Exposició solidària de la pintora Rosa Maria Sabando, a l’Auditòrium Sa Màniga de Cala Millor – Rellevant.cat\nExposició solidària de la pintora Rosa Maria Sabando, a l’Auditòrium Sa Màniga de Cala Millor\nEl proper divendres dia 18 de maig a les 19h a la sala d’exposicions de l’Auditòrium Sa Màniga de Cala Millor, inauguració de l’exposició de pintures de Rosa Maria Sabando a benefici de les Obres Socials de la Parròquia de sa Coma.\nLa pintora Rosa Maria Sabando, va néixer a Miranda de Ebro. des de fa 16 anys resideix a sa Coma. Des de ben petita, sentia atracció pels colors i les formes.\nEl destí la dugué a residir durant cinc anys als Estats Units. Concretament a Chicago, on es va matricular a la prestigiosa Escola d’Art Golf Maine Park. Les seves pintures són úniques i diferents al que es solem veure. Fruit segurament de la seva formació als Estats Units. De volta a Espanya va continuar ampliant la seva formació acadèmica a l’Escola d’Art Sant Jordi, i a l’Escola d’Art Massana de Barcelona. La pintora sap dotar a les seves obres d’un fragment de vida, una bellesa, una història, una emoció i una fantasia especial. A més, les seves pintures tenen harmonia, ritme i associacions de colors, i en aquesta ocasió una finalitat social.\nAl llarg de la seva carrera ha realitzat nombroses exposicions, tant col·lectives com individuals, les dues darreres a S’Agrícola de Manacor, i a Sa Màniga.\nLa seva és una pintura, íntima, lluminosa, sincera: Així li agrada definir a na Rosa Maria la seva obra, al catàleg de l’exposició ens diu que: «Con este tipo de pintura deseo expresar no sólo una forma de sentir a través de los textos sagrados y de algunos de los viajes hechos a lo largo de los años, sino también sugerir por el color y las formas, el lazo de unión de los mundos visible e invisible.\nEn realidad que podamos percibir más allá de las fronteras físicas, tiene también una existencia propia y un ritmo mágico».\nCal destacar una vegada més, que la present exposició i venda de l’obra de Rosa Maria Sabando té com a finalitat les Obres Socials de Parròquia de Santa Maria de sa Coma, el Consell Parroquial i el rector Fra Pere Vallespir, agraeix sincerament aquesta ajuda.\nL’exposició romandrà oberta del 18 de maig al 30 de juny.\nPresentació de la VIII edició del TOTALTRIMALLORCA 2018\nCelebrat al Teatre La Unió el Concert de Primavera de la Banda de Música de Son Servera\n16 de maig de 2018 Magdalena Ordinas Art Deixa un comentari


Clam a Manresa contra la violència masclista - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCentenars de persones han pres part aquest vespre en una concentració a la plaça Major per condemnar la mort de la manresana Jordina M.P., presumptament a mans de la seva exparella · Al migdia, autoritats i persones anònimes han acompanyat els pares de la dona en un minut de silenci en record de la víctima\nroger junyent pau brunet redacció/acn | manresa 15.04.2021 | 12:23\nMoment de la manifestació d'aquest dijous al vespre a la plaça Major de Manresa | OSCAR BAYONA\nMoment de la manifestació d'aquest dijous al vespre a la plaça Major de Manresa\nDavant d'un Ajutament de Manresa amb les banderes a mig pal i un crespó negre penjat a la façana, centenars de persones s'han concentrat aquest dijous, primer al migdia i després al vespre, a la plaça Major de Manresa per mostrar el seu rebuig a la violència masclista i condemnar la mort ahir, dimecres, d'una veïna de la ciutat de 34 anys, Jordina M.P., presumptament a mans de la seva exparella.\nEl primer dels dos actes de protesta i denuncia ha tingut lloc a les 12 del mgidia. Ha esta un colpidor minut de silenci per un assassinat que té el trist honor de ser el primer cas de violència masclista que ha acabat amb víctima mortal aquest any a Catalunya.\nMinut de silenci, també al ple de Manresa per a la dona assassinada .\nL'Ajuntament va decretar ahir mateix dos dies de dol i avui, davant del consistori, una munió de persones encapçalades per l'alcalde, Marc Aloy, el conseller de Treball i Afers Socials, Chakir el Homrani, i representants de totes les forces polítiques han fet costat a la mare i el pare de la víctima i han guardat un minut de silenci. La dona era mare de dues filles, de 7 i 4 anys.\nUn cop acabat, Aloy ha estat el primer a mostrar públicament el seu condol a la família, present a l'acte, així com als seus amics. El batlle ha reconegut que la ciutat està "colpida" pel succés. "No hi ha lloc per aquesta xacra, ni a Manresa ni a enlloc", ha assegurat, tot reivindicant la necessitat de "combatre-la d'arrel".\nPer la seva part el conseller del departament de Treball, Afers Socials i Famílies Chakir El Homrani, també ha lamentat que successos com aquest "posa davant del mirall el pitjor de la societat" i ha reivindicat la necessitat d'acabar amb aquesta violència "sumant esforços per erradicar-la". Des del Consell Municipal de la Dona, Maria Descàrrega, també ha apel·lat a "l'educació com a principal eina per reforçar els valors morals perquè aquesta víctima sigui l'última".\nL'acte més massiu, però, ha tingut lloc a les 6 de la tarda. A la mateixa plaça Major, centenars de persones s'han concentrat per exigir la fi de la violència masclista en un acte curt, però contundent. A través de la lectura de tres manifests a càrrec dels col·lectius feministes Acció Lila, les Aamas i el Consell Municipal de la Dona s'ha volgut mostrar el suport a la família de la víctima i s'ha fet una crida a no defallir en la lluita contra la violència masclista.\nAmb lemes com "No és un cas aïllat, és el patriarcat" i "visca, visca, visca, la lluita feminista", els assistents, de totes les edats, han condemnat el crim. La protesta duia com a lema 'Feminisme o barbàrie'.\nL'excompany de la víctima, de 40 anys, detingut\nEls Mossos van trobar el cos de Jordina M.P. morta i amb signes de violència ahir al migdia en un habitatge del bloc 31 del carrer de la Pau de Manresa. Fruit de les indagacions policials dutes a terme, es va detenir un home de 40 anys de nacionalitat espanyola, exparella de la finada, com a presumpte autor dels fets, que s'hauria intentat suïcidar després d'haver matat la dona i que va requerir atenció sanitària. No tenia antecedents policials.\nDesprés de passar la nit a l'Hospital de Sant Joan de Déu de Manresa, aquest dijous, als volts del migdia, se l'ha traslladat a la comissaria dels Mossos. No és previst, però, que aquest dijous declari encara davant del jutge.\nEl crim va tenir lloc al carrer de la Pau de Manresa. FOTO: Oscar Bayona\nLes mostres de condol a la família de la víctima es van succeir al llarg de tota la tarda i vespre d'ahir. A l'acte de commemoració dels 90 anys de la proclamació de la República (vegeu pàgines 2 i 3) l'alcalde Marc Aloy va llegir un comunicat on va expressar, «en nom del consistori i de la ciutat, la nostra més profunda condemna a l'assassinat», va oferir «el nostre suport, solidaritat i afecte a la família i a les persones properes a la víctima» i va instar a «lluitar com a institució, com a país, com a societat per posar fi a aquesta vergonya». Va informar que «hem acordat amb els representants de tots els grups municipals que declarem dol oficial a la ciutat, a partir d'ara i fins divendres a mitjanit, amb les banderes a mig pal, minuts de silenci a tots els actes i un crespó negre a la façana de l'Ajuntament.


Poble: Santa Pau\nPetita capella situada al centre del volcà de Santa Margarida i que pertany al veïnat de la Cot (Sacot). Segons l’historiador Mn. Joan Pagès les primeres notícies del temple són del 1403. Bernat Ça Terrada, en el seu testament, deixa a Pere Mas, capellà del castell de Santa Pau, 101 sous de moneda barcelonesa de tern a l’obra de Santa Margarida. Els terratrèmols del 1427-1428 van destruir l’església. L’any 1436, durant una visita pastoral, es constata que ja s’havia reconstruït.\nEntre els segles XVI i XVII l’església es trobava molt malmesa. El 1703, en una altre visita pastoral, es diu que està en bon estat. El 1741, per ordres del bisbe Baltasar Bastero, es van emblanquinar las parets interiors.\nEs va restaurar l’any 1865 i, després de les destrosses de la guerra civil, el 1980 es va tornar a restaurar. En aquesta ocasió es va enfonsar el terreny al voltant i es van eliminar els contraforts per evitar que la gent puges al teulat. L’edifici actual és d’una nau, amb un absis semicircular sense obertures. La porta d’entrada es troba sota un petit teulat de dos vessants i a sobre hi ha un campanar d’espadanya d’una obertura.\nAl Museu d’Art de Girona hi ha la imatge gòtica que s’hi venerava.


D´AQUÍ AQUÍ: VANING\nCanoing, white-water rafting, gliding, zorbing, horse riding, tramping, paragliding, black-water rafting, jet-boating,mountain climbing, sailing, paragliding, bungy jumping, kiteboarding, windsurfing, canyoning, white-water rafting, heli-wining, snowboarding, skydiving, bird watching, caving, skiing, mountain biking, fishing, rock-climbing, aerial sighseeing, swimming, balloning, surfing, parapenting kayaking, boating, cycling, heli-skiing...\nTranquils, que no se m'ha quedat el teclat trabat escrivint paraules sense sentit, no. Tot el que heu llegit mes amunt son esport d'aventura que es poden fer a NZ. Tant se val si sabeu de qui esport es tracta o no, el fet es venir aqui, i deixar-se emportar per un ocea de sensacions. Unes sensacions que us alliberan grans quantitats d'adrenalina i us faran sentir la mar de be, si mes no, per uns instants, uns minuts o unes hores. Fins i tot pot ser que us quedeu enganxats per alguna d'aquestes activitats.\nPero l'esport d'aventura mes excitant de NZ es el "vaning", esport que hem estat practicant durant els darrers dos mesos diariament. Aquest esport si que us explicare de que va. Es tracta de comprar una furgoneta (van, en angles) de 47a ma, per anar "gaudint" amb la por que et crea el sentiment de que a qualsevol revolt de qualsevol carretera de NZ la furgoneta fara un pet, i alli es quedara (mes emocionant es encara quan et van "sorting" avaries, o quan veus que la furgo gasta mes oli que benzina). I aixi finalment ens ha passat, la furgo un dia ens ha dit prou. No en un revolt pero si en una benzinera, la furgo no va voler ja mes engegar-se. Al canvi de marxes nou que ja tenia trencat i al vidre mig trencat per una pedra provinent de les males carreteres de NZ, se li va sumar una aturada total degut al sistema electric de recarrega de la bateria. I alli on ens va deixar, es va quedar, a Opotiki.\nPero tant ser val com d'emocionant sigui el vostre viatge per NZ. Segur que no soc el primer ni sere l'ultim per dir que NZ es un pais avorrit. No pas avorrit per passar-hi unes vacances, mes o menys curtes, mes o menys intenses. La gent que sol venir sol marxar encantat d'un pais que t'ofereix exactament allo que vens a buscar. Natura, sol.litud, tranquil.litat, conservacio, facilitats... Pero fora d'aquestes activitats, el pais no te massa mes a oferir. Ciutats poc interessants (semblen totes tallades pel mateix patro), ofertes culturals que es concentren a les grans ciutats, meteorologia adversa, manca d'ofertes d'oci (treient es clar, les acabades amb -ing i pero que tambe soposen molts diners) Per contra, i tot s'ha de dir, la gent aqui es encantadora i amabilissima... i val la pena de venir-hi.\nPublicat per Albert a les 4:18\nLaura 13 de març de 2008 a les 15:29\nAixí que el paradis es avorrit???...a veure si es que troveu a faltar la feina!!!!!!\nOlga Ariño i Albert Falcó 13 de març de 2008 a les 23:21\nTreballar? Es allo quan matines per anar a un lloc on no vols anar, i que quan hi ets, nomes penses en sortir d'alli? No, no, em sembla que no ens agrada treballar! :-D\nI a treballar molt! :-DD\nLaura 14 de març de 2008 a les 14:01\nk kbronsssss!!! XDD


ANGLE PREMSA: març 2010\nAngle Editorial publica el libro Un sueño para mis hijos de Joan Laporta (en catalan Un somni per als meus fills), donde se recoge la trayectoria vital del presidente del FC Barcelona y sus reflexiones entorno del Barça y de Catalunya como temas principales. Joan Laporta ha escrito, en primera persona, un libro valiente y sincero donde muestra su manera de ser, de hacer y de pensar. De manera clara y directa, Laporta repasa los años convulsos y exitosos que ha vivido el mejor Barça de la historia y expone sus retos para el futuro inmediato y la voluntad de trabajar para que Cataluña se convierta en una nación libre y soberana con Estado propio. Es el sueño que quiere hacer realidad para sus hijos.Laporta reconoce el peso de su padre o de Armand Carabén en su manera de entender el mundo. Explica cómo la fidelidad, la lealtad y el sentido de la responsabilidad son los valores que lo guían, y afronta, sin aludir polémicas, los años de su mandato el Barça más catalanista y a la vez más universal y solidario de la historia. Un sueño para mis hijos aparece de forma simultánea en doble edición en castellano y catalan y en edición digital. El e-book se puede adquirir en el sitio web de edi.cat a un precio de 12 euros en formato e-book (epub y Mobipocket).\nJoan Laporta publica Un somni per als meus fills, un llibre on exposa la seva manera de ser, de fer i de pensar Un somni per als meus fills apareix de forma simultània en paper i en edició digital. L’e-book es pot adquirir al lloc web d’edi.cat a un preu de 12 euros Angle Editorial publica el llibre Un somni per als meus fills de Joan Laporta (en castellà Un sueño para mis hijos), on es recull la trajectòria vital del president del FC Barcelona i les seves reflexions a l’entorn del Barça i de Catalunya com a temes principals. Joan Laporta ha escrit, en primera persona, un llibre valent i sincer on mostra la seva manera de ser, de fer i de pensar. De manera clara i directa, Laporta repassa els anys convulsos i exitosos que ha viscut el millor Barça de la història i exposa els seus reptes per al futur immediat i la voluntat de treballar perquè Catalunya esdevingui una nació lliure i sobirana amb Estat propi. És el somni que vol fer realitat per als seus fills. Laporta reconeix el pes del seu pare o d’Armand Carabén en la seva manera d’entendre el món. Explica com la fidelitat, la lleialtat i el sentit de la responsabilitat són els valors que el guien, i afronta, sense el·ludir polèmiques, els anys del seu mandat al Barça més catalanista i alhora més universal i solidari de la història. Un somni per als meus fills apareix de forma simultània en paper i en edició digital. L’e-book es pot adquirir al lloc web d’edi.cat a un preu de 12 euros en format e-book (epub i mobipocket).\nEl llibre per saber què ha passat amb la crisi, denunciar els culpables i proposar solucions per canviar el sistema Arcadi Oliveres desemmascara en aquest llibre els principals culpables d’una crisi que s’hagués pogut evitar i de la qual tots en som una mica còmplices Vivim immersos en diferents crisis. Una crisi del sistema capitalista financer; una crisi permanent, la del tercer món; una crisi ecològica; una crisi de valors; una crisi de les democràcies... Totes aquestes crisis, però, no s’han produït per generació espontània. I aquest llibre sorgeix de la voluntat de denunciar uns especuladors que mouen bilions i bilions de dòlars i que ho fan sense que ningú no els posi cap fre. A Aturem la crisi, Arcadi Oliveres, líder dels moviments altermundistes, desemmascara els principals culpables d’una crisi que s’hagués pogut evitar i de la qual tots en som una mica còmplices. El llibre treu a la llum perversions financeres, retrata especuladors sense fre, el frau fiscal, els paradisos fiscals... De nivell mundial a casa nostra, de Bernard Madoff al Palau de la Música passant pels oleoductes d’Afganistan o Santa Coloma de Gramanet. PRESENTACIÓ DEL LLIBRE: Tindrà lloc el dimecres 31 de març, a dos quarts de vuit del vespre, a la Llibreria Bertrand (Rambla de Catalunya, 37). Acompanyaran l’autor Muriel Casals, professora d’economia i presidenta d’Òmnium Cultural, Tica Font, directora de l’Institut Català Internacional per la Pau i Iolanda Fresnillo, investigadora de l’Observatori del Deute en la Globalització.ARCADI OLIVERES Barcelona (1945), és doctor en Ciències Econòmiques, professor del departament d’Economia Aplicada de la UAB i president de Justícia i Pau. És president del Consell Català del Foment de la Pau, de la Fundació Universitat Internacional de la Pau de Sant Cugat del Vallès, de FOCIR i de l’Associació Lectura Fàcil. És membre actiu de la Societat Catalana d’Economia, d’ATTAC i del patronat del Casal d’Europa de Sabadell. En el terreny editorial, ha col·laborat a ¿Quién debe a quién? Deuda ecológica y deuda externa (Barcelona, 2003), Aldea Global, Justícia Parcial (Barcelona, 2003), El ciclo armamentista en España (Barcelona, 2000) i Nord- sud, diagnòstic i perspectives (Barcelona, 1988). En solitari ha publicat Contra la fam i la guerra (2004), Un altre món (2006) i El meu camí cap a la utopia (2008), tots tres a Angle Editorial.\nUn manual per a tots els públics, fresc i modern, ple d’idees i suggeriments per conviure amb les nostres plantesTot el que volies saber i no t’atrevies a preguntar sobre el món vegetal«A mi no se’m moren les plantes», de Silvia Burés, és un llibre que vol fer la jardineria una mica més divertida, defugint del punt de vista d’un expert, de qüestions tècniques i de les males experiències viscudes quan se’ns mor una planta. No cal ser una àvia experta o haver fet un màster en tècniques de jardineria per establir una relació fructífera amb un gerani o una ponsètia. Només cal tenir-ne ganes i estar disposat a convertir la jardineria en una pràctica tan divertida i excitant com el ball, el sexe o l’esport. «A mi no se’m moren les plantes», amb un llenguatge molt fresc, amè i directe, està estructurat en dinou capítols, en què l’autora dóna resposta a preguntes com, per exemple, quanta llum o quanta aigua necessiten les plantes; quines són les plantes d’interior de fulles, les plantes d’exterior de sol o les plantes d’exterior d’ombra que també poden estar en un interior fresc; per què les meves plantes fan cara de poca salut o què en faig quan marxo de vacances. Aquest llibre de Silvia Burés, especialista i innovadora en el sector, és un manual per a tots els públics per perdre la por al fracàs quan comprem una planta o ens en regalen una.\nA mi no se'm moren les plantes,\nNo me digas que se te mueren las plantas,\nDesprés de veure'ns obligats a cancel·lar la presentació del passat dilluns 8 de març a causa de les inclemències meteorològiques els convoquem de nou per al proper dilluns 29 de març:El Col·legi Oficial de Doctors i Llicenciats en Filosofia i Lletres i en Ciències de Catalunya i Angle Editorial us conviden a la presentació de:La meva bellesa, d’Octavi Fullat L’acte tindrà lloc el dilluns 29 de març, a dos quarts de vuit del vespre, al Col·legi Oficial de Doctors i Llicenciats (Rambla de Catalunya, 8 de Barcelona). La presentació anirà a càrrec del periodista Josep Cuní i comptarà amb la presència de l’autor i d’Angle Editorial.\nCol·legi de Doctors,\nLa meva bellesa,\nUn somni per als meus fills arribarà a les llibreries a mitjans de març en dues edicions, en català i castellàAngle Editorial publica a mitjans de març el llibre Un somni per als meus fills de Joan Laporta. El llibre, que es publica simultàniament en català i castellà (Un sueño para mis hijos), recull les seves reflexions sobre diversos aspectes a l’entorn del Barça i de Catalunya, que han estat claus en la seva trajectòria vital. Joan Laporta ha escrit, en primera persona, un llibre valent on mostra, sense complexos, la seva manera de ser, de fer i de pensar. El president del FC Barcelona desgrana aspectes decisius dels anys més intensos que ha viscut al Barça, i exposa les seves idees sobre la Catalunya que desitja pel demà. Publicado por\nUn somni per als meus fills,\nMentre els feixistes italians s’enorgullien de bombardejar i perseguir els «rojos» catalans durant la Guerra Civil Espanyola, què passava amb els catalans de l’Alguer? Com és possible que una dictadura que es proposava la italianització de les masses no encarés amb precaució la catalanitat de l’Alguer? Encara avui, la memòria col·lectiva dels algueresos sembla haver esborrat aquells vint anys de règim, justificant aquest oblit amb una situació perifèrica i aïllada que hauria fet que el feixisme no tingués arrels a l’illa. A El feixisme a l’Alguer, Marcel A. Farinelli, amb un gran esforç de documentació en molts casos inèdita, i basant-se també en testimonis personals, dóna resposta a aquestes preguntes amb l’objectiu d’explicar la relació entre el feixisme i la identificació dels algueresos, quina actitud van adoptar les autoritats del règim en la petita ciutat sarda de cultura catalana i com van reaccionar els seus habitants. Per fer-ho situa l’Alguer més enllà de la seva catalanitat: presenta una introducció general sobre la història de l’illa, i a continuació analitza el fenomen feixista a la ciutat.\nFeixisme a l'Alguer,\nTercer i últim volum de les memòries lliures i impertinents d’un dels filòsofs i educadors més influents de CatalunyaOctavi Fullat ens condueix pels secrets de l’art i la bellesa: l’emoció que pot despertar el cos d’una dona, la conversa a l’entorn d’un diàleg platònic acompanyat amb un bon vi francès o la rememoració d’una màgica nit africana. Per les pàgines d’aquest llibre hi transiten pensadors com Schopenhauer o Hegel, pintors com Van Gogh o Tintoretto, escriptors com Dante o Rilke, músics com Mozart o Beethoven i, com calia esperar, punyents al·lusions al nostre país i als seus polítics. Tots ells se’ns presenten al fil de les reflexions de vegades subtils, de vegades sorpresives, però sempre lúcides d’una ploma que es deixa emocionar i que al mateix temps emociona. El seu estil, hereu de la profunda senzillesa d’Albert Camus, combina de manera inconfusible la memòria, l’assaig i la narració. En aquest tercer volum, l’autor continua provocant al lector des de la intel·ligència mútua, amb el to del que sap que tanca el cercle de les seves memòries i es pot permetre estar per sobre de moltes coses. Amb La meva bellesa, es tanca l’obra més personal d’un home que mai no ha buscat recer i que sempre ha viscut per la llibertat, per la veritat i per la bellesa.LA PRESENTACIÓ DE LA MEVA BELLESA D’OCTAVI FULLAT tindrà lloc el dilluns 8 de març, a dos quarts de vuit del vespre, al Col·legi Oficial de Doctors i Llicenciats (Rambla de Catalunya, 8 de Barcelona). La presentació anirà a càrrec del periodista Josep Cuní i comptarà amb la presència de l’autor i d’Angle Editorial. Publicado por


Xina Hot Runner System Parts fabricant i proveïdor - Preu de fàbrica - Hong Yue\nCasa > Productes > Corredor calenta\nHot Runner System Parts - Fabricant i proveïdor - HY Accessoris de motlle Introducció al sistema Hot Runner System Hot Runner assegura que el corredor i la porta de plàstic mantinguin la condició de fosa a través de la calefacció. El sistema de corredor calent generalment es compon de broquets calents, placa divisora ...\nHot Runner System Parts - Fabricant i proveïdor - Acoblaments de motlles HY\nIntroducció del sistema Hot Runner\nEl sistema de corredor calent assegura que el corredor i la porta de plàstic mantenen la condició de fosa a través de la calefacció. El sistema de corredor calent generalment es compon de broquets calents, placa divisora, caixa de control de temperatura i accessoris i altres parts.\nEl broquet d'aigua calenta generalment inclou dos tipus: broquet calent obert i broquet calent de vàlvula d'agulla. El filtre calent decideix el tipus de sistema de corredor calent. Així, el sistema de corredor calent també es divideix en sistema de corredor obert i sistema de corredissa de vàlvules d'agulla.\nLes parts del sistema de corredissa calenta a la nostra fàbrica\nCalefacció de filferro de bobina\nAgulla de la vàlvula\nCaixa de terminals\nHot Tags: parts del sistema corredor calent, fabricant, proveïdor, fàbrica, preu de la Xina\nUn parell de: Pilar de guia per a motlles de fosa a pressió\nSegüent: Indicador de bloc de carbur\nGuia d'acer del Pilar


OFICIAL: Torna el públic a Mestalla | Blanquinegres.com\nMiguel Castells , 13 Maig, 2021\nOFICIAL: Torna el públic a Mestalla\nEl València CF ha fet oficial que el públic torna Mestalla. Fins a 5.000 valencianistes podran tornar a l’estadi més d’un any després. El Betis va ser l’últim equip davant el qual hi va haver públic, i ara l’Eibar és una altra data marcada en roig per al valencianisme, que ja trobava a faltar veure al seu equip.\nÉs cert que el partit és prou descafeïnat, ja que el València està pràcticament salvat i l’Eibar es juga hui les seues possibilitats de continuar amb vida a la competició, però el resultat pot tindre poca importància, el motiu de celebració és que ens apropem a la nova normalitat, i que hi torna a haver valencianistes a Mestalla.\nMalestar amb Meriton\nEl diumenge a les 18:30, 5.000 aficionats podran animar a l’equip i expressar el seu malestar amb la institució. Està per veure si amb 5.000 serà prou per a fer-se escoltar, més encara si tenim en compte que no estaran tots junts a Mestalla.\nEste és el comunicat oficial del club:\nEl València CF obrirà Mestalla per al públic en el partit d’aquest diumenge a les 18.30 hores davant l’SD Eibar amb un aforament de 5.000 aficionats. El Club ha treballat des de fa mesos en l’elaboració d’un protocol intern per a organitzar i distribuir a l’afició al Camp de Mestalla d’acord amb les mesures aprovades garantint les millors condicions en l’estadi.\nDesprés d’autoritzar-se la presència d’espectadors en les dues últimes jornades de LaLiga, el València CF recorda a manera d’informació de servei de cara al partit d’aquest diumenge davant l’SD Eibar els drets i avantatges per a l’abonat que es van comunicar el passat estiu en el dossier de compensació d’abonaments i que tindran vigència mentre es disputin partits amb limitació d’aforament.\nDepenent de l’opció de compensació escollida l’aficionat té accés a una prioritat i descompte.\nNOTA: Si no vas escollir cap opció en el temps estipulat per a això es va assignar per defecte la ‘Opció 2’. El València CF enviarà en les pròximes hores un mail recordant l’opció escollida i estes mateixes instruccions.\nPer a poder assistir als partits serà necessari comprar entrades a través del portal en línia. La disponibilitat dels seients vindrà marcada per les indicacions sanitàries. Es podrà comprar fins a 2 entrades per torn sempre que l’acompanyant haja escollit la mateixa opció o superior. Les entrades seran nominatives (nom i DNI) i se sol·licitarà la identificació a les portes de l’estadi per a accedir.\nNOTA: És possible que el seient habitual de l’abonat no estiga disponible per a ser comprat a causa d’aquestes limitacions.\nPrioritat en la compra\nEls qui van escollir la ‘Opció 1’ tindran un termini preferent per a la compra. En el cas que, finalitzat el termini de compra d’entrades per als abonats de la ‘Opció 1’, continue havent disponibilitat d’entrades, aquells abonats que hagen escollit la ‘Opció 2’ tindran preferència sobre els quals van escollir la ‘Opció 3’, que optaran a comprar entrades únicament si hi ha disponibles una vegada finalitzat el termini preferent de la categoria anterior.\nEls terminis s’obriran de la següent manera:\n-Abonats Opció 1: a partir del divendres 14 a les 10.00 hores a les 23.59.\n-Abonats Opció 2: a partir del dissabte 15 a les 00.30 hores a les 23.59.\nNOTA: Entre els abonats que hagen escollit la mateixa opció de compensació no existeix cap tipus de prioritat, hi haurà entrades a la venda mentre hi haja disponibilitat.\nDescompte en la compra d’entrades\nAquelles persones que van escollir la ‘Opció 1’ o ‘Opció 2’ tindran 50% de descompte sobre el PVP. Les persones que van escollir la ‘Opció 3’ tindrien 10% de descompte sobre el PVP en cas de disponibilitat.\nNOTA: La compra es podrà realitzar en qualsevol zona del camp (no necessàriament el seu seient habitual) i dependrà de les directrius de les autoritats sanitàries.\nNormes dins de l’estadi\nD’acord amb les indicacions de les autoritats sanitàries i el Codi de Conducta de LaLiga, dins de l’estadi hi haurà una distància de 1,5 metres en totes les direccions entre persones, no es podrà consumir menjar, ni tampoc fumar. A més, serà obligatori l’ús de màscara FFP2 sense vàlvula i es prendrà la temperatura a l’entrada de manera sectorial i escalonada.\nCom adquirir les teues entrades\nEn les pròximes hores es donaran a conèixer a través dels canals oficials del València CF els preus i els enllaços a través dels quals es podran adquirir en la pàgina web les entrades per a la trobada d’aquest diumenge contra l’SD Eibar.\nVos esperem de nou a la vostra casa, Mestalla. Junts Anem Amunt!


La primera Mostra d’entitats de Cerdanyola reuneix 23 associacions participants - Ajuntament de Mataró\nLa primera Mostra d’entitats de Cerdanyola reuneix 23 associacions participants\nTindrà lloc el diumenge, 25 d’octubre, a partir de les 10.30 h\nCerdanyola celebra aquest diumenge, 25 d’octubre, la seva primera Mostra d’entitats. La jornada, que començarà a les 10.30 h, està organitzada pel Servei de Participació de l’Ajuntament i el Consell Territorial Cerdanyola i hi participaran 23 entitats del barri.\nLa Mostra d’entitats de Cerdanyola té com objectius difondre la tasca que realitzen les associacions del barri, el Centre Cívic i el Consell Territorial, així com facilitar el contacte i l’intercanvi entre les entitats i donar-se a conèixer als veïns i veïnes.\nLa iniciativa vol fer patent la funció cohesionadora, de vertebració i de dinamització que té el teixit associatiu del barri, a més de ser el punt de partida d’una coordinació estable entre les associacions i el Servei de Participació que permeti un treball en xarxa.\nLa mostra tindrà lloc a la plaça de l’Onze de Setembre. Durant tot el dia les associacions mostraran les activitats que duen a terme a partir de parades informatives i d’actuacions en diferents punts de la plaça com: recital de poesia, quadres de ball de la Casa de Andalucía, contacontes, brek dance, música africana, danses peruanes, futbol, tamborí, manualitats, escacs, titelles, tallers per a infants, tast de te i pastes, entre d’altres.\nLes associacions i entitats participants són les següents:\n- AMPA CEIP Tomàs Viñas\n- Asociación Centro Cultural Recreativo Casal del Barrio de Cerdanyola de Mataró.\n- Asociación Cultural Murciana Virgen de las Maravillas\n- Asociación Cultural de Cerdanyola\n- Asociación Intercultural de Mataró\n- Associació Club Jama Kafo - AMIC\n- Associació Cultural per al desenvolupament cultural i integral de la població de Lemoi a Mataró.\n- Associació d’ajut social i cultural al Senegal Sandaga\n- Associació Esport i Lleure Cerdanyola de Mataró\n- Associació Infantil i Juvenil Casal Xerinola\n- Associació Joventut Islàmica per la Integració\n- Associació juvenil-infantil The Pets\n- Associació de Veïns i Amics del Parc de l’Alegria\n- Associació Mediadors Culturals Africans del Maresme “Vine amb mi”\n- Associació Planeta\n- Casa d’Amistat amb Cuba de Mataró\n- Círculo Flamenco\n- Club d’Escacs de Cerdanyola\n- Col·lectiu de teatre EPMA de Mataró\n- Hermandad Nuestra Señora del Rocío Divina Pastora\n- Parròquia Maria Auxiliadora.


Les obres de l’Ajuntament per al nou institut també van amb retard i el carrer no estarà llest fins al gener | Aquí Berguedà\nLes obres de l’Ajuntament per al nou institut també van amb retard i el carrer no estarà llest fins al gener\nAspecte del carrer al Maig\n09 agost 2018 18:50\nL’Ajuntament de Berga ha signat avui l’acta de replanteig d’inici d’obra per l’arranjament del carrer Pla de l’Alemany amb l’empresa guanyadora del concurs, HPSA Construcción y Servicios Medioambientales SA. L’actuació servirà per allargar el carrer fins al nou institut de secundària Serra de Noet així com fer-hi arribar els serveis bàsics d’aigua i llum.\nL’empresa ja està fent les comandes del material necessari per a l’obra i preveu que puguin començar cap a finals d’agost o principis de setembre vinent, i podrien allargar-se uns quatre mesos. Aquesta signatura finalitza un procés de concurs que va arrencar al maig.\nEl regidor d’Urbanisme, Oriol Camps, ha donat els detalls de l’obra a Aquí Berguedà, explicant que treballen “sobre termini” amb un calendari “una mica allargat”. De tota manera, al maig, quan es va publicar el concurs, l’Ajuntament va posar en marxa mecanismes “d’urgència” per tenir l’obra acabada entre finals de setembre i principis d’octubre. Un termini que, finalment, l’Ajuntament no complirà.\nEl retard en la part municipal de les obres se suma al retard en la part de la Generalitat, que explicava ahir l’Aquí Berguedà. Això obligarà els alumnes a començar el curs en cargoleres per tretzè any consecutiu, però ajudarà a sincronitzar els calendaris. L’Ajuntament tenia que l’institut estigués llest i el carrer no. Amb les noves dates, els alumnes aniran al nou centre amb el carrer “gairebé acabat o completament acabat”, ha dit Camps.\nEl regidor també ha apuntat que l’actuació que ara inicien “no tindrà interferències” sobre les que ja s’estan duent a terme, ja que la incidència més gran hauria estat el pas constant de material per a treballar a l’edificació però, com que ja està força avançat, els operaris podran treballar correctament.\nL’Ajuntament de Berga va anunciar al setembre de 2017 que ampliaria la partida destinada a la urbanització del capdavall del Pla de l’Alemany fins als 370.000 euros.\nAjuntament de Berga institut SI Serra de Noet


Sistemes d'impermeabilització de cobertes i murs, tant en construcció d'obra nova com de rehabilitació. A DIATERM trobarà tota la gama d'aquests productes i el seus accesoris.\nSistemes d'impermeabilització de cobertes i murs\nPlaques de diferents formats compostos per una armadura i resines saturades en asfalt.\nAplicació: Impermeabilització sota teula.\nLlàmines de betum modificat amb armadura.\nAplicació: Impermeabilització de cobertes i murs.\nGeotextils i Drenatjes\nTeixits de polièster o polipropilè.\nAplicació: Protecció de làmines asfàltiques.\nLàmines modulars de polièster\nAplicació: Drenatge de murs.\nEs caracteritza per la seva flexibilitat, tenacitat, baix pes, estabilitat i relativa impermeabilitat a la humitat i els gasos. El polietilè té una excel·lent resistència tèrmica, química i molt bona resistència a l'impacte.


Entrenadors per un dia al campus del CFS Reus | Canal Reus TV\nEntrenadors per un dia al campus del CFS Reus\n09:00 - 14 juliol 2017\nEl Club de Futbol Sala Reus, abans antic Mare Molas, ha reunit a una quinzena de nens per mantenir la tècnica amb la pilota en el seu campus d'estiu. No només això, sinó que tots els jugadors acabaran els mesos de calor amb una àmplia experiència com a entrenadors.\nFer d'entrenador d'un equip pot ser molt complicat i ara els jugadors es poden ficar a la seva pell. Aquests dies al campus d'estiu del Club Futbol Sala Reus cada nen ha tingut la complicada missió de fer de míster als seus companys. Una iniciativa que fomenta la presa de decisions entre els petits i que als entrenadors titulats els ha sorprès molt positivament.\nL'entrenador del campus i president del Club Futbol Reus, Sergio Flor, considera que "Al futbol sala la figura de l'entrenador és important, i vam pensar que pels més grans s'havien de posar a la seva pell per veure com responien els més petits".\nJavier Roig, jugador del club, ha estat el responsable de l'última sessió: "Tots els nens ficaven moltes ganes per fer l'exercici i ha estat una experiència molt bona".\nLa novetat d'enguany però no solament ha estat aquesta. El campus ha deixat de banda per unes hores el futbol i s'ha centrat també en altres disciplines com són el bàsquet o l'handbol. Els valors d'altres esports ajuden als nens a respectar-se i aprendre a conviure, això sí, sempre amb un somriure a la cara.\nEl campus finalitza aquest divendres i el club farà un descans fins a l'agost abans d'iniciar la pretemporada de tots els equips. Les estades ja han servit per veure un tastet del nou equipament que lluiran l'any que ve: nou escut i nova samarreta.


Mas-Colell i Xavier Mena, a la portada\nL'ARA analitza en profunditat els consellers que han de treure Catalunya de la crisi\nREDACCIÓ Barcelona 29/12/2010 00:33\nLa portada de l'ARA està dedicada als dos consellers que han de treure Catalunya de la crisi: Andreu Mas-Collell, titular d'Economia i Universitats, i Xavier Mena, d'Empresa i Ocupació. El diari analitza les seves opinions econòmiques i sotmet a tots dos al debat dels experts, amb perfils a càrrec de Robert D.Solow, Alan Krueger, Juan José Dorado i Josep Sayeras.\nLa polèmica que ha suscitat Ferran Mascarell, que abandona el PSC per esdevenir conseller de Cultura del govern de Mas, és un altre tema destacat a la primera plana. Opinen sobre la qüestió l'editor Xavier Folch i l'escriptora Rosa Regàs.\nTambé figuren a la portada el partit de la selecció catalana contra Honduras, la contractació de detectius privats per espiar els éssers estimats i Facebook i els correus electrònics com a substitutiu dels SMS nadalencs. Articles d'opinió d'Àngel Castiñeira, Sebastià Alzamora i Joan Ramon Resina completen la primera plana.


la serp blanca: Els llibres ens escriuen\nEls llibres ens escriuen\nTorne a llegir, després de molts anys, Prólogos, un llibre de Borges que recull alguns dels pròlegs que va escriure al llarg de la seua vida per a llibres molt diversos. Publicat el 1975, va encapçalat per un Prólogo de prólogos, en què l’autor reconeix que aquest gènere literari «en la triste mayoría de los casos, linda con la oratoria de sobremesa o con los panegíricos fúnebres y abunda en hipérboles irresponsables, que la lectura incrédula acepta como convenciones del género». Hi afegeix, però, que n’hi ha també altres exemples, memorables, com l’assaig amb què Wordsworth va introduir la segona edició de les seues Lyrical Ballads i, encara més: «el prefacio conmovido y lacónico de los ensayos de Montaigne no es la página menos admirable de su libro admirable». En aquests casos, com que es tracta de textos escrits pels mateixos autors, són de fet una extensió del llibre, no un element imposat, i impostat, des de fora.\nAlguns d’aquests pròlegs tracten llibres de literatura gauchesca, d’autors argentins que per a mi només són un nom. Em faig el propòsit, ara, de llegir el Martín Fierro. A més, Gabriel Ferrater, en una entrevista reproduïda en Papers, Cartes, Paraules, afirmava que «uno de los grandes poemas que más me han influido y que releo muy a menudo es el Martín Fierro. Para mí, personalmente, es más importante que cualquier poema español del siglo pasado o del actual». No se’n parle més: el llegiré. Un altre títol pendent de lectura que Borges m’ha recordat és Sartor Resartus, de Thomas Carlyle, comentari de l’obra d’un professor imaginari, Diògenes Teufelsdroeckh, «que habría publicado en Alemania un vasto volumen sobre la filosofía de arena, o sea de las apariencias». Borges escriu que «no sé de un libro más ardido y volcánico, más trabajado por la desolación, que Sartor Resartus». També m’ha recordat que he de tornar a llegir les dues novel·les mestres de Wilkie Collins, The Woman in White i The Moonstone.\nHe retrobat en aquest volum de pròlegs moltes observacions de Borges que em resulten familiars, perquè les va insistir sovint en entrevistes i en altres papers. Com ara quan deixa anar, de passada, que «la crítica española acepta demasiado a Cervantes y prefiere la mera veneración al examen», o que «para dejar un libro que las generaciones venideras no se resignarán a olvidar, conviene proceder (pero ello no depende del autor) con cierta inocencia», i que «a un autor puede estarle permitida la invención de una fábula, pero no la íntima comprensión de su moraleja».\nHi ha també una citació de Carlyle que recorde haver-la llegit en altres textos de Borges: «La historia universal, escribirá Carlyle, es un texto que debemos continuamente leer y escribir y en el que también nos escriben. Esa perturbadora sospecha de que somos cifras y símbolos de una criptografía divina, cuyo sentido verdadero ignoramos, abunda en los volúmenes de Léon Bloy y los cabalistas la conocieron»; «la historia es una Escritura Sagrada que desciframos i escribimos continuamente y en la que también nos escriben».\nLa vida humana, la matèria de la història, la vivim a les palpentes, com uns somnàmbuls, com uns peons al servei de certs designis que ni tan sols sospitem. No es tracta de la vella qüestió del determinisme, sinó del fet que no arribem a veure la figura que teixim en el tapís, perquè nosaltres mateixos som els fils amb què és brodat aquest tapís. Ens escriuen —qui?—, però no podem llegir el text en què acabem convertits. És la lliçó que extreia Ferrater en el seu assaig sobre el Nabí de Josep Carner: la vida de Jonàs, tal com la presenta el mite bíblic refet per Carner, «ha estat una vida poètica, carent d’un sentit que puguem abstreure del seu mode concret de manifestar-se, però prenyada potencialment de tots els sentits: de tots els fets humans que puguin ésser mirats sota la seva forma».\nEl dictum de Carlyle, en realitat, recorda, si no és que coincideix del tot, la concepció medieval del món com un llibre. En el pensament medieval el món es considerava una manifestació de Déu, i per això es deia que el món era com un llibre en què podíem aprendre coses de Déu o com un espill en què se’n podia veure la imatge. Ara bé, dir que el món és un llibre implica, d’una banda, que el podem entendre, que el podem llegir. També, com que nosaltres formem part del món, que som també uns signes o unes línies o uns mots d’aquest món o llibre. Déu, en crear-nos, ens ha escrit en el llibre del món.\nAquesta idea que algú ens escriu —la història, Déu, qui siga— m’ha recordat que el crític Lionel Trilling afirmava que els llibres ens llegeixen, en el sentit que ens descobreixen coses de nosaltres que nosaltres mateixos ignoràvem, que ens interroguen i qüestionen els nostres hàbits, aclarint tot allò que resta confús dins nostre o que va sense dir. El juliol de l’any passat vaig publicar una entrada comentant aquest aspecte de la lectura destacat per Trilling: Els llibres ens llegeixen.\nEs pot afirmar igualment que els llibres ens escriuen? Carlyle deia que la història ens escriu, no els llibres. El fet, però, és que identificava la història amb un llibre: amb un text. En quin sentit un llibre ens pot escriure, de la mateixa manera que, segons Trilling, ens pot llegir? D’entrada, alguns llibres ens poden convertir en personatges literaris, en el mal sentit de la paraula, perquè ens poden fer perdre el sentit de la realitat, o el contacte amb la realitat, cosa que ve a ser el mateix. Don Quixot n’és el cas paradigmàtic. Els llibres —mal llegits per ell, certament—, el van convertir en un personatge de novel·la: el van escriure. Don Quixot, però, és un personatge de ficció, escrit per Cervantes. Hi pot haver algun lector real que reaccione com don Quixot? Potser. Em sembla, però, que la majoria de les vegades passa el contrari: els llibres ens afermen, ens confirmen en el que som, en les nostres opinions, gustos, visions dels món, etc. A mesura que fem anys, hi ha determinats autors que es converteixen en els nostres autors. Han contribuït o ens han ajudat a ser com som: ens han escrit. I no sols els qui anomenem, amb un sentit de la propietat ben raonable, els nostres autors. Bona part de la nostra formació la devem als llibres dolents, que ens han estat un emètic saludable. En el seu moment, ens van fer reaccionar i vomitar —intel·lectualment i moralment, és clar. Fuster es va fer catalanista arran de la lectura del pamflet de Josep Maria Bayarri, El perill català.\nA més, sobretot en el cas d’un lector habitual, com que la identitat personal és una qüestió de memòria —som el que som perquè ens en recordem—, la seua identitat estarà formada en bona part pel record del que ha llegit. Els llibres l’han fet en bona mesura, l’han escrit. Si aquest lector habitual, cosa que passa sovint, decideix de prolongar la lectura en l’escriptura, bona part de les línies que escriurà li les dictaran, a cau d’orella, sense adonar-se’n, alguns dels seus autors. He escrit un llibre, diu. En realitat, li l’han escrit uns altres.\nDe tota manera, si afirmem que els llibres ens escriuen, estem suposant, necessàriament, una certa inconsciència per part del lector, cosa que impediria de reconèixer-nos-hi. El fet és que, deixant de banda el lector ingenu i esporàdic, solem guardar una distància crítica, llapis en mà fins i tot, davant del que estem llegint. Fins a quin punt, però? Mentre llegim, som el llibre. El nostre espai personal o mental hi queda integrat, separat de l’exterior. El llibre ens escriu, ens circumscriu, ens fixa en un determinat lloc i en un temps mentre el llegim. Per això, la lectura era considerada suspecta en l’antiguitat, o simplement ignominiosa. Es pensava que escriure era un acte dominant, actiu i victoriós sobre un lector que se sotmet a les lletres de l’escriptor en una posició de dominat i vençut. (Vaig dedicar a aquesta qüestió el contrapunt 26 de La literatura recordada.)\nQuè passa, quan llegim un llibre?\nEtiquetes de comentaris: Crítica literària, Gabriel Ferrater, Jorge Luis Borges, Josep Carner, Lionel Trilling, Thomas Carlyle


Recuperem el sorral!\nEscrita per Lídia Sinués Alberich - de setembre 01, 2011\nHan vingut l'Albert i el Loren a passar uns dies a casa i hem aprofitat per recuperar el sorral que el teniem força abandonat: les fustes que el delimiten s'havien de polir i pintar amb oli de llinosa per protegir-les i la sorra calia renovar-la. A nosaltres ens agrada molt com ha quedat i, sobretot, a l'Henoch i al Pau que, a més, s'ho han passat d'allò més bé i han viscut l'experiència molt emocionats. De fet, tots ens ho hem passat molt bé preparant i tornant a posar el sorral en forma!\nPrimer ha calgut netejar-lo bé. Hem tret les fustes, n'hem eliminat una que estava força malament i li hem canviat la forma al sorral.\nDesprés les hem fixat clavant 4 ferros d'uns 50cm, a cada un dels extrems de cada biga.\nUn cop fixades per tal que no rodolin, hem abocat la sorra. Ha calgut fer bastants viatges amb la carreta per transportar-la car n'hi havia molta dins del sac!\nAixí com arribava cada muntanya de sorra, l'Henoch i el Pau l'escampaven pel sorral, tot jugant contents i emocionats!\nPerò no són els únics que estaven emocionats i amb ganes de tocar, palpar i sentir la sorra entre els dits! L'Albert ha estat estrenant-lo amb ells, tot xerrant de la sorra, del sorral i de la platja mentre jugaven!\nI després de jugar, que millor que un bon bany per llevar la sorra!\nI mentre es banyaven, el Loren ha aprofitat per pintar les bigues amb l'oli de llinosa.\nI aquest és el resultat final d'aquesta feina en equip!\nMoltíssimes gràcies Loren i Albert per la col·laboració i l'ajut!!!! Estem molt contents de tornar a tenir el sorral en condicions!!!!\nCol·laboració-participació i cooperació Cura/higiene de la llar i l’entorn Jocs de sempre i d’arreu del món\nWow, quina feinada!...i com dius amb equip i cooperació tot es més fàcil!!\nEp Marisol! Quins pots més guapos vareu fer! Ahir no m'anava bé internet i suposo que no et deuria arribar el comentari que et vaig deixar! I si, treballar en equip, a gust i contents, és el millor car sembla que no sigui feina el que es fa i queda molt més guapo tot amb el "bon rotllo" que es genera a més, posteriorment, et queda la feina feta, la satisfacció d'haver-la fet i el bon gust del record d'aquell "dia" que ens ho vam passar tant bé fent això o allò! Petons per vosaltres també!\n1 de setembre de 2011 a les 14:18\nQUé bien tener de nuevo el arenero... ¡qué disfrute! Y más aún cuando el trabajo se ha hecho en equipo y con muchas ganas. ¡Besos!\n4 de setembre de 2011 a les 10:38


Albalat dels Sorells instal·la el primer punt de càrrega de vehicles elèctrics públic i gratuït\nInicio L'Horta Nord Albalat dels Sorells Albalat dels Sorells instal·la el primer punt de càrrega de vehicles elèctrics...\nL'Ajuntament d'Albalat dels Sorells, amb l’ajuda de l'Institut Valencià de la Competitivitat Empresarial ha instal•lat dos punts de càrrega per vehicles elèctrics. Un està situat al magatzem de l’Ajuntament i per ús dels vehicles elèctrics municipals. El segon es troba a la plaça del Castell.\nEl situat a la plaça se sumarà a la xarxa ja existent amb la diferència que l’Ajuntament no cobrarà de moment per l’energia consumida. S'està estudiant la possibilitat d’adquirir un vehicle d’estes característiques per la Policia Local que tindrà com a punt de càrrega el situat a la plaça.\nTotes estes mesures s’engloben en el Projecte 0,0 emissions que té com a objectiu baixar al mínim possible les emissions contaminats d’Albalat dels Sorells, així com en el Projecte ViuHo que Meliana, Foios i Albalat han encetat per posar en marxa iniciatives sostenibles.\nArtículo anteriorEl reconocido instagramer @ejota_seventyeight expone su #PuntoyComa en el EMAT de Torrent\nArtículo siguienteLourdes Boïgues guanya el seu segon premi Enric Valor de narrativa juvenil que organtiza l'Ajuntament de Picanya


Arxius de 1 OCTUBRE 2017 | Diari La República Checa\nJORDI FORTUNY: La primera vegada, que no t’enganyin!\nEls observadors internacionals diuen que el referèndum no va poder complir amb els estàndards internacionals, però en cap moment no han dit que el referèndum no sigui vàlid ni legítim. Que ningú s’enganyi! Quan tens un Estat en contra; quan t’envien forces militars, com la Guardia Civil, a robar-te les urnes; quan has de dissenyar un sistema per fer arribar les urnes al col·legis electorals amb la complicitat de tota una població; quan has de defensar i fer guàrdia tot el dia perquè no et robin la democràcia, evidentment no pot ser un referèndum a l’ús, no pot ser un referèndum estàndard.\nQuan ets una nació i no tens estat, no et toca altre remei que suplir-lo, i per tant, no pots fer les coses de forma estàndard. Només una nació sense estat fa possible una acció de complicitat per suplir el mateix estat com vam veure l’1-O. Només una nació madura, feta i sòlida, demostradament madura, està més que legitimada per ser estat.\nQue ningú s’enganyi! El referèndum és vàlid perquè van votar més de dos milions de ciutadanes i ciutadans. Perquè, malgrat que ja es van encarregar a primera hora de repartir estopa per acoquinar amb imatges de violència del Gobierno de España, la senyora Maria va sortir de casa i va anar a votar.\nQue ningú s’enganyi! El referèndum és vàlid perquè el Banc de Sabadell i Caixabanc així ho reconeixen quan posen la seva seu social fora de Catalunya. Quan davant l’evidència d’esdevenir estat propi cal salvaguardar transitòriament les relacions amb el BCE i l’accés al crèdit.\nQue ningú s’enganyi! El referèndum és vàlid, perquè malgrat tenir un govern municipal i un alcalde de Tarragona miserablement en contra, que es va amagar, que no va sortir a defensar ciutadanes i ciutadans agredits per voler votar, fent complicitat evident amb les forces d’ocupació. A Tarragona es va votar malgrat un alcalde incapaç de condemnar la presència militar al nostre port.\nVam votar a tot arreu malgrat el miserable govern del PP que, això sí, va deixar votar a Vilafranca del Penedès i a Sant Sadurní d’Anoia, poblacions on no va repartir estopa, allí on hi ha interessos electorals i particulars de la ministra de Sanitat Dolors Montserrat i Montserrat. Com tampoc van disparar bales de goma a Badalona pels interessos electorals d’un personatge del PP- X.G. Albiol- que té la maldat d’anar a inocular verí a la policia allotjada a Pineda de Mar dient-los: “Nadie os va a echar de Catalunya porque si os vais se iría la dignidad de esta tierra”.\nPer tant, Georgina, que ningú t’enganyi! El referèndum és vàlid, perquè tu el vas validar amb el teu vot, perquè va ser la primera vegada que votaves, perquè vas ser sincera i, per tant, vàlida. Que ningú no et furti la validesa del teu primer vot, perquè seria furtar-te la teva llibertat, perquè seria furtar-te la teva majoria d’edat, perquè seria furtar-te el bon record de la primera vegada.\nRegidor d’ERC de l’Ajuntament de Tarragona\n‘PITU MOSQUITS’ SOBRE LA REPRESSIÓ POLICIAL: Ballesteros m’ha fallat\nJosep Ramon Tules, més conegut com a ‘Pitu Mosquits’, ha concedit una entrevista al nostre digital, durant la qual ha confessat que és una de les persones que va actuar el passat diumenge, durant el referèndum d’autodeterminació de Catalunya, com a representant de l’administració.\nPitu Mosquits critica el silenci de Ballesteros\nHa descrit les peripècies que va viure per aconseguir fer arribar les urnes als col·legis electorals i les fintes que van haver d’enginyar per despistar la policia. Pitu Mosquits confessa que va plorar i lamenta el silenci de l’alcalde de Tarragona, el socialista Josep Fèlix Ballesteros, davant la càrrega policial, on van resultar ferits diversos tarragonins.\n“Sóc molt amic del Pep (Ballesteros) i l’estimo com a persona. Però en aquest cas m’ha fallat, perquè ha estat amagat. El dia que el vegi personalment li diré. Vull mirar-li als ulls i dir-li directament a la cara: Pep penso que com a persona, que has de defendre a tota la ciutadania, en aquest cas m’has fallat. I això no li perdonaré”.\nEl nostre entrevistat no té dubtes que Ballesteros, com a polític i com a persona, “ha comès un fallo com una casa” en la gestió de l’1 d’octubre, sobretot quan molts ciutadans de Tarragona van ser estomacats per la Policia Nacional i la Guàrdia Civil. “Ell hauria d’haver vingut i haver donat la cara i aguantar com a representant de la ciutat”.\nEXCLUSIVA | PITU MOSQUITS: Vam amagar les urnes en cotxes i cases particulars\nJosep Ramon Tules, més conegut com a Pitu Mosquits, va ser una de les persones que va amagar les urnes perquè milers de tarragonins poguessin exercir el seu dret de vot durant el referèndum d’autodeterminació que va tenir lloc el passat 1 d’octubre.\nPitu Mosquits, en una entrevista al nostre digital, ha explicat que, conjuntament amb altres 5 persones, es va fer els possibles per fer arribar les urnes i les paperetes al col·legi electoral que es va muntar a l’antiga fàbrica de la Chartreuse, a la baixa de la ciutat.\nJosep Ramon Tules explica que, per accedir a l’interior de l’edifici de l’Escola Oficial d’Idiomes (EOI), comptava amb un ‘còmplice’ que tenia les claus. A les 5 del matí “vam entrar a la sala com si fóssim lladres”, per la porta del darrere i amb les urnes amagades dins bosses de la brossa. Aleshores ja hi havia unes 200 persones a la porta de l’EOI. Les urnes van estar amagades en diferents cases particulars.\nTules confessa que va sentir por perquè era conscient que les forces de seguretat de l’estat podria arriben a tot moment per requisar les urnes i les paperetes. Però, el suport popular “ens donava forces per tirar endavant”. Ens relata les peripècies que van programar en el cas que els antiavalots arribessin.\nDiu que van comptar amb la col·laboració de dos informàtics, un ajut fonamental davant els entrebancs cibernètics col·locats per l’estat. Recorda que a les 12 del matí del passat diumenge davant la sospita que la policia nacional podria intervenir al col·legi electoral de l’EOI, i quan les urnes estaven força plenes, van decidir “fer desaparèixer les urnes. Les vam amagar en un cotxe. Vam posar altres de recanvi”.\nPitu Mosquits assegura que, malgrat estar davant un referèndum celebrat amb moltes dificultats, “vam fer les coses legals”. Diu que és fals que s’hagi omplert urnes abans de precintar-les. Reconeix que no va poder aguantar les llàgrimes quatre o cinc ocasions, sobretot per l’emoció de veure com avis i gent amb cadires de rodes i crosses s’apropaven als col·legis electorals per exercir el seu dret de vot en un dia històric per a Catalunya.\nTambé va plorar quan va veure les imatges de la policia espanyola atonyinant ciutadans només per votar. El nostre entrevistat lamenta el silenci de l’alcalde Josep Fèlix Ballesteros després que els antiavalots haguessin ferits molts tarragonins. “L’alcalde Ballesteros m’ha fallat. No el perdonaré mai”.\nREDACCIÓ29 Setembre, 2017\nMADRID TANCA L’ESPAI AERI A BARCELONA FINS DESPRÉS DEL REFERÈNDUM\nL’espai aeri en un radi de 8 quilòmetres de la Sagrada Família de Barcelona romandrà tancat des d’avui i fins dilluns que ve, 2 d’octubre, a les 23.59 h.\nLa mesura s’ha pres com a resposta a una sol·licitud de la delegació del govern espanyol a Catalunya que implica que cap helicòpter ni cap avioneta, llevat dels aparells dels cossos de seguretat i d’emergència, pugui sobrevolar Barcelona des de divendres i fins dimarts. La mesura també afectaria el vol de drons i no afecta les operacions a l’aeroport del Prat.\nEn concret es restringeixen el que tècnicament es coneix com a “operacions visuals”, que es refereix al vol d’aparells equipats amb càmeres de vídeo.\nAquest fet implicaria que durant el cap de setmana de l’1-O no es puguin captar imatges aèries de l’espai de Barcelona.\nLES URNES, SÍ… EXISTEIXEN\nUn dels objectes més buscats de les darreres setmanes per les forces policials – les urnes pel referèndum del proper diumenge – ha vist avui la llum.\nNi la policia ni el govern central ha estat capaços de trobar-ne cap exemplar. La Guàrdia Civil havia requisat milions de paperetes, però ni una sola urna.\nEl primer exemplar ha estat ensenyat als periodistes durant una roda de premsa al Centre Internacional de Premsa a Barcelona, en què han assistit el vicepresident del Govern de la Generalitat i els consellers de la Presidència i Exteriors, Jordi Turull i Raül Romeva, respectivament.\nDesprés de mostrar un exemplar de les urnes que estaran a la disposició dels més de 5.300.000 votants, el vicepresident Oriol Junqueras ha asseverat que es podrà votar encara que la policia tanqui els col·legis electorals.\nEL PORTAVEU DELS JUTGES PER A LA DEMOCRÀCIA QUALIFICA L’ACTITUD DE LA FISCALIA D’AGRESSIVA I DESPROPORCIONADA\nAgressives i desproporcionades. Així de clar s’ha manifestat el portaveu de l’associació de jutges per a la Democràcia sobre les actuacions de la Fiscalia General de l’estat contra el referèndum de l’1 d’octubre.\n“S’està anant a mesures totalment desproporcionades i s’estan posant en risc drets fonamentals”, ha assegurat Ignacio González Vega, durant una entrevista a Antena 3.\nEntre altres actuacions, el jutge es va referir a les recents paraules del fiscal general de l’Estat, José Manuel Maza, en què deixava la porta oberta a la detenció del president de la Generalitat de Catalunya, Carles Puigdemont, per un presumpte delicte de malversació de fons públics per a la consulta.\n“No és adequat ni oportú dir que (Puigdemont) podrà ser detingut”, ha afegit el portaveu d’una associació judicial considerada progressista. “Les paraules del fiscal general de l’Estat el que afegeixen és més llenya al foc”, ha sentenciat.\nGonzález Vega ha criticat també l’ordre de la Fiscalia General de l’Estat de citar a declarar els 740 alcaldes catalans que han mostrat el seu suport a la consulta secessionista.\n“La Fiscalia General de l’Estat (…) té un paper certament agressiu”, va dir. “És qüestionable que estiguem davant d’uns fets de naturalesa delictiva”.\n“El tema de Catalunya és un tema polític (…) Els polítics tenen l’obligació de seure a parlar”, va dir el portaveu de Jutges per a la Democràcia. “Desgraciadament, el protagonisme avui ho estan tenint jutges, fiscals i policies”.


KEDADA A LLEIDA - Pàgina 8 - Totcàmping\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27499\nNeus, només aparcament.\nLa ubicació del parquing no esta posada al fil. Ja es dirà als assistents.\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27564\nHem sap molt de greu, pero no podrem estar amb vosaltres, de bona es lliuren els cargols...\nEsperem poder compartir la propera trovada.\nGracies a els organitzadors per la seva feina.\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27588\nD'aquí a vuit dies...\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27609\nTRANQUIL NO ENS POSEM NERVIOSOS,AIXO ES COM ELS AFTERHOURS FINS ´L ULTIM MOMENT NO ES DIU. =)) =)) =)) =)) ENS VEIEM MOOOOOOOOLT AVIAT.\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27615\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27616\nUna qüestió a veure què ens aconselleu.\nEstem pensant en portar una moto amb l'ac per moure'ns per fer algun voltillu per la ciutat i els voltants. També vull provar el sistema de portar el remolc de moto a veure quin comportament té tot el conjunt per aplicar-ho per properes sortides o descarta-ho si veiem que no ens agrada.\nLa pregunta és... val la pena portar moto?. Ho dic per les caracteristiques i ubicació del parquing si va o no va gens be portar enganxat un remolc amb el petit inconvenient que això comporta. i les possibilitats de voltar per la ciutat de Lleida o no.\nPer la resta tot molt bé. Gracies per l'esforç d'organització.\n...i a veure com s'ens comporta el temps !!!\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27617\nD'aquí a set dies...\nMés que res per que el dissabte vindran de visita el meu germà i un company de feina i algun lloc els hi haure de dir...\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27619\nBitxitos, no t'amoinis al seu moment et diran on s'ha d'anar.\nDe moment com diu la Matrix ES TOP SECRET\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27620\nTioWilson, em penso que no hi ha cap problema amb el remolc, de totes formes imagino que et contestarà Lleidatans i per voltar amb la moto per la ciutat no hi cap problema si no plou claro.\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27627\nNosaltres finalment no podrem acompanyar-vos durant tot el cap de setmana..........Ens han donat una setmaneta de vacances i marxem cap a Paris....\nEsperem poder fer un cafè amb vosaltres diumenge i que us tractin molt bé la resta d'organitzadors..........que segur que sí.............. :D\nBon aplec a tots !!!!!!!!!!\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27628\nHola a tots, walkie-talkie\nHem enviat un privat a tots amb les dades del parquing.\nSi algu no l'ha rebut o te qualsevol dubte, ens ho dieu.\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27629\nEspero que amb dos navegadors no em perdi =)) =)) =)) =))\nUna pregunta, el cartell és en blanc i negre o també hi el teniu en color?\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27630\nEl cartell és en blanc i negre.\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27632\n................... Però, ja està penjat el cartell ???\nMercuri (Jaume i Esther), tinc una cosa per vosaltres :-)) :-)) :-))\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27633\nMercuri, si et plau, em pots enviar un mapa acotat del lloc on és raunirà tota aquesta colla, no fos cas que em tornes a perdre, i no pogues saludar-los jajajaja\nBe, conyes apart, als que vindreu a coneixer l'aplec del cargol, si no plou, -ja se que fa molta falta l'aigua- en aquesta petita ciutat tenim un parc natural, millor dit un bosc de rivera, a la mateixa ciutat, deu de ser que a mi m'agrada molt, però us aconsello fer-hi un tomb, tant ho podeu fer caminant com amb bici, hi han llocs on es poden veure conills en llibertat, i tot un regitzeill d'aus, l'aparcament es a tocar mateix del parc, als que hi vulguin anar ja us direm com anar-hi.\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27634\nAquells que no tinguin gps, si encara en queda algun jajaja, els recomano la segona opcio, és molt mes facil l'acces tot hi que feu dos o tres kms. mes\nSi teniu algun dubte, em podeu fer una trucada i ho acabarem d'aclarir.\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27635\nNeus, ens faràs esperar fins divendres per saber quina cosa tens per nosaltres? :twisted:\nAl privat que us hem enviat, hi ha un enllaç on hi ha mapes, rutes i el cartell de la kdda.\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27643\nEns ha agradat moltíssim el cartell. Felicitats!!!!!!!!\nQuè podrem fer barbacoa????? Es que els que anem amb caravana i sense bateríes (em sembla que nomès som un parell) ens haurem d' il-luminar amb alguna cosa??????? =))\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27644\nGracies, Gracies, Gracies als organitsadors.\nSi ens perdem en totes les esplicasions que haveu donat, no menjarem caragols.\nEsperem no perdrens\nEl cartell es mold xuloooooooooooooooo\nRe: KEDADA A LLEIDA\tfa 13 anys 6 mesos\t#27647\nNo, no podrem fer barbacoa. En han remarcat molt, que només és parquing. Ni taules, ni cadires, ni foc.


Travessa integral de Montserrat – Gastrolonia\nNormalment, quan es parla de Montserrat, vénen al cap el Monestir, la Moreneta o el Virolai. Però més enllà de les parets del mil·lenari monestir tenim al nostre abast un massís muntanyós de gairebé deu quilòmetres de llarg i quatre d’ample. La Travessa Integral de Montserrat és una excursió que recorre la complexa i fascinant orografia de la que potser és la muntanya més emblemàtica de Catalunya.\nTot i que l’itinerari més repetit és el que va d’oest a est, o el que és el mateix, de Can Massana al Monestir, es pot dir que a l’hora de plantejar la travessa hi ha tantes possibilitats com excursionistes hi ha. Començant a Can Massana, es pot arribar al Monestir passant pel Pla dels Ocells o passant per Sant Miquel, o fins i tot en lloc d’acabar al Monestir podem acabar a l’ermita de la Salut, a Collbató.\nLa Travessa Integral de Montserrat, en qualsevol cas, no és una excursió trivial ni evident però és perfectament assumible per a qualsevol persona amb una forma física normal. L’itinerari és llarg i el recorregut de vegades passa per llocs que semblen impossibles; alguns passos estrets, d’altres molt aeris i algunes clotades que fan perdre el sentit de l’orientació. A més en vàries ocasions cal ajudar-se amb les mans per avançar grimpant, agafant-se a la roca, troncs i arrels. El premi a les sis o set hores de marxa és gaudir d’uns senders i paisatges fantàstics i fins i tot, amb una mica de sort, contemplar alguna família de cabres salvatges o descobrir alguna planta amb l’origen a l’era terciària.\nConsultar properes sortides programades\nA partir de 260€ per persona


“La pastilla de prevenció del VIH no arribarà imminentment”\nEl secretari de Salut Pública, Joan Guix, avisa que abans “s’han de conèixer els efectes col·laterals”\nAquesta pastilla impedeix en un alt percentatge el contagi del VIH.\nActualitzada el 30-11-2016 17:59\nLa Generalitat reconeix que estan pendents de l’Agència del Medicament Espanyola, que ha de donar l’autorització per poder comercialitzar la pastilla de prevenció de la sida, PrEP. El secretari de Salut Pública, Joan Guix, ha concretat en una entrevista a El món a RAC1 quins són els passos que s’han de seguir.\nJoan Guix. "Caldrà negociar els preus i fer un estudi d'implantació"\nTot i això, Guix alerta que “hi ha estudis contradictoris i que no se saben encara quines són les conseqüències de prendre’s aquesta pastilla”.\nJoan Guix. "S'han demostrat efectes nocius pel ronyó i els ossos"\nLa pastilla elimina el perill de contagi del virus de la sida durant unes hores i permet tenir relacions sexuals amb gent infectada sense risc. És per això que alguns dels científics que han investigat aquest medicament avisen que alguns col·lectius de risc poden optar per deixar de fer servir el preservatiu i això seria contraproduent.\nJoan Guix. "Si es deixa el preservatiu es podrien disparar les infeccions"\nAra mateix la pastilla ja es ven als Estats Units, a França i a Noruega. A més, a la Gran Bretanya es pot comprar per internet. Segons el doctor Pep Coll, de l’IrsiCaixa, és l’eina més potent que hi ha ara mateix en la prevenció del VIH. Un cop es rebi el vistiplau de l’Agència del Medicament Espanyola, els metges ja la podran receptar. Un altre tema, diu Joan Guix, és quina part del cost assumirà la salut pública”.\nEscolteu aquí tota la conversa amb el secretari de Salut Pública.\nJoan Guix, secretari de Salut Pública de la Generalitat\n29-11-2016 11:23 SALUT\nInvestigadors reclamen la pastilla que impedeix infectar-se del VIH abans de tenir relacions sexuals


Els API alerten que hi ha «okupes» que extorqueixen els propietaris de pisos - Diari de Girona\nEls API alerten que hi ha «okupes» que extorqueixen els propietaris de pisos\nAfirmen que hi ha "una màfia de professionals" que demana diners a canvi de deixar les finques on viuen il·legalment\ngirona | e.b. 09.04.2015 | 00:00\nEls extorquidors trien qualsevol tipus d'habitatge de qualsevol barri d'una localitat per instal·lar-s'hi. aniol resclosa\nEls extorquidors trien qualsevol tipus d'habitatge de qualsevol barri d'una localitat per instal·lar-s'hi.\nEls API (Agents de la Propietat Immobiliària) de Girona asseguren que hi ha okupes que extorqueixen els propietaris de pisos i que demanen diners a canvi de marxar de les finques on viuen de forma totalment il·legal. Si no ho fan, els amenacen de fer destrosses a l'immoble. El president del Col·legi d'API de Girona i Província, Ramon Corominas afirma que és "una situació que ha anat a més i que la crisi hi ha ajudat". Es tracta d'una pràctica que es detecta per tota la demarcació de Girona.\nEl responsable dels API de Girona assegura que hi ha "màfies d'extorquidors organitzats al darrere" i que és una situació amb la qual es troben propietaris quan volen llogar o vendre el seu pis i se'l troben ocupat. Corominas afirma que el que ha de fer la gent "si l'ocupació és recent és denunciar-ho ràpidament a la Justícia perquè hi posin una solució immediata" que sol passar per la desocupació per part dels Mossos d'Esquadra, remarca. I sobretot demana que la gent no pagui per evitar de vegades un procediment judicial llarg.\nAmb tot, Ramon Corominas diu que els qui s'encarreguen d'aquest tipus d'extorsió tenen clar com actuar i que no tenen pas cap tipus de mirament. Elegeixen qualsevol tipus d'immoble.\nUn exemple recent és el d'una entitat bancària que havia venut un pis però un cop va anar a obrir la vivenda es va trobar que hi havia okupes que no en volien ?marxar, explica el president dels API quan "fins tot el banc els va oferir reallotjar-los en un altre habitatge. Al final, l'entitat bancària va haver d'actuar a través de la via judicial i la cosa es va fer molt ?llarga". En aquest cas era un pis d'alt ?estànding en ple centre de Girona.\nPer Corominas, els qui ocupen trien qualsevol pis i no pas només en barris marginals. Per evitar això,el president dels API demana a la gent que posis elements de seguretat o alarmes als pisos per evitar ocupacions. Unes solucions que fa uns anys, demanaven als promotors o bancs que tenien els pisos buits.\nServeis bàsics punxats\nUna altra problemàtica amb la qual es troben els API i també els Administradors de Finques de Girona és que cada vegada hi ha més pisos que tenen els serveis bàsics punxats. Es tracta d'habitatges ocupats i fins i tot a vegades, expliquen, que han estat llogats a famílies amb pocs recursos per màfies de mercat negre de lloguer. En aquest cas són les companyies o les comunitats de veïns que han de solucionar la problemàtica.\nLa picaresca amb els serveis bàsics, apunta Corominas, ha arriat tant lluny que fins i tot, quan es va a reclamar als okupes que deixin de tenir punxada la llum, mostren contractes falsos del servei.\nLa situació de l'ocupació de pisos ha arribat a límits surrealistes, relata el vicepresident de del Col·legi d'Administradors de Finques de Girona, Joan Alegre. Sense anar gaire lluny fa pocs mesos, al barri de Santa Eugènia després de molts avisos i pressió perquè uns ocupes desallotgessin un pis, els seus ocupants il·legals van provocar un incendi al pis en qüestió. La conseqüència, relata Alegre, va ser que en van marxar però van deixar el pis inservible per al propietari amb habitacions cremades. La situació de pisos ocupats, destaca, que provoca que sovint es generi "molta inseguretat a la comunitat de veïns".


Reviu el XVI Simposi de la Fundació Claret – Claret Sanctus Paulus\nReviu el XVI Simposi de…\nDissabte tenia lloc el XVI Simposi de la Fundació Claret: «El Cristianisme en la construcció d’Europa». En aquesta notícia teniu algunes de les idees més rellevants que els conferenciants van destacar; tanmateix però, podeu reviure el Simposi complert en el nostre canal de vídeostreaming: www.livestream.com/claretcattv.\nAlfons Calderón, expert en relacions i comerç internacional, membre de Cristianisme i Justícia, i col·laborador d’ESADE, va fer una excel·lent síntesi de la història de la construcció de la Unió Europea, fins al dia d’avui, ressaltant les arrels cristianes i evangèliques dels seus grans forjadors: Benet de Núrsia, Ciril i Metodi, Caterina de Siena, Brígida de Suècia, Edith Stein, i Francesc d’Assís, i dels seus fundadors: Alcide de Gasperi, Konrad Adenauer, Paul-Henri Spaak, Jean Monnet, Robert Schumann i Jacques Delors.\nCalderon destacava que el model de conciliació sobre el qual es va construir Europa, és un model evangèlic que segurament hauríem d’adaptar avui en dia per consolidar l’actual Europa.\nL’expert apuntava que alguns grans reptes de futur serien; la relació de fraternitat entre pobles i països europeus, ja que segons ell, s’ha avançat moltíssim en llibertat i igualtat, però l’assignatura pendent continua essent la fraternitat entre nacions, i la necessitat de dibuixar «una ànima» europea, un relat que arribi a la societat, no un munt de folis escrits. Europa necessita estar unida perquè els problemes als quals ens afrontem avui en dia: immigració, terrorisme, corrupció… no tenen fronteres.\nCarles Boix, catedràtic de Ciència Política i Afers Públics a la Universitat de Princeton (EE.UU.), va centrar la seva valoració en el principi de tolerància del cristianisme, com a model per a la construcció d’una Unió Europea lliure, respectuosa entre els pobles i democràtica.\nJosep M. Puigjaner, assagista i escriptor, i Teresa Carreras, Presidenta de l’Associació de Periodistes Europeus de Catalunya, es van unir a Boix en la tertúlia-debat final: «Què pot aportar el cristianisme en la construcció d’Europa i amb quines condicions?». Puigjaner destacava que a Europa el Cristianisme s’està reduint a un ritme vertiginós, Déu ja no es troba al centre de la vida de les persones, però tampoc l’home hi és. En contraposició, hi ha un augment evident del voluntariat en qüestions socials, i la continuïtat de la tasca pedagògica cristiana en parròquies i escoles. Carreras, recordava la rellevant aportació de l’Abat Aureli M. Escarré (www.abatescarre50.cat) en la construcció d’una Europa democràtica amb les declaracions que va fer al diari francès Le Monde, unes declaracions punyents perquè era la primera vegada que una autoritat de l’Església gosava plantar cara a la dictadura del general Franco.\nRecordeu que podeu viure de nou aquest Simposi al nostre canal de vídeostreaming www.livestream.com/claretcattv, o prement l’enllaç.\nAnteriorPost anterior:Recés familiar de Quaresma a Vic: «Vosaltres sou la sal de la terra»SegüentSegüent post:Trobada a Vic sobre la vocació i missió del «Missioner germà»


El cribratge a l'Institut Terra Alta de Gandesa no detecta cap positiu de Covid-19 - Imagina Ràdio\nEl cribratge a l’Institut Terra Alta de Gandesa no detecta cap positiu de Covid-19\nCap cas detectat en les 332 proves realitzades a alumnes i personal de l’Institut de Gandesa\nSalut no ha detectat cap cas positiu després del cribratge realitzat el passat dimecres 21 d’abril a l’Institut Terra Alta de Gandesa. Aquest cribratge es va activar per part de Salut Pública en detectar diversos casos que van obligar a confinar 4 aules del centre. De les 332 mostres n’hi ha hagut 329 de negatives i 3 que s’hauran de repetir perquè el resultat no ha estat concloent.\nLa situació epidemiològica a la Regió Sanitària de Terres de l’Ebre segueix essent de calma tensa. L’ocupació hospitalària segueix augmentant. Actualment a l’Hospital de Tortosa Verge de la Cinta hi ha 15 persones a l’UCI, 10 de les quals amb diagnòstic Covid-19, i 11 pacients amb diagnòstic Covid-19 a planta. A l’Hospital de la Santa Creu hi ha actualment 5 pacients amb Covid-19 ingressats.\nPel que fa a les dades epidemiològiques, a la Regió de Terres de l’Ebre el risc de rebrot es troba en 203, mentre que la velocitat de propagació és d’1,06. Les dades de vacunació segueixen avançant. 43.940 persones han rebut ja la primera dosi de la vacuna, que suposa un 24,4% de la població a Terres de l’Ebre, i fins a 18.619 persones ja han rebut les dues dosis, un 10,3%.\nSi posem el focus per comarques, les dades de la Terra Alta i la Ribera d’Ebre continuen en una dinàmica negativa. A la Ribera d’Ebre el risc de rebrot ha augmentat fins a 480, i la velocitat de propagació actual és d’1,34, mentre que a la Terra Alta el risc de rebrot és de 1.050 i la velocitat de propagació es troba en 1,13. A la capital, Gandesa, la situació epidemiològica sembla controlada, amb una desacceleració dels casos. Cal destacar en aquest aspecte el paper d’Epidemiologia, que va identificar ràpidament els brots i es van poder controlar així les cadenes de transmissió de forma més efectiva. El risc de rebrot és actualment de 1.893 i la velocitat de propagació es troba en 0,93.\nConrad Casas, sotsdirector de l’Agència de Salut Pública al Camp de Tarragona i Terres l’Ebre, ha recordat la importància de “les mesures de prevenció primària (mans, mascareta, distància, ventilació), que junt amb la vacunació són les principals eines que tenim per evitar els contagis de la Covid-19”.\nRespecte als possibles cribratges poblacionals a la Terra Alta, Casas ha recalcat que “el més important és tenir les cadenes de contagi traçades dels casos positius i els seus contactes estrets identificats i que segueixin l’aïllament o quarantena corresponent. Si les cadenes de transmissió estan ben controlades pels serveis de vigilància epidemiològica, la realització de cribratges intensius és innecessària, ja que difícilment detectaran nous casos”. A més a més, Casas ha volgut recordar que “els cribratges intensius a la població amb proves diagnòstiques (PCR o TA) són mesures complementàries que poden ajudar a diagnosticar casos asimptomàtics i tallar les cadenes de contagi en aquelles situacions on hi ha una circulació del virus descontrolada i el nombre de casos positius és elevat”.\nArticle anteriorEl sector fruiter de les Terres de l’Ebre es prepara per a una campanya segura davant la Covid-19\nArticle següentQuan s’assolirà el 70% de la població vacunada a les Terres de l’Ebre?


Temari imprescindible d'un llop estepari.: Els dijous, miracle.\nPepe Isbert en el papaer de Sant Dimas. (font:sensacine).\nLluís Martínez Sistach, un home fet i dret i arquebisbe de Barcelona, fa uns dies responia sense rubor a un reporter: “Els cristians ens hem d’encomanar a Gaudí. Si hi ha algun malalt greu i tal ... doncs encomanar-lo a Gaudí, doncs si Gaudí intercedeix i Nostre Senyor el cura aniria molt bé per la beatificació. I seria molt bonic”. Monsenyor es va quedar amb el cul a l’aire. Se’ls hi noten les urgències: Necessiten sants però els hi falten els miracles.\nL’arquebisbe Sistach deu haver vist moltes pel•lícules. De segur que deu recordar aquella en que quatre aprofitats (les “forces vives” del poble) s’inventen un miracle fent aparèixer Sant Dimas al veïns de la vila amb fins prou lucratius: Atraure turistes per tal de promocionar un balneari decadent, revaloritzar terrenys i donar una empenteta als negocis dels quatre oportunistes. Tot això ens ho explicava Luis Garcia Berlanga en una de les seves obres mestra: “Los Jueves, milagro”.\nDijous passat l’arquebisbe també ens va demanar una empenteta: Un miracle. La finalitat no és pas massa diferent a la que pretenien els espavilats del poblet d’en Berlanga: la de “fer bullir l’olla” eclesiàstica i tal com diu el propi Sistach “un miracle ens aniria molt bé”. Que bonic.\nÉs necessita un miracle. Vinga va posem-s’hi tots , que no sigui dit! Imagino que donada la importància del cas valdria qualsevol fet sobrenatural i incomprensible que es pogués qualificar com a tal.\nEm venen al cap varies possibilitats:\nQue tots els Sants Dimas (els “bons” lladres) que corren pel carrer vagin a la garjola. Quanta raó tenia Jesucrist quan en la creu es va dirigir a Dimas i li va dir: “Abans que acabi el dia estaràs amb mi al Paradís” (segur que es referia a un Paradís Fiscal). Si s’aconsegueix engarjolar en Fèlix Millet el miracle passa a ser “Miracle Premium” i Gaudí passa directament a la canonització.\nQue la Pilar Rahola deixi de defensar una cosa i la contraria amb la mateixa vehemència segons la seva conveniència (si es produís aquest fet penso que seria suficient per beatificar de passada a la mateixa Rahola).\nQue els politics deixin d’amagar-se darrera el “Nosaltres no podem fer miracles” referint-se als drets socials i en canvi si facin servir la vareta màgica “retallant per allà retallant per aquí” en pla rumba catalana.\nQue les Companyies Farmacèutiques deixin d’especular amb malalties en els països desenvolupats, per tal de prometre miracles amb certes vacunes només per fer negoci, i en canvi encareixi els medicaments bàsics als països pobres.\nÉs difícil que alguns d’aquests miracles es puguin realitzar. Si més no sempre podem aconseguir un bon llibre que ens alliçoni sobre el tema i fer un miracle a mida.\nLa llista dels possibles miracles no s’acabaria mai. Està clar que aquests no són els miracles que Monsenyor vol. Potser per ell seria més convincent que en el balneari decadent del poblet d’en Berlanga enlloc d’aigua hi sortís vi.\n------------------------------------------------------------------- Imprimir artículo\nEtiquetes de comentaris: Miracles, Relats\nBona pel·lícula, sí Senyor! Al costat de casa hi ha un bar que es diu "Gaudí" (n'hi ha més d'un amb aquest nom a Barcelona), i no li demano mai miracles, només li demano cervesa i una tapeta gratis, si és possible. Em sembla que els catòlics haurien de seguir l'exemple d'aquest pecador amb els seus sants. Un udol!\nI els divendres, pecat.\n(Sobretot, passat el vespre, de golafreria i de luxúria).\nRecordo al Brossa micro en mà, als peus de l'esperpèntica Sagrada Família, demanat-se: "Qui t'empeny, Subirachs, que tant rodoles?".\nÒscar, si la tapeta que et posen gratis és d’olives no té res de sobrenatural. Ara bé, si et posen unes gambetes de Palamós, avisa en Sistachs: Ja tenim miracle!\nGirbèn, el que em sembla és que aquí el que hi ha és un repertiment de butlles d’indulgències, beneplàcits i consentiments tals que si el pobre Gaudi aixequés el cap maleiria en arameu.\nEm vénen al cap 2 miracles, que s'aconsegueixin els objectius del mil.leni i que jo arribi a entendre com funciona l'economia... Udols.\nGemma Sara, tots aquests objectius que es pacten a l’ONU em fan tufillo d’irrealitzables. Estem en mans d’uns quants malnescuts els interessos dels quals van en direcció contraria.


anàlisi del discurs |\nArxiu d'etiquetes: anàlisi del discurs\nComplèxica -10: Seminari per a la transdisciplinarietat\nEl dimecres 5 d’octubre el Dr. H. Samy Alim, professor de la Stanford University oferirà una conferència titulada «Amazing Grace: An Analysis of Barack Obama’s Raciolinguistic Performances», on es parlarà de l’ús lingüístic del president Barack Obama en la seva política racial.\nMés informació a al següent enllaç.\nAquesta entrada va ser publicada a Actes organitzats i etiquetada anàlisi del discurs el 27/09/2016 per CUSC-UB.\nSeminari de sociolingüística i política lingüística del CUSC\nEl proper divendres, 10 d ejuny de 2016, tindrà lloc una sessió del Seminari de sociolingüística i política lingüística del CUSC titulada «La descoberta d’una població catalanòfona ignorada: els gitanos catalans de França». La sessió, que anirà a càrrec d’Eugeni Casanova (UOC), se celebrarà a l’aula 0.3 de l’Edifici Josep Carner a les 12.00h.\nResum: A França existeix un col·lectiu format per desenes de milers de persones que parlen català i que es defineixen a si mateixes com a “gitanos catalans” que s’ha mantingut ignot durant segles. El seu origen se situa al Principat de Catalunya, sobretot a l’Empordà. Van començar a establir-se al Rosselló a final del segle XVIII arran d’una pragmàtica de Carles III del 1783, que els va permetre viatjar després de segles de prohibicions, i van anar seguint dues grans rutes migratòries al llarg de la costa mediterrània i de la Garona. Avui, una dotzena de cognoms com Batista, Patrac, Ferrer, Pubill, Cargol o Malla s’escampen per bona part del país fins a la frontera amb Bèlgica en comunitats –l’autor n’ha localitzat 160– que han mantingut majoritàriament la llengua i els costums. La majoria parlen un català, que ells anomenen gitano, diferent dels dialectes territorials. Una segona comunitat, més reduïda, s’expressa en català nord-occidental amb aportacions aragoneses.\nAquesta entrada va ser publicada a Actes organitzats, Uncategorized i etiquetada anàlisi del discurs, ideologies lingüístiques, política lingüística el 06/06/2016 per CUSC-UB.\nCurs d’Aragonès 2015-2016\nAquest dimarts, 6 d’octubre de 2015, el Centro Aragonés de Barcelona, la Colla de Charradors o Corrinche i la Universitat de Barcelona organitzen l’acte de presentació del curs d’aragonès 2015-2016.\nL’acte, que se celebrarà a les 19.30h a l’Aula Capella de l’Edifci Històric de la UB, comptarà amb la participació de José Enrique Gargallo (CUSC-UB), Lluís-X. Flores Abat, Alberto Lamora I Miguel Vidal.\nA més, hi haurà una presentació del Taller de Aragonés i una actuació muscial de Kike Ubieto y amigos.\nAquesta entrada va ser publicada a Actes, Participació a actes i etiquetada anàlisi del discurs, Demolingüística, implantació terminològica, sociolingüística educativa el 05/10/2015 per CUSC-UB.\nLa revista Llengua, Societat i Comunicació, editada pel Centre Universitari de Sociolingüística i Comunicació i dirigida per la Dra. Josefina Carrera-Sabaté, acaba de fer públic el seu tretzè número, un monogràfic que tracta sobre “Cervell i llenguatge”. En aquesta ocasió, l’encarregat de coordinar el número ha estat el Dr. David Bueno i Torrens, professor del Departament de Genètica de la Facultat de Biologia de la Universitat de Barcelona.\nEn definitiva, amb la publicació d’aquest número de LSC pretenem situar en el context actual la recerca en el camp de les bases biològiques del llenguatge, i més específicament de la neurociència cognitiva i la neurolingüística. Com van escriure Marx i Engels a La ideologia alemanya, «El llenguatge és tan antic com la consciència: el llenguatge és la consciència real, pràctica, […] i el llenguatge sorgeix, com la consciència, només de la necessitat, de la necessitat de relacions amb altres éssers humans.\nFont: Presentació: L’alquímia del llenguatge (núm. 13 de la revista LSC).\nPodeu consultar el text complet dels articles a través del següent enllaç: Núm. 13 (2015) LSC – Cervell i Llenguatge\nAquesta entrada va ser publicada a Publicacions, Recursos i etiquetada anàlisi del discurs, Demolingüística, implantació terminològica, neurolingüística, sociolingüística educativa el 30/09/2015 per CUSC-UB.\nArticle de F. Xavier Vila a Núvol\nEl passat dimecres, 16 de setembre de 2015, Núvol es feia ressó d’una entrada publicada al blog Amb certa calma: qüestions de llengua i societat, de F. Xavier Vila. L’article, «Les fractures del procés», analitza el terme fractura, àmpliament utilitzat pel discurs unionista amb vista a les eleccions del 27S.\nDe tant sentir els opinadors nacionalistes (espanyols) parlar de la fractura de Catalunya, potser ens ha passat per alt que la veritable fractura que s’està produint no és en la societat catalana, sinó en el si de l’espanyola. En això, les dades disponibles no enganyen. És fàcil comprovar que la societat catalana no s’està esquinçant. Al contrari, totes les enquestes constaten que segueix essent un contínuum nacional entre aquells que senten únicament catalans i aquells —poquets, tot s’ha de dir—que es declaren només espanyols. Entre els dos pols continua havent-hi un gruix importantíssim de persones amb adscripció catalana i espanyola simultània, amb més o menys decantament cap a una banda segons el cas.\nAquesta entrada va ser publicada a Presència als mitjans i etiquetada anàlisi del discurs, Demolingüística, implantació terminològica, sociolingüística educativa el 25/09/2015 per CUSC-UB.\nNova publicació “Norma, ús i actituds lingüístiques. El paper del català en la vida quotidiana”\nEl volum Norma, ús i actituds lingüístiques. El paper del català en la vida quotidiana, editat per Carsten Sinner i Katharina Wieland, va ser publicat el passat 21 d’agost de 2015 amb motiu del 30è aniversari de la Llei de normalització lingüística.\nAquesta publicació té com a tema central el català actual als territoris de parla catalana, és a dir, el paper del català en la vida quotidiana i la percepció que es té del català en la societat.\nEntre els capítols que inclou el volum en destaquem dos, signats per membres del CUSC-UB:\n«La transmissió lingüística intergeneracional. Un estat de la qüestió als països de llengua catalana», d’Emili Boix-Fuster.\n«Estudi de l’evolució lingüística (6è de primària – 1r d’ESO) del català d’escolars de primera llengua castellana», de Montserrat Sendra i Rovira.\nAquesta entrada va ser publicada a Publicacions i etiquetada anàlisi del discurs, Demolingüística, implantació terminològica, sociolingüística educativa el 23/09/2015 per CUSC-UB.\nLa revista Sàpiens ha dedicat el seu número especial Onze de Setembre a la història de la llengua catalana. El número, mil anys de català, inclou articles i entrevistes amb diversos especialistes, en les quals es valora la situació del català i el seu futur als diferents països on és la llengua pròpia. Entre els entrevistats hi ha F. Xavier Vila i Natxo Sorolla, membres del Centre Universitari de Sociolingüística i Comunicació.\nAquesta entrada va ser publicada a Publicacions i etiquetada anàlisi del discurs, Demolingüística, implantació terminològica, sociolingüística educativa el 22/09/2015 per CUSC-UB.


New Space a Catalunya. ACCIÓ - Agència per la Competitivitat de l'Empresa\nEl "New Space" representa una democratització de l'espai i de la indústria aeroespecial amb noves iniciatives com els nanosatèl·lits o els microsatèl·lits, més barats i més accessibles per la majoria de països. Una indústria incipient que a Catalunya ja hi ha 26 empreses que hi treballen.\nEl New Space, doncs, representa una certa «democratització» de l’espai i de la indústria aeroespacial, amb iniciatives com els nanosatèl·lits, microsatèl·lits, picosatèl·lits, etc. Aquests nous satèl·lits són més barats i fàcils de produir i de posar en òrbita. Són, per tant, més accessibles per a països en vies de desenvolupament i actors amb menys recursos, com ara empreses o centres de recerca.\nAmb la irrupció dels nanosatèl·lits, els picosatèl·lits, els microsatèl·lits, etc., i de les diferents empreses privades que han anat penetrant en el sector aeroespacial i introduint aquestes noves tecnologies, s’aconsegueix tenir accés a l’espai com es faria amb un satèl·lit gran convencional, però amb una despesa menor i en menys temps.\nEls Estats Units són, de llarg, el país amb més llançaments de nanosatèl·lits llançats a l'espai. Fins l'any 2016, la tendència inicial d'aquests llançaments estava bastant equilibrada entre l’ús acadèmic, governamental i comercial. Amb el pas dels anys, aquesta tendència s’ha disparat en el nombre d’unitats destinades a l’ús comercial i es preveu que aquest tipus de nanosatèl·lits superi als de tipus governamental i acadèmic.\nLes aplicacions del New Space\nEls satèl·lits del New Space tenen aplicacions en àmbits molt diversos en els quals aporten dades i informació valuosa. Algunes d'aquestes aplicacions ja es poden observar al camp de la geografia, el medi ambient i la metereologia; en la vigilància i control de fronteres; en les telecomunicacions; en el transport i les smartcities; en defensa militar o en l'agricultura i el monitoriatge d'explotacions forestals.\nDescarregueu-vos l’informe tecnològic per conèixer més a fons fins a quin punt aquest nou canvi de paradigma tecnològic tindrà implicacions comercials i industrials que aniran molt més enllà del propi sector aeroespacial.\n[PÍNDOLA ] New Space a Catalunya [2,23 MB ]


El GR-99 ens permet recòrrer el riu Ebre des de la seva font natural de neixement (Fontibre) fins la seva desembocadura al delta de l'Ebre.\nPerò ningú dubta que el tram més bonic i més... més... indescriptible és EL PAS DE BARRUFEMES.\nEl Pas de Barrufemes és un tancat, un estret que encaixona el riu al límit dels termes de Miravet i Benifallet i separa la comarca de la Ribera d'Ebre i el Baix Ebre. Les seves formacions rocoses verticals, amb increibles penya-segats vermellosos on les mases forestals pròpies del bosc de ribera, arran de l'aigua es barregen amb els pinars que semblen enfilar-se per les parets de pedra cap al cel.\nI el millor de tot és que es tracta d'un tram totalment salvatge on es perden de vista les carreteres sorolloses i nuclis de població, a excepció del pobles d'origen i destí, evidentment.\nMiravet, amb el seu poble vell o Cap de la Vila, un dels pobles amb encant més bonics de tot Catalunya i Benifallet, famós per les seves Coves Meravelles.\nPer a concertar la ruta guiada\nBenvinguts a ebreguia.com\nLa Guia de les Terres l'Ebre a Internet\nSóc l'Aureli Monge, guia turístic de "Lo Racó del Temple" (Miravet).\nDes d'ebreguia.com us vull donar a conèixer, de forma útil, el més destacat de les Terres de l’Ebre, el Priorat i el Matarranya.\nLes propostes d'ebreguia:\nRogles Aventura us proposa aquest any\n- Via ferrada i piragua:\n- Bicicleta i piragua:\n- Descens integral de l’Ebre per etapes:\nOferim des de 18€ diaris tota la millor equipació per a la gran aventura d'arribar al mar. Et dissenyem el programa d'etapes en 2, 3, 4 o 5 dies i us venim a recollir allà on arribeu. Regalem fitxes de ruta i gestionem també, si ho voleu, allotjaments i àpats. Consulteu-nos sense compromís a 649 605865 o a www.descensodelebro.com.\n- Aigües braves:\nDescobreix la comarca del Baix Cinca remant a la zona de Fraga. Divertides rutes en aigües braves. Només a l'estiu.\n- Piragua i més:\nRutes a peu per la serra de Tivissa; activitat de tir amb arc o jocs d'orientació...\nBENIEMOCIONS us proposa aquest any\nEn piragua per l'Ebre i en bici per la Via Verda\nBeniemocions ens propoa descobrir l'Ebre en piragüa, entre Miravet i Benifallet (el tram més espectacular), per alternar amb la bicicleta enllaçant amb la Via verda de la Vall de Zafán.\n- Segway a l'Ebre:\nRutes per Benifallet, Tortosa, a mida, per la via verda i altres poblacions en un vehicle eléctric de fácil conducció i molt divertit.\n- Parc d'Aventura:\nUn circuït de jocs i platafomes d'aventura en mig de la muntanya.\nLa Ruta de les 3Ces\nAquesta ruta uneix 3 pobles de 3 Comarques veïnes, amb un ric patrimoni, únic i divers, que tot just comença per la lletra "C":\n1.- Castell templer de Miravet\nUn dels millors exemples de l'arquitectura romànica, religiosa i militar de l'orde del Temple a tot occident.\n* Cap de la Vila: Visita guiada al Poble antic i Església vella de Miravet amb la posibilitat de fer un passeig en barca.\n2.- Coves Meravelles de Benifallet\nFamoses per la gran quantitat i qualitat de les seves formacions, especialment les excèntriques.\n3.- Catedral del Vi de Pinell de Brai\nCeller modernista de Cèsar Martinell, deixable de Gaudí, considerada la seva obra mestra.\nLa ruta transcorre per 3 comarques veïnes: la Ribera d'Ebre, el Baix Ebre i la Terra Alta, amb una oferta paisatgística, gastronòmica i artesanal de les més interesants i complertes de les Terres de l'Ebre.\nConsulti aquí els restaurants i allotjaments.\nUN CAP DE SETMANA ALS PORTS\nPrimer dia: un recorregut pels termes de Beseit i Arnes: el riu de les Valls, el mas de les Valls, el barranc del Pedregal o de l’Estret de l’Home, el coll de Montfort, el mas de Pau i el toll del Vidre.\nSegon dia: Horta de Sant Joan (ecomuseu dels Ports), roques de Benet, àrea del Mas de la Franqueta i riu estrets.\nEL DELTA I LA COSTA DE L'EBRE\nUna àmplia oferta gastronòmica, de platges, ecosistemes, espècies de flora i fauna, esports d'aventura i nàutics us esperen al mateix delta i a les poblacions de l'Ametlla de Mar, l'Ampolla, Sant Carles de la Ràpita, les Cases d'Alcanar i Amposta. I molt a prop la capital cultural: Tortosa.\n* Visiteu la secció "pobles amb encant" per més informació.\nUN CAP DE SETMANA AL PRIORAT\nEl Priorat només es famós pels seus vins DO Priorat i Montsant, també pels seus olis DO Siurana i pel seu parc natural del Montsant. Però el Priorat compta amb un patrimoni únic, com les mines de plom de Bellmunt o la cartoxia d'Escaladei, i pobles encantadors com Siurana, Porrera o la Vilella Baixa.\nUs recomano deixar-vos portar per les suggerències dels professionals del sector turístic rural i l'agroturisme per gaudir dels encants incomparables d'aquesta comarca.\nLa comarca veïna del Matarranya és plena de sorpreses: pobles amb encant (medievals i renaixentistes), paissatges sorprenents (el Ports), una oferta de serveis turístics i de restauració de qualitat acompanyada d'una amplia oferta d'allotjaments rurals i hotels amb encant.\nVall-de-roures, Beseit, Pena-roja de Tastavins, Fontespala, Arenys de Lledó, Calaceit, Cretes...\nRUTA PELS ESPAIS DE\nRecorregut pels alguns dels espais més emblemàtics on va tenir lloc la Batalla de l'Ebre, guiat o sense guia:\n- Pas de Barca, Poble antic i Església vella de Miravet (àrea devastada i exposició fotogràfica sobre els pas de l'Ebre per davant de Miravet i Móra d'Ebre el 25 de juliol de 1938).\n- Centre d'interpretació "Les veus del front" de Pinell de Brai, cota 705 de Pàndols i monument a la Lleva del Biberó.\n- Museu de la Batalla de l'Ebre de Gandesa (CEBE) i coll de Moro (observatori de Franco) o\n4.- Trinxeres de Vilalba dels Arcs i la Fatarella (els Barrancs, les Devees) i la Punta Targa (monuments al Terç de Montserrat).\n5.- Poble vell de Corbera d'Ebre: el Guernika català.\nTel. 656 266 398\nRUTES DELS PAISATGES DE LA PEDRA EN SEC\nLa Fundació el Solà ens proposa tres excursions a peu pels paisatges de la pedra en sec de La Fatarella:\n- Excursió del Xirolet.\n- Excursió per la serra de les Paumeres\n- Excursió a Pontils\nTel. 977 413 902\nMapa Terres de l'Ebre