Avantprojecte de la llei de l'arquitectura\nJosep Maria Oller Lletjós\nJOAN M PASCUAL\n:: Debats sobre normes i lleis :: Llei de l'arquitectura\npor Cambra_Professional Dj Mar 06, 2014 5:16 pm\nCom a representants de la Cambra de Serveis Professionals hem assistit a la presentació de l’avantprojecte de llei de l’Arquitectura.\nEl Departament de Territori i Sostenibilitat ens ha demanat que com a implicats en fem les observacions i aportacions oportunes.\nAdjuntem la presentació en power pont de l’avantprojecte així com la Memòria preliminar aprovada per acord de Govern per tal d’iniciar la seva tramitació.\nLlegir l'avantprojecte de la llei\nLlegir l'acord de l'avantprojecte\nUs convidem a que, com a professionals del sector, ens feu saber les vostres opinions i que participeu en el debat.\nRe: Avantprojecte de la llei de l'arquitectura\npor Josep Maria Dv Mar 07, 2014 5:58 am\nPer començar només un aclariment.\nLa presentació parla de la voluntat d'establir per llei que sempre en encarregar el projecte s'encomani també la direcció facultativa.\nVaig preguntar sí realment volien dir això és a dir: la direcció d'obra; la direcció d'execució i la coordinació de s. i s.\nCom sabeu aquesta és -jurídicament- la composició de la direcció facultativa\nEm van dir que no, que s'havien equivocat, que realment només volien dir la direcció d'obra.\nVan dir que ja ho esmenarien.\nUna altra estona ja faré comentaris\nprojecte llei d'arquitectura\npor xbr Dj Mar 13, 2014 1:28 pm\nConsideracions generals sobre el projecte de llei que s’haurien de polir, necessàriament, si s'han d'enviar a alguna instancia oficial.\nD'entrada, dir que em sembla molt important i, fins i tot necessari, promoure i fomentar la qualitat arquitectònica.\nMolt més a casa nostra per la tradició, el bagatge i el ben guanyat prestigi de la seva arquitectura i perquè considero que es , també, un actiu de desenvolupament econòmic de qualitat molt en sintonia amb les fórmules de desenvolupament per les que lluiten les societats d'avantguarda del futur\nDit això, i atenent-me al contingut de l’esborrany, sembla, a priori, que hi ha poca teca per substanciar una llei.\nTé un contingut essencialment declaratiu. Bones motivacions i declaracions sobre la qüestió que no sé (no soc expert) si requereixen el rang de llei.\nAls efectes pràctics proposa, fet i fet, la creació de 2 organismes i uns premis i suggereix unes fórmules de contractació per a l’Administració.\nEls organismes i els premis sembla que no requereixin d’una llei per la seva promoció, i les fórmules de contractació son, com no podia ser d’una altra manera, les que ja estipula llei de Contractes del Sector Públic que beu de la directiva europea vinculada.\nSembla (si es que ja no es fa) que amb unes recomanacions als diferent Departaments contractadors de l’Administració sobre els procediments de contractació a seguir, això quedaria implementat de forma senzilla i efectiva.\nTot i així, tots aquests comentaris responen més a una sensació que a un coneixement específic de lleis. Ho deixo pel nostre debat intern.\nQuestions de fons.\nCrec que el text es recolza amb una concepció del context edificatori que ja s’ha superat o que, al menys, al meu entendre, no es correspon amb els temps que corren.\nEs imprescindible distingir, de forma ben clara, entre la qualitat arquitectònica del Projecte i la qualitat arquitectònica de l’Obra Feta.\nPer obtenir la última es necessita la qualitat arquitectònica del primer, però, no sempre la qualitat arquitectònica del Projecte condueix a la segona. La qualitat arquitectònica del Projecte es necessària però no suficient.\nQuantes propostes guanyadores de concursos d’idees s’assemblen a les obres acabades?\nAlgú recorda la proposta de la Torre de Collserola d’en Foster?\nNo vull dir que no s’acabin amb la necessària qualitat arquitectònica.\nEl que vull dir es que la qualitat arquitectònica del projecte ha d’anar absolutament lligada amb la seva qualitat tècnica (per dir-ho ràpid).\nNo podem seguir tenint projectes meravellosos que, més endavant, no encaixen en les restriccions tècniques de l’operació. Restriccions de la vida real, que sempre hi son i que s’han de reportar, en tractar-se d’obres públiques, a la societat.\nLa qualitat arquitectònica ha de conciliar-se amb els esforços de sostenibilitat econòmica, energètica, de facilitat de manteniment, etc., que la societat també demana amb insistència i que l’administració ha de fomentar.\nDit això, em sembla que el projecte de llei perd l’oportunitat d’esmenar una de les grans mancances que ha patit el nostre sector durant aquest últims anys: incorporar de forma real al procés de redacció de projecte els experts en la producció de les obres. De manera efectiva, no declarativa.\nAquests experts son els que poden aportar la suficiència tècnica, econòmica i qualitativa del projecte que es part absolutament necessària d’un projecte amb qualitat arquitectònica i que , a més, i per això, podrà precipitar també desprès, en una Obra amb qualitat arquitectònica., que es del que es tracta.\nCrec que el text obvia aquest extrem.\nDe fet, hi ha un apartat del text que diu clarament que s’ha de promoure la coordinació i col•laboració entre el redactor del projecte i, en aquest cas, l’empresa UN COP REDACTAT el projecte.\nJo crec -no sé ara a quin nivell- que cal una intervenció de la producció (tècnics, experts o, fins i tot, empreses) en la fase de definició, abans de tancar el projecte. Es quan pot ser efectiu. Hi ha un plec d’experiències d’aquesta col•laboració arreu d’Europa i considero que es un exercici de realisme i de credibilitat que es mereixeria un procés com el que es vol iniciar ara.\nTinc la impressió que, de nou, s’ha legislat per garantir la qualitat arquitectònica del Projecte, però no sé si de la de l’Obra també.\n•\tAl projecte, no s’esmenta gairebé una realitat tant insistentment contrastada com la dels equips pluridisciplinars com als nous agents per produir projectes amb aquesta concepció de veritable qualitat arquitectònica.\n•\tS’ha pensat en tot tipus d’obres (Grup A, B i C de la LOE)?\n•\tHi ha una contradicció molt forta entre la legislació comunitària i el que demana el text en relació a l’acreditació de la solvència tècnica mitjançant l’experiencia.\nL’experiència es un criteri rebutjat categòricament per la legislació comunitària, avalat, fins i tot, per molta jurisprudència al respecte.\npor RCisa Dj Mar 13, 2014 4:27 pm\nHavent llegit l’avantprojecte de llei, em permetreu que digui que no m’ha quedat clar perquè es fa, ni perquè serveix. Probablement perquè no tinc coneixement del com ha arribat fins aquí. Estic molt d’acord amb les declaracions, em semblen justes i encertades, però és molt declarativa, moltes intensions i poc cos de llei, i sense res realment d’obligació de compliment. Es promou, s’impulsa, fomenta..., però poca cosa. Dit això, destacaria algunes coses:\n-\tMolt d’acord en donar prioritat de la qualitat o consideracions mediambientals i socials, per sobre el preu.\n-\tMolt d’acord en “fomentar el lliure accés i la igualtat real de condicions mitjançant la participació de petits despatxos, joves professionals i altres col•lectius.”\n-\tEstà bé crear un Consell de Qualitat Arquitectònica i el Centre d’Interpretació i Recerca de l’Arquitectura de Catalunya, si realment serveix d’alguna cosa.\n-\tM’agrada veure que algú estableix un principi de proporcionalitat entre la documentació sol•licitada i l’objecte del concurs, tot i que m’agradarà veure si es compleix. També que es vulguin establir modalitats diferents en l’acreditació de la solvència tècnica.\n-\tQue es contracti la redacció amb la direcció d’obra, per obres de valor estimat...., sembla a priori bé, tot i que podríem obrir debat.\nDit això, i vist també des de la perspectiva de l’arquitecte tècnic o la direcció d’execució, no se’n fa cap esment a la llei. És a dir res tenim a veure amb la llei d’Arquitectura. Tampoc els enginyers.\nPer tant, com a Cambra d’empreses amb vocació transversal en els sector, crec que hauríem de demanar aclariment sobre aquest tema.\npor Josep Maria Dv Mar 14, 2014 12:20 pm\nPersonalment coincideixo força amb el comentaris precedents.\nQueda clar que hi ha com dos grans apartats un declaratiu i d’intencions i un altre de més pragmàtic que pretén regular - en el marc de la Llei de Contractes- aspectes del sistema de licitacions públiques.\nParlaré ara només d’algun d’aquests aspectes:\nEntenc que l’avantprojecte de Llei proposa entre d’altres els canvis següents:\n1r. Establir que necessàriament l’Autor del projecte sigui el Director d’Obra (actualment es poden fer adjudicacions independents)\nComentari: Crec com ja han comentat d’altres companys que si es vol fer una llei és l’hora d’introduir la realitat del procés de projecte i de direcció; que per poca importància que tingui el projecte, de seguida demana la intervenció d’un equip pluridisciplinar . Quedi clar que jo no crec en les licitacions fragmentades tipus l’estructura o les instal•lacions per una banda, l’arquitectura per una altre etc. Jo crec que arquitectura ho és tot. És crec un tema amb molts matisos i on aconseguir un consens en temes bàsics potser es possible amb poc temps, però veig més llarg i difícil d’aconseguir més consensos.\n2n. Establir una mena de “jurat” anomenat comité d’experts per valorar els criteris de qualitat arquitectònica que es reconeix que no son avaluables objectivament i que es valoraran per sobre del valor total de la resta de criteris.\nComentari: D’entrada em fa una certa angúnia.\n3n. Establir que totes les licitacions es facin a dues voltes (fins hi tot aquelles que la Llei de Contracte anomena com a “procediment negociat ” previst per a projectes de valor superior al llindar màxim establert per contractes menors; és a dir les típiques on es demanen com a mínim tres ofertes sense publicitat)\nEn la segona volta s’haurà de presentar proposta i caldrà la intervenció del jurat d’experts.\nComentari: D’entrada el tema de les dues voltes mai l’he tingut massa clar en general. En particular i a més a més fet urbi et orbi tal com proposa l’avantprojecte, francament ho veig desmesurat i car. Si és que es paga i es paguen adequadament totes les propostes, tal com crec que hauria de ser (és car pel país i no sé si estem en condicions). Si és que no es paga em sembla una presa de pèl i de diners, perquè al final s’aconseguirà que s’arruïni tothom o que es continuïn explotant tots els becaris del mon com per desgràcia ja fa temps que es fa a tort i a dret. Algú ha fet números de que ens costa als professionals presentar-nos a licitacions quan no hi ha proposta? Una bestiesa i quan n’hi ha? Una bestiesa elevada a la màxima potència\nProcuraré un altre dia comentar d'altres aspectes.\npor marcnv Ds Mar 15, 2014 4:34 pm\nPenso que aquests processos, tot i que no acabin formalitzant-se com a llei, són una molt bona oportunitat de debat. D'entrada, voldria dir que estic d'acord amb les consideracions anteriors. A mi hi ha un tema que em preocupa particularment i que s'apunta en el punt 1 del comentari d'en Josep Maria.\nAra que està en boca de tots els professionals de la construcció la incorporació del BIM en el nostre país penso que cal fer una reflexió sobre com integrar aquest sistema en els despatxos però, sobretot, com integrar-los en tot l'engranatge d'adjudicacions, concursos, etc.\nL'administració no pot omplir-se la boca amb la incorporació del BIM en els concursos sense entendre la magnitud de l'assumpte. Quan vam passar del dibuix a mà al CAD (tot i que jo encara no era ni arquitecte) suposo que devia passar quelcom semblant. El BIM és un sistema intel•ligent que permet reduir els costos de l'obra per la via de la previsió i per l'agilitat per incorporar canvis i reduir els impactes que tenen els imprevistos que sempre sorgeixen. Però ha de quedar clar que estalvia temps a la llarga. Muntar un BIM requereix una gran feina d'organització en els primers moments del projecte que es veu recompensada quan, en el moment de canviar els plànols de l'obra i els amidaments i pressupostos durant l'executiu, només necessites un clic del ratolí.\nEn la línia del que deia el Josep Maria, si el mateix equip s'encarrega de tot el projecte arquitectònic s'aconsegueix estalviar i molt. A més, s'incentiva l'aparició d'equips multidisciplinars que enriqueixin la qualitat de l'obra. Si revit incorpora la versió pel projecte, les instal•lacions i l'estructura és perquè facilitar la comunicació entre els agents que intervenen a l'obra afavoreix notablement la qualitat del mateix; i que facilita més la comunicació que formar part d'un mateix equip?\nBé, cal aprofitar aquestes oportunitats per a debatre sobre el canvi que viu el nostre sector. Seguirem atents a aquest fòrum. De moment, és l'únic lloc que he trobat en xarxa per debatre sobre aquesta llei de l'arquitectura.\npor Maria FG Dl Mar 17, 2014 10:34 am\nDesprés de llegir l'articulat d'aquest avantprojecte, comparteixo amb en RCisa alguns aspectes positius:\n- Em sembla bé que en el procés de licitació de contractació pública es doni prioritat a la qualitat, a consideracions mediambientals i socials, per davant de l'oferta econòmica.\n- El fet de crear el Consell de Qualitat Arquitectònica de Catalunya per tal de regular aquests aspectes.\n- Fomentar la participació simultània de tots els agents que participen en el procés constructiu per obtenir millors resultats.\n-Potenciar la igualtat de condicions i el lliure accés, de petits despatxos, joves professionals i altres col·lectius, de participació en els procediments de licitació de projectes i de creació arquitectònica.\nD'una banda, no entenc com es valoren aspectes com la bellesa o la inserció harmònica en l'entorn. I d'altre banda, parla d'aspectes que van lligats a la pròpia definició d'arquitectura, com l'adequació a l'entorn, idoneïtat de l'edifici per acollir les activitats previstes, procurar el benestar de les persones, etc. Em pregunto que s'entén per arquitectura fins ara i com es valorarà a partir d'ara.\nPel que fa al Consell de Qualitat Arquitectònica de Catalunya, és un aspecte bastant obert en el sentit que enlloc especifica qui el conformarà aquest Consell, és a dir, es nomenaran cinc professionals però cal definir si serà un òrgan rotatiu dins dels professionals col·legiats o quins professionals el conformaran. Si no s'especifica això, es pot dubtar molt de que aquest Consell de Qualitat sigui efectiu. I com es tradueix això a nivell local, és a dir, si és obligatori que tots els consistoris tinguin creat un Organisme Consultiu de Qualitat Arquitectònica.\nUn altre tema que pot ser preocupant, és el fet de que incorporar una nova llei signifiqui estar sotmès a un tràmit més vers l'administració i per tant, endarrerir més el procés.\navantprojecte llei arquitectura\npor xbr Dl Mar 17, 2014 12:34 pm\nCom a element de reflexió al respecte de la multidisciplinarietart COORDINADA com a clau a garantir la qualitat arquitectonica:\nEls concursos públics de projecte i direcció a França es treuen per a una figura especifica que aglutina les diferents "misions" a dur a terme i els intervinents imprescindibles per l'operació; la maitrisse d'oeuvre.\nEs una figura que requereix l'arquitecte per a la concepció del projecte i la coordinació global de l'encàrrec però que requereix, també, indefectiblement, la identificació i la demostració de solvencia dels responsables de l'economia, l'estructura, les instal·lacions i el medi ambient.\nMés enllà de les crítiques que es puguin fer al'arquitectura feta a França, la fórmula transcendeix la figura de l'arquitecte malgrat segueix sent l'agent clau i sobre el que tot gira.\nLa maitrisse d'oeuvre es un exercici de realisme en el sentit d'identificar i exigir a l'hora de licitar tot allò que, com explicava a la comunicació anterior, es, com a mínim, necessari per a poder arribar als objectius de qualitat arquitectònica que persegueix l'avantprojecte de llei.\npor Josep Maria Dl Mar 17, 2014 2:17 pm\nCrec que per acostar-nos a l'exercici de realisme que comentes, ens cal un debat més tranquil i partcicipatiu, jo crec que el calendari que proposat per aquest projecte de Llei és massa precipitat. Calen consensos amp'lis i sense un debat seré, participatiu i sense preses dificilment es pot aconseguir.\nEn un altre moment intentaré reflectir encara més dubtes i reflexions que se'm plantejen.\nArticulat de l'avantprojecte de la Llei de l'arquitectura\npor Cambra_Professional Dl Mar 17, 2014 2:31 pm\nCom a Cambra Professional disposem d'una còpia de l'articulat de l'avantprojecte de la LLei de l'arquitectura. En aquest fil podeu llegir el text per tal que ens pogueu escriure al fòrum el que en penseu.\nLlegeix l'Articulat de l'avantprojecte\npor Cambra_Professional Dl Mar 17, 2014 2:37 pm\nPer tal de seguir amb aquest debat tan interessant hem penjat al nostre web l'articulat de la llei. Com a Cambra disposem d'aquest document i ens agradaria fer-vos-el conèixer per a que ens digueu què en penseu.\nEn aquest fil accedireu al lloc del fòrum on disposeu de l'enllaç a l'articulat:\nVés al fòrum\nSi preferiu accedir directament a l'articulat ho podeu fer aquí:\nVes al web i llegeix l'articulat\npor Josep Maria Dl Mar 17, 2014 3:20 pm\nCom que ja tenim articulat faig algun dels comentaris que volia fer en l'altre fil "avanprojecte" en aquest.\nL’articulat de l’avantprojecte en el seu article 6è. fa les deficions de:\nA) Creació arquitectònica.\nB) Procés de creació arquitectònica.\nC) Qualitat arquitectònica.\nAmb les definicions hi estic força d’acord.\nHi ha però uns aspectes que s’han de plantejar ara mateix.\nEntenen els autors de l’avantprojecte que totes les edificacions i els seus entorn urbanitzats previstos a la Llei d’Ordenació de l’Edificació (vegeu: http://www.cambraprofessional.org/documents/Ley_38.1999_de_Ordenacion_de_la_Edificiacion.pdf\n) tant les de grup A,com les del B, com les del C; són o han de ser de “creació arquitectònica”??\nJo personalment crec que sí que ho són.\nPerò ja ho saben que això implica reconèixer la capacitat de “fer” CREACIÓ ARQUITECTÒNICA és a dir ARQUITECTURA no només als Arquitectes, als quals la Llei d’Edificació reserva en exclusiva les atribucions per a projectar obres del grup A, sinó també als Enginyers i als Enginyers tècnics, que tenen les atribucions (compartides amb els arquitectes de projectar i dirigir totes les obres Edificatòries del grup B ?? (desde les aeronàutiques a les d’enginyeria accessòria, passant per les industrials, forestals etc. etc.) art. 2.2 de la LOE.\nHa! I també hi ha les del gurp C.\nEl món real va per devant això és evident, i la feina a la pràctica la fa qui les sap fer és a dir qui és competent, no qui té atribucions. Però hi ha els aspectes legals: només ho pot legalitzar qui té atribucions.\nA mi si realment fóssim capaços de desenvolupar -un procés de creació arquitectònica- com el que preconitza l’article 6è de l’avantprojecte de llei (autonòmica) que comentem, en relació a l’article 2,2 de la LOE (estatal), em semblaria realment revolucionari i fantàstic.\nPERÒ ÉS AIXÒ EL QUÈ REALMENT VOLEN ?\npor xbr Dl Mar 17, 2014 7:10 pm\nDefinició de Procés de creació arquitectònica fet per l'avantprojecte:\n“b) Procés de creació arquitectónica: procediment complet i complex que, partint\ndels objectius preestablerts, requereix d'un desenvolupament participatiu i\ncoherent amb els requisits exigits. La coherència suposa que els participants\nen el procés, duguin a terme les seves aportacions d'acord amb els objectius i\ncriteris de solució fixats pel responsable del procés de creació”.\nDefinició que caldria analitzar amb detall:\n"partint dels objectius preestablerts" (hem de suposar que es el client qui els estableix)\n"coherent amb els requisits exigits" (suposo que es refereix a les restriccions: la normativa, la disponibilitat econòmica, els aspectes funcionals, etc)\nSuposoat tot això,\n"coherent amb els objectius i els criteris de solució fixats pel responsable del procés de creació"\n(coherents amb els objectius preestablerts, coherents amb els requisits exigits, coherents amb els objectius fixats pel responsable de creació. Aniria bé precisar tanta coherència.)\n(coherent amb els criteris de solució fixats pel responsable del procés. Segur que es pot expressar millor i que no vol dir el que sembla. Els criteris de solució, millor compartits amb un bon equip amb experts dels diferents àmbits que no pas sol, no?\npor JOAN M PASCUAL Dt Mar 18, 2014 10:20 am\nCOMENTARIS A L’AVANTPROJECTE DE LLEI DE L’ARQUITECTURA\nEn línies generals sembla que l’avantprojecte és bo i convenient.\n- En diferents articles es parla de “l’execució de les obres” però sembla fa referència a “la direcció de les obres\n- Cal que es digui que per fer una bona obra d’arquitectura cal un bon projecte i també una bona construcció de l’obra. Per fer un projecte de qualitat cal un equip adequat d’arquitecte, i també de tots els altres professionals de la construcció: aparelladors, arquitectes tècnics, enginyers de diverses especialitats, etc. Per assolir una bona construcció cal tot l’equip de projecte i un bon contractista i industrials de la construcció. Cada professional ha de fer la seva feina i l’arquitecte ha de coordinar i vetllar per la qualitat arquitectònica.\n-probablement el que cal es considerar la funció, la resistència i la bellesa, i també les normatives, els costos i el temps, i tot en un marc de cooperació i sostenibilitat.\nJoan Mª Pascual Cañellas, arq.\nEstudi PSP arquitectura S.C.P.\nMissatges : 3\npor Josep Maria Oller Lletjós Dt Mar 25, 2014 3:06 pm\nRellegint per enésima vegada el document de la nova llei poc puc aportar doncxs ja ho heu dit quasi tot. Jo tampoc entenc el perquè d'aquesta llei. Pel que fa als arquitectes tècnics a qui novament crec que no va dirigida, poc es parla de la qualitat de la construcció. Molta Arquitectura amb majúscules i donar-hi voltes i més voltes.\nPel que fa al tema del BIM crec que està en mans de gent que no sap de que parla. Es una filosofía de vida (professional) que s'ha d'encarar desde la Universitat. Ara ens haurem d'adaptar a correcuita per no quedar despenjats invertint molt temps i diners.\nTot plegat com sempre.\nPel que veig les opinions totes son bastant crítiques en general.\nPer altre banda es critiquen els projectes sense tenir en compte que aquests passen una revisió per part de l'Administració i s'autoritza la seva construcció. Qui es en realitat el responsable del que es construeix?\nMissatges : 2\nData d'inscripció : 30/01/2014\npor JMF Dt Mar 25, 2014 5:30 pm\nDesprés de llegir el document en qüestió, voldria expresar el següent:\n- Ho trobo ANTIC, com d'una altra època, els problemes que tenim no es solucionaran amb el que he llegit.\n- No es proposa res de nou, quan és opinió força estesa que en aquest moment s'hauria d'aprofitar per redefinir el sector, els actors que intervenen i les seves inter-relacions. Així com de les seves responsabilitats, totalment desproporcionades en funció de l'import de les retribucions i l'incidència en els preus.\n- No es parla enlloc de CONSTRUCCIÓ, la paraula crec que només apareix una vegada en tot el document.\n- No es parla de desenvolupament de tècniques i metodologies innovadores per dinamitzar el sector. Només es parla de qualitat arquitectònica.\n- El concepte de CREACIÓ ARQUITECTÒNICA, com acció que inclou la redacció del projecte, té una càrrega de misticisme que no es correspon amb els temps actuals. A l'article 6 es diu que tots els participants del procés de Creació Arquitectònica (entenc Projecte) s'han de SOTMETRE als criteris del responsable de la creació...\nPersonalment ho trobo caduc, estem en els temps dels equips pluridisciplinars i complexes en els que no hi ha lloc per a aquesta generalització.\nPer altra banda no crec que el que necessitem siguin més Premis...\nLa creació d'Organimes de Qualitat Arquitectònica em genera una certa inquietut.\nMissatges : 1\nData d'inscripció : 29/01/2014\npor JP Dt Mar 25, 2014 8:24 pm\nCrec que aquesta és una llei que sobretot està regulant l'AUTORIA de l'arquitectura, pensant que els criteris com el bon gust, la bellesa, etc., es poden regular (vegeu definició que fan del procés de creació arquitectònica). Els tribunals del bon gust arquitectònic a mi també em fan una mica d'angúnia,. Crec que més que regular-ho d'aquesta manera convé educar els futurs promotors en l'arquitectura com a fet cultural, i que siguin ells qui contractin els millors tècnics (a la proposta d'avantprojecte veig que hi ha alguna proposta educativa aquest sentit).\nÉs un concepte romàntic d'autoria, que a Catalunya va donar molt bons resultats arquitectònics, sobretot en la promoció burguesa d'edificis modernistes, i que ha donat lloc a un país i una ciutat com Barcelona que ara en treuen rèdits (entre d'altres, el turisme).\nQue hi hagi aquesta sensibilitat lliga doncs amb un corrent cultural de fons que recorre històricament l'edificació a Catalunya. El mateix conseller Mas-Collell, en una xerrada al COAC fa uns tres anys, ja la va posar de relleu, tot dient que passariem uns anys molt durs, però que l'arquitectura a Catalunya tenia i continuaria tenint un reconeixement que no té a d'altres llocs.\nEl corrent de fons de la llei l'entenc i el comparteixo: convé que hi hagi un tècnic que sigui responsable del procés (projecte, direcció d'obra), que en dóni continuïtat i en respongui. De tota manera, cal que ho faci (i aquí és on em grinyola una mica el redactat) com a gestor de la complexitat pluridisciplinar que un projecte requereix avui dia. Més com a médium o partera (amb el client, la societat, l'empresa constructora, les enginyeries...) que com un pintor. Crec important el matís de l'autoria en aquest sentit. Tinc la impressió que és una llei a la defensiva, d'una altra época, i que la tendència actual va per una altra banda (vegeu les lleis com les que impulsen la liberalització dels serveis professionals, per exemple).\nCrec que caldria trobar la via per potenciar l'arquitectura de qualitat de manera viable i clara, i sobretot contemporània. És a dir; més que amb principis d'altres temps i bones paraules, amb propostes concretes adreçades, per exemple, a:\n- Impulsar clarament el fet que una arquitectura malgastadora de materials i energia, avui dia no és una bona arquitectura. Ni un edifici que té un programa funcional massa gran, o que no es pot adaptar al pas del temps amb flexibilitat, o que no es pot desmuntar i reutilitzar-ne els components, o que es desvia un 50% del pressupost...\n- Promoure la cultura del manteniment, fonamental i poc practicada per aquestes latituds malauradament. Això es pot fer impulsant les contractacions de construcció i explotació, el projecte i obra, etc., que aquí insinuen però un pèl a contracor.\n-Aplicar ajuts a nivell de fiscalitat (ajuts i desgravacions per projectes que puguin ser verificats com a de qualitat (els punts que veiem abans), augment d'edificabilitats pels promotors si la qualitat de consums i materials es pot contrastar.\n- Implicar les universitats (ho esmenten, i és fonamental) les universitats del sector tenen molt a dir, centrant els temes que avui dia són importants a nivel de qualitat.\n- Apostar per la simplificació administrativa (concursos, gestió de l'empresa) és fonamental perquè els tècnics ens poguem dedicar a fer bons projectes, i no gestionar els problemes innecessaris.\n- Impulsar la investigació. Això també ho esmenten i caldrà desenvolupar-ho a la llei o els reglaments: incentius a nous sistemes industrials, a l'aplicació de patents, a la recerca en el sector... Així no només augmentem la qualitat dels nostres edificis, sinó que fem que el sector de l'edificació sigui un impuls a fer les coses millor i més eficients, i que a més les poguem exportar.\nEn resum, hem de trencar el cercle viciós en què estàvem instal·lats en el boom, de construir malament, ràpid i sense valor afegit, i no caure en el cercle viciós de construir poc, malament i sense valor afegit, i en aquest sentit la llei és un estímul al debat i el reconeixement de l'administració que les coses es poden i s'han de fer bé. Dit això, crec que cal més concreció i sobretot tenir clar què vol dir al segle XXI la qualitat arquitectònica.\nPerdoneu per les faltes d'ortografia, però tinc un corrector ortogràfic que no sé com desactivar, i que està encaparrat que escrigui en castellà peti qui peti.\npor Marçal Roig Dt Mar 25, 2014 9:24 pm\nCom a declaració d’intencions crec que aquest Avantprojecte està be, però considero que queda curt – o no ha fet – l’anàlisi i valoració parcial del fet de construir en el nostre país. Portem molts anys construint i tot i que sens cap dubte l’arquitectura n’és el pal de paller, la societat i l’industria han anat evolucionant i demanen que les coses no només siguin maques, demanen que funcionin. No ens ha ensenyat res el període de crisi? No ha servit de res ser el primer país que ha tingut un Institut de construcció?. Sembla que no!\nEn el seu Capítol I, parla dels valors de l’arquitectura. Com es que encara no parla de la durabilitat del producte final o de l’equilibri entre el disseny, el temps de producció i el seu cost, sempre al servei del usuari final, doncs segons l’Avantprojecte la creació arquitectònica es d’interès públic.\nTambé parla d’impulsar la innovació i la creativitat en un àmbit a on defineix l’arquitectura com industria cultural i creativa. D’acord, però encara no ens hem assabentat que, a mes d’això, l’arquitectura també forma part de la industria productiva del país i que cada errada que comet l’ha d’assolir, econòmicament o estèticament, la societat o el particular?\nLa industria del automòbil, part creativa i part cultural, no crea ni innova en el procés productiu, si no experimenta a priori donant seguretat al consumidor de que el producte ha estat estudiat. Dona seguretat a l’usuari final aquest Avantprojecte?. Està be que l’administració sigui el motor de tot això, però amb seny que son diners de tots. Cal pensar amb el que està fent amb temes de cogeneració d’energia o el famós plantejament de les SMART CITY. Ja en parlarem un altre dia.\nEn el procés arquitectònic parla de les aportacions dels diferents participants, d’acord amb els objectius del responsable del procés, però no parla de que les aportacions es faran amb plena llibertat professional.\nEstà molt be crear organismes per a la qualitat arquitectònica, però la base d’aquesta qualitat – o una part molt important – està en la redacció de projectes, en el temps de redacció i en el control de qualitat del procés. No he vist cap punt que en parli. Les distincions i premis estan be, però no milloren el procés.\nEl Capítol de contractació no aporta res de nou que faci pensar que millorarà la qualitat arquitectònica i en definitiva el producte final.\nPer altre banda la constitució de jurats es tan subjectiva, doncs parla de professionals amb notòria competència, sense especificar en quines disciplines han de ser competents i fa entendre que tot funcionarà igual.\nL’article del honoraris es encara mes divertit doncs trasllada els antics barems d’honoraris dels col•legis al Govern de la Generalitat ...... com si en tinguessin idea del que val fer un projecte!\nAntic .... molt antic tot plegat. Salutacions, Marçal Roig.\nData d'inscripció : 21/03/2014\npor Josep Maria Dt Mar 25, 2014 11:17 pm\nAra tenim tres fils oberts: un sobre "avantprojecte", un altre sobre "llei" i encara un altre sobre "articulat" crec que potser fora bó que el moderador o administrador els unifiqués si pot ser, cronològicament en un de sol.\npor Josep Maria Dt Mar 25, 2014 11:49 pm\nEn resum, hem de trencar el cercle viciós en què estàvem instal·lats en el boom, de construir malament, ràpid i sense valor afegit, i no caure en el cercle viciós de construir poc, malament i sense valor afegit,\nEm sembla que aquest ha de ser el principi rector de la llei. FER-HO MILLOR.\nSembla al meu entendre que de mica en mica en aquest fòrum es van apuntant els dèficits d'aquest avantprojecte de llei i al mateix temps les propostes del que hauria de tractar. Crec bàsics els sis punts que apuntes (JP)\nHe llegit un contertulià que s'ha entretingut a comptar les vegades que surt la paraula CONSTRUCCIÓ, i diu que només n'ha comptat una.\nVol dir això que només es pretén una arquitectura dibuixada? Jo no ho puc entendre perquè per més que li busquem nous valors semantics sempre valdrà la primera accepció del diccionari:Arquitectura és l'art de construir els edificis\n(JP) Ens parles d'un tècnic responsable del procés "com a gestor de la complexitat pluridisciplinar que un projecte requereix avui dia" en (jbr) ens parlava del model de les licitacions franceses amb la "maitrisse d'oeuvre" En (Joan M. Pascual) ens deia: "Cal que es digui que per fer una bona obra d’arquitectura cal un bon projecte i també una bona construcció de l’obra. Per fer un projecte de qualitat cal un equip adequat d’arquitecte, i també de tots els altres professionals de la construcció: aparelladors, arquitectes tècnics, enginyers de diverses especialitats", D'altres contertulians també coincidien en aquests aspectes (Llegiu el que ha dit en Marçal Roig o en JmF i d'altres.\nÉs obvi que no podem fer una bona llei sense afrontar de ple aquesta complexitat pluridisciplinar.\npor Xavierhumet Dc Mar 26, 2014 9:47 am\nAquesta llei i aquest debat neix contaminat. Mentres no siguem capaços d'aixecar el llençol i dir les coses clarament i pel seu nom, ens fartarem de lleis i debats. En el trasfons de tot això els privilegis del funcionament per "atribucions" que a l'únic lloc que condueixen és a la "lluita enmascarada" per qui s'endú el tros mes gran del pastis.\nPerquè no aixequem el cap i mirem el modus operandi dels altres paisos que en aquests camps ens porten bastant avantatge...?\nQue faci la feina qui estigui "preparat", sigui "competent" i "responsable" per fer-la.\nData d'inscripció : 26/02/2014\npor Marçal Roig Dc Mar 26, 2014 4:00 pm\nEstic completament d’acord Josep Ma., cal definir un objecte nou i clar per a veure cap a on ha d’anar aquesta Llei. L’objecte de; Fomentar l’arquitectura, l’impuls de la seva qualitat i els mecanismes de contractació, em semblen objectius per estabilitzar la barraqueta.\npor fmanyar Dj Mar 27, 2014 9:46 am\nUn diàleg sobre “La llei de l’arquitectura”.\nA la botiga de vendre lleis.\n- Hola, bon dia\n- ¿Es aquí on venen lleis a mida?\n- Si senyor, acabem d’encetar una línea sobre professions ancestrals que sembla que tindrà molt recorregut?\n- ¿ A si?\n- Si senyor. Esta a punt de sortir-ne una sobre arquitectura.\n- Ah, que bé. ¿i...com ho fan?\n- Miri, es busca un tema que preocupi, no res que no es pogués resoldre amb un senzill decret o amb una norma administrativa. Se li dona un to cultural. Es vesteix amb quatre principis suats i ja tenim la llei.\n- Oh que bé.\n- Digui’m un exemple, ¿Com es faria en el cas de la medicina?\n-Molt senzill. Per regular, per exemple, els concursos d’accés dels professionals metges a la Seguretat Social, faríem una llei que comences amb una nova redacció del jurament hipocràtic (cal que soni modern encara que sigui del segle V abans de Crist). Se seguiria amb l’expressió de la voluntat de que els metges curin i no matin. I, fins i tot, es podria proposar que es construís un Museu per guardar els antics estris de la cirurgia clàssica. ...Ja veu que ben vestida quedaria.\n- ¿Que interessant? ¿En podria proposar una?.\n- Miri soc pintor, m’agradaria molt tenir una llei en la que, entre altres coses, es regulés els concursos de pintura ràpida al carrer. ¿Podria tenir la meva llei?.\n- Si senyor, però comenci a pensar quins principis fonamentals han regit el desenvolupament del seu ofici.\n- M’ho posa difícil, però hi pensaré ... alguna cosa trobarem !...... Gràcies i passiu bé. Salut.\n- Que estigui bo i torni quan vulgui...\nGràcies Faixedas. Gràcies Xuriguera.\npor jaf47 Dj Mar 27, 2014 11:42 am\nEm sembla que el comentari que ha fet l'Enric Iturbe, associat a ARDEVOL Consultors és la mostra del pensament més generalitzat. En tot cas algú posarà l'accent en aspectes més centrals, o, algú altre en temes més marginals, però en definitiva es resumeix en la darrera frase del nostre col·lega. Sou convidats a llegir-la .\nJo l’he llegit (és un avantprojecte, que quedi clar); en resum, és una llei molt genèrica, que parla dels “Projectes de Creació Arquitectònica” (enlloc de bàsics i executius; que extrany que canviem els noms de les coses! quina sorpresa!), que no parla ni d’Arquitectes ni Aparelladors ni res, i que per tant sempre hi ha per damunt la LOE i la Llei de Contractes de les Administracions Públiques. No hi ha cap novetat espectacular, i no patiu, com no pot ser d’una altra forma, a Madrid ens la tombaran com qualsevol altra cosa en la que ells no hi tinguin benefici.\nSense novetat a bord\nEnric Iturbe Aldabó\nArquitecte Tècnic >>\npor Josep Maria Dl Mar 31, 2014 3:32 pm\nHe fet un comentari a la Llei d'Ordenació de l'Edificació que crec que pot tenir interés de cara a la seva relació amb la Llei de l'Arquitectura.


ambH en rosa: Avui ja fa 4 anys\nAvui ja fa 4 anys\nAvui faig 4 anyets del meu "altre aniversari". Així que toca fer una mica d'anàlisi de recorregut, veure el que he canviat al llarg d'aquest temps, com la lluita segueix (confesso que de vegades per inèrcia, sense adonar-me, i d'altres plantant cara a l'enemic) i com la gent que m'estima i que no m'ha deixat en cap moment segueix aquí, ajudant-me a superar el dia a dia.\nSé que ho he dit més d'un cop, però crec fermament que l'entorn agradable fa molt més suportable la lluita. Ja he dit moltes vegades que al principi la criba d'amistats va ser molt intensa i, perquè no, molt desconcertant. Van desaparèixer moltes coses a l'hora: la rutina laboral, el meu dia a dia, les meves nits de gresca, els companys, amics, gent molt propera, ... D'algunes persones ja m'esperava la "desconnexió", però d'altres em van doldre molt perquè penses que tens una amistat forta o que has entregat molt en moments que l'altre ho ha necessitat. Ja és ben cert allò de que no has d'esperar que et retornin el que tu has entregat amb totes les teves forces i ganes. I en aquell moment que has d'assumir aquesta nova vida, aquest nou camí, hagués estat bo comptar amb tots. Però vaja, de tot se n'aprèn. També vull deixar clar que els que han seguit amb mi ho han fet genial! I que els forats deixats els he anat omplint amb d'altra gent també meravellosa. Reconec que la situació és complexa i que cadascú té la seva vida i sentiments. I qui ha decidit quedar-se pel camí tindrà els seus motius. També jo he decidit fer la meva selecció, perquè no!\nI del nou estil de vida, no em puc queixar. He recuperat la meva vessant artística i creativa, amb l'scrap. I m'he adaptat perfectament a la vida relaxant de Palamós. Sempre havia dit que quan em jubilés aniria a viure al poble. Certament no he faltat a la meva paraula: tinc una jubilació avançada o al menys sóc pensionista acreditada! Gràcies a aquest canvi d'entorn, he conegut també a gent encantadora, que m'han acollit molt bé (i també diré que m'han viciat a gaudir de tot això) i amb la que em sento molt propera i estimada.\nTampoc he deixat de banda la meva relació amb Barcelona: d'això se n'encarrega el metge, de programar-me les visites, controls, analítiques, tractaments, ... A part de les festetes familiars i les visites als papes. I quan la gent em pregunta si no estic cansada de baixar cada dos per tres a fer el seguiment, jo els responc que abans em llevava cada dia a primera hora per anar a treballar i no passava res. Tot és habituar-se a aquesta nova rutina.\nI de la malaltia, comentar que intento que no sigui el meu centre d'atenció, que convisqui amb mi. De vegades ella intenta guanyar la partida deixant-me feta una coca (sobre tot pels efectes secundaris de la quimio als peus, el famós formigueig agobiant i punyeterament constant i intens!). Però jo sempre miro d'enganyar la situació fent d'altres activitats per superar aquests mals moments. M'he aficionat molt a veure pel·lícules (gràcies a Wuaki.tv), a part dels meus moments "scraperos".\nSé que aquesta aventura té els seus d'alts i baixos. Així que he d'aprofitar els moments bons per fer tot allò que em vingui de gust i pugui fer. I quan vinguin maldades ja confiaré en que de nou encertin amb el nou tractament.\nTambé és cert que aquest darrer any, tot i les seqüeles que em provoca la quimio, he pogut anar-me'n de viatge a Islàndia. No em puc queixar...\nSón 4 anys de guanyar batalles amb ganes i valentia. I desitjo amb totes les meves forces (les que les defenses em deixin, és clar) seguir celebrant-ne molts més. Confio al 100% en l'avanç mèdic. Em considero fan dels investigadors, sobre tot oncològics, i animo a tots els governs, estaments socials, mèdics, privats, públics, ... a seguir invertint en aquest camp. Només així podem fer que els meus aniversaris es multipliquin.\nI ara... a celebrar-ho!!!!!\nPublicat per ambH en 13:18


El grup municipal de la CUP presenta en el ple d’aquest dijous una moció per tal de rehabilitar habitatges en estat deficient dins del centre històric i destinar-los a lloguer social i al jovent.\nEl CAP de Balaguer recorda la importància que les persones de risc es vacunin contra la grip, en un any en què la convivència d’aquest virus amb el de la covid-19 pot suposar un major risc per aquests ciutadans i comportar una càrrega del sistema sanitari.\nBalaguer incrementa en 84 punts els risc de rebrot segons les últimes dades fetes públiques per Salut. La Noguera ho fa en 33 i la regió de Lleida en 43. També puja el risc a la suma de tota Catalunya i ja s’acosta als 900 punts.\nVergés veu ‘difícil’ posar fi al tancament de la restauració: “Estem en la línia de no aixecar restriccions” . Aquest divendres finalitzen els 15 dies inicials establerts per al tancament de bars, restaurants i altres activitats econòmiques.\nLa Secretaria de l’Esport insisteix al Procicat que equipaments i gimnasos puguin tancar a les 22 h com la cultura.\nLa xifra de desocupats a les comarques de Lleida augmenta en 2.200 persones i la taxa d’atur es situa en el 9,77%.\nL’esborrany dels pressupostos de l’Estat inclou augments d’impostos de Societats, Patrimoni i IRPF a rendes més altes. Els comptes de l’Estat preveuen una despesa de 239.765 milions d’euros, un 10,3% més.\nEl Consell de Relacions Laborals recorda l’obligatorietat de les empreses de realitzar treball a distància o el teletreball per limitar la mobilitat de persones treballadores.\nEls floricultors confien en Tots Sants i Nadal per equilibrar els comptes després de “l’estomacada” de primavera. La incertesa sobre les restriccions fa que les vendes es concentrin a “ultimíssima hora”.\nA judici sis acusats de pertànyer a un grup criminal dedicat al tràfic de drogues a Lleida i Balaguer. La Fiscalia demana entre 4 i més de 6 anys de presó i, en cas de condemna, l’expulsió del territori espanyol.\nEl CEI Balaguer incorpora una nova empresa. Es tracta de MARKINA, especialitzada en la creació de contingut gràfic per a professionals. L’empresa, propietat del balaguerí David Marquina ocuparà un box de l’equipament.\nCastelló de Farfanya disposa des d’aquesta setmana de llar d’infants. Es tracta d’un nou equipament integrat al propi edifici del Centre d’Educació Infantil i Primària Santa Maria.\nTorrelameu posarà enllumenat públic al carrer Afores, que uneix el nucli urbà amb el cementiri de la població. Ho farà en part gràcies a la cessió dels pals dels fanals per part de l’ajuntament de Lleida.\nEl II Congrés Internacional per a l’erradicació de les violències masclistes a posa de manifest que la pandèmia ha agreujat les desigualtats estructurals de gènere.\nEls dies 27 i 30 d’octubre tenen lloc les Jornades telemàtiques ‘La pedra seca als Països Catalans: patrimoni, ofici, polítiques, i reptes’, en el marc del projecte de cooperació Leader ‘Col•labora x paisatge’\nEl Consell Comarcal de la Noguera acollirà una nova entrega del curs ‘El paper de les emocions en l’acompanyament a la gent gran’ després de l’èxit de la primera edició. És gratuït i es farà els dies 30 i 31 d’octubre.\nEn el programa “Pensa amb al Cap” parlarm de la campanya de vacunació contra la grip amb dues infermeres del Centre d’Atenció Primària, la Isabel Segarra i la Núria Tribó, que també explicaran perquè aquest any és tan important vacunar-se i quina diferència hi ha entre la grip i la COVID-19\nLa Paeria de Balaguer s’adapta a les noves mesures del confinament nocturn decretat per la Generalitat. Ho fa establint canvis i modificant horaris en algunes activitats per complir amb la normativa i intentar doblegar la corba de contagis, com per exemple, les esportives. També es mantenen tancats els parcs infantils, hi haurà modificacions horàries pel que fa a la programació de la Festa Major i limitacions de capacitat al cementiri vell, entre altres\nBalaguer i comarca continuen en descens als factors de risc per la Covid-19 i porten la velocitat de contagi a valors propers a 1, mentre el risc de rebrot continua baixant.\nEl sindicat Infermeres de Catalunya amenaça amb una vaga indefinida al sector públic si Salut no atén les seves demandes\nEls autònoms reclamen un ‘pla urgent’ que inclogui allargar els ajuts fins al 31 de maig. ATA exigeix baixar les cotitzacions socials i les quotes d’autònoms i una moratòria d’impostos fins a finals de juny\nPIMEC entén les mesures adoptades pel Govern i demana a les empreses efectuar al màxim el teletreball per minimitzar la mobilitat. La patronal alerta sobre la importància de complir amb aquetes obligacions per tal d’evitar mesures encara més restrictives.\nCauen en picat les reserves a les cases rurals un mes després d’entrar en vigor la limitació de reunions a sis persones. Associacions turístiques proposen a la Generalitat que s’elabori un pla específic que reguli el sector\nLa Paeria dona a conèixer les propostes presentades per la ciutadania en el marc de la 2a edició dels pressupostos participatius.\nLa paeria de Balaguer arranjarà 3 camins: el de l’abocador, el del camp d’Aviació i la 5a travessera de l’horta d’avall, amb àrids reciclats. Les obres suposaran una despesa de poc més de 30 mil euros.\nEl Gran Recapte més necessari només acceptarà donacions virtuals. El Banc dels Aliments està “espantat” amb el futur i alerta que ha reduït de 12 a 7 els quilos d’aliments per persona\nEs presenta la guia ‘ESCALA LLEIDA AMB CHRIS SHARMA’ amb 12 zones seleccionades per l’escalador, considerat un dels millors del món. Sant Llorenç de Montgai, Camarasa La Cova Gran de Santa Linya, Mont-rebei …són algunes de les zones.\nGovern i municipis s’alien per protegir la cultura. La consellera de Cultura i els representants de les entitats municipalistes es comprometen a garantir els drets culturals de la ciutadania\nJosep Vallverdú rep el títol de Fill Predilecte de la ciutat de Lleida. L’escriptor rep l’escut que simbolitza aquesta distinció en un acte celebrat a la Seu Vella\nCamins del pla i la muntanya 26-10-2020\nAl programa Camins del pla i la muntanya d’aquest octubre parlem de tres perspectives de rutes i travesses, tres maneres d’entendre les vacances a la muntanya, amb Agustí Falcón, Ariadna Puyal i Jordi Esteve.


Confinament. Com ho hem fet?\nTertúlies de l'Aula d'Extensió Universitària. FOTO: Cedida\n"Hem mostrat que el confinament no ha pogut tombar l’esperit per suportar aquesta proba i que la Gent Gran no volem sortir afeblits"\nper Aula d'Extensió Universitària per a la Gent Gran de Sant Cugat 23 de maig de 2020\nTota la Gent Gran hem fet una gran feina de resistència i adaptació a una experiència desconeguda, que ens exigeix una força i reacció que cerquem on podem. De l’entorn, hem vist lliçons d’actituds positives i tots hem buscat els millors recursos per continuar amb les nostres obligacions vitals. També han aparegut ajuts de la xarxa familiar, amics, veïns, voluntaris d’institucions que han donat una ajuda valuosa.\nCobrir tantes hores disponibles ha estat una gimnàstica mai vista (ni passeigs, ni néts, ni activitats a l’Aula, etc.). Sort que hem après de l’ús de xarxes socials per poder comunicar-nos. Sense eines com el mòbil i Watsapp o internet, com hagués estat?\nHem dedicat temps a llegir, a la cuina, a les pel·lícules, a relacionar-nos a distància i també hem descobert aficions del més pintoresc. Per sort, ara ja podem sortir a passejar i albirem un camí per sortir d´aquest pou.\nHem mostrat que el confinament no ha pogut tombar l’esperit per suportar aquesta proba i que la Gent Gran no volem sortir afeblits.


Condis rep la visita d’un grup d’alumnes del Curs d’Auxiliar de Magatzem i E-commerce | Intermedia\nCondis rep la visita d’un grup d’alumnes del Curs d’Auxiliar de Magatzem i E-commerce\nHome / Notícies / Condis rep la visita d’un grup d’alumnes del Curs d’Auxiliar de Magatzem i E-commerce\nEls alumnes del curs d’Auxiliar de Magatzem i E-commerce van visitar, el passat 22 de novembre, la plataforma logística de Condis, ubicada a Montcada i Reixac. El curs, que forma part del programa PICE, està impulsat pel programa de Garantia Juvenil i finançat per la Cambra de Comerç i la Cámara de Comercio de España.\nLa plataforma logística de Condis està formada per un magatzem amb 60 molls de càrrega i descàrrega i compta amb més de 18.500 ubicacions de palets. Aquesta és la plataforma principal de Condis, que distribueix per tota Catalunya.\nDurant la visita guiada per Carlos Gutiérrez, responsable de gestió de l’estoc del magatzem, els i les alumnes van conèixer totes les instal·lacions, el funcionament d’aquest gran magatzem i el procediment i les tasques dels treballadors i treballadores.\nLes persones participants van observar tot el recorregut de les mercaderies, des de l’arribada dels tràilers fins al transport dels carretoners a la part manual o automàtica. També van conèixer el sistema de preparació de comandes per als diferents supermercats (picking per veu, de la part manual i el pick to light de la part automàtica), així com el sistema d’albarans de les mercaderies, el sistema de dades a través de radiofreqüència i el sistema d’ubicació i reposició de palets.\nLa visita va permetre als i les joves comprovar en primera persona com funciona i com es treballa en un gran magatzem i quins són els perfils professionals que hi treballen, com els carretillers per la recepció i la sortida de productes, els i les pickers, que s’encarreguen de preparar les diferents comandes, i el personal del magatzem automatitzat, màster data. Aquesta experiència va enriquir molt als i les alumnes, que van acabar la jornada encara més motivats i motivades per treballar en l’àmbit de la logística.\nProgrames per a joves: cas d’èxit


Rutes BTT: de març 2014\nDesprés de la Snow Edition de l’any passat, aquest cop hem gaudit d’una fantàstica sortida de mtb a tope d’aigua i fang (les Wind Editions no les poso, ja que són les habituals per les nostres terres).\nDes de dimecres que ja avisaven de pluges pel diumenge, però sempre esperes que s’equivoquin, malauradament aquest cop la van encertar. A més, també li hem de sumar el canvi d'hora, i, tot i ser reiteradament avisat, un de la colla es va quedar adormit… Tot i així, la cosa encara va anar millorant; no portàvem ni deu quilòmetres i vam patir un estrip lateral de coberta (sort que sempre porto un bocí de coberta per aquestes emergències) cosa que, un altre cop, ens va fer perdre una bona estona.\nA diferència d’altres cops que he fet la circular a la Mola, aquest cop, i per complicar-ho una mica més, de Vilanova d’Escornalbou a Colldejou ho vam fer pel sender de les Punxes o hi ha algunes rampes que el plat gros i pinyó petit se't queden curts.\nSender de les Punxes\nEn arribar a Colldejou vam coincidir amb la Marxa Cicloturista Cycling Costa Daurada, on encara vam poder saludar a algun conegut.\nDe Colldejou vam pujar cap al Coll Roig, on estaven desmuntant el punt d’avituallament de la cursa. Mentre ens preníem un Acuarius, vam fer un canvi en la ruta, havíem de baixar fins a la Torre de Fontaubella per la trialera del Parc eòlic del Trucafort, però amb l’aigua que queia, vam decidir que el millor era evitar riscos i baixar pel GR.\nA la Torre de Fontaubella vam agafar el camí de la Mola i vam començar a fer la volta a la Mola per pujar cap al Coll de Guix. A mitja pujada, el mateix company que havia estripat la coberta, va tornar a punxar, així que vam tornar a quedar aturats una estona sota la pluja.\nCom que no en teníem prou, un de la colla va decidir fer la dansa de la Pluja...\nIntercanvi de bicis per pujar al coll del Guix. La Cannondale és una pluma!!\nDel Coll del Guix vam baixar com vam poder pel camí de la Font del Bullidor, amb tanta aigua els frens perden molta efectivitat i aquell és un camí on necessites d'una bona frenada. Per sort ningú va prendre mal.\nUn cop vam arribar a la carretera, i fastiguejats de tanta aigua (no va parar de ploure en tota la sortida), fred i que s’estava fent tard, vam decidir tornar fins a Mont-roig per carretera. Ja n’hi havia prou i el més important ja estava fet.\nMoment en el que decidim que ja n'hi ha prou\nAnnexe: Per primer cop m’he col·locat una coberta tubeless! És de les coses que feia temps que volia fer jo solet. Moltes vegades el taller no té la coberta que t’agrada, o es dissabte per la tarda i està tot tancat… Així que mirant alguns vídeos de youtube i uns briconsells de Bicimarket Montbrió, vaig anar a muntar la paradeta a una gasolinera (ja que és indispensable un compressor poder inflar la coberta). Un dia ja muntaré un tutorial com déu mana.\nMontsant i Muntanyes de Prades from Txaeska on Vimeo.\nAixí com la setmana passada ja vàrem fer un “petit” test per la Mussara de cara a la Tracks Non-Stop Eutiches i encara amb més ganes de pedal, aquest cap de setmana vam allargar una mica més amb una espectacular ruta pel Montsant i les Muntanyes de Prades. Quelcom deu estar passant per reunir a un grup de 10 companys per fer una animalada d’aquestes. Fins al Coll d’Alforja vam arribar a ser 16!\nCavalls a l'abeurador (Prades)\nRuta: Montbrió-Riudecols-Alforja-Coll d’Alforja-Cornudella-St. Joan de Codolar-Albarca-Vilanova de Prades-Prades-Cornudella-Pantà de Siurana-Coll d’Alforja-Ermita de Puigcerver-Riudecols-Botarell-Montbrió (102 Kms-2500 desnivell aprox. + 10 Kms de per als que venien de Mont-roig).\nTota la ruta és espectacular, però en especial el tram que va de l’Ermita de Sant Joan de Codolar fins a Albarca pels Cingles de Sant Joan -GR-174- i que ja vaig poder gaudir l’any passat amb els amics d’ESCAPA.\nPer no perdre els bons costums, la ruta va començar amb fortes ventades que ens van acompanyar fins a Alforja on havíem quedat amb 4 companys més que venien des de Reus. De Sant Antoni vam pujar cap al Coll d’Alforja i d’allà vam baixar cap a Cornudella pel camí que creua el Mas de les Moreres, Ventes del Pubill i el Molí del Pont.\nA Cornudella ens vam posar frescos, ja que començava l’ascens pels GR-174 cap a St. Joan de Codolar (hi ha un petit tram que deixem el GR però el tornem a recuperar). Un cop a St. Joan, fotos de rigor, gaudir de les vistes i despedir-nos de la colla que venia de Reus, vam anar cap a Albarca pels Cingles (hi ha algun tram poc apte per gent amb vertigen).\nCom es nota que anava "Sobrat"\nSant Joan de Codolar. Amb la guàrdia Pretoniana\nA Albarca vam trucar a un Bar de Vilanova de Prades perquè ens tinguessin l’esmorzar preparat i perdre el menys temps possible (no hi ha res com anar pel món com un senyor). No sé si és l’esgotament i la gana, però els entrepans en sortides de bici son boníssim, però aquest en especial, de llangonissa, ceba i formatge, era de Guia Michelin!\nBocata cinc estrelles!! M'agafa gana únicament de mirar-l'ho!!!\nUn cop recuperades les forces, vam anar cap a Prades. Després de deixar el bar va caure sobre nosaltres la maledicció i la ira dels Déus de l’Olimp –suposo que per haver parat a omplir el pap- i vam començar a tenir tots els problemes que es puguin tenir: Branques contra desviadors, punxades, selles, cadenes, cales que decideixen no sortir dels pedals (com si haguessin quedat soldades), alguna caiguda, aire al circuit hidràulic dels frens… En vam tenir per tots els gustos! Com va dir Einstein, el temps és molt relatiu, i amb tant problema tècnic el temps es va començar a dilatar i dilatar… Les previsions més pessimistes per arribar a casa es van superar amb escreix.\n...cales captives (no es broma, no es va poder treure les botes dels pedals)...\n...punxades a gogo...\n...caigudes (únic fotograma de l'enlairament de Superman, per sort no va ser greu)\nPassat Prades hi ha un tram que, tot i que paisatgísticament no es massa maco, per fer un descens en btt és molt divertit, i és baixar per la pista de la línia de 110Kw al Coll del Salvadoret (en menys de dos quilòmetres fas un desnivell de 100 metres pràcticament en línia recta). Allà, fent un fora pistes, vaig poder tastar les punxes de l’Arç que com diu un amic meu “és una planta molt cabrona que punxa les rodes de les motos”, fins a 4 punxes vaig treure de la coberta. Així que aneu en compte.\nFora-pistes per fer avançaments xtream. Després passa el que passa...\nNo hi ha cosa que faci més ràbia que rebentar una Tubeless\nVam tornar cap a Cornudella, Pantà de Siurana i un altre cop cap al Coll d’Alforja. Des del Coll, i com la setmana passada, vam anar cap a l’Ermita de Puigcerver pel GR-7 (sort que des de l’Ermita i fins a casa tot era baixada, ja que el cansament començava a passar factura).\nTambé pots descarregar el track a Wikiloc\nFa un parell de setmanes em veig deixar entabanar –de bon grat- per participar en la Non Stop Tracks Eutiches Categoria Silver (104 Kms i uns 3000 metres de desnivell) que es celebrarà el pròxim 26 d’abril coincidint amb la Marató dels Monegros (com que fa dos anys ja vam anar a Saragossa, aquest cop ens quedarem a casa), així que, després de “A per la Cabra”, ja tinc nou repte a l’agenda i això vol dir que tocarà fer quilometres i quilometres.\nAra fa ben just un mes vam intentar fer una ruta per la Mussara i per culpa d’un trau a una coberta vam haver de tornar per carretera i escapçar la ruta prevista. Com que sóc una mica tossut i no m’agrada deixar les rutes mal acabades, vaig proposar de repetir-la a veure si hi havia més sort (aquest cop amb més bicicletes, així que, per pura estadística, la probabilitat de problemes es multiplicava).\nLa ruta era força llarga, 72 Kms i un desnivell positiu acumulat d’uns 1.700 metres: Montbrió – Les Borges del Camp - L’Aleixar – Coll de la Batalla – La Mussara (Serra d'en Garcia 1.036 mts) – Castillejos – Coll d’Alforja – Ermita de Puigcerver – Coll de la Teixeta – Duesaigües – Riudecanyes – Montbrió.\nA l’Aleixar ja vam tenir el primer problema: un de la colla va trencar la sella, però no va ser massa greu i va poder seguir tota la ruta (sort que pesa poc, de ben segur que a mi no m’hagués aguantat).\nUi... això no pinta massa be i encara queden moolts quilòmetres...\nSi us hi fixeu bé, a l'era del Mas de Segimon encara hi ha un tió\nTot i ser una bona colla, vam arribar a dalt de la Mussara en un parell d’hores. Passada la Serra d'en Garcia, i el Coll de les Pinedes, vam anar cap a Castillejos i d’allà vam baixar cap al Mas d’en Rei (també es pot fer per un camí que s’agafa just per sota del refugi de la Mussara però hi ha algun tram que s’ha de fer amb la bicicleta al coll i encara ens quedava força ruta i poc temps).\nUn cop vam arribar al Coll d’Alforja, ens vam separar en dos grups; els que tenien pressa van baixar cap a Alforja, i la resta vam seguir fins a l’Ermita de la Mare de Déu de Puigcerver pel GR-7 (aquest cop feia la ruta sencera sí o sí). En aquest tram vam coincidir amb un altre grup de ciclistes i va passar allò que fa animar una mica el cotarro i que tant ens agrada: ens vam picar, i, amb 50 quilometres al damunt, s’ha de vigilar una mica a qui avances perquè t’arrisques a què de cop li vinguin les presses, i així va ser.\nDe l’Ermita fins al Coll de la Teixeta vam anar pel camí que porta al parc eòlic del Collet dels Feixos. Quina va ser la nostra gran sorpresa al trobar-nos al mig del camí uns blocs de ciment dels que es fan servir com a mitjaneres en les carreteres. Abans hi tenien unes roques ben grans i suposo que la seva funció era la d’evitar el pas de les motos. Ara els/ens han complicat una mica el pas.\nSuposo que es van quedar la mar de satisfets després de muntar aquest mur de la vergonya\nFoto de l'any passat: es pot veure les roques que hi havien per tallar el pas\nDel Coll de la Teixeta, vam seguir pel GR en direcció cap als Colls del Vicari (en direcció cap a l’Argentera) però vam trencar per la trialera que ens porta fins a Duesaigües, Riudecanyes i cap a casa.


“Els artistes han de tenir una relació directa amb el públic”\nUn artista català de ‘quilòmetre zero’. Va començar sent l’‘Home penjat’ i versionant clàssics del ‘folk’. Com a Sergi Blanch ha guanyat el concurs de La Fada Ignorant, escenari que ja ha trepitjat diversos cops.\nActualitzada 02/11/2016 a les 17:04\nEl premi comporta la gravació d’un EP amb cinc temes propis, una oportunitat?\nPer a mi era un moment ideal perquè estava ja enfocat en la creació de temes i pensant ja en un futur disc. A més, he començat un bloc on explico el procés de composició i gravació dels temes, així que totes les estrelles s’han alineat perquè just estava començant el bloc i guanyo el concurs.\nI la idea del bloc? Internet és una manera potent de donar-se a conèixer?\nPenso que els artistes han de tenir una relació directa amb el seu públic. I vaig pensar que el bloc era una cosa ideal per a mi perquè m’agrada molt comunicar, compartir i de fet m’he preguntat moltes vegades: per què fas música? Doncs per compartir, per compartir la meva experiència.\nAquesta relació amb el públic és més propera pel fet de ser cantautor?\nAl final qualsevol que fa cançons pròpies és cantautor perquè canta les composicions pròpies. Però sí que hi ha un punt més, i a la Fada, al concurs s’ha vist, com tots els intèrprets explicàvem una mica què volíem dir amb aquesta cançó, amb aquesta lletra, no només és “musicalment m’agrada però no entenc el que dius”. Que tot vagi en el mateix camí, la persona que ho canta, el que explica, com ho canta i la cançó.\nSón fonamentals els locals que ofereixen música en directe?\nLocals com la Fada amb una audiència que ve a escoltar, que té un respecte a l’artista, no n’hi ha gaires. A moltes sales, sí, fan música, però potser tot és molt sorollós. Crec que la gràcia està en l’autogestió, nosaltres estem fent concerts a casa i estem buscant una alternativa a les sales perquè penso que tot està molt sobresaturat i al final el que t’ofereix una sala moltes vegades és un tracte no gaire equànime.\nConcerts a casa?\nVivim en una casa a Barcelona, li diem Casa Far, i vam decidir, com que l’espai és molt bonic, convertir l’escala en un sala de concerts, fem uns concerts de petit comitè per a unes 25 persones.\nEstà funcionant molt bé, hi han passat cent i pico persones, i són concerts molt especials perquè es fan molt de tu a tu.\nCom fa aquesta evolució de les versions en anglès als temes propis en català?\nSempre he estat guitarrista en altres projectes i un dia vaig començar a tenir l’anhel de cantar les meves cançons, però sóc una mica lent i el primer pas va ser fer les versions que a mi més m’identificaven, sobretot clàssics del folk nord-americà. Vaig fer molts concerts i hi afegia nous temes en català fins que poc a poc el material ja va ser suficient\n#4 Per Neocultura\nAmb aquest comentari demostres que també hi ha gent que disfruta de la musica i gent de pacotilla!!!\nper Neocultura va dir..Si vols veure la diferència et recomano passar a disfrutar dels concerts que fan a la Fada Ignorant.\nProbablement passi, però per si de cas em portaré ous i tomàquets madurs ....\n#2 per Neocultura\nSi vols veure la diferència et recomano passar a disfrutar dels concerts que fan a la Fada Ignorant.\nEl problema de "l'artista" és que estan tots barrejats i ja no se sap qui és artista, en un mar de pseudo artistes de pacotilla.


12 de d’octubre del 2021. Actualitzada 21 de d’octubre del 2021 a les 10:36\nJaume Duch, director general de Comunicació del Parlament Europeu, és un dels alts funcionaris comunitaris espanyols que més alt ha arribat a Brussel·les. Des d’un profund coneixement de les polítiques comunitàries, Duch no dubta a qualificar de «molt positiva» la gestió europea de la pandèmia, confia que Polònia farà marxa enrere en el seu envit a la UE però admet que les institucions de la UE han de respondre al desafiament.\n-El mes de setembre passat, Ursula Von der Leyen, en el seu discurs sobre l’estat de la Unió, va fer un balanç molt positiu de la gestió de la pandèmia. Va dir concretament: «ho hem fet bé i podem estar orgullosos». ¿Comparteix vostè aquest diagnòstic?\n-És també el diagnòstic del Parlament. L’any i mig de la pandèmia ha sigut un temps molt complicat en què a la Unió Europea se li va exigir estar a l’altura de les seves responsabilitats, se li van exigir mesures molt concretes amb molta rapidesa i en temes en els quals a priori la UE no tenia competències. Mirant enrere i veient com ha funcionat tot el tema de la vacunació, veient la rapidesa amb què es va posar en marxa el certificat digital i per descomptat veient que es va poder arribar a un acord sobre un pla de recuperació que no té parangó, la veritat és que cal dir que el balanç és positiu o fins i tot molt positiu.\n-¿Què ha canviat llavors des de la crisi del 2008 perquè Europa hagi actuat d’una manera tan diferent? Hem passat de l’austeritat a l’emissió conjunta de deute....\n-S’han après les lliçons d’aquestes crisis i dels danys que va fer aquesta crisi. Va quedar clar que una recepta d’austeritat exagerada a l’únic que va portar va ser a augmentar la divisió, les diferències entre el nord i el sud. Jo crec, també, el fet que hi havia molta més voluntat política i això és molt important i potser hi afegiria el Brexit. El fet que no hi hagués els britànics sincerament ha permès que es prenguessin decisions més avançades que el que hauria sigut amb els britànics a la Unió.\n-¿Està dient llavors que el Brexit li ha anat bé a la Unió Europea?\n-El Brexit no és un bon negoci per a ningú però és veritat que almenys un dels avantatges del Brexit és que algunes decisions que abans costaven un temps de prendre o que no s’arribaven a prendre, ara s’han pres o s’han pres més ràpidament. Em costa molt de creure que els britànics haguessin estat d’acord amb mobilitzar 750.000 milions d’euros a través de la mutualització del deute. I fins i tot amb el pla de vacunació, em pregunto si haurien entrat en aquest esforç de mancomunatge que hi ha en l’origen de l’èxit de la campanya de vacunació europea.\n-Si la crisi del 2008 va alimentar el desinterès cap a Europa i va donar ales a moviments populistes i d’ultradreta, ¿creu en canvi que la sortida a aquesta crisi actual està alimentant l’europeisme dels ciutadans?\n-Això és el que diuen les enquestes. Les enquestes de l’últim any, sobretot des que es va aprovar el pla de recuperació, ens diuen que el percentatge d’europeus que li veuen el sentit a la pertinença a la Unió Europea és majoritari a tots els estats membres, cosa que abans no passava. I en alguns països els augments són molt significatius, de fins i tot 20 punts. Va ser molt interessant veure com, al principi de la pandèmia, de seguida les opinions públiques van mirar cap a Brussel·les. La gent entenia que la solució a la pandèmia, a una cosa tan tremenda, només podia venir d’un nivell supranacional. I allà és on la Unió Europea se la va jugar, sense tenir competències de base, a fer coses que mesos abans hauria sigut impossible.\n-No obstant, Europa és ara a les portes d’una altra crisi, després de l’envit llançat per Polònia amb el pronunciament del Tribunal Constitucional d’aquest país que el dret nacional preval sobre el dret comunitari.\n-Està clar que la decisió del Tribunal Constitucional polonès intenta anar a la línia de flotació de la mateixa Unió Europea, que és efectivament la primacia del dret comunitari sobre el dret nacional. Veurem si això és un envit o si és una cosa que té més fons i veurem si al final els que en surten perjudicats són els mateixos polonesos, perquè és evident que hi ha línies vermelles que no es poden creuar. A la Unió Europea les institucions han de reaccionar. Simplement no es pot acceptar que un govern d’un país posi en dubte un dels principis fonamentals del funcionament de la Unió Europea.\n-¿I ja que això és una línia vermella, podria acabar amb l’expulsió de Polònia?\n-No. Primer perquè a la Unió Europea no hi ha mecanismes d’expulsió. Hi ha mecanismes de sortida, però no d’expulsió. I segon perquè seria un error castigar la població polonesa per una cosa que estan fent les seves institucions. Però evidentment cal contrarestar aquesta decisió i d’alguna manera cal obligar les autoritats poloneses a fer marxa enrere. I per a això sí que hi ha mecanismes, que no són tan radicals com aquesta impossible expulsió, sinó més aviat congelació de fons, la no-aprovació del pla de recuperació polonès, la posada en marxa de procediments d’infracció davant el Tribunal de Justícia... Hi ha mecanismes per fer entendre a les autoritats poloneses que amb la via que han pres no van enlloc.\n-Però vostè parla de mecanismes que ja estan en marxa... els fons de recuperació estan congelats i el procediment d’infracció està en marxa\n-Hi ha un procediment d’infracció en marxa, pot ser que ben aviat n’hi hagi un altre i el tema del fons estava no ja aparcat, però sí que s’havia decidit posposar la seva aprovació per veure com anaven les coses.\n-Gràcies a la pressió del Parlament Europeu...\n-Gràcies al Parlament Europeu, que a més en aquests moments, després del que ha passat, té una oposició molt més forta en contra de l’aprovació del pla. És evident que la Unió Europea no pot utilitzar els diners de tots els europeus en països que de sobte decideixen no acceptar les regles del joc o saltar-se les regles del joc. Jo continuo pensant, continuo esperant que tot això al final sigui un envit, un cert mecanisme de pressió de les autoritats poloneses però que s’adonin que estan jugant amb foc i que per tant han de fer marxa enrere molt ràpidament.\n-Però si l’expulsió no està contemplada, sí que podria passar que Polònia decidís anar-se’n de la UE. ¿Pot suportar la UE una altra sortida després del Brexit?\n- Jo no crec que això passi. Quan veiem les estadístiques i veiem el nivell d’europeisme de la població polonesa, no veig un escenari en què cap Govern, per radical que sigui, sigui capaç de fer fora la seva pròpia població de la Unió Europea contra la seva pròpia voluntat. Jo crec que aquí es produiria una reacció de la mateixa societat polonesa. Hem començat a veure-ho ahir amb les manifestacions a moltes ciutats de Polònia i crec que ho anirem veient d’una manera més intensa les pròximes setmanes.\n- ¿Com es veu des de Brussel·les el que està passant al Regne Unit, amb escassetat de combustibles, de subministraments?\n-No ens alegra però tampoc ens sorprèn. És veritat que en aquest moment s’ajunten les conseqüències del Brexit amb les conseqüències de la pandèmia. I de vegades és difícil distingir però el que està clar és que els britànics hi han sortit perdent i els problemes a què estan fent front no existeixen a la Unió Europea. A la UE no hi ha problemes de proveïment als supermercats, no hi ha problemes de transport de mercaderies, no hi ha problemes de gasolina. Jo crec que aquest també és un missatge a la societat polonesa.\n-Polònia també ha sigut amonestada per la independència del poder judicial. A Espanya, segueix bloquejada la renovació del CGPJ i les associacions de jutges s’han dirigit a Brussel·les. ¿Li preocupa aquest bloqueig i la falta de consens entre els dos principals partits?\n- La resposta és sempre la mateixa per a tots els països: tothom ha de complir les normes, tothom ha de complir la seva pròpia Constitució i els partits polítics han de ser capaços de posar-se d’acord en les polítiques d’estat.\n-El Parlament ha demanat una investigació sobre els contactes de Rússia amb l’entorn de Puigdemont. Això vol dir investigar un dels seus propis eurodiputats, no?\n-No. Perquè aquesta possible investigació no la farà el Parlament Europeu. Si l’han de fer la faran les autoritats corresponents.\n-La ingerència russa en els assumptes europeus és una font de preocupació constant de les institucions europees. ¿Continua donant-se aquesta ingerència?\n-La ingerència russa és constant: Ho hem vist en diferents processos electorals, tant a nivell europeu com a nivell nacional i ho hem vist també en el suport de vegades a determinades campanyes de desestabilització en diferents països. No és cap secret que a Rússia no li convé una Unió Europea forta i per tant el que pugui fer per anar debilitant-la ho farà. El que hem de fer els europeus és dotar-nos de les eines necessàries per evitar que aquestes campanyes d’ingerència obtinguin resultats.\n¿Pot Polònia sortir de la Unió Europea?\nMilers de persones es manifesten a Polònia a favor de la permanència a la UE\n-¿Quines són aquestes eines?\n-D’entrada, instruments de ciberseguretat però també tot el que es pugui fer per donar suport a l’existència de mitjans de comunicació lliures i amb qualitat professional, el suport a tota mena d’entitats de ‘fact checking’ i en el seu moment probablement passar de l’autoregulació a la reglamentació del treball de les grans plataformes d’internet.\nPolònia Brexit Unió Europea Parlament Europeu


deu TELE-satellite-1107 by TELE-satellite deu 5355 views\nConflictos%20con%20los%20adolescent... by mjolengua 1098 views\nBranchenreport "Serienfertigung" Ma... by dieleutefürkommun... 1344 views\nChinesischer geiselnehmer 5 by inselcharly 3572 views\nLa educación parvularia en chile 2 by estefany1233 516 views\nLe Netlinking, une des bases du S.E... by David DEPIERRIS 544 views\n1. Els reporters del Bosc Mediterrani

Alumnes de 6è A - Grup 2

Escola Josep Ferrà i Esteva

\n2. EL BOSC DE LA ESCOLA Avui al pati hem anat al bosc Mediterrani per mirar :un arbre, arbust, pedres ... Jo e escollit un arbust que es diu: Xipre. M'agrada molt perquè es molt alt. Aquet bosc es molt original . Mola molt tenir un bosc a la escola mes lloc per jugar ,fa mes bonica la escola amb les seves plates i arbres. Toni Troya\n3. El dia 26-03-10 havíem baixat al pati a fer-nos fotos per poder explicar el bosc mediterrani que hem plantat a la nostre escola CEIP Josep Ferra i Esteva. El dia 11 d’abril vem anar a la festa de l'arbre i vem ajudar a plantar la planta dels nens i vem plantar la nostra planta!. No només n’hem plantat també ni havien inflables i ens ho vem pasar molt bé. ¡¡Va ser molt divertit!! ¡Un bosc en el pati! Cristina Santainés\n4.  El meu Xipre  Avui hem sortit al pati de l’escola per veure com evoluciona el nostre bosc mediterrani. Aquest arbre es el que m’ha cridat l’atenció perquè està molt tort i m’agrada i semblava que amb el vent que feia sortiria volant! Aquest arbre es el meu preferit perquè considero que es molt divertit mai saps si sortirà si es tombarà cap a l’esquerra o cap a la dreta. Iona Rojas Garcia .\n5.  En el meu arbre es molt bonic però hi ha una cosa que ningú sap. Que a dins seu hi viu un tomàquet que es diu tomaqueta es molt bonica hi presumida per això els que han plantat el arbre no saben que hi ha a dins però uns nens ho van descobrí el pobre tomàquet portava dies sense menjar ,llavors el nenes cada dia a l’ hora del pati ,anaven aquell arbre tan bonic i li donaven de menjar pa amb tomàquet , un dia una nena va tenir una idea , agafar un tomàquet de la cuina del menjador i que la pobre tomaqueta tingui amb , algú que conversar la tomaqueta estava molt satisfeta i molt agraïda aquells nens tan generosos i amables, per això es reconeix aquell arbre un arbre molt, divertit . Aparti d’ aquells dies els nens en contes de: Jugar a futbol, basquet , ping-pong .Ajudaven als tomàquets .  EL MEU ARBRE I EL TOMÀQUET Cristina Ropero Martin\n6.     

Avui hem anat al pati a observar el bosc Mediterrani. Jo he triat el llorer que m`agradat molt perquè es molt verd i olora molt be,per mi es molt bonic i farà de l`escola una escola mes bonica. A mi m‘ha semblat molt bona la idea de plantar un bosc al pati de l'escola. També podrem fer experiments de moltes classes i de moltes maneres. Nosaltres els de 6é no el beurem créixer però els petits si.

Eric Villa Garcia\n7.  El nostre bosc te moltes pedres i son totes molt grans i especials hi ha arbres molt alts i prims. Hi ha sargantanes que son de grosses com una pilota de rugby.   Si et veuen et poden fer molt de mal,no us podeu imaginar son com dracs petits si veus alguna corra,corra,corra!!!!!!  AARON LA NOSTRE PEDRA\n8. Avui em fet una visita al pati a visitar el bosc mediterrani del col·legi Josep Ferra i esteva Es en fet irreal però o real en aquet cas es real un bosc mediterrani en una escola raro peró cert un bosc mediterrani!! El Xipre david rosa\n9.   R O C A   En el bosc mediterrani de l’escola hi ha molta vegetació, juguen els nens i nenes i miren plantes acromàtiques de tota mena, cada classe a portat una espècia. De planta aromàtica la sàlvia,romaní, farigola, espígol ... Hi ha arbres de moltes especies al pati xiprers,llorers ... Ainoa López\n10.  PEDRA  Estem fen un bosc mediterrani a l ’ escola ficarem uns arbres mediterranis,roca,pedres etc... Aquesta roca es grandiosa pot ser que no sigui de aquet món. Potser es de l’espai,seria la primera roca mediterrània de un altre món. Aquesta ombra podria ser un mutant amb càmera però es rar que un muntant tingui una càmera no faria res més que fer riure-se-us que vol fe fotos del bosc mediterrani de l’escola nostre es adir Josep Ferra i Esteve .I segur que també els plantadors del nou bosc mediterrani ja que son fantàstics i sobretot la pedra màgica,gran,fabulosa... Jaume Masgrau, Marc Solias\n11.

Estimats lectors,

Hem plantat un bosc Mediterrani a

L’escola Josep Ferrà i Esteva.

Aquesta foto la he fet jo perquè

Hem semblava que ara la més bonica.

Si et fixes bé es pot beure una

Sargantana de color verd fosc.

Al final es veuen persones que estan

Mirant el bosc. També es veuen

Ombres que no sabem de que son

Però pensem que son homes invisibles

I per saber qui son em pensat

Ficar-los pintura per sobre.

L'AMIC BOSC\n12. L'arbre   El dia 26-03-2010 vam anar al pati per a fer una foto a un arbre o una planta o a una roca i jo vaig esculli aquest perquè era molt alt i molt bonic.


L'Elenc Santperenc celebra 50 anys de vida amb una gran gala - Empordà\nL'Elenc Santperenc celebra 50 anys de vida amb una gran gala\nEs faran quatre representacions de l'espectacle que combinarà teatre, música i humor al centre cívic del municipi per repassar la seva trajectòria\nSÒNIA FUENTES 06.04.2016 | 09:45\nImatge recent de l´elenc EMPORDÀ.INFO\nL´Elenc Santperenc, una formació que va arrencar cap a l´any 1966 al poble, estrena aquest dissabte una gran gala amb motiu del seu cinquantè aniversari. Malgrat els alts i baixos que en alguns moments de la seva trajectòria van allunyar la companyia dels escenaris, la gent del poble s´ha bolcat en aquest projecte que sembla més viu que mai gràcies a la incorporació de nous joves actors. L´any passat amb l´obra Criatures, de T de Teatre, l´elenc es va reactivar de manera important, i ara és el moment de celebrar-ho. La directora de la companyia –Maribel Olmos, un dels membres més antics de l´elenc– s´ha encarregat d´idear l´espectacle La Gala que oferirà la primera funció aquest dissabte, a les 22.00 hores al centre cívic. "Perquè tothom en gaudeixi, es faran tres representacions més, els 10 d´abril a les 19.00 hores i els dies 15 i 16 d´abril a les 22.00 hores" explica Olmos.\nEsquetxos d´algunes de les primeres obres representades per l´Elenc com La ferida lluminosa, Mareig, Tafalitats o Terra Baixa, es podran veure entremig d´altres popurris que pretenen aportar el seu toc d´humor. També arribarà un petit fragment de Mareig, de Jordi González, obra amb la qual la companyia va tornar a escena l´any 2011 després d´un temps d´absència. Faran un ampli repàs a la seva trajectòria i La Gala es tancarà amb música, destaca la directora.\nOlmos repassa els orígens de l´elenc: "Som fills de l´Agrupación teatral de Acción Católica, que en els anys 40 i 50 ja feien teiatru". Durant aquests 50 anys, han representat 35 obres de tots els gèneres, excepte el musical. Han organitzat una mostra de teatre amateur, i es van fer càrrec de l´organització del Visionat del 2000. L´any passat, amb Criatures, van fer una intensa gira i van tenir oportunitat d´actuar al Fitag.


FUMIGUEN LLEIDA (dijous 11-11-2010) | CHEMTRAILS LLEIDA\nFUMIGUEN LLEIDA (dijous 11-11-2010)\nPosted on 11 Novembre 2010 by fumiganlleida\nLleida, dijous 11 de n0vembre de 2010, després de 4 dies consecutius sense fumigar el cel de les terres de Lleida, van tornar-hi, el ritme de fumigació va ser, aproximadament, de 6 chemtrails persistents per hora.\nÉs un ritme de fumigació perfectament assumible per la massiva orgonització de les terres de Lleida, que va netejar el cel ràpidament, mantenint-lo blau i perfecte.\nÀlbum fotografies, Lleida dijous 11 de novembre de 2010\n« Fumigació d’òxids de metalls pesants per provocar sequera FUMIGUEN LLEIDA (divendres 12-11-2010) »\ngema baix llobregat, on 11 Novembre 2010 at 16:13 said:\ntambè ens han fumigat al baix llobregat des de les 8 del matí fins les 4 de la tarda. chemtrails no persistents però continuos (fins a 6 a la vegada, alts i discrets) i en diverses direccions. han deixat el cel amb el caracteristic to blau esmorteit i la llum del sol és freda, com si hagues un vel davant. l’aire pesat i amb regust metàlic.\nLiliana, on 11 Novembre 2010 at 16:45 said:\nA lleida també han fumigat fins a les 4 de la tarda, quina porqueria!!!\nEl meu marit ha trucat al 112, li han dit que truqués a la guàrida urbana, de la guàrdia urbana l’han derivat a l’ajuntament, de l’ajuntament als mossos i dels mossos un altre cop a la guàrida urbana. Ningú sap res, els hi ha dit als de l’ajuntament que són uns incompetents per no saber que passa a sobre dels nostres caps.\nfumiganlleida, on 11 Novembre 2010 at 22:53 said:\nbona feina la del teu marit liliana,\nno es pot “demanar peres a l’olmo”, d’on no ‘hi ha no en raja que diem a Catalunya, en definitiva, no podem demanar intel·ligència a gent que no en té\nsi més lleidatans truquem, potser es dignaran a mirar el cel, o ni així\ncom tots sabem, aquesta gent bàsicament es dedica a exprimir-nos els calers amb sancions i impostos, no els hi demanis res mes\npeter, on 13 Novembre 2010 at 10:11 said:\nEstimats Amics del cel,avui torna ser dia de fumigació aqui a la Costa Brava el cel un altre vegade núvolat amb Cemtrails dibuixant el terror sense avis.


El Temps a Tarragona: calor arreu i xafogor a la costa | Diari de Tarragona\nLa previsió meteorològica d'aquest divendres 19 de juliol\n18/07/2019 14:22 | Actualizado a 22/07/2019 13:52\nEl cel romandrà serè o poc ennuvolat en general fins a migdia. A partir de llavors creixeran algunes nuvolades al Pirineu i Prepirineu, sobretot del sector oriental, així com a altres punts de muntanya de la meitat nord i resta del prelitoral. En aquests sectors el cel quedarà entre poc i mig ennuvolat. Independentment, de matinada i novament al vespre hi haurà alguns intervals de núvols baixos a trams del litoral.\nLa temperatura mínima serà semblant en general i oscil·larà entre 11 i 16 ºC al Pirineu i Prepirineu, entre 14 i 19 ºC a la depressió Central i al prelitoral i entre 18 i 23 ºC al litoral. La màxima serà lleugerament més alta en general, tret del litoral i prelitoral on romandrà semblant. Es mourà entre 26 i 31 ºC al Pirineu i litoral i entre 29 i 34 ºC a la resta.\nDe matinada el vent bufarà fluix i variable, llevat de l'extrem nord del litoral on bufarà tramuntana entre fluixa i moderada fins a mig matí. Amb el pas de les hores s'imposarà el vent de component sud fluix arreu amb estones de components sud i oest a l'interior de la meitat oest i de sud i est a la zona de l'Empordà i les Terres de l'Ebre. Al vespre quedarà fluix i variable, tret del litoral de l'Empordà on es mantindrà el component sud fluix amb algun cop moderat.\nCel serè en general fins a migdia. A partir de llavors, creixeran algunes nuvolades a punts del Pirineu que deixaran el cel transitòriament entre mig i molt ennuvolat en aquest sector. Independentment, hi haurà alguns núvols baixos de matinada en trams de la costa. Temperatura, mínima i màxima, lleugerament, puntualment moderadament, més alta.


Fricandó de vedella amb camagrocs | Ametller Origen\n1/2 safata de carn fricandó\n3 cullerades de sofregit de tomàquet i pebrot\n1/2 bol de camagrocs\n5 unitats de tomàquets cherry\n1 unitat de pastanaga\n2 c. soperes d'oli d'oliva verge extra\n2 grapats d'avellanes\n2 grapats d'ametlles\n1/2 cullereta de pebre negre\n1. Salpebra la carn, enfarina-la i fregeix-la a foc viu durant un minut. Passa-la en una cassola.\n2. Afegeix-li el sofregit i el brou de pollastre, cobreix i cou a foc lent durant 35-40 minuts.\n3. Prepara els guarniments. Pela la pastanaga, talla-la en rodelles i afegeix-la a la cassola juntament amb els tomàquets.\n4. Ara els bolets. Escalfa una paella a foc mitjà i daura-hi els fruits secs picats amb un raig d'oli. Afegeix els camagrocs, un xic de sal i pebre. Salta a foc viu durant 1 minut. Afegeix-ho a la cassola i deixa-ho reposar.


Palafrugell instal·la una càmera de control de pas de vehicles • Ràdio Capital de l'Empordà\nPalafrugell instal·la una càmera de control de pas de vehicles\nEl portaveu del PSC a l'Ajuntament, Juli Fernández, lamenta que s'hagi fet "sense el consens amb els veïns i els comerços"\nPalafrugell ha instal·lat una càmera de control del pas de vehicles al començament del carrer Botines. Aquest és el primer punt, malgrat que es preveu posar-ne en d’altres llocs del centre del municipi. El control comença per l’entrada del carrer Botines, on alhora es pot veure un cartell en el que s’informa que la prioritat és per als vianants. A més, en el panell també es recorda que la velocitat màxima de circulació és de 20 quilòmetres i que no poden entrar vehicles de més de 3,5 tones ni s’hi estacionar cap vehicle a la zona.\nAvui s’està instal·lant la càmera de control de pas de vehicles al carrer Botines.\nDe moment, està en període de proves.\nInformarem prèviament quan comenci a sancionar.#Palafrugell #PalafrugellMobilitat pic.twitter.com/aOg47NNqGs\n— Ajunt. Palafrugell (@ajpalafrugell) 19 de junio de 2019\nTot i el cartell, i la col·locació de la càmera de control de pas de vehicles, encara estan en en període de proves. La idea és que aquest allargar-ho, com a mínim, tot l’estiu. Per tant, començarien a aplicar sancions a partir del mes de setembre. D’altra banda, també està prevista la instal·lació de càmeres de control de pas de vehicles a més punts del centre de Palafrugell. Entre d’altres carrers, ja hi ha cartells informatius al carrer Tarongeta.\nAl c/ de la Tarongeta no hi ha cap càmera instal·lada ni s’ha posat cap multa de moment.\nLa única cosa que s’ha realitzat al llarg d’aquests dies al c/ Tarongeta són els estudis previs per valorar i planificar la futura instal·lació de càmeres a la zona centre de #Palafrugell. pic.twitter.com/naSEynNuHK\n— Ajunt. Palafrugell (@ajpalafrugell) 5 de junio de 2019\nDes de l’oposició ja han despertat les crítiques. El portaveu del PSC, Juli Fernández, lamenta que el govern instal·li les càmeres de control d’accessos al centre del poble “sense el consens amb els veïns i els establiments comercials”. A més, Fernández considera que la limitació de l’accés dels vehicles al centre ha d’anar acompanyada amb “l’increment d’aparcaments i també d’una millor gestió dels espais i horaris del càrrega i descàrrega”. En aquest sentit diu que “una vegada més, el govern local i el seu alcalde, demostren que governen d’esquenes a la gent, posant en perill l’activitat del comerç i la del mercat diari del municipi”.\nArticle anteriorParlem de l’Itaca Sant Joan amb el seu director en Fran Arnau\nArticle següentFira de circ al carrer 2019 a la Bisbal: la descentralització, principal novetat


Marxa cicloturista solidària 2013 en benefici Nadia Nerea (14 Desembre Poliesportiu Sencelles) | Sports de ca Nostra\nMarxa cicloturista solidària 2013 en benefici Nadia Nerea (14 Desembre Poliesportiu Sencelles)\nLa penya ciclista Sencelles organitza la Marxa cicloturista solidària a Sencelles amb l’autorització de la Federació de Ciclisme Balear i el reglament següent:\n·La marxa cicloturista solidària tindrà la sortida oficial dia 14 de desembre a les 9,30h al poliesportiu de Sencelles. El recorregut de la cicloturistada serà d’uns 70 km i la finalització està prevista devers de les 12,30h també, al poliesportiu de Sencelles.\n·La marxa estarà oberta a la participació de qualsevol cicloturista major de 14 anys. El caràcter de la marxa és NO COMPETITIU amb l’objectiu principal de gaudir de l’esport ciclista.\n·El preu d’inscripció és de 12 euros, inclou: dret a participació i berenar a la cloenda.\n·L’organització obliga l’ús de casc protector.\n·El recorregut oficial estarà controlat per la Guàrdia Civil de Trànsit i personal de l’organització. Tot i això, és obligació dels participants respectar les normes de circulació en tot moment. Els participants són considerats en excursió personal, i seran considerats responsables de totes les infraccions que puguin cometre.\n·Els cicloturistes que no realitzin el recorregut oficial i/o no circulin entre el cotxe d’INICI DE PROVA ESPORTIVA i el cotxe de FINAL DE PROVA ESPORTIVA es consideren fora de marxa.\n·L’organització no es fa responsable de cap accident ni incident del que pugui ser causa o víctima les persones participants, com tampoc es fa solidari de les despeses o deutes contrets pels cicloturistes durant la marxa, ni de la pèrdua o malbé que puguin sofrir les bicicletes o qualsevol altre equipament.\n·Tots els participants estan obligats a complir les indicacions de l’organització, que per tal de facilitar el control de la marxa realitzarà els reagrupaments que consideri necessaris.\n·L’organització disposarà durant tot el recorregut de l’assistència mèdica necessària, ambulàncies, i vehicle granera.\n·El fet d’inscriure’s a aquesta cicloturistada implica la total acceptació del reglament i la renúncia de tots els drets contra els organitzadors, patrocinadors i col·laboradors derivats dels possibles mals que es puguin ocasionar durant la marxa.


Santi Soler, el teòric del MIL – CGTCatalunya\nInici > General > Articles opinió > Santi Soler, el teòric del MIL\nSanti Soler i Amigó (Badalona, 1943-1999) va viure una vida marcada per la malaltia que el va atacar de petit, deixant-lo immobilitzat al llit durant la infància i l'adolescència. Malgrat aquesta circumstància, la seva vida intel·lectual i cultural no es va aturar gràcies als professors particulars de batxillerat a casa i la seva gran afició a la lectura. La capacitat i l'esforç el van convertir en un bon estudiant, que va arribar a fer dues carreres: filosofia i lletres i periodisme.\nAra, els seus germans (Josep, Joan i Francesc) han volgut recuperar la pròpia memòria i la de la família Soler i Amigó a l'entorn del Santi, creant d'aquesta manera un corpus biogràfic del germà desaparegut amb el llibre Santi Soler, una vida contra corrent (Pont del Petroli). Finalment, el llibre recull també diversos poemes de Santi Soler escrits al llarg de la seva vida.\nDes de la seva etapa d'estudiant, Santi Soler va estar involucrat en moviments estudiantils i polítics d'esquerres i va treballar a favor dels grups obrers més radicals de Comissions Obreres. Les seves lectures de Marx, Lenin, Trotski, Bakunin, Mao i tots els teòrics revolucionaris recuperats durant el Maig del 68 van ser la base d'un marxisme llibertari o neoanarquisme, que va influenciar decisivament en la creació de noves organitzacions revolucionàries com el MIL (Movimiento Ibérico de Liberación). Aquest grup no solament criticava l'esquerra tradicional i els partits comunistes com a sostenidors del sistema, sinó que es declarava obertament anticapitalista.\nSanti Soler i Amigó va formar part d'aquest moviment amb altres companys com els germans Solé Sugranyes, Josep Lluís Pons Llobet, Salvador Puig Antich, Jean-Marc Rouillan i, entre altres, Xavier Garriga Paituvi. El MIL es va dedicar a fomentar l'agitació armada (no confondre amb la lluita armada) per ajudar la classe obrera: atracaments de bancs, edició de propaganda destinada a mantenir l'agitació en el món obrer i la creació d'una biblioteca.\nPer realitzar aquesta propaganda d'agitació, el MIL va comptar amb la revista CIA (Conspiració Internacional Anarquista) i les edicions Maig-37. D'algunes d'aquestes tasques es van encarregar bàsicament Santi Soler i Xavier Garriga. Santi Soler, anomenat “El Petit”, va ser l'ideòleg del grup i autor de molts dels textos que va publicar el MIL. El setembre de 1973 va ser detingut per la policia, cosa que fou l'esquer que va servir per detenir al carrer Girona els seus companys Garriga i Salvador Puig Antich. Santi Soler va estar tancat a la presó (Model i Carabanchel) fins a l'amnistia general atorgada després de la mort de Franco.\nA la sortida va continuar en la línia intel·lectual d'abans de la detenció escrivint a publicacions com Etcétera, Ajoblanco, El Temps, Punto y Hora i va publicar els llibres Lucha de clases y clases de lucha (Anagrama, 1978) i Marxismo, señas de identidad (Libertarias, 1981). Va formar part de la redacció del quinzenari Solidaridad Obrera, portaveu de la CNT, a l'època de la direcció del també malaguanyat Ramon Barnils.\nSanti Soler va dipositar una gran part de la seva documentació a l'arxiu de l'Ateneu Enciclopèdic Popular i la resta de material els germans Soler i Amigó l'han cedit al Cedall (Centre d'Estudis i Documentació Antiautoritària i Llibertària), de Badalona. La seva consulta és fonamental per esbrinar com van ser els moviments revolucionaris obrers dels anys seixanta i setanta, i, sobretot, per valorar què va aportar el MIL d'original a la lluita anticapitalista.\nUna vida contra corrent reuneix els testimonis dels germans de Santi Soler Amigó –Josep, Francesc i Joan– així com una tria dels seus poemes des del 1957, els de joventut i els de la presó. A l'apartat d'annexos s'inclouen els articles de Mercè Miralles i C. Alvarez el dia de la mort de Santi l'abril del 1999 i un text de Santi a propòsit del 25è aniversari de l'assassinat del seu company Salvador Puig Antich.\n>>> Sobre la poesia de Santi Soler podeu llegir l'article de Coloma Lleal "S'ha acabat la treva" publicat a Cultura, suplement cultural del diari El Punt Avui. Per a llegir-lo aneu a l'enllaç http://www.elpuntavui.cat/ma/article/5-cultura/19-cultura/740970-sha-acabat-la-treva.html


Les hospitalitzacions per Covid-19 pugen a la Comunitat Valenciana un 12% en només dos dies - À Punt\nLes hospitalitzacions per Covid-19 pugen a la Comunitat Valenciana un 12% en només dos dies\nSanitat Universal confirma 1.691 nous contagis des de dissabte i 43 defuncions més en els últims cinc dies.\n28 de desembre 2020 - 18:05\nLa Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública ha registrat a la Comunitat Valenciana durant el cap de setmana 1.691 nous positius per coronavirus confirmats per prova PCR o mitjançant test d’antígens. Per tant, el nombre de contagis des que va començar la pandèmia és de 139.167.\nPer províncies, la distribució de nous positius és la següent: 142 a Castelló (15.092 en total); 596 a Alacant (45.980 en total); i 953 a la província de València (77.130 en total). En aquest moment hi ha 17.116 casos actius, fet que suposa un 11,35% del total de positius.\nQuant a la pressió hospitalària, aquest dilluns s’ha arribat a la xifra més alta de la segona onada quant a hospitalitzacions: dissabte hi havia 1.544 hospitalitzats; hui n'hi ha 1.725. En només dos dies les hospitalitzacions han augmentat quasi un 12% (11,7%). De fet, segons dades del Ministeri de Sanitat, la Comunitat Valenciana és la que té més ingressos en set dies. De les 1.725 persones ingressades, a més, 266 estan a la unitat de cures intensives, la xifra també més alta des del 2 de desembre.\nA la província de Castelló hi ha 154 persones ingressades (19 d’elles a l’UCI), 489 a la d'Alacant (104 d’elles a l’UCI) i 1.082 a la província de València (143 d’elles a l’UCI).\nD’altra banda, Sanitat Universal ha comunicat 43 defuncions per coronavirus, de les quals quasi la meitat –22– són en residències de persones majors. Així, són 2.835 les persones que han mort des que va començar la crisi sanitària.\nAquest dilluns s’han registrat també 6.214 altes a pacients amb coronavirus, i el total ascendeix a 130.866.\nLa Conselleria de Sanitat Universal ha notificat que hi ha algun cas positiu en 99 residències de majors (6 a la província de Castelló, 32 a la província d’Alacant i 61 a la província de València), en 16 centres de diversitat funcional i 6 en centres de menors.\nQuant als nous positius en residències, Sanitat ha informat de 81. D’aquests positius, 48 afecten persones residents i 33 treballadors i treballadores. D’altra banda, també s’han registrat 22 defuncions.\nActualment, estan sota vigilància activa de control sanitari 28 residències a la Comunitat Valenciana: 2 a la província de Castelló, 12 a la província d’Alacant i 14 a la província de València.\nNous brots, el més alt a Almassora\nLa Conselleria de Sanitat ha notificat aquest dilluns 56 nous brots: 15 a la província d’Alacant, 11 a la província de Castelló i 30 a la província de València. Destaca especialment el nou brot d'Almassora, on s’han detectat 13 nous casos d’origen laboral.