR : Parada bús ST VICENÇ DE CASTELLET : Parada bús


Nova campanya de prospecció de caragol poma a l'Ebre | Diari de Tarragona\nNova campanya de prospecció de caragol poma a l'Ebre\nLa Confederació Hidrogràfica de l'Ebre vol comprovar si el tram es manté net després de les operacions anteriors i evitar que l'invasor remunti riu amunt\n16/06/2015 18:36 | Actualizado a 22/05/2017 20:05\nTècnics de la CHE rastregen la llera de l'Ebre per netejar-la de caragol maçana, prop de Tortosa. Foto: CHE\nLa Confederació Hidrogràfica de l'Ebre (CHE) efectuarà, entre aquest divendres i diumenge, una nova campanya de prospecció de caragol poma en el tram de riu comprès entre Tortosa i Amposta. Amb aquesta operació, l'organisme de conca vol comprovar si la neteja duta a terme el 2014 ha mantingut a ratlla el gasteròpode invasor amb l'objectiu d'evitar que remunti aigües amunt de Tortosa on, assegura, no es troba present en aquests moments. La CHE ha encarregat la prospecció a l'empresa Paleoymas, que utilitzarà piragües per arribar a les zones de la riba amb vegetació i detectar, sigui manualment o amb aparells, la presència de caragols per efectuar-ne la retirada.\nSegons l'organisme de conca, la prospecció en un àmbit fora de la seva competència -aigües avall de Tortosa el riu és ja Domini Públic Marítim-Terrestre i depèn de la Direcció General de Costes- s'efectua amb l'objectiu de mantenir la coordinació i la col·laboració amb la Generalitat en l'objectiu d'evitar que la plaga s'escampi riu amunt -en el cas d'arribar a l'inici dels canals de riu, la seva expansió podria resultar imparable, recorden els experts-.\nDe moment, la CHE continua assegurant que el caragol poma no ha remuntat encara Tortosa, tot i que es van detectar alguns exemplars a l'alçada de Miravet, que podria haver estat introduïts per un sabotatge. Per això, considera que la prospecció ha de permetre comprovar si els treballs que ja va dur a terme l'any 2014 van resultar fructífers i la zona es manté neta. "Si no és així, es retiraran els exemplars adults i les postes que es trobin", apunten. De fet, durant la campanya del passat novembre es van retirar 2.196 postes i 699 exemplars adults de la zona.\nLes prospeccions s'iniciaran des de Tortosa i fins a Amposta per les dues ribes. L'empresa Paeoymas, encarregada dels treballs, utilitzarà piragües per arribar fins les zones amb major densitat de vegetació. En els trams amb poca profunditat, menys d'un metre de calat, es prospectarà al tacte i mitjançant l'ús d 'aparells per mirar el fons, així com instruments manuals de captura -xarxes de màniga, sedassos o bastons telescòpics amb un recipient al seu extrem-.\nLa CHE i el govern espanyol, molt criticats durant els últims anys pel sector arrossaire i la Generalitat per la seva inactivitat a l'hora d'actuar contra el caragol poma al tram final del riu, assegura que vol mantenir la seva col·laboració amb les administracions competents en la lluita. Manté, en el cas de les ribes fluvials, la necessitat de crear "tallafocs de ribera", franges sense vegetació, per evitar les postes d'ous. També recorda que, l'any passat, va modificar les normes de navegació fluvial, confinant els vaixells del tram entre Flix i Tortosa, per evitar la propagació de la plaga.


Mollerussa presenta una marca turística per promocionar la ciutat i atreure el turisme - Teleponent\nInici Fires i festes Mollerussa presenta una marca turística per promocionar la ciutat i atreure el...\nMollerussa presenta una marca turística per promocionar la ciutat i atreure el turisme\nL'eslògan 'Mollerussa et conVida!' té l'aigua com a protagonista\nL’Ajuntament de Mollerussa ha presentat aquest dissabte la nova marca de turisme amb la qual vol promocionar arreu la capital del Pla d’Urgell com a destinació a visitar.\nAmb l’eslògan ‘Mollerussa et conVida’, la marca té l’aigua del Canal d’Urgell i la terra que rega com a protagonista.\nL’alcalde de Mollerussa, Marc Solsona, ha explicat que l’objectiu és vendre els actius de la ciutat per a atraure visitants de fora i alhora també socialitzar-los entre la pròpia ciutadania perquè els coneguin millor, amb l’objectiu d’ajudar a reactivar l’economia a través del turisme.\nLa presentació de la nova marca s’ha fet en el marc de la 149a Fira de Sant Josep, que la ciutat celebra fins aquest diumenge.\nArticle anteriorLlum verda definitiva al pressupost de l’Ajuntament de Lleida per al 2022\nArticle següentLleida segueix amb la davallada de xifres de coronavirus


Carril bici en dos quilòmetres entre Solsona i el Centre Forestal\nActualitzada 13/12/2019 a les 09:25\nAprofitant la reforma de la carretera, que costarà 1,5 milions\n© Les obres en els dos primers quilòmetres costaran 1,5 milions.\nLa Diputació ha licitat obres de condicionament de la carretera de Solsona al coll de Jou, la LV-4241, en un tram que va des de la capital fins al Centre Tecnològic Forestal de Catalunya, la qual cosa suposarà una inversió de més d’1,5 milions d’euros. L’actuació comportarà la construcció d’un carril bici de gairebé dos quilòmetres que vorejarà la carretera per potenciar l’activitat ciclista i turística de la zona.\nSegons fonts del departament de Vies i Obres de la institució provincial, la intervenció comportarà la demolició d’elements degradats i inservibles, l’estassada i moviments de terra, la consolidació de murs d’escullera, drenatges, renovació del paviment a la calçada i la senyalització i protecció de la via. Segons les mateixes fonts, la carretera es troba en un estat molt degradat.\nLa intenció és iniciar les obres a primers d’any perquè estiguin llestes en un termini d’un any i mig. El febrer d’enguany, la Diputació va expropiar una quarantena de parcel·les per a la millora d’aquesta via. El projecte es va aprovar el 2018.


Propietat de ribera de categoria II amb perspectives de pesca, cinema privat i instal·lacions de spa d’última generació - interiorsnone\nPrincipal interiorsPropietat de ribera de categoria II amb perspectives de pesca, cinema privat i instal·lacions de spa d’última generació\nTot i que els jardins màgics i l’entorn idíl·lic de la Lower Chilland House ho marquen com a una cosa de contes de contes de fades, el pintoresc exterior amaga una gran quantitat de serveis moderns. Penny Churchill informa.\nLa Lower Chilland House, a Martyr Worthy, a quatre milles a l'est de Winchester, es troba en un emplaçament inigualable a la riba del riu Itchen, situat àmpliament entre els grans corredors pesquers amb mosques del món.\nActualment per a la venda a través de Savills a un preu guia de 7, 5 milions de lliures, la casa de mitjan segle XVIII, catalogada com a grau II, oculta una retirada de país ultra-contemporània darrere de la seva tradicional façana georgiana, creada segons els estàndards internacionals pel seu propietari americà, que va comprar. el 2006.\nEs troba en 51⁄2 hectàrees de jardins enjardinats, que proporcionen un teló de fons màgic, realçat pel riu Itchen que flueix al límit sud, i el Mill Leet recorrent els terrenys, proporcionant 875 metres de pesca amb doble banc entre ells.\nL’espai i la llum abunden a tota la casa, des del saló formal i el menjador a banda i banda de la sala fins a la sala d’escala interior, la cuina / sala d’esmorzars i la seva sala d’estar contigua, amb les portes franceses obertes a un menjador exterior cobert.\nLa suite principal del primer pis compta amb un magnífic dormitori principal, un ampli vestidor, un bany i una terrassa privada. Hi ha dues habitacions de convidats i un bany en aquesta planta, amb una sala de cinema amb panells de fusta a les golfes de dalt.\nSempre cal tenir en compte un exercici seriós i una relaxació total, des de la magnífica piscina que hi ha a la part de darrere de la casa fins a la piscina separativa equipada amb un sistema d’altaveus integrat per a l’entrenament de longitud. La casa de la piscina s’obre de manera increïble al llarg d’una paret sencera, un disseny modern que d’alguna manera aconsegueix mantenir-se simpatitzant amb l’arquitectura original de la casa i evidencia agradables imatges de llargs dies d’estiu a l’exterior.\nLa Mill House, classificada en el grau II, s’ha convertit en un gimnàs d’última generació, amb tractaments a mida i sales de vapor, però també es podia adaptar a allotjaments addicionals, si cal.\nLower Chilland House està al mercat a través de Savills a un preu guia de 7, 5 milions de £. Per a més informació i imatges, feu clic aquí.\nCopyright interiors: Propietat de ribera de categoria II amb perspectives de pesca, cinema privat i instal·lacions de spa d’última generació - interiorsnone


Coral Infantil - Grup Coral Horta\nBenvingut/da a la Coral infantil Notes.cat !!!\nSom la coral infantil del Grup Coral Horta. El Grup Coral Horta és una associació del barri, sense ànim de lucre que des de l’any 1979 i al llarg de la seva història ha tingut diferents seccions. Després d’un llarg període sense corals infantils, l’any 2006 la junta va decidir iniciar de nou el projecte de crear una secció infantil.\nEl setembre de l’any 2006, la coral infantil va iniciar el seu camí i actualment participen a la coral 100 cantaires, repartits per edats en tres cors:\nde P4 a 1r de primària. de 2n a 4rt de primària. de 5è de primària fins a 3r d’ESO.\nAssagem al centre Cívic Matas i Ramis.\nEl curs comença a l’octubre i acaba amb el Concert de Festa Major (segona o tercera setmana de setembre) respectant, majoritàriament el calendari escolar.\nQuan cantem en un concert portem un uniforme que ens identifica:\nUn polo de màniga curta amb el logo de la coral, que podreu comprar-nos abans del primer concert i uns texans blaus. A l’hivern ens posem una samarreta de màniga llarga, blanca i gruixuda a sota del polo.\nL’aportació econòmica dels cantaires és bàsica pel funcionament anual de la coral. Aquests diners es destinen a pagar els sous de direcció, acompanyaments musicals, les despeses de gestió i el material didàctic.\nNo volem que cap família no tingui accés a la nostra entitat o a alguna de les activitats extraordinàries per qüestions econòmiques. Per això si teniu qualsevol problema parleu directament amb nosaltres, segur que hi podem trobar solució!\nLa quota actual és de 300 € per curs repartits en quatre pagaments domiciliats al compte corrent que ens faciliteu.\nEl cor de petits assagem tres quarts d’hora a la setmana, repartits en dos grups de 20 nens i nenes com a màxim, tot i que els concerts els fem tots junts.\nDimarts de 17.15h a 18.00h.\nDimecres de 17.30h a 18.15h.\nCantem a una veu amb acompanyament instrumental.\nCom a concerts tradicionals i fixos en fem 4 a l’any:\nNadal: el dia de Sant Esteve al matí.\nSant Jordi: el dimecres de la setmana de Sant Jordi a la tarda.\nEstiu: al final de curs fem una cantata.\nFesta Major: la setmana de festa Major d’Horta.\nUna dia a l’any fem el SUPERDISSABTE.\nUn dissabte o diumenge ens trobem de les 10h del matí fins a primera hora de la tarda, per assajar i fer alguns tallers relacionats amb el repertori de l’any.\nEl cor de mitjans assagem una hora a la setmana:\nDimarts de 18.15h a 19.30h.\nCantem a una i/o dues veus amb acompanyament instrumental.\nUn cap de setmana a l’any marxem de COLÒNIES.\nMarxem dissabte al matí i tornem diumenge a la tarda.\nEl cor de grans assagem una hora i mitja a la setmana:\nDimecres de 18.30 a 20.00h.\nCantem a dues i tres veus i introduïm quatre veus amb acompanyament instrumental.\nAlguns anys, amb aquest grup fem activitats extres fora de Barcelona, com per exemple INTERCANVIS. En aquest cas, no fem colònies.\nFlorència, Abril 2011\nEl Toni Jorquera i la Míriam López són els directors de la coral infantil.\nLa Blanca Pastó és la directora tècnica i presidenta de l’entitat. És educadora social i musicoterapeuta.\nTots tres, conjuntament, s’encarreguen de coordinar i tirar endavant el projecte, amb la col·laboració d’un grup de pares que són els delegats de cada grup.\nAnteriorment havia dirigit la coral infantil la Marta Finestres.\nSi voleu posar-vos en contacte amb nosaltres feu-ho a través d’aquest correu electrònic:\nEns podreu trobar els dies d’assaig al:\nC/ Feliu i Codina 20\nHorta (L5) i Valldaura (L3)


Carles Ambrona El Vendrell 29-03-2021 9:04 Lectures 512\nAB Vendrell - CB Pallejà B. Eix\nL’AP Dental Vendrell, tornava a jugar un partit oficial, més d’un any després, a Coma-ruga, i ho feia amb una derrota, per 62-64, davant el Pallejà B, el mateix rival que els taronges havien superat a domicili, la setmana anterior. Va ser un partit molt igualat, on els de Manel Espallargas, van portar la iniciativa en el marcador, gran part dels minuts, però, en els darrers atacs, els locals, es van travar i els visitants, ho van aprofitar, per endur-se la victòria, cap al Baix Llobregat. Després de dos partits, els del Vendrell, presenten un balanç d’un triomf i una derrota, el mateix que tenen els sis equips del grup. L’encontre va començar amb un alt ritme d’anotació per part dels dos conjunts, que no trobaven oposició en la defensa rival, un constant intercanvi de cistelles, que donava el 21-23, a la fi del primer quart. En el segon període, l’encert de cara a cistella va baixar, encara que el partit, es mantenia molt igualat, el domini dins la zona dels taronges, era replicat per les transicions del Pallejà, que deixaven un empat 36-36, a l’arribar al descans.\nA la represa, una major intensitat defensiva i el domini dels germans Solé i Yeison Colon, sota els taulells, van propiciar una parcial d’ 11-4, que estirava a un 47-40 el lluminós; però, un triple anotat pel visitant Campos, va esperonar als seus, que aprofitant alguna que altra pilota perduda dels taronges, retallaven fins al 53-51, del final del tercer quart. Un últim període, on el joc es va travar completament, desencert i precipitació, amb un pobre parcial de 5-4, en els primers cinc minuts, que donava un 58-54; es va entrar en un final a cara o creu, després que el Pallejà retallés el marcador, empat 60-60, a poc més d’un minut, on quatre tirs lliures anotats pels visitants i les errades, en els atacs decisius per part dels penedesencs, van acabar de decantar el resultat, a favor dels visitants. El proper partit es jugarà després de setmana santa, el dia 10 d’Abril, a la pista del BM Viladecans.\nPel Vendrell van jugar: Marín (2), Joan Solé (16), Vacas (8), Hernández (5), Jordi Solé (4), Blasi (4), Marcos (3), Harster (5), Espino (1), Colon (14), Ruíz i Álvarez. 13/20 tirs lliures, 3 triples anotats.\nParcials: 21-23, 15-13 (36-36), 17-15 (53-51), 9-13 (62-64)\nEl sènior B per la seva banda, tornava a derrotar al conjunt del Morell B, aquesta vegada per 54-51 al pavelló de Coma-ruga. Els d’Ivan Espallargas, sumen dos victòries, en els dos partits disputats, al subgrup 12C, de tercera catalana. Va ser un partit molt defensiu, malgrat, que els taronges, van agafar ràpidament avantatge, després de dos triples de Marc Amorós, 11-2 als quatre minuts, que els va servir per dominar 17-10 el primer quart. Al descans s’arribava amb un 26-20, després d’un segon període molt pobre en anotació. En el tercer quart els locals van seguir portant la iniciativa 41-34; en el darrer període, un parcial de 0-7 favorable al Morell, va capgirar el resultat 48-51 a dos minuts del final. Els vendrellencs, però, van saber refer-se i van contestar amb un nou parcial de 6-0, que sentenciava el partit.


Xalet en urbanització de Can Domènech a Tordera - Finques Pi\nXalet en urbanització de Can Domènech a Tordera\nComprar A la venda\nXalet en urbanització de Can Domènech a Tordera amb una superfície total construïda de 225m2 sobre una parcel·la de 1248m2.\nParcel·la ascendent en diversos nivells trobem un xalet acollidor amb bones terrasses, magnífiques vistes de les muntanyes de la zona amb el mar de fons, part de la parcel·la posterior és un bosc típic de la zona mediterrània.\nEntrant des del carrer ens trobem amb la primera terrassa enrajolada i següentment tenim el garatge. Seguim per una escala exterior àmplia que ens deixa a la porta principal i a la segona terrassa de la torre. En aquesta planta tenim saló menjador amb llar de foc i balcó amb vistes, cuina office amb sortida la terrassa zona barbacoa, un lavabo i una habitació.\nEn segona planta 3 habitacions dobles, un bany, un balcó amb millors vistes en estar més elevat i una terrassa a la part posterior.\nSituada 15 minuts de Nacional II o C32, si busques una zona tranquil·la i ets una amant de la natura ofereix un punt de sortida per a múltiples rutes tant a peu com en bicicleta de muntanya per la zona del Montnegre.\nActualitzat agost 7, 2021 , 5:38 pm\nTipus de propietat: Torre\nEstat de la propietat: Comprar\nTorre de 285m2 sobre una parcel·la de 686m2\nHola, estic interesat en [Xalet en urbanització de Can Domènech a Tordera]\nA l'enviar aquest formulari estic d'acord amb els Termes d'ús\nCarrer Nou 17, 08395 Sant Pol de Mar\n93 760 30 36\nSigui per llogar o vendre, a Finques Pi t'ajudarem a donar la millor sortida al teu immoble en el mercat.\nEnvia'ns la informació\n© Finques Pi - Tots els drets reservats


Pis de lloguer prop de la platja a Barcelona\nTot el que necessites saber sobre els pisos de lloguer a prop de la platja a Barcelona\nBarcelona és una ciutat cosmopolita que ha sabut fer-se un forat com a centre cultural, turístic, financer i tecnològic. Aquestes característiques les comparteixen moltes de les grans capitals europees, però si hi ha alguna cosa que diferencia a Barcelona i la fa destacar, és el mar Mediterrani.\nSi estàs pensant a llogar un pis a Barcelona i t'agrada la platja i el mar, no ho dubtis, centra la teva recerca a la zona del front marítim de la capital catalana. El bon temps que fa a Barcelona ens permet gaudir de la platja pràcticament cada dia de l'any.\nDes de finals de la primavera fins a principis de la tardor les aigües de la Mediterrània tenen una bona temperatura, el que permet gaudir del mar. És l'època on la platja està més massificada, perquè tant els barcelonins com els turistes aprofiten per apropar-se a alguna de les platges de la ciutat per prendre el sol i banyar-se.\nViure prop de la platja et permetrà gaudir-la en hores menys concorregudes i així evitaràs les aglomeracions. Però la platja de Barcelona no només s'aprofita a l'estiu. És possible que en ple mes de gener no ens puguem banyar, tot que hi ha valents que ho fan cada dia, faci el temps que faci, però sí que podem sortir a córrer, a fer exercici, a passejar o a prendre alguna cosa amb els amics en algun dels xiringuitos que obren tot l'any.\nAvantatges de llogar un pis a prop de la platja a Barcelona\nEls barris més propers al mar i tot el Passeig Marítim de Barcelona són una de les zones més animades i concorregudes de la ciutat. Sempre hi ha gent passejant, gaudint del sol, practicant tota mena d'esports, des de patinatge o voley platja, o grups fent ioga i meditació.\nEls barris que estan literalment tocant al mar són: la Barceloneta, la Vila Olímpica, Poblenou i Diagonal Mar. Cada un d'ells té les seves particularitats, i els seus habitatges de lloguer tenen una alta demanda, tant pels turistes com per la gent que vol instal·lar a la ciutat.\nLa Barceloneta és un antic barri de pescadors amb carrers estrets i pisos petits, però que encara conserva aquest encant decadent d'abans. Als seus carrers trobaràs restaurants de tota la vida que serveixen els millors plats de peix i arròs de tota la ciutat.\nEl Poblenou és el nou barri de moda de la capital catalana. Un antic barri industrial que s'ha reconvertit en centre tecnològic i on estan obrint nous negocis cada dia. És una zona amb un ambient jove però que no ha perdut la seva essència, i on els nous veïns conviuen amb els de tota la vida.\nLa zona de Poblenou és més àmplia que la Barceloneta i ofereix diversos tipus d'habitatges de lloguer. Hi ha pisos antics i més petits, però també habitatges que tenen més metres quadrats, ideals per a famílies joves. La Vila Olímpica es va construir per allotjar els atletes durant les Olimpíades de Barcelona '92.\nSón edificis amb habitatges de diferents mides i envoltades de zones enjardinades privades. És un dels barris més nous de la ciutat juntament amb la zona de Diagonal Mar. En primeríssima línia de platja, a Diagonal Mar o el Front Marítim del Poblenou, hi ha una sèrie d'edificis amb habitatges de luxe, amb espectaculars vistes al mar.\nBarcelona té tot el que pots trobar en qualsevol gran ciutat i a més et permetrà gaudir de la platja. Tot un luxe, sens dubte.


Ajuntament de Sant Celoni - Premi de la Crítica teatral a l'actriu celonina Teresa Vallicrosa. Moltes felicitats!\nPremi de la Crítica teatral a l'actriu celonina Teresa Vallicrosa. Moltes felicitats!\nL'actriu de Sant Celoni Teresa Vallicrosa ha estat reconeguda en els Premis de la Crítica de les Arts Escèniques 2017, organitzats pel col·lectiu Recomana, amb el premi de Millor Actriu de Repartiment pel seu treball a l'obra Els nens desagraïts, amb text i direcció de Llàtzer Garcia. L'obra explica la història d'una secta real que va existir en els anys vuitanta del segle XX a Sant Gregori, prop de Girona. L'actriu celonina interpreta la Mare, una dona autoproclamada Missatgera de Déu que exercia de far espiritual dins la comunitat ultrareligiosa. Amb aquesta obra Llàtzer Garcia ha tancat la trilogia sobre la família que va començar amb La terra oblidada i va continuar amb La pols.\nEntre els guardonats en la 20a edició també hi ha el músic de la Garriga Joan Garriga per la Música Original de Bodas de Sangre i l'obra La nena dels Pardals que va guanyar el premi al Millor Espectacle Familiar. Aquesta producció de Teatre al Detall la podreu gaudir el proper diumenge 6 de maig al Teatre Ateneu de Sant Celoni (tots els detalls aquí).\nTeresa Vallicrosa afegeix aquest guardó a una llarga i brillant carrera d'èxits. Ha rebut el Premi Margarida Xirgu a la Millor Interpretació Femenina per Yo maté a mi hija (una historia real); el Premi de l'AADPC (Associació d'Actors i Directors de Catalunya) a la millor Actriu Secundària per Sweeney Todd; el Premi Butaca a la Millor Actriu de Musical per T'estimo, ets perfecta. Ja et canviaré, o el premi a la millor Actriu de Repartiment pel seu treball en Ascens i caiguda de la ciutat de Mahagony en els Premis Gran Via de Teatre Musical.\nInformació publicada el 3 d'abril de 2018


– Crònica del nostre ROAD TRIP per L’OEST DELS ESTATS UNITS (*****) – capítol 7 – SAN FRANCISCO (2on dia) |\n– Crònica del nostre ROAD TRIP per L’OEST DELS ESTATS UNITS (*****) – capítol 7 – SAN FRANCISCO (2on dia)\nDIJOUS 15 D’AGOST 2013\nAvui ens llevem una mica més tard del que és habitual per nosaltres i després d’esmorzar decidim començar pel barri de Chinatown que segons la guia “és una ciutat dins d’un altre ciutat” i és la part més densament poblada de San Francisco. S’accedeix al barri per una porta de color verd al encreuament de Grant Avenue i Bush Street i de seguida comencen les taulades amb forma de pagodes i les botigues plenes de productes xinesos per al nostre gust “horrorosos”.\nCom succeïx amb tots els barris xinesos de totes les grans ciutats que hem conegut, es converteixen en una mena de guetos on només viuen persones xineses i només venen productes xinesos. Fem el recorregut que ens indica la guia i pugem dalt de l’edifici de correus on hi ha un temple budista. “La guardiana del temple” és una dona molt antipàtica que no li agrada rebre turistes… no ens deixa fer cap foto ni tampoc sortir a la terrassa. Marxem.\nHem pogut presenciar un funeral xines, una caravana de cotxes precedits per una banda de músics i policies que fan parar el trànsit i que fan el recorregut pels llocs favorits del difunt en el barri abans de conduir-ho al temple on faran la cerimònia. Els cotxes de la comitiva de rigorós color negre i circulant molt lentament.\nContinuem ruta visitant el barri de Nob Hill amb la Catedral Grace, la tercera catedral del país inspirada en Notre Dame de París però construïda amb ciment per tal de resistir als terratrèmols i acabada a l’any 1964. Tenim la sort de poder escoltar una estona musica d’orgue.\nA l’entrada de la església un laberint copiat del de la Catedral de Chartres i que simbolitza el recorregut necessari per tal d’assolir la fe. Nosaltres no el fem…. crec que no sortiria efecte.\nHem intentat accedir al pis 19 de l’Hotel Mark Hopkins, just al davant de la Catedral però es just l’hora en què el restaurant que dona accés esta tancat i ens quedem amb les ganes. Originàriament era la residència d’aquest personatge, un empresari amb pràctiques poc honestes, i es va reconvertir en hotel l’any 1926 i segons diuen era el lloc on s’acomiadaven els soldats de les seves parelles durant la segona guerra mundial.\nEn aquest barri i molt a prop tres hotels també de renom : El Stanford Court Hotel, antiga propietat de Leland Stanford que va finançar el primer tramvia-funicular de la ciutat, el Fairmont Hotel destruït al 1906 per l’incendi just el dia abans de la seva inauguració i el Huntintgton Hotel lloc preferit per les celebritats que busquen un lloc allunyat de la publicitat.\nEns dirigim al Cable Car Museu on podem veure els cables d’acer en funcionament que des de aquí arrosseguen tots els tramvies de la ciutat, ja que mes que tramvies son funiculars que s’enganxen o no, al cable a voluntat.\nL’edifici és del 1909 i a mes compta amb el taller de reparació dels tramvies, les cotxeres i un museu amb el primer tramvia funicular del món. És un museu curiós de visitar.\nDecidim anar a dinar a Embarcadero Station, davant per davant del complex de Embarcadero Center, i ja al Districte Financer de la ciutat. Fem un tomb, ple de botigues i restaurants i amb un mercat de fruites i verdures a l’exterior. Decidim dinar al Hog Island Oyster Company, lloc molt conegut per les seves ostres de totes les parts del mon; hem de fer una bona cua abans de què ens donin una petita taula. Demanem una selecció d’Ostres de diferents mars i oceans del mon.\nLes ostres les obren en el moment de servir-les i aquest ritual a la vista dels comensals al ben mig del restaurant, forma part del espectacle, ja que tothom menja el mateix…. son exquisides; per acompanyar, demanem una amanida amb figues i poma que realment esta també molt bona.\nDesprés de dinar ens endinsem en el Embarcadero Center i entrem al vestíbul del Hotel Hyatt Regence amb l’escultura Eclipse, les seves 17 plantes i els ascensors de vidre que fan un entorn realment espectacular.\nCaminem per Market Street, el carrer principal de San Francisco, fins a l’hotel….. avui decidim anar a descansar una estona i agafar una nova pastilla per la màquina de fotos del Miquel que s’ha quedat sense\n“Visto y no visto” tornem a sortir aquest cop cap a la part del Civic Center per visitar l’Asian Art Museum. Instal·lat a l’est de la mateixa i monumental plaça de l’Ajuntament de la ciutat (City Hall) en un dels edificis de la Old Library.\nAgafem uns auriculars d’àudio guia que ens permet fer una visita completa a las dues plantes que conformen el Museu i que ens agrada força. Aquest museu està estructurat en tres galeries : Índia, Mon persa i Sud-est asiàtic i enfoca les exposicions des de la perspectiva del desenvolupament del budisme, l’intercanvi cultural dels pelegrins i les pràctiques locals.\nAcabada la visita pugem a una de las línees mes emblemàtiques de la ciutat, la línea F que ens apropa de nou al Fisherman i al Pier 39, ple de botigues i restaurants. Finalment optem pel Hard Rock Cafè i les seves hamburgueses. De tornada parada en el super de la cadena Walgreens als peus del hotel, que estan oberts les 24 hores, a comprar llet per l’endemà i enseguida a dormir totalment esgotats.\nCliqueu aquí per anar al capítol anterior – Cliqueu aquí per anar al capítol següent – Cliqueu aquí per anar al 1er capitol\nAquesta entrada s'ha publicat en VIATGES i s'ha etiquetat amb Asian Art Museum, Catedral Grace, Chinatown, Embarcadero Station, Fisherman, Hog Island Oyster Company, Hotel Fusion, Hotel Hyatt Regence, Market Street, Nob Hill, Pier 39, SAN FRANCISCO el 13 d'octubre de 2013 per Imma Barba.\n← – Dansa – VICTOR ULLATE BALLET Comunidad de Madrid (****) – Teatre Victòria – 10/10/2013 – Teatre – GOODBYE BARCELONA (****) – Teatre del Raval – 11/10/2013 →\n4 pensaments a “– Crònica del nostre ROAD TRIP per L’OEST DELS ESTATS UNITS (*****) – capítol 7 – SAN FRANCISCO (2on dia)”\njosep 13 d'octubre de 2013 a les 13:36\nVaja “tute” que us vàreu donar!. Per cert al tramvia hi havia més catalans oi?\nUna abraçada i fins la propera\nImma Barba 13 d'octubre de 2013 a les 15:36\nSi, hi havia una parella, i només em van trobar dos en tot el viatge, l’altre dins d’un cinema a Yellowstone!!!! Tute ??? anar amb el Miquel de viatge és un no parar, llevar-te d’hora i arribar al vespre sense poder dir ni bona nit!!!!!! Ara que hi penso, o farà aposta????\nROSA 13 d'octubre de 2013 a les 22:01\nMolt interesant i molt maco tot… seguim juntes la Sara i jo la vostre aventura… deu ni dó amb les baixades/pujades de San Francisco!!!.\nImma Barba 13 d'octubre de 2013 a les 23:29\nGràcies per estar pendents del que publiquem, realment viatjar es apassionant sigui on sigui i de sempre he escrit en un diari el que anàvem vivint i quan passa el temps es maco recordar els moments, les anècdotes, els llocs,…. San Francisco ens va encantar i esgotar.