La Diputació de Valencia invertirà a Alzira 1,1 milions d’euros | Alzira Ràdio 107.9 fm | Notícia Alzira\nLa Diputació de Valencia invertirà a Alzira 1,1 milions d’euros entre el 2022 i 2023. A més La Ribera Alta té assignats 20 milions d’euros. Estes xifres s’han anunciat en el marc del Pla d’Inversions 2022-2023, que té com a finalitat l’aposta per l’autonomia municipal i la liquidessa per als ajuntaments per millorar infraestructures i serveis.\nEste pla de la Diputació ha mobilitzat 140 milions d’euros, dels quals 20.007.153 euros corresponen als municipis de La Ribera Alta. En concret Alzira rebrà 1.182.166 euros. També la Mancomunitat de La Ribera Alta rebrà 319.504 euros. Enguany la principal novetat és la possibilitat que els propis tècnics municipals podran visar els projectes que es vagen a dur a terme, no hauran de ser tècnics de la Diputació els que ho facen. Esta mesura te la finalitat d’agilitzar la tramitació i posterior execució de les obres.\nLa quantitat destinada a cada municipi s’ha determinat sumant una part fixa i una variable en funció del territori que ocupa el municipi i la població que té. El que es busca, d’esta manera, és millorar els serveis de la major quantitat de població possible.\nCategories Economia Etiquetes diputació de València, finançament Alzira Navegació per les entrades


Aquest dissabte a Blanes,‘Gran Premi de Paddle Surf Costa Brava’ - RÀDIO MARINA 100.3 | RÀDIO MARINA, sempre al teu costat\nAquest dissabte a Blanes,‘Gran Premi de Paddle Surf Costa Brava’\nLa cursa forma part del Circuit Català de Surf, i compta amb dos nivells: debutants, amb un recorregut de 4 km, i avançats, que cobriran 9 km de distància\nTant els debutants com els avançats sortiran plegats a les sis de la tarda des de la badia de Blanes, si bé amb destins diferents. Els debutants donaran dues voltes a un circuit marcat per cobrir els 4 kilòmetres de recorregut, que els durà des del costat del Club de Vela Blanes fins a l’alçada del Lloc de Socors de Protecció Civil, a la Platja de S’Abanell, on hi ha el checkpoint 1.\nUn cop arribats a aquest punt, hauran de sortir de l’aigua i passar per darrera de la bandera que estarà situada a la sorra portant la taula a la mà per anar de nou a la mar i retornar al punt des d’on s’ha iniciat la cursa. En aquest modalitat de debutants es permet la participació de totes les edats i tipus de taula, si bé els menors de 12 anys hauran d’anar acompanyats d’un adult.\nPer la seva banda, la Cursa per a Avançats ofereix l’oportunitat de superar un repte prou destacat: cobrir una distància de 9 kilòmetres fent un recorregut per les diferents cales de Blanes. Se sortirà des de la badia fins arribar al checkpoint 1 (platja de s’Abanell), el mateix primer punt on s’hauran d’haver aturat els debutants, i fer el mateix que ells: passar per darrera la bandera situada a la sorra portant la taula a la mà.\nDes d’aquí, enlloc de retornar al punt de sortida com els debutants, iniciaran un recorregut per mar en direcció nord fins el checkpoint 2, a la Roca de S’Agulla. Un cop voltejada la roca, caldrà anar a buscar el checkpoint 3, situat a la mar, davant del checkpoint 1 de la Platja de S’Abanell. Finalment, un cop realitzats els tres checkpoints, hauran de tornar al punt de sortida. Val a dir que aquesta prova forma part del Circuit Català de Surf, la qual cosa ha fet que s’hagin inscrit participants d’arreu del territori i d’Andorra.\nEl recorregut del nivell d’avançats els permetrà passar per les quatre cales més emblemàtiques de Blanes: Santa Anna, Sa Forcanera, Sant Francesc –Cala Bona- i S’Agulla. A diferència de la cursa per a debutants, aquesta tan sols està indicada per a practicants amb experiència en el paddle surf, i els tipus de taula han de ser de 12’6 i 14’. Els menors de 18 anys que hi participin hauran d’anar acompanyats d’un adult.\nUn valor afegit amb què comptaran tots els participants sense cap mena de distinció, tant debutants com avançats, és la possibilitat de fer una excursió guiada i gratuïta per les cales de la Costa Brava prèvia a la cursa. La sortida lúdica es farà a la una del migdia des de la badia. El ‘Gran Premi de Paddle Surf Costa Brava’ finalitzarà amb l’entrega de premis i obsequis a les instal·lacions del Club de Vela Blanes.


Aquest dimecres 29 d’agost s’ha celebrat la tercera jornada de la 40ena Escola d’Estiu de Mallorca. Des del matí, a les 9:30h, s’han executat les activitats programades en el Monestir del Secar de la Real i, ja a l’horabaixa, les organitzades al Casal Balaguer. A més, aquest dimecres els assistents que han participat en la taula rodona han pogut gaudir d’una visita guiada per la Tècnica de Cultura de l’Ajuntament de Palma, Isabel Pérez.\nUna vegada acabada la visita, representants de quatre sindicats de les Balears han parlat i debatut sobre els reptes educatius del segle XXI i del paper dels sindicats en l’educació.\nYo flipo con el cuarteto ...\nSempre són els mateixos. Cap idea nova, tot confirmisme amb els govern actual, quan hi ha motius més que sobrats per mobil.litzarse (ràtios, jornades a 20 hores, LOMQE, etc).\nLos cuatro magnificus


Un incendi calcina dues autocaravanes i un remolc a Salt\nEls fets es van produir aquest divendres a la nit en un aparcament de la localitat gironina\nper Redacció 26/08/2018 09:00h | Actualitzat a 30/11/2018 12:08h\nImatge d'arxiu dels Bombers de la Generalitat | Twitter\nUn incendi en un aparcament de Salt, al Gironès, va cremar la nit d'aquest divendres dues caravanes i un remolc que hi havia estacionats. El foc es va declarar al voltant de dos quarts d'onze de la nit en un aparcamet situat al quilòmetre 4 de la carretera IGN-4.\nFins a la localitat gironina s'hi van desplaçar fins a quatre dotacions dels Bombers de la Generalitat, que en poc menys d'una hora ja havia aconseguit extingir les flames. Afortunadament, no es va haver de lamentar cap persona ferida.\nQuatre vehicles afectats en un incendi a Calella\nAquest divendres a la tarda, un petit incendi en un pati exterior situat al costat d'un concessionari de cotxes a Calella, al Maresme, va afectar quatre vehicles i diverses motocicletes, tot i que no va malmetre cap instal·lació ni cap persona va resultado ferida.\nEl foc es va iniciar pocs minuts després de dos quarts de cinc de la tarda i fins al lloc s'hi van desplaçar vuit dotacions dels Bombers de la Generalitat, que van poder apagar el foc en menys d'una hora. La gran columna de fum provocada pel foc es va poder veure des de la carretera N-II.\nDues persones intoxicades en un incendi a Badalona\nUn incendi declarat a l'interior d’un local del passatge riu Llobregat de Badalona a primera hora del matí d'aquest divendres, 24 d'agost, va deixar dues persones intoxicades per inhalació de fum. Els Bombers de la Generalitat van rebre l'avís a un quart de set del matí i fins al lloc s'hi van desplaçar un total de sis dotacions del cos.\nEl foc, que es va produïr en un local d'uns 50 metres quadrats situat als baixos d'un bloc de pisos de nou plantes, va obligar a evacuar els veïns de l'immoble per precaució, tot i que l'estructura de l'edifici no es va veure afectada. Les flames, això sí, van calcinar unes quinze motocicletes que hi havia al local.\nUna desena de caravanes calcinades a Montcada i Reixac\nL'incendi en un aparcament de Montcada i Reixac, a la comarca del Vallès Occidental, el passat dimecres, 22 d'agost, va cremar una desena de caravanes i va deixar una trentena més de vehicles amb danys importants. El foc es va declarar al voltant de la mitjanit al carrer de Can Milans, molt a prop del punt quilomètric 13 de la carretera C-17.\nEls Bombers de la Generalitat van acticar un total de set dotacions, que quan van arribar al lloc dels fets van veure com una gran columna de fum negre s'havia apoderat del lloc i el foc estava completament desenvolupat. Finalment, els equips d'emergències van apagar les flames en una hora i mitja.\nURGENT: Detingut un jove de 25 anys acusat d'abusar de dos nenes de 5 a la Segarra


Aquila (o Àliga) és la 22èna en extensió de les 88 constel·lacions. Està situada prop de la constel·lació del Cigne i de la Lira. La seva principal estrella és Altair (α Aquilae), la vintena estrella en lluentor amb magnitud 0,76. És un estel blanc situat a 16,8 anys llum. Juntament amb Deneb (α Cygni) i Vega (α Lyrae) forma el «Triangle estival o d’estiu». Els objectes astronòmics de major rellevància en la constel·lació són: les nebuloses planetàries NGC 6751, NGC 6781, NGC 6790, NGC 6803 i NGC 6804; la nebulosa fosca B143; i el cúmul obert NGC 6709.\nA la mitologia grega la constel·lació representava a l’àliga, únic animal que és capaç de volar de cara als rajos de sol. Va ser enviada per Zeus a recollir al jove i bell mortal Ganimedes per dur-lo a la Muntanya de l’Olimp per servir de coper dels déus. Segons altres versions, va ser el mateix Zeus el que es va transformar en àliga.\nEn l’hinduisme, la constel·lació d’Aliga s’identifica amb la deïtat, meitat àliga i meitat humana, de Garudà.


El servei de mediació del Consell tanca una cinquantena de casos l'any a través del diàleg - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl servei de mediació del Consell tanca una cinquantena de casos l'any a través del diàleg\nLa conflictivitat veïnal i el soroll són les principals àrees d'actuació d'un procés voluntari, imparcial, confidencial i gratuït\noriol trasserra 07.02.2020 | 21:54\nSessió de treball del servei de mediació del Consell amb Marta Subirana, Lola Montejo i Helena Vilà CONSELL COMARCAL\nSessió de treball del servei de mediació del Consell amb Marta Subirana, Lola Montejo i Helena Vilà\nEl diàleg com a eina fonamental per a la resolució de conflictes. Aquest és el paradigma principal amb què treballa el servei de mediació ciutadana del Consell Comarcal del Berguedà. Un servei públic gratuït al servei de la ciutadania que assisteix el conjunt del territori berguedà des de l'any 2010.\nDes de la seva creació, el servei tanca una mitjana de 45-50 processos individuals anuals. La casuística amb què es poden trobar és molt diversa. Conflictes veïnals, situacions derivades d'activitats econòmiques, problemes familiars, dificultats en l'àmbit de l'escola o confrontacions en organitzacions i entitats. El que estadísticament predomina sobre tots els altres, però, són els casos veïnals, sobretot per problemes derivats del soroll. Durant l'any 2019 es van fer 20 atencions a veïns i totes 20 eren per soroll.\nPerò, el servei de mediació com aconsegueix, per exemple, que dos ciutadans que tenen un conflicte veïnal pel soroll d'un gos que lladra i molesta una part dels veïns, arribin a un punt d'entesa en comú? Ens ho explica Marta Subirana, coordinadora del servei de mediació del Consell Comarcal del Berguedà: «A la persona que sol·licita la mediació al Consell se li fa una entrevista individual per explorar la situació, veure si és un tema mediable i preparar la part per parlar amb l'altra part. Un cop tenim la persona A entrevistada, anem a entrevistar la persona B. Es fa el mateix procés, ja que les dues parts han de tenir les mateixes oportunitats. No ens posicionem mai a favor de ningú».\nVoluntari i confidencial\nDues de les principals característiques de què presumeix el servei de mediació és que és voluntari i totalment confidencial. És per aquest motiu que, si una de les dues parts no vol participar en la mediació, no hi està obligada. Si es dona aquesta situació, el Consell s'aparta i les persones poden optar per altres vies, com la judicial. Lògicament, molt més llarga i costosa que la mediació.\nAnna Maria Serra, consellera d'Atenció a les Persones, Salut i Polítiques d'Igualtat, explica que del procés de mediació «no en surt una imposició com podria ser una resolució judicial sinó uns acords que han proposat i es comprometen a assumir les dues parts».\nI què passa si els dos ciutadans accepten la mediació? És en aquest punt quan entren en joc les habilitats comunicatives i psicològiques de les dues professionals que el Consell té contractades de forma externa i que treballen 30 hores setmanals, Lola Montejo i Helena Vilà. «Un cop hem fet les entrevistes individuals i trobem l'equilibri, els citem conjuntament. El procés de mediació és un procés pensat des de l'òptica de l'adult. El mediador no es posiciona. Si hi ha un conflicte entre dos, no ens podem posar ni de la banda de la part A ni de la B».\nAquestes sessions de mediació es poden fer al Consell Comarcal o també a qualsevol punt del Berguedà, ja que el servei es pot traslladar en cas que sigui necessari. Qualsevol persona major d'edat que visqui al Berguedà pot sol·licitar el servei: «Si la persona o la situació ho requereix, hi anem, per això som Consell i som territori», explica Subirana.\nImmersos en ple procés de mediació entre les dues parts, les situacions es poden tornar complexes, ja que els casos poden arribar a ser «dolorosos». Segons afirmen les responsables del servei, la seva duració sol ser de mínim «un mes o un mes i mig». És per aquest motiu que sempre hi ha dues mediadores presents, una per «conduir» i l'altra per «contenir». En aquesta negociació per arribar a un punt d'entesa preval per sobre de tot la imparcialitat del mediador. «Si no hi ha imparcialitat no hi ha mediació, i això s'aconsegueix donant les mateixes oportunitats a A i a B, oferint els mateixos espais de treball a les dues parts. S'han de fer entendre les dues mirades i no sempre és fàcil poder-ho aconseguir en un espai tancat, en un cara a cara».\nFinalment, l'objectiu de la mediació a través del diàleg és aconseguir que les dues parts arribin a un acord per elles mateixes. Mai són les mediadores del Consell les que proposen les solucions, sinó que només són un mitjà, un canal, per arribar a bon port i apaivagar el problema plantejat a l'inici. Per tant, aquest servei és una mostra que mitjançant el diàleg tot es pot solucionar? Subirana afirma que ella ha vist fer i solucionar casos «increïbles» a les seves mediadores. «Si no ho veus, no t'ho creus», finalitza.\nLa formació i la sensibilització, les altres branques de treball del servei. Berguedà Setmanal


Penedesfera » S’OFEREIX NOIA COM A CANGUR NETEJA O CAMBRERA\nCLASSES DE REPÀS O ITALIÀ A L’ESTIU »\nS’OFEREIX NOIA COM A CANGUR NETEJA O CAMBRERA\nNom anunciant: Tere sutil fuertes\nText de l’anunci: Noia jove de Lleó s’ofereix per fer de cangur ,per hores o tot el dia ,també caps de setmana no m’importaria fer desplaçaments , sóc monitora de lleure i col·laboro en una associació juvenil . Persones interessades contactar per telèfon.\nAquesta entrada ha estat escrita per Oficina Jove Garraf i enviada el 7 maig 2012 at 11:14 am classificada a Actualitat, Entitats. Aquí tens l'enllaç permanent. Comentaris i trackbacks deshabilitats.


Una de les diverses accio ns plantejades per donar a conèixer que la confraria està al seu centenari és l’elaboració i participació activa d’un betlem que estarà exposat durant les properes festes nadalenques. Per tal de fer més gran aquest acte i deixar impremta al municipi de la nostra celebració, cada confrare pot col•laborar individualment en l’adquisició de noves figures.\nA la casa del llaurador podreu conèixer quines són les figures que ja tenim per tal de no repetir-les i poder fer més gran el betlem.\nCada confrare pot col•laborar bé comprant la figura o fent una aportació econòmica al número de compte de la confraria o directament al seu membre de junta.\nEsperem la vostra ajuda!!!\nEl 25 de novembre de 1910, 32 persones crearen la primera confraria del Crist coneguda a L'Alcúdia. Per eixe motiu el proper dissabte dia 27 de novembre de 2010 a les 20:00 hores a la Parròquia Sant Andreu Apòstol de L’Alcúdia celebrarem una missa en honor de tots els membres que han sigut i són confrares del Santíssim Crist de la Fe des de 1910 a 2010. Com que celebrar una data així és formar part de l’historia de la confraria us convidem encaridament que hi acudiu al acte religiós.\nDesprés de la cerimònia a la Sala JUCAIS i com no, d’una manera més lúdica i festiva, la confraria està organitzant un sopar de germanor per a tots els confrares.\nActualment estem configurant l’organització i tipus de sopar que s’intentarà oferir depenent de la conjuntura econòmica del moment. Us mantindrem puntualment informats del com i quina manera celebrarem aquest sopar des d’aquesta pàgina web i des del facebook.\nRecordar-vos que vosaltres com a confrares també sou part de la celebració, sense la vostra participació aquest centenari no té cap sentit\nFa sis mesos a aquesta pàgina web, vam fer una crida a tots els confrares del Santíssim Crist de la fe per tal d’animar-los a plantejar iniciatives, idees, desitjos, accions per poder celebrar el Centenari. La Confraria obrí les seues portes a qualsevol comentari i de moment no hem rebut cap ni una.\nAra i ja damunt de la data del Centenari, 25 de novembre, seguim intentant que participeu activament en el Centenari. Us recordeu que podeu aportar allò que penseu puga afavorir el funcionament de la celebració d’un esdeveniment que sols podreu viure una vegada en la vida.\nÀnim, esperem les vostres opinions!!


61. Guerra – revolució i contrarevolució a Canet de Mar (1936-1943). Les dimensions d’una tragèdia (Premi Iluro 2001) - PREMI ILURO\nInici » 61. Guerra – revolució i contrarevolució a Canet de Mar (1936-1943). Les dimensions d’una tragèdia (Premi Iluro 2001)\nGuerra – revolució i contrarevolució a Canet de Mar (1936-1943). Les dimensions d’una tragèdia\nXavier Mas i Gibert, 2002\nPròleg de Jordi Amat Teixidó\nHistorial dels esdeveniments polítics i socials a la població de Canet de Mar durant els anys de la Guerra Civil i la postguerra franquista. Persecució de persones, col·lectivització d’empreses, racionament d’aliments, arribada de refugiats, èxode d’exiliats.\nXavier Mas i Gibert (Canet de Mar, 1942). Historiador, poeta i escriptor. Col·laborador de la premsa local i comarcal, ha estat membre del consell editorial del diari El Punt. Ha redactat els continguts de diverses poblacions del litoral (Canet de Mar, Sant Pol de Mar, …) per a les successives edicions de la Gran Geografia Comarcal de Catalunya. Ha realitzat diversos projectes i estudis per a administracions locals i ha publicat obres de divulgació turística.\nprevious post: 60. Mataró en la Catalunya del segle XVII. Un microcosmos en moviment (Premi Iluro 2000)\nnext post: 62. La petita noblesa del Maresme. Tres trajectòries: Des Bosc, Ferrer i Sala (s. XIV-XVII) (Accèssit Premi Iluro 2001)


Endesa a Montornès de Segarra:telèfon i contacte\nEndesa en Montornès de Segarra: punt de servei\nTelèfon de Endesa a Montornès de Segarra\nPunt de servei Endesa a Montornès de Segarra\nContractar el subministrament de llum amb Endesa a Montornès de Segarra\nEndesa a Montornès de Segarra\nAqui esbrinaràs tota la informació que necessites conèixer de Endesa a Montornès de Segarra. Tot llerdense que tingui problemes amb el seu subministrament de llum podrá trobar en esta aquest lloc web tota la informació que necessiti.\nEndesa s'encarrega de distribuir la llum a gran part dels ciutadàns de Lleida. Per això, compta amb gran part recursos per atendre als clients amb qualitat. Depenent dels tràmits que el llerdense vol completar, pot preferir de anar a alguns dels punts de servei sense la necesitat de cita previa propers a Montornès de Segarra. Així mateix, sempre pot trucar previament als telèfons que aperèixen a continuació:\nTelèfons de Endesa a Montornès de Segarra\nMontornès de Segarra es un municipi que fa part de la comunitat autònoma de Cataluña que compta amb un total de 257210 punts de sumbministrament amb un consum anual de 967009768,9 MWh. Endesa es la companyia encarregada de subministrar la llum en la zona.\nEndesa es la companyia responsable de distribuir el gas natural al municipi de Montornès de Segarra. Per això, si el ciutadà llerdense vol anar a la oficine que sigui de Endesa sense necessitar cita prèvia, té a disposició punts de servei properes a la seva casa.\nOficines de Endesa a Montornès de Segarra


Gairebé 30 persones arribades amb pastera passen un vespre a les Cases de Son Talent - CENT PER CENT\nLa Policia Nacional va demanar ajut a l’Ajuntament davant la impossibilitat de tenir tanta gent dins d’un calabós i complir amb les mesures de seguretat. Ara, amb els Centres d’Internament d’Estrangers tancats, les persones arribades amb pastera passen a formar part d’un sistema d’acollida humanitària del Ministeri d’Inclusió i Migracions.\n40 persones procedents d’Algèria han arribat a les costes balears durant els darrers dies, de les quals 27 van ser allotjades a les Cases de Son Talent. Tal com explica el batle de Manacor, Miquel Oliver “dilluns al matí vaig rebre una telefonada de l’inspector en cap on m’informava que hi havia un problema d’espai a la Comissaria, sobretot per mor del procediment que s’ha de seguir d’ençà de la crisi sanitària, que obliga a realitzar tests PCR a totes les persones que arriben per aquesta via”. Per aquest motiu, l’Ajuntament de Manacor va cedir les Cases de Son Talent i d’aquesta manera “podíem garantir les mesures sanitàries adequades”.\nCreu Roja de Manacor va facilitar llits per aquestes persones, que van passar el vespre de dilluns i van sortir dimarts a l’horabaixa cap a Palma. Durant aquest temps es van realitzar proves PCR a totes les persones, que van donar resultat negatiu en tots els casos.\nFonts de la Creu Roja de Palma expliquen que després d’aquest procediment, el que es fa una derivació de totes aquestes persones a un sistema d’acollida humanitària desenvolupat pel Ministeri d’Inclusió i Migracions, de manera coordinada amb diverses ONG, Així mateix informen que aquest pla d’acollida humanitària s’implementa a la Península i per tant, aquestes persones hauran de viatjar cap allà.\nAquest pla, que està en vigor des de l’any 2005 i que ofereix acollida, manutenció i cobertura de les necessitats bàsiques, es va activar per tal d’evacuar els Centres d’Internament D’estrangers (CIE) de l’estat espanyol durant l’estat d’alarma, donat que les deportacions es van prohibir per mor de la COVID-19. Actualment, aquests centres segueixen sense rebre noves persones.\nQuan aquestes persones arriben amb pastera, solen rebre atenció sanitària i humanitària per part d’organitzacions sense ànim de lucre i posteriorment passen a disposició judicial amb una durada màxima de 72 hores per tal d’identificar-los. Com que la majoria de persones arriben sense cap tipus de documentació, s’obre un procediment d’ordre d’expulsió, que dicta un jutge o tribunal. A partir d’aquí, tal com s’explica a la web del Ministeri d’Interior, aquestes persones haurien de passar a un CIE. Si en 60 dies no s’ha executat l’ordre d’expulsió al seu país. aquestes persones han de quedar en llibertat, tot informant el jutge que va autoritzar el seu internament. Ara, abans de tot aquest procés legal, s’ha de realitzar el test PCR i de moment no se’ls pot internar al CIE.\nprevious post: Tornen els estius “A la fresca” de l’antic minigolf de s’Illot\nnext post: L’Ajuntament ha casat 28 parelles homosexuals


Per sortir-ne més savis i sàvies | eduCAC\nArriba l’agost més incert que mai. La pandèmia per la COVID-19 no ens ha donat gaire treva, i l’alegria de la desescalada s’ha vist superada en pocs dies per l’angoixa de veure com de nou pugen tot de xifres que no haurien de pujar, i per pensar les conseqüències que això té i tindrà.\nTanmateix, durant aquests dies, a l’eduCAC hem intentat aportar una mirada positiva a tot allò que ens va fer viure el confinament inicial, i que ens pot ajudar per afrontar la situació actual, si més no, amb més eines i recursos dels que teníem al març.\nAmb la campanya Per sortir-ne més savis i sàvies hem parlat de convivència familiar, ús de pantalles, responsabilitat digital, consum d'informació, ensenyament a distància ..., amb persones expertes que ens han aportat la seva visió des del seu àmbit d’expertesa.\nEn David Bueno ens ha recordat que la vida és dinàmica i incerta, que el nostre món canvia però que no hem de viure-ho amb por o angoixa, si no amb la curiositat que ens permetrà seguir transformant-nos i creixent.\nL’Alba Ambròs, el Francesc Grau i la Danae Boronat ens han parlat de la relació de les famílies amb les pantalles, i com el confinament ens ha servit per veure que si en parlem plegats, si acompanyem els fills en l’ús de la tecnologia, tot és millor per ells i per nosaltres.\nPer a la Liliana Arroyo, el confinament ens ha fet veure el mòbil com una finestra al món i ens ha fet canviar el focus sobre el quant, per posar-lo en el per a què: ens hem de fixar en quantes hores li hem dedicat al mòbil o més aviat per a què hem fet l’hem fet servir?\nEn Joan Maria Morros ens ha recordat la importància d’informar-se en mitjans de comunicació que segueixin el codi deontòlogic, per afrontar la desinformació i no caure en paranys d’informació falsa o falsejada que circula lliurement per les xarxes socials. En la mateixa línia ens parla la Francina Martí, posant l’accent en la nostra responsabilitat ciutadana de no contribuir a la difusió de fake news, i també el Miquel Àngel Prats, que ens dóna una regla fàcil de recordar: que tot allò que compartim sigui veritat, bo i útil.\nRamon Barlam, Ramon Breu, Miquel Pagès i Ana G. Paredes ens han aportat la seva visió com a docents, explicant-nos com s’ha adaptat l’escola a la crisi i incidint en la importància que ha tingut el treball en equip, l’aprenentatge i l’autonomia demostrada per l’alumnat i la importància de l’educació en comunicació per a saber utilitzar les pantalles i la tecnologia en general de forma crítica.\nÀngel Casajús i Josep Maria Rue han posat l’accent en la importància de la tecnologia per facilitar el procés d’ensenyament i d’aprenentatge, i també en superar la bretxa digital perquè ningú quedi exclòs del sistema.\nSara Malo i Jordi Rodon ens han fet veure que potser no ens hem parat pensar que infants i joves també estan, com els adults, sobrevivint com podem aquesta etapa, i que és un bon moment per preguntar-los, escoltar-los, i aprendre’n.\nNúria Aragay, Susana Jiménez i Jordi Bernabeu ens han recordat que la tecnologia ens ha permès seguir en contacte amb familiars i amics quan hem estat confinats i això ha estat molt profitós, però que també cal que busquem moments de presencialitat, moments d’apagar pantalles i reservar un espai que permeti la interacció de les persones.\nEn darrer terme, Roger Loppacher ens ha recordat la importància de promoure l’esperit crític de la ciutadania envers els continguts de tota mena.\nA tots els hi donem les gràcies per col·laborar. Mirarem de tenir ben present els seus consells, que ens han de servir per sortir-ne més savis i sàvies de la crisi per la pandèmia.\nL’equip eduCAC ens posem en stand-by fins al setembre. Si ens escriviu a partir del 31 de juliol, us respondrem, però potser trigarem una mica 😊 Us desitgem a totes i a tots un bon mes d’agost en la mesura del possible, i tornem al setembre, carregades d’energia i novetats. Bones vacances!\nLlista de reproducció completa a YouTube


Actes a Borriana organitzats per Compromís per Borriana – Compromís per Borriana\nUs enviem els actes que anem a fer a Borriana els propers dies. Estan organitzat per Joves amb Compromis de la Plana Baixa i per Compromís per Borriana.\nPer tant, estàs convidat/ada als següent esdeveniment:\nDIJOUS 11 D’ABRIL DE 2013, a les 19:00 h.\nDocumental: “AVI, ET TRAURÉ D’AQUÍ!”\nLocal de l’Agrupació Borrianenca de Cultura.\nCarrer de l’Encarnació 45, 12530 Borriana\nProjecció del documental “Avi, et trauré d’aquí!”\n… del realitzador i professor de Comunicació Audiovisual Ricard Belis, conjuntament amb Montse Armengou, periodista especialitzada en documentals d’investigació històrica. El documental explica la lluita dels familiars dels republicans soterrats al “Valle de los Caídos” per treure les restes dels seus parents, traslladats secretament amb l’objectiu d’omplir l’immens mausoleu concebut pel règim franquista.\nL’acte ha estat organitzat per Joves amb Compromís-Bloc Jove / Plana Baixa, dins de la campanya “Esborrem el feixisme”.\nDIVENDRES 19 D’ABRIL DE 2013, A LES 19:00 H\nPresentació del llibre: “NOVES GLÒRIES A ESPANYA” de Vicent Flor\nal local de l’ABC, carrer de l’Encarnació, 45 Borriana.\nPresentació del llibre “Noves Glòries a Espanya” a càrrec de Vicent Flor, escritor i Vicent Olmos, editor.\n“Noves glòries a Espanya, anticatalanisme i identitat valenciana” és un llibre d’assaig sociològic escrit per Vicent Flor i Moreno, publicat per l’Editorial Afers en 2011. Està basat en la seua tesi doctoral, L’anticatalanisme al País Valencià: Identitat i reproducció social del discurs del blaverisme.\nEl treball analitza el sorgiment del moviment polític conegut com blaverisme, la posterior evolució, i la seua acceptació i influència en la societat valenciana actual. Així com els elements ideològics que podem trobar a esta ideologia, com el populisme, l’anticatalanisme, el regionalisme o el conservadorisme, i les conseqüències que de la seua eclosió es deriven.\nEsteu tots convidats i convidades, i esperem que siguen del vostre interés aquestes presentacions que des de Compromís per Borriana portarem a terme aquests dies.\n← Sant Gregori Golf o la ruïna de Borriana\nEl nostre diputat Josep Maria Panyella ens parla de la LOMQE →


Albergínies amb aromes | lacuinanofapor\n← Bica mantecada\nCuixa de xai farcida al vi negre. Recepta de Nadal →\nAmb què acompanyem els nostres plats? Saps d’algun primer ràpid de fer i que es pugui deixar preparat? Aquestes són algunes preguntes que sentim sovint. Aquí teniu unes albergínies boníssimes i ràpides, ràpides de fer.\nRentar les albergínies i punxar-les amb un ganivet. Coure-les en un plat al microones, a potència màxima, 12 minuts. Treure-les i deixar-les refredar.\nPelar-les i tallar-les a quadrets. En un recipient posar una capa d’albergínia, sal, orenga, pebre vermell, all picat i oli d’oliva, i repetir de nou fins acabar les albergínies. No cal que l’oli cobreixi totalment les albergínies.\nEs pot consumir immediatament o be guardar a la nevera en el recipient tapat fins a una setmana. Remenar be al moment de servir.\nAquesta entrada s'ha publicat en Altres, Primers plats, Verdura i etiquetada amb Alberginia, Alls, Oli d'oliva, Orenga, Pebre vermell dolç. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nUna resposta a Albergínies amb aromes\nOctubre 22, 2013 a les 2:27 pm


La tercera prova de la Copa Rodi Michelin, diumenge al circuit d'Alcarràs\nper Redacció - Fotografia: Suzuki Grau Racing 24/07/2015 00:00h\nLa tercera prova de la Copa Rodi Michelin, diumenge al circuit d'AlcarrÃ s| RedacciÃ³ - Fotografia: Suzuki Grau Racing\nEl circuit d'Alcarràs acollirà aquest diumenge la tercera prova de la Copa Rodi Michelin, una competició que s'havia d'haver dut a terme la setmana passada, però que la climatologia adversa de dissabte al vespre va obligar a ajornar-la fins el dia 26 de juliol.\nEl Suzuki Grau Racing comptarà amb una nodrida representació en aquesta prova. Àngel Grau, David Giménez, Óscar Mocé i Sergi Sánchez estaran en competició.\nL'oval del circuit de velocitat de Alcarràs viurà, per tant, amb una setmana de retard, les emocions d'una esperada matinal de carreres en una competició que té com a premi el Superprestigi Dirt Track de Barcelona.\nDavid Giménez i Àngel Grau figuren segon i tercer en la general de la categoria Open, per la qual cosa compten amb moltes opcions d'acostar-o accedir al primer lloc, ocupat ara mateix per Franc Serra. Per la seva banda, Sergi Sánchez és tretzè i intentarà escalar llocs, igual que lluitarà també per això Óscar Mocé en les dues carreres que queden d'aquesta competició d'Estiu que tindrà continuïtat a la Copa de Hivern. No estarà Ferran Hernández al coincidir la data amb el Campionat d'Espanya de Velocitat a Alcanyís.\nAmb entrada gratuïta, els entrenaments comenÃ§aran a les 8.30 hores i donaran pas a unes carreres que tindran el seu punt culminant en la Super Final Open, programada a 12 voltes per les 12.00 hores.\nEsport, solidaritat i patrimoni, a la III Lleida Night Run de Lleida\nForça Lleida i CB Tarragona repetiran eliminatòria a les semifinals de la Regal Lliga Catalana LEB


8. Conclusions - El programari lliure a les escoles de primària (Juliol 2004)\nArribats a aquest punt del document, un cop finalitzades les tasques anteriors, es moment d'agrupar resultats per tal d'escriure una conclusió que avaluï la viabilitat d'usar GNU/Linux a les escoles de primària.\nCal indicar però que no s'han acomplert gran part dels objectius del projecte. Possiblement degut a que aquests eren massa ambiciosos i per que no s'ha obtingut la resposta esperada en el recull d'informació a través d'enquestes en el cas general.\n8.1. Programari lliure a les escoles de primària\nDe la realització d'aquest projecte s'extreu que no existeixen excessius problemes en el pas a usar programari lliure a les escoles. Els problemes a tenir en compte són dos:\nProgramari: són poques les eines que no tenen programari lliure equivalent. Tot i això una d'elles és la més important en la majoria dels centres de Catalunya, l'aplicatiu Clic. Existeix un projecte per fer-ne una versió independent de màquina i sistema operatiu (usant java), però ni sembla que sigui de codi obert ni rep el suport necessari del Departament d'Ensenyament per què es vegi acabat.\nEl fet de tenir una bona connexió a Internet per accedir a recursos en-línia soluciona les limitacions de la inexistència d'enciclopèdies o d'altres i activitats infantils.\nManca de preparació: al introduir quelcom nou cal que s'espliqui i es doni a conèixer adequadament. Es pot començar pels coordinadors d'informàtica dels centres. Però cal que arribi a la resta de personal dels centres. Cal que el personal de gestió i els mestres s'impliquin. Així doncs cal preveure com arribar a aquest col·lectius més temorosos de l'aprenentatge d'eines informàtiques.\nA més un cop previst com superar els problemes indicats es pot usar la distribució de GNU/Linux skolelinux per a la tasca. Aquesta distribució s'ha provat adequada per ser una possible distribució oficial del Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya (a partir d'ara Departament d'Ensenyament).\nCanvis i/o millores en la versió skolelinux pr47\nDe fet la versió "pr47" d'aquesta distribució només requereix de petits canvis que estan ben desenvolupats en el document 6. Programari lliure a les escoles de primària.\nEls canvis es poden resumir com afegir/actualitzar aplicatiu ja existent a la distribució així com finalitzar/realitzar traduccions d'aplicacions. Aquests canvis s'haurien de realitzar conjuntament amb els creadors i mantenidors de la distribució, evitant crear una nova distribució de GNU/Linux i minimitzant el cost (en creació i manteniment).\nUnificar esforços (un dels pilars del programari lliure) per que s'aconsegueixen productes millors i més fiables, entre d'altres bones qualitats.\n8.1.1. Conclusions menors\nAltres conclusions a les que s'ha arribat són:\nProgramari lliure disponible per a GNU/Linux i Windows: com un encarregat d'informàtica d'un centre em va dir, ell usava a la gota xinesa: "es pot anar introduint el programari lliure a poc a poc i des de entorns Windows".\nÉs ben cert que el programari lliure més útil acaba tenint una versió que funciona sota els sistemes operatius Windows. Així doncs l'entorn actual esdevé un pont d'entrada a l'ús programari lliure. De fet donat que el programari no varia gaire entre sistemes operatius et permet a la llarga canviar el sistema operatiu amb pocs canvis visibles. Els usuaris ja coneixen les aplicacions que usaran en el nou entorn.\nL'únic problema que a causa de la disponibilitat del programari en entorns Windows la gent no creu necessari canviar de sistema operatiu. també es té que l'entorn (imatge i ús) GNU/Linux és similar al de Windows.\nAixí doncs un bon grapat d'usuaris que no coneixen a fons l'entorn lliure GNU/Linux tenen la impressió que aquest és una còpia (econòmica això si) que no aporta res nou respecte l'entorn que usen (el Windows).\nFacilitat d'instal·lació i configuració (desplegament) de l'entorn GNU/Linux: els ordinadors poden instal·lar-se des d'una mateixa còpia de seguretat, encara que el seu maquinari varïi. Els possibles canvis a realitzar es limiten a l'execució d'alguna comanda de text. Aquesta simplicitat es manté en les eines d'adminitració per web que permeten administrar un servidor amb gran comoditat, si bé no són tant còmodes les de l'entorn Windows.\nA més en entorns GNU/Linux sempre es té la possibilitat d'editar els fitxers de configuració a mà (o copiar-los d'algun altre muntatge que es conegui que funciona correctament).\nEstalvi econòmic en els centres concertats: en el cas dels centres concertats el problema de l'adquisició de programari és gran. El cost de la dotació de programari (entre sistema operatiu i aplicacions) de cada PC és major a 2.000 €. En aquest context l'ús de programari lliure alleugeria el cost permetent un major nombre d'equips, perifèrics o actualització dels mateixos.\nTambé es podria contractar una millor connexió a Internet o un servei de suport que tregui dels coordinadors d'informàtica les tasques de manteniment i reparació de l'aula per tal que s'encarreguin d'acostar la informàtica als mestres, que hauria de ser la seva funció, i als alumnes si també són mestres.\nRegalar la distribució oficial: amb el programari lliure el Departament d'Ensenyament pot donar còpies als alumnes per tal que aquest puguin usar a casa les mateixes eines que a l'escola.\nÉs important NO incentivar els actes de pirateria que pot suposar quelcom tant inofensiu com demanar als alumnes que presentin un treball redactat amb ordinador. Ja que aquests tendiran a demanar el programari que se'ls ensenya. Tot i que algunes empreses de programari propietari ofereixen a preus reduits els seus productes, donat que estan crean futurs clients, molts cops s'acaben usant copies pirata del mateix.\nMajor presència del català en les TIC: amb el reconeixement i l'impuls del programari lliure en català s'augmentarà el nombre d'aplicacions i documentació en aquesta llengua en les TIC. Alhora també seria d'esperar un increment en el nombre de planes i llocs web en català.\nNo limitar-se: és factible i adequat usat el major nombre de programari lliure (a poder ser tot). Tot i això es convenient no obviar la presentació i l'ús d'altres solucions existents. Cal usar els programes més adequats siguin lliures o propietaris, gratuits o de pagament (sempre i quan es tinguin les llicències necessàries).\nDe cara als ultims cursos de primària i potser més habitualment en cursos superiors realitzar demostracions que l'ús dels programes de pagament no difereix dels que s'han mostrat al centre (es poden usar versions "demo" dels productes propietaris).\nCap a secundària seria positiu que els alumnes coneguèssin l'existència i utilitat d'altres opcions. No només altres sitemes operatius (Windows en les versions Terminal Server, MacOS, MS-DOS), sinó també altres tipus d'equips com poden ser els terminals (de text i o gràfics).\nAquestes accions han de servir per que els alumnes s'adonin que no tota la informàtica són equips PC amb Windows (o en el futur potser equips PC amb GNU/Linux).\n8.2. Factors a tenir en compte per a una possible implantació de programari lliure (incloent GNU/Linux)\nÉs viable usar programari lliure en els centres escolars de Primària de Catalunya. Tanmateix cal tenir en compte altres factors que poden limitar-ne l'ús o fins i tot impossibilitar-ho.\n8.2.1. Manca d'ús i de consulta a tècnics informàtics\nDe manera generalitzada les escoles compten amb infraestructures (xarxa i dotació d'equips) que no segueixen cap lògica.\nA voltes es culpa dels pares d'alumnes i personal del centre que han usat els seus recursos per muntar la infraestructura del centre. Altres vegades és el propi Departament d'Ensenyament que donant només un o dos equips a l'escola cada any ha propiciat que la majoria de centres públics disposin d'equips amb gran disparitat de potència entre ells.\nAquesta manca d'organització pot funcionar per fer veure que s'introdueix de la informàtica en el centre. Però si de debó es vol introduir la informàtica i les Tecnologies de la Informació i Comunicació en els centres educatius cal una organització. Per exemple es parla dels avantatges d'Internet, que aquest permet accedir a gran quantitat d'informació, permetre el treball cooperatiu entre centres distants, i un llarg etc. que ara per ara és inviable en la majoria d'instal·lacions dels centres escolars.\nPer una correcta introducció de les eines informàtiques (com qualsevol altre tipus d'eines) cal que aquestes siguin fiables, que el seu manteniment sigui baix (en temps i cost) i que puguin adaptar-se a les necessitats del futur.\nA més a títol ben personal l'autor d'aquest PFC afegeix:\nQuan l'espai és un problema és més important que tots els equips funcionin correctament que no pas el nombre d'equips de l'aula.\nUna instal·lació planificada i realitzada correctament és més fiable en el seu funcionament actual i té un cost d'actualització menor en el futur.\n8.2.2. Requeriments de maquinari\nAquest és un punt força estrany donat que l'ús de GNU/Linux com a entorn d'escriptori requereix màquines força més potents que certes solucions propietàries. Tanmateix aquestes solucions propietàries són les descatalogades/discontinuades (estan fora del poc suport que tenien).\nLa descatalogació obliga als usuaris a adquirir les noves versions que posats a comparar requereixen majors recursos (a voltes inexplicablement 4 o 5 cops superiors) que la solució GNU/Linux. Per exemple:\nMicrosoft ha discontinuat Windows 95osr2, el WindowsNT4 i l'Office 97. Cosa que ha deixat fora de suport el 60% dels Windows del món. A part d'això aquestes versions funcionen correctament en equips 486.\nSi volem obtenir suport Microsoft obliga a adquirir per el doble del preu de les eines descatalogades el WindowsXP i l'OfficeXP. Aquests demanen quasi 10 vegades la potència de les versions descatalogades. D'acord que aporten novetats però són poques de cara a l'ús que es pot arribar a fer a primària.\nTambé cal advertir que els productes XP de Microsoft si res no canvia a partir de finals del 2005 activaran la informàtica fiable (un servei d'espionatge a escala mundial). Aquesta "funcionalitat" no desitjada i obligatoria ocuparà gran part de la connexió a Internet i alentirà (encara més) els equips. Sembla ser que sense Internet o sense accés als Servidors Segurs el Windows podria negar-se a arrancar.\nEn canvi a GNU/Linux la potència requerida es manté estable. De fet els requeriments de potència per les funcionalitats que ofereix un entorn KDE sota GNU/Linux eren grans en les primeres versions. Actualment però aquestes són menors (amb el temps es van refinant) mentre que la potència dels equips s'ha incrementat.\nEl programari lliure ens permet escollir entre un nombre major d'opcions. Per exemple tenim més de 6 gestors de finestres amb suport (KDE, GNOME, WindowManager, fvwm2, mwm, twm, etc.) respecte l'únic permés en Windows (pots usar-ne d'altres amb la contrapartida d'anul·lar la garantia).\nPerò fins i tot en el cas que els requeriments s'incrementèssin, sempre pots decidir quedar-te a on estàs. Al disposar el codi font pots corregir les errades que puguin aparèixer (o pagar a algú per que ho faci). De manera que ningú t'obliga a canviar de versió.\nEquips obsolets com a Terminals (Windows o GNU/Linux)\nUna opció que actualment pocs centres coneixen és l'ús de terminals. El Departament d'Ensenyament va tantejar l'ús de SunRAY que són tant bon sistema com un altre tot i que té l'inconvenient que es basen en un sistema propietari.\nEls terminals accedeixen als ordinadors centrals per treballar. De manera que el manteniment i gestió es troben centralitzades en el servidor de terminals. Aquest servidor, al ser únic, és possible administrar-ho remotament amb un cost raonable.\nUna contrapartida d'aquests sistemes és que el servidor de terminals ha de ser força potent (especialment CPU i memòria). Però també cal tenir en compte que en actualitzacions enlloc de comprar memòria per a 10 PC (per exemple 128MB * 10) es compra per a un servidor (1x 512MB ECC).\nA més un bon equip servidor és (o permet ser) multiprocessador, podent afegir-hi un processador quan sigui necessari un augment de potència. En els PCs per ampliar la potència caldria canviar el porcessador si no la placa base (potser una quarta part del cost d'un PC sense monitor).\nCom a terminals poden usar-se ser tant terminals propiament dits o antics PCs (486 o Pentium-I, per exemple). Permetent el re-ús d'equips vells, estalviant l'adquisició de nous.\nA més la majoria de terminals gràfics permeten connexions tant a Windows com a solucions GNU/Linux (entre d'altres). Es remarca el cas del Windows per que tot i ser una bona opció no és gaire coneguda.\nCal indicar que des de qualsevol sistema operatiu es pot accedir a màquines de donen serveis de terminal del mateix o un altre sistema operatiu. Per exemple des d'un PC amb GNU/Linux es poden obrir sessions i executar aplicacions en un Windows. Aquest mateix exemple pot servir als centres de primària com a pas previ a sistemes amb només GNU/Linux.


Wczasy w Chłapowie Wladyslawowo Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKorsarska 4A, Chlapowo, Wladyslawowo, Polònia, 84-120 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Wczasy w Chłapowie és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Wladyslawowo. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nWczasy w Chłapowie també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Wladyslawowo. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, servei de llançadora.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana, nevera per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent parc infantil. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Wczasy w Chłapowie.\nTots els comentaris (12) Famílies amb infants petits (9) Famílies amb infants grans (1) Grups (2)


la càpsula - Com ens afecta l'ús dels videojocs?\nCom ens afecta l'ús dels videojocs?\nEn aquesta càpsula reflexionem sobre l'elevat grau d'intrusió psicològica que poden tenir les noves tecnologies informàtiques en les persones adultes i els infants. També parlarem sobre la necessitat de donar eines a la societat perquè aquesta sigui més crítica.\ne ben segur que ningú qüestiona que ens trobem en una època de canvis. M'atreviria a dir que entrem en una altra era i això, vulguem o no, ens obliga a modificar determinats hàbits i fer servir una nova tecnologia, la qual no fa gaire no podíem imaginar i formava part de les pel·lícules de ciència ficció.\nAquest canvi afecta a tothom, grans i petits, i cadascú ha de realitzar el seu procés. Les generacions de més edat han de fer un procés de més gran abast per no quedar allunyades i excloses d'unes tecnologies que -ja de per si- canvien a un ritme trepidant. Pel contrari, els més petits ho viuen de forma molt natural i inherent a la seva vida.\nLa proposta d'aquesta càpsula és reflexionar sobre aquesta realitat, sobre perquè és necessari donar eines a la societat que permetin que sigui crítica i que no assumeixi tot el que els mitjans de comunicació ofereixen, com si fos el més natural del món. Vagi per endavant la gran ajuda que tots aquests canals ens brinden per a tot tipus d'activitats.\nReflexions sobre l'ús dels videojocs\nEl mercat mundial del videojoc representa unes vendes totals de 98.797 milions d'euros, xifra que suposa un increment estimat pel 2017 d'un 9,24% (Informe EAE Business School: 'La industria de videojuego 2017').\nEl col·lectiu més vulnerable és el dels infants: la tecnologia els tempta, fins al punt de que en molts moments els pares manifesten les grans dificultats que tenen per introduir activitats de lleure diferents als videojocs. En conseqüència, els infants deixen de fer esport o tenen dificultats per introduir-se en el món de la lectura o el joc. Aquestes altres formes lúdiques són molt importants doncs els acosta a la possibilitat de desplegar les seves pròpies fantasies.\nDes de la clínica tenim el deure d'alertar que estem detectant com molts infants tenen a l'abast uns jocs d'alt contingut agressiu que els transmeten l'idea de que per aconseguir quelcom l'única via és a través d'aquesta agressivitat. Molts pares i mares, degut a les obligacions del dia a dia, sovint no tenen prou consciència de quin és el contingut del joc del seu fill. Tenen clar que no deixarien que jugués amb quelcom perillós, com podria ser un arma. Però amb els videojocs no ho tenen clar.\nUn últim punt per a reflexionar és la patologia més de moda, i ens certs cercles com si fos la única patologia: “¿tiene o no tiene el TDAH?”. He arribat a sentir la pregunta de si “¿tiene un poco o mucho?”. És necessari que ens qüestionem: té una certa lògica que augmenti el trastorn hiperactiu si a un infant li donen una eina que produeix una sèrie d'estímuls d'acció cada vegada més ràpids, sense reflexió i sense crítica?\nEl conte del metro, a títol d'exemple\n"Cal reflexionar sobre les conseqüències d'aquests jocs que produeixen estímuls d'acció cada vegada més ràpids, sense reflexió i sense crítica" Al matí a primera hora entre els viatgers hi ha una senyora de gran volum asseguda i al seu costat un nen. Resultarà que son mare i fill. Veig que el nen està jugant amb una motxilla petita de color verd i el joc consisteix en fer passar les corretges de tal manera que aconsegueix lligar-ho i li explica a una senyora que està al seu davant que allò es un gronxador. Penso: ha de ser un familiar. La mare mentre està capficada amb el seu mòbil, el nen li demana l'atenció i ella rebufa. Jo penso que està enviant un missatge molt urgent. Aleshores, el nen segueix jugant inventant-se utilitats molt simbòliques, però insisteix a parlar amb la senyora del davant. Aquesta aconsegueix un lloc on seure però amb una persona entremig i això suposa al nen haver de fer més esforços per comunicar-se amb ella. No és familiar ni coneguda, és una passatgera del metro. El nen torna a demanar atenció a la mare i aquesta cada cop està més empipada de què li reclami que miri “els seus invents”, arribant a un punt en que li dóna de males maneres els guants, la gorra i l'abric perquè se'ls posi doncs arriben a la parada.\nQueda palès com es pot anar forjant una relació distorsionada entre la mare i el fill. El nen no se sent atès, ni escoltat i ha de buscar indiferenciadament algú que se'l miri i escolti. La mare el sent com un intrús als seus jocs i entreteniments.\nPer últim, he de dir que vaig veure que la mare no tenia un missatge urgent per enviar, sinó que jugava al Candy Crash. Sembla que no només els infants són els que juguen amb videojocs.


Denúncia demolidora d’Ana Obregón: “No els preocupa que el càncer mati més que la Covid, l’únic que els importa és l’economia” Denúncia demolidora d’Ana Obregón: “No els preocupa que el càncer mati més que la Covid, l’únic que els importa és l’economia” – El Món\nDenúncia demolidora d’Ana Obregón: “No els preocupa que el càncer mati més que la Covid, l’únic que els importa és l’economia”\nL'actriu critica que Espanya sigui un dels països que menys diners destina a la investigació contra el càncer\nAna Obregón, a la presentació de les Campanades / Europa Press\nJennifer Navarro 05/02/2021 10:43 am\nDes que diagnostiquessin el seu fill amb càncer, Ana Obregón s’ha centrat en implicar-se en causes solidàries relacionades amb la malaltia. Amb la mort d’Álex Lequio han creat una fundació al seu nom per impulsar la investigació, el que li dona ales per demanar al govern que col·labori en la lluita. L’actriu ha aprofitat el dia mundial contra el càncer per criticar la baixa inversió que es fa des d’Espanya. Com? Amb un text demolidor ple de ràbia i impotència: “Encara sort que a Espanya li dediquen un dia al càncer, perquè el que és diners en els pressupostos generals de l’Estat és pràcticament zero. Més de 20.000 científics espanyols han hagut de penjar les bates per falta de subvencions per als seus projectes d’investigació”.\n“Espanya és un dels països que menys diners inverteix en investigació, davant dels Estats Units que, per exemple, inverteix 4,7 bilions de dòlars. Sabeu que una de cada tres persones desenvoluparà càncer al llarg de la seva vida? En el 2020 van morir 200.000 persones amb càncer a Espanya i 48.000 per la pandèmia. El càncer mata cada any a 9,8 milions de persones en el món davant dels 2 milions de la pandèmia”, denuncia Obregón.\nEstà a favor de la inversió en les vacunes contra la Covid, però reclama que no s’oblidi les víctimes del càncer: “Per què no s’inverteix també en la investigació del càncer? Està clar, perquè no afecta l’economia del país. És igual que morin 300 persones de càncer cada dia a Espanya, com que no s’han de tancar empreses ni hotels ni restaurants… Per això la medalla que s’ha penjat el govern per aprovar els pressupostos generals de l’Estat amb una mínima partida per a investigació del càncer se la penjaria en les tombes dels que han mort i moriran de càncer enguany a Espanya”.\n“Jo dic el que penso, no tinc res a perdre perquè ja ho vaig perdre tot. El que sí que tinc és veu per seguir amb el llegat del meu fill en la lluita contra el càncer amb la seva fundació i donant suport a totes les associacions que lluiten a Espanya per la mateixa causa. Com deia el meu nen, ànim lluitadors!”, proclama l’actriu.\nUna denúncia pública que ha rebut l’aplaudiment generalitzat dels seus seguidors, indignats també per aquesta manca d’inversió en una malaltia tan estesa i letal.


Fabra és més propens a imitar a Bertín Osborne en shows de Canal 9 que a acudir a les Corts.\nL'alcalde de Castelló ha tornat a deixar hui buit l'escó de les Corts i s'ha perdut les habilitats del president del Consell per a eludir la resposta a les preguntes de l'oposició. Sí que ha acudit a donar suport a Camps en "su ratito largo" l'alcaldessa de València, Rita Barberá, qui ha estat qui ha instigat les diverses ocasions en les que els diputats del PP s'han posat en peu al final de cada intervenció de Camps.\nFrancisco Camps ha insistit hui en les Corts que el poder judicial és "independient" (sic), i en eixa premissa ha evitat la resposta política a les preguntes de l'oposició, a pesar que se li ha inquirit de la manera més concreta possible sobre la veracitat de la conversa que ha transcendit entre ell i un dels caps de la trama de corrupció que investiguen els tribunals.\nSe li ha preguntat si el contingut d'eixa conversació és real, si els regals esmentats en la conversa han existit, se li ha demanat una valoració política de la seua implicació en eixa suposada trama, i el president s'ha acollit en tot moment a la independència del poder judicial i secrets de sumari.\nLes acusacions que s'estan coneixent contra el president del Consell són massa greus com per a continuar burlant el control parlamentari.\nI tot això és el que s'ha perdut l'alcalde de Castelló, l'únic que no ha estat hui per a posar-se en peu i aplaudir fins a la fallada muscular després de les intervencions del seu president.\nEncara que Fabra té una causa justificada: estava tractant de defendre la preservació dels títols honorífics atorgats per l'ajuntament a Franco en el ple municipal.\nPublicat per Isabel Escudero a dijous, d’abril 30, 2009 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nHa dit Bernie Eccleston, patró de la Fòrmula 1, que ell no ho vorà, però Europa acabarà sent tercermundista a causa de la tendència al gran creixement econòmic del sudest d'Àsia. I afig jo que ell haurà contribuït traient-nos els quartos per a organitzar els seus espectacles de velocitat.\nRecorde aquelles vergonyoses declaracions de 2007 en les que Eccleston va condicionar la celebració del Gran Premi d'Europa a València a la continuïtat de Francisco Camps al capdavant del Govern de la Generalitat. Per això em retrunyeix amb més força el que ha dit ara a Barcelona, on després de lloar les qualitats del circuit permanent de Montmeló, ha admés que amb el GP de València s'hi van precipitar (ens vam precipitar).\nI quan una persona com Berni diu que a València ens vam precipitar, està tractant de justificar les pèrdues multimilionàres que ha originat aquella ocurrència en la que la Generalitat i l'Ajuntamnet de València es van implicar invertint en la construcció d'un circuit urbà que va costar vora el centenar de milions d'euros. Més encara, deu estar tractant de consolar a l'empresa Valmor Sports, organitzadora del GP de València, que no ha cobert ni de lluny els 18 milions d'euros que li va costar l'espectacle. El GP d'Europa celebrat a València ha suposat una roïna fins i tot per als qui es van dedicar a la revenda. Ara Valmor demana ajuda (diners, vaja) a la Generalitat, a l'Ajuntamnet de València, i al Govern d'Espanya, no per obtenir beneficis d'aquella desfeta, diuen, sinó tot just per quedar en pau. Em pregunte si en el cas d'haver obtés beneficis Valmor Sports s'haguera dedicat a la redistribució de guanys mitjançant obra social.\nJorge Martínez Aspar, José Luis Olivas i Fernando Roig, els socis de Valmor, asseguren que si les administracions públiques s'hi van implicar amb la Copa del Amèrica amb 150 milions d'euros, no hi ha motiu per a no fer-ho amb el GP de València.\nI tot açò esdevé després de l'embolic judicial al que assistim entre els sindicats de la Copa de l'Amèrica, en un moment en el que encara no sabem si València tornarà a ser seu de les regates, després del ridícul de l'alcaldessa de València signant contractes per a regates que desfà al dia següent a la vista dels perjudicis, i desrprés de la renúncia al megaprojecte urbanístic que incloia el parc d'atraccions Mundo Ilusión, la versió castellonenca de Terra Mítica. I en el futur immediat tenim l'Open de Tennis a una àgora que encara no sabem si estarà acabada, i una prova mundial d'hípica per a la que s'han transportat des de Lyon cent camions de terra (¿?).\nÉs un model de gestió que se'n ve avall, i del que no només haurem de fer front als enderrocs, sinó que ens ha fet renunciar a invertir en allò que una administració pública hauria d'invertir: la denfensa de l'interès general, és a dir, serveis públics de qualitat, consolidació dels sistemes productius, investigació, qualificació dels treballadors, educació, sanitat, infraestructures, polítiques socials, etc.\nPerò compte, Valmor reclama 18 milions d'euros per tal de quedar en pau.\nPublicat per Isabel Escudero a dimecres, d’abril 29, 2009 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEl president de la Generalitat ha d'estar sentint ràfegues de vent gelat en el bescoll. L'entusiasme amb què li van expressar suport els seus en el moment d'esclatar el cas dels trages, s'ha volatilitzat i ha fet descendir uns graus la temperatura ambient de què disfrutava el president quan no es sabia encara molt bé què depararia això de les relacions afectives amb El Bigotes. Però una vegada les coses van prenent cos, el mercuri emocional descendeix en picat.\nÉs el que es va poder visualitzar divendres passat en els actes commemoratius del 25 d'abril. Em referisc als actes institucionals celebrats en les Corts amb motiu de l'aniversari de la Cambra.\nNo van estar tots els càrrecs i dirigents del PP. Més bé els justos i necessaris. Però eixos justos i necessaris van guardar la distància també justa i necessària amb el seu president. Però si estridents van ser les presències, més ho van ser les absències.\nResulta entretingut observar els comportaments, consignes i posades en escena des que van transcendir les investigacions del cas Gürtel. El primer dia i a primera hora, tot el Consell va comparéixer junt amb el seu president per a llançar una declaració institucional de descàrrec i condemna. Immediatament, el gabinet de Presidència es va posar a organitzar actes públics arreu de la Comunitat perquè Camps apareguera ben rodejat tractant de transmetre despreocupació. L'exemple menys dissimulat el trobem en l'acte en què el president de la Fira de València el va complimentar amb incondicionals mostres de suport. Si s'ataca a Camps, s'ataca a tots els valencians, va dir, la qual cosa li va valdre no pocs reprotxes de la resta de representants empresarials que hi participaven al mateix acte. Però eixa tàctica no degué funcionar, perquè el president s'ha replegat ara al lloc més profund de la seua gruta, i està encara per veure que vaja a acudir despús-demà a les Corts. En l'última ocasió va eludir la sessió de control anunciant amb unes hores d'antelació que havia decidit acompanyar la reina Sofia en la inauguració d'una exposició al Museu Arqueològic d'Alacant.\nDe forma paral·lela, l'equip d'inspecció d'albellons de Presidència s'ha posat a escarbar en la gestió del secretari general del PSPV amb l'infructuós propòsit de transmetre la idea que tots els polítics són com Camps, i l'única cosa que estan aconseguint és elevar el grau de coneixement del líder del PSPV. Gràcies, doncs.\nEstic ansiosa per conéixer les pròximes estratègies de la camarilla que guia els passos del president, però per molt bones idees que conceben, resulta molt difícil caminar per un fanguer sense embrutar-se les sabates.\nPublicat per Isabel Escudero a dimarts, d’abril 28, 2009 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nCamps, ahir, a la romeria de la Santa Faç. (Foto: El País)\nEl president de la Generalitat, Francisco Camps, va participar ahir amb semblant seriós en la romeria de la Santa Faç d'Alacant, d'acord amb el recolliment i la solemnitat que imposa la celebració, el mateix dia que es coneixia una de les seues converses amb el president d'Orange Market, Álvaro Pérez, esplèndid com pocs amb els seus amics.\nSi alguna cosa va demostrar Camps al llarg del recorregut de la romeria és tindre just la faç d'acer per a encaixar com si res les acusacions que s'estan vessant en contra seu, mentre en el seu partit, ni la secretària general, ni el president gallec s'han atrevit a fer un pas al front. Només Rajoy es mostra incrèdul davant de la possibilitat que Camps haja tirat per la borda el seu crèdit per "tres trages", encara que el president del PP estiga tractant en va de llevar plom a l'assumpte, perquè em fa a mi que això dels trages és només la punta d'un gran iceberg, sense que pretenga amb això posar en dubte les adjudicacions de la Generalitat a Orange Market per valor de sis milions d'euros, perquè com diu el vicepresident del Consell Vicente Rambla, la Generalitat té més de dos mil proveïdors, i El Bigots era un més, com són altres més Construccions Taroncher i l'empresa de neteja d'Ulibarri.\nAixò de Camps no es sosté ni entre els seus.\nPublicat per Isabel Escudero a divendres, d’abril 24, 2009 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nLa notícia és un auto judicial del magistrat del TSJ José Flors en el que assumeix la competència per a investigar els fets que se'n deriven de l'Operació Gürtel, i anuncia l'obertura de diligències prèvies contra el president de la Generalitat, Francisco Camps, i el número dos del PP valencià, Ricardo Costa, a més de l'exconseller Víctor Campos i l'excap de gabinet de la Conselleria de Turisme, Rafael Betoret, als que atribueix un possible delicte de suborn.\nFins ahí la notícia. Però la seua translació a les portades dels dos principals diaris que s'editen a València genera dos titulars distints. Un diu que "El TSJ invesigarà a Camps i Costa per un possible delicte de suborn", i l'altre diu que "El TSJ assumeix el cas Gürtel i descarta el tràfic d'influències i el finançament irregular". Per a un altre diari no valencià, ABC, la notícia senzillament no existeix. Només mereix una columna a pàgina parell a la secció de Nacional.\nDos formes de contemplar la vida. Mentre uns paren compte en el fet, d'altra banda greu, de que el president dels valencians vaja a ser investigat per un delicte de suborn, altres es congratulen de que no s'hi albiren indicis de finançament il.legal del PP ni tràfic d'influències.\nÉs com el partit que el Reial Madrid va guanyar ahir in extremis al Getafe al mateix Bernabéu. El Madrid li guanya tot patint a l'equip del poble del costat i ho celebra com si haguera guanyat la final de la Champions. Uns ho veuem com una epopeia, i altres paren compte en l'espectacle vergonyós i lamentable que va oferir el Madrid davant la seua afició. Tot depèn de cap on gira la simpatia.\nDoncs això. Camps es sospitós d'haver-se deixat subornar, però tant fa. No se'l pot acusar ara per ara d'haver finançat de forma il.legal el seu partit. Obrim, doncs, les ampolles de cava.\nPublicat per Isabel Escudero a dimecres, d’abril 22, 2009 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nDe tornada de les vacanes i una vegada revisat tot el cabal d'informació que s'ha generat, que no ha sigut poc per a ser període vacacional, el que més m'ha cridat l'atenció, sorprenentment, és un article d'opinió publicat per un regidor del PP de Castelló relatiu a l'aniversari de la proclamació de la Segona República. Ni el cas Gürtel, ni la consideració d'imputat del president de la Generlitat, ni els detalls que es van desvelant de la trama de corrupció, ni la renúncia a indemnitzacions multimilionàries pel cessament d'activitat d'algun parlamentari autonòmic.\nHa merescut la meua atenció, i de forma especial, l'esmentat article d'opinió. El seu autor és Vicent Sales, un regidor del PP de Castelló que disfruta d'una comissió de serveis en la direcció territorial d'una conselleria, i un dels més ferms ariets de les malifetes fabristes.\nEn el seu intent de desprestigiar la Llei de la Memòria Històrica, el regidor del PP només li ha faltat congratular-se del colp d'estat del general Franco pel cúmul de despropòsits que al seu parer va suposar la Segona República com a model de gestió. De la lectura de l'article puc arribar a entendre que, gràcies a Déu que els militars colpistes van posar fi a eixe experiment fracassat de sistema polític, i van propiciar una transició democràtica com la de 1978, perquè si no, només Déu sap què hauria sigut d'Espanya.\nEn eixe article, publicat el 15 d'abril en Levante-EMV sota el títol "14 d'abril, el fracàs d'una il·lusió", Vicent Sales diu que si en alguna cosa va ser exemple la II República va ser en "exemple a no seguir", i assegura que rememorar la II República equival a posar en dubte el règim nascut fa trenta anys de la Transició. Un intent bast de patrimonializar una transició a la què el PP va posar totes les objeccions que va poder, inclosa la campanya de José María Aznar contra el redactat de la Constitució.\nPotser per això, per a Vicente Sales l'alçament franquista pot arribar a ser una benedicció, el model que s'ha de seguir. No obstant, i per molt de fracàs que suposara la II República com a sistema polític, a Vicente Sales no li ha eixit de la seua ploma ni una sola línia de condemna als que de forma "providencial" van acabar a les braves amb eixe model fracassat i la seua Constitució, no sense abans deixar centenars de milers de morts, represaliats, torturats, empresonats i exiliats. Un exemple a seguir de com acabar amb sistemes polítics fracassats.\nPublicat per Isabel Escudero a dimarts, d’abril 21, 2009 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nEl PP va accedir al Govern de la Generalitat fa tres lustres amb un empenta inusitada i amb un model de gestió política, econòmica i social que posaria al País Valencià a l'avantguarda mundial. Transcorregut eixe període,el fracàs del PP és un fet irrebatible.\nLa principal aposta del PP per l'oci i el turisme, Terra Mítica, presenta pèrdues anuals de quinze milions d'euros, el seu director general abandona, i el futur del parc d'atraccions presenta dubtes.\nEl projecte homòleg amb què el PP pensava rescabalar a Castelló, Mundo Ilusión, queda en suspens, i amb eixa renúncia no sols es queda sense expectatives al sector turístic, sinó que es deixa en l'aire la viabilitat d'un altre dels projectes insígnia de Castelló: l'aeroport.\nEl president de la Diputació de Castelló, Carlos Fabra, porta quinze anys tractant de dotar a la província d'un aeroport. Ara, amb les obres encara sense acabar, les companyies de baix cost s'estan replegant, la major part dels aeroports pateixen caigudes en el seu tràfic de viatgers de fins al 30%, experiències com la de Ciudad Real han acabat amb la privatització de les instal·lacions, Reus i Girona obrin cada vegada menys mesos a l'any, i damunt Castelló perd el que anava a ser el seu principal reclam: Mundo Ilusión.\nEl fiasco de les regates de la Copa de l'Amèrica representen un altre símptoma del fracàs del PP. La nefasta negociació de Rita Barberá i Francisco Camps i la seua aposta prematura pel sindicat que no organitzarà la pròxima edició, posen en risc la candidatura de València.\nI si Mundo Ilusión ha caigut de les previsions del Consell, què dir d'apostes semblants com la de la Ciutat de la Música, la Ciutat de les Llengües, o el centre de convencions de Calatrava a Castelló, que es vénen anunciant quasi tants anys com el parc d'oci. O el balneari de Montanejos, que la consellera de Turisme va presentar la setmana passada per enèsima vegada.\nLa forma de gestionar RTVV, d'altra banda, ha desembocat en un dubte descomunal que tampoc està justificat pels índexs d'audiència. Mentre la ràdio i televisió púbiques dels valencians han acumulat deute per més d'1.200 milions d'euros, els índexs d'audiència van aconseguir les seues cotes més baixes en 2007, i l'any passat encara van registrar un descens del 0'7% respecte de l'any anterior, que va ser el pitjor. És a dir, tenim una RTVV cara i roïna.\nI què dir de la Ciutat de la Llum d'Alacant, el deute del qual supera els trenta milions d'euros.\nenfonsament de la particular aposta del PP pel progrés econòmic de la Comunitat Valenciana, d'altra banda, tindria un indici de justificació si almenys els indicadors que distingeixen a les societats modernes foren positius. Però lluny d'això, estem destruint ocupació a major velocitat que ho fa el conjunt de l'Estat, encapçalem els percentatges de fracàs escolar, i la renda per capita dels valencians perd de vista a la mitjana estatal, amb la qual cosa, es pot dir que el PP ha descuidat la seua obligació de governar mentre s'ocupava de la seua particular aposta pels grans esdeveniments, que ara se n'ha vingut avall.\nI parlant de l'obligació de governar, d'atendre els servicis i infraestructures bàsiques, i de recolzar als sectors productius tradicionals, una vegada rebutjat el projecte de Mundo Ilusión, Carlos Fabra podria escometre l'execució del projecte d'ampliació de la carretera de Càlig, per la que ara no caben dos vehicles. Només per posar un exemple, per no esmentar el desdoblament de Vila-real-Borriana, Borriana-Almassora, el pont de Ribesalbes, etc.\nPublicat per Isabel Escudero a dilluns, d’abril 06, 2009 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nSessió d'investidura. Camps no hi va faltar.\nÉs el qualificatiu que considere apropiat atribuir hui al president de la Generalitat Valenciana, Francisco Camps. Pròfug és la persona que va fugint, i això és el que ha fet hui el president, fugir de les Corts Valencianes per a eludir la sessió de control i evitar respondre a preguntes incòmodes.\nNo és la primera vegada que el president defuig la compareixença en les Corts, encara que en esta ocasió l'estratagema ordida per l'aparell presidencial ha traspassat tots els límits.\nCamps va excusar a última hora d'ahir la seua presència hui en les Corts adduint la seua assistència a un acte amb la reina Sofia, que inaugura hui una exposició en el Museu Arqueològic d'Alacant. La presència de la reina a Alacant es coneix des de fa un mes, i si Camps tenia intenció d'acompanyar a la reina ho podia haver comunicat amb la suficient antelació com perquè la Junta de Síndics haguera pogut modificar l'horari o l'orde del dia del ple de hui amb la finalitat de facilitar l'assistència del president.\nEl que ha fet Camps notificant a última hora d'ahir la seua absència és impossibilitar a la Junta de Portaveus modificar l'horari o l'ordre del dia del ple. L'argúcia és, doncs, absolutament intencionada. Camps no tenia intenció de sotmetre's hui a la sessió de control i ha ordit una martingala que porta implícita una absoluta falta de respecte sense precedents a les Corts i al conjunt dels valencians.\nLes cuites del president dels valencians amb suposades trames de corrupció, que a mesura que passen els dies són menys suposades, li obliguen a donar comptes a les Corts, i no només a Canal 9 o a fòrums amics de Madrid.\nCamps ha fugit hui de forma deliberada de les Corts. Un pròfug.\nPublicat per Isabel Escudero a dijous, d’abril 02, 2009 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


El Tribunal Superior de Justícia de Catalunya ha dictat la sentència nº 83/2013 en la que es pronuncia en relació amb el recurs contenciós-administratiu interposat pel Colegio Oficial de Ingenieros de Telecomunicación (COIT) contra l’Administració de la Generalitat de Catalunya i el nostre Col·legi d’Enginyers de Telecomunicació de Catalunya (CETC) fallant que: “El Decreto del Gobierno de Cataluña 140/210 de 11 de octubre por el que se constituía el CETC se declara no ajustado a derecho y se anula”. L’argumentació i sustentació de la resolució es basa en arguments relacionats amb defectes formals de la convocatòria i celebració de l’assemblea on va ser aprovada la sol·licitud de constitució del CETC.\nLa Generalitat de Catalunya està gestionant la interposició del corresponent recurs de cassació davant el Tribunal Suprem, i nosaltres estem valorant les actuacions a emprendre. Ara bé, mentre no hi hagi una sentència en ferm, el CETC segueix sent l’únic Col·legi reconegut a Catalunya i segueix legalment operatiu i treballant dins la legalitat vigent.\nEns trobem en un moment crucial amb Bolonya, Òmnibus, la crisis econòmica i el procés de canvi de models del nostre país i d'Espanya, que marcaran un nou escenari professional, del nostre sector i del país. El nostre col·lectiu ha de poder transmetre les seves opinions i fer-se escoltar. Ara més que mai, cal mantenir els objectius fundacionals del CETC i de l’Associació Catalana d’Enginyers de telecomunicació (ACET). El nostre Col·legi i la nostra Associació seguiran promocionant i fent créixer la professió, generant oportunitats per al col·lectiu i defensant els interessos dels enginyers i enginyeres de telecomunicació de Catalunya, i també els del propi país.\nFinalment, us comuniquem la nostra voluntat de seguir treballant, i ara encara amb més empenta, per tal de consolidar la voluntat dels més de 1000 companys i companyes que integrem el Col·legi i Associació i poder construir així una institució que ens representi a tots des de la proximitat i amb plena capacitat d’actuació.\nJunta del Col·legi d’Enginyers de Telecomunicació de Catalunya


Boye no descarta que es vulneri la immunitat de Puigdemont\nBoye no descarta que Espanya vulneri la immunitat de Puigdemont i el detingui si torna\nL'advocat del president Carles Puigdemont, Gonzalo Boye, no té cap dubte que aquest, si és elegit eurodiputat, tindrà immunitat des del mateix moment en què sigui elegit. I afirma que ell recomanaria al president que tornés a l'Estat espanyol a recollir l'acta, tot i que no descarta que la justícia espanyola decideixi el seu arrest, en vulneració flagrant de la legislació europea. "Aquestes coses passen a Espanya", ha assegurat. Aquestes declaracions les ha realitzat l'advocat en una entrevista al Via Lliure de RAC1.\nDemanda contra Llarena i contra Espanya\nBoye també ha aclarit alguns aspectes de la demanda contra Pablo Llarena interposada per Puigdemont a Bèlgica, que es va ampliar a l'Estat espanyol aquest dimecres. L'advocat del president exiliat dubta que Llarena tingui immunitat, com ell afirma: "Ha dit moltes coses i no se n'ha acomplert cap", ironitza. I ha afegit que n'està segur que la justícia belga es veurà obligada a acudir als tribunals europeus, per veure si l'actuació d'Espanya és compatible amb els principis fonamentals del dret de la UE.\nGonzalo Boye també ha opinat sobre el judici al procés que se celebra al Suprem. Ha criticat durament l'actitud del jutge Marchena, i l'ha acusat de vulnerar el dret de defensa, per exemple, amb la restricció a la projecció de vídeos per part de les defenses. Ha afegit que Marchena ha pres partit obertament per una de les parts, com en el cas de la declaració del major Trapero. Per això li sembla molt encertada i "necessària" la queixa formal dels advocats dels processats, i assegura que a la llarga aquest procediment tindrà recorregut legal. També ha criticat a la Junta Electoral Central per ordenar la retirada de llaços grocs i estelades. Ha afirmat que "recordar que hi ha líders polítics en presó no és campanya partidista, sinó reivindicació dels drets humans", i ha afegit que "A Madrid hi ha banderes espanyoles per arreu, i ningú ha dit res".\nCAS 1-O Borrell demana a Bèlgica que defensi "la immunitat" de Llarena El Nacional


Malgrat haver obtingut premis destacats com el Pere Calders, el Ciutat d’Alzira i haver estat finalista del Josep Pla, Joaquim Biendicho Vidal (Tarragona, 1964) no ha acabat de tenir la volada que les...\nJust acaba la primavera, però el record de les flors és encara ben present. I no només el record, atès que hi ha moltes espècies vegetals que mantenen la floració durant diverses setmanes o que floreixen...\nVISTES DE FLORÈNCIA I MOLTES COSES MÉS\nUn dels plaers més grans per als lectors de novel·la és trobar-se dins un dels paratges de les novel·les d’E.M. Forster, escriptor i erudit, que va saber compaginar la confecció d’un grapat de...\nUNA NOVEL·LA PERFECTAMENT NAÏF\nEl protagonista d’aquesta història es diu Robert Appleyard i té 16 anys. És del nord-est d’Anglaterra, de prop de Durham, on la majoria dels homes treballen a les mines de carbó. Fa poc que ha...\n“La presència de dones en el còmic ha augmentat i encara ho farà més”\nEn la implantació de la novel·la gràfica ha tingut molt a veure la creació, a partir dels anys 90 del segles passat, de les editorials independents, el que volia dir pocs recursos, molt entusiasme...\nJoan Triadú i les conviccions que encara avui cal defensar\nDe Triadú podem afirmar, sense cap mena de dubte, que és un dels referents ètics més importants que hem tingut en els darrers anys a casa nostra. Molts valors que va defensar al llarg de la seva vida tornen a necessitar ara que algú els defensi sense defallir, com és la consideració del català com a llengua nacional\nANUL·LARÀ LA MORT TAMBÉ LES LLÀGRIMES\nEn l’imaginari de la Gran Guerra, els poemes del soldat Wilfred Owen s’han convertit en un emblema antibel·licista. Ho són per les descripcions, i també l’actitud després d’entrar en contacte...\nEmili Olcina Aya és un dels escriptors més lliures que conec. Editor, traductor, antòleg i autor de contes, novel·les i assajos, tant en català com en castellà, cadascun dels seus llibres respon...\nMANERES D’INTEGRAR EL PATIMENT\nEditorial Les Hores presenta una segona novel·la de Nina Bouraoui, Ostatges després d’haver publicat la seva primera nouvelle Mirada prohibida, que havia estat guanyadora de l’Inter. La seva trajectòria...


Espai Vital: Creació de la Comissió Assessora de l'atenció maternoinfantil i d'atenció a la salut afectiva, sexual i reproductiva\nCreació de la Comissió Assessora de l'atenció maternoinfantil i d'atenció a la salut afectiva, sexual i reproductiva\nA Catalunya, l'atenció a la salut sexual i reproductiva té una bona qualitat. No obstant això, en els darrers anys diferents factors de tipus demogràfic, social, professional i organitzatiu fan que sigui necessari reorientar els serveis d'atenció maternoinfantils i els serveis d'atenció a la salut sexual i reproductiva.\nEn aquest sentit, s'ha evidenciat una evolució dels següents factors: el perfil de les dones embarassades ha variat, l'edat mitjana de la maternitat ha augmentat, s'ha incrementat el número d'embarassos multifetus com a conseqüència de l'augment en la utilització de tècniques de reproducció assistida, i s'ha comprovat un increment de la demanda de la dona per participar d'una manera més activa en la salut sexual i reproductiva, en especial durant el procés d'embaràs, part i postpart. També, s'ha posat de manifest que l'increment de la taxa d'embarassos de les dones residents a Catalunya ha suposat un creixement de la taxa de naixements, però també ha comportat un augment de la taxa d'interrupcions de la gestació. Per últim, l'evidència actual sobre la rellevància de la promoció de la salut sexual i la prevenció de les infeccions de transmissió sexual motiva la incorporació d'actuacions dirigides a assolir aquests objectius en els serveis sanitaris públics.\nAixí mateix, la nostra societat es troba en constant evolució pel que fa a la composició i rols familiars. A aquesta situació hi ha contribuït, entre d'altres factors, el creixement de l'índex de població immigrant, amb valors i comportaments sanitaris diferents als de la població autòctona, i l'augment del nombre de famílies de composició diferent a la fórmula tradicional.\nL'evolució del coneixement científic i de les competències professionals fa que es replantegin tant la cartera de serveis d'atenció maternoinfantils com dels serveis d'atenció a la salut sexual i reproductiva.\nAmb la finalitat d'atendre aquestes circumstàncies, es crea la Comissió Assessora de l'atenció maternoinfantil i d'atenció a la salut afectiva, sexual i reproductiva, en el si del departament competent en matèria de salut.\nD'acord amb la disposició final única, aquest Decret entrarà en vigor l'endemà de la seva publicació al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya. L'exclusió de la vacatio legis es justifica pel caràcter organitzatiu de la norma i perquè la creació de l'òrgan que regula no requereix cap període d'adaptació. Alhora, l'entrada en vigor de la Llei orgànica 2/2010, de 3 de març, de salut sexual i reproductiva i de la interrupció voluntària de l'embaràs, aconsella, per a la seva interpretació i aplicació, la creació de la Comissió Assessora, tant aviat com sigui possible.\nLa Comissió Assessora de l'atenció maternoinfantil i d'atenció a la salut afectiva, sexual i reproductiva es crea de conformitat amb l'article 22 de la Llei 13/1989, 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat, que preveu la possibilitat de crear consells assessors amb caràcter interdepartamental o dins d'un departament. La composició i funcions d'aquests consells s'han de determinar en les normes de creació i llurs informes tenen caràcter no vinculant, llevat de disposició en sentit contrari.\nPer tot el que s'ha exposat, a proposta de la consellera de Salut i d'acord amb el Govern,\nLa Comissió Assessora de l'atenció maternoinfantil i d'atenció a la salut afectiva, sexual i reproductiva és un òrgan assessor del departament competent en matèria de salut.\nAquesta Comissió està adscrita a l'òrgan, amb rang de direcció general, competent en matèria de planificació sanitària, el qual li dóna el suport administratiu i de gestió necessari.\n2.1 Corresponen a la Comissió Assessora les funcions següents:\na) Assessorar en relació amb les accions que en matèria de l'atenció maternoinfantil i de l'atenció a la salut afectiva, sexual i reproductiva pretengui endegar el departament competent en matèria de salut i els organismes que en depenen o té adscrits.\nb) Formular criteris i resoldre dubtes que, per mitjà dels òrgans del departament competent en matèria de salut, li plantegin els centres sanitaris.\nc) Formular propostes per endegar línies d'actuació que han de ser desenvolupades per mitjà dels òrgans del departament competent en matèria de salut.\nd) Analitzar i estudiar les conclusions generades pel treball dels òrgans del departament competent en matèria de salut, en l'àmbit de l'atenció maternoinfantil i de l'atenció a la salut afectiva, sexual i reproductiva.\n2.2 La Comissió actua en l'exercici de les seves funcions a requeriment dels òrgans competents en matèria de planificació sanitària i de salut pública. Així mateix, la Comissió Assessora pot rebre i atendre qüestions i suggeriments provinents d'entitats, individus o grups socials en matèries de la seva competència, els quals són canalitzats per les esmentades unitats orgàniques.\n3.1 La Comissió Assessora té la composició següent:\n3.2 La persona titular del departament competent en matèria de salut nomena la persona que hagi d'exercir la Presidència, a proposta de les persones titulars dels òrgans, amb rang de direcció general, competents en matèria de planificació sanitària i de salut pública, entre professionals de reconegut prestigi en les matèries objecte de la competència de la Comissió Assessora. Correspon al president o presidenta de la Comissió Assessora convocar-ne les reunions, presidir-les i moderar els debats i elevar les propostes i recomanacions acordades als òrgans competents del departament competent en matèria de salut.\n3.3 El vicepresident o la vicepresidenta es designen lliurement per la persona titular del departament competent en matèria de salut.\n3.4 El coordinador o coordinadora, amb rang igual o assimilat a subdirecció general, és designat o designada per la persona titular del departament competent en matèria de salut i ha de tenir, amb aquest departament o amb els ens o organismes que hi estan adscrits, una vinculació funcionària, estatutària de serveis de salut, o laboral. La designació com a coordinador o coordinadora no suposa l'accés a un lloc de treball nou ni, per tant, la consolidació de drets en aquest sentit.\n3.5 Les vocalies estan formades per:\na) Una persona en representació del departament competent en matèria d'execució penal, designada per la persona titular del departament.\nb) Una persona en representació del departament competent en matèria d'educació, designada per la persona titular del departament.\nc) Una persona en representació de la Secretaria de Joventut, designada per la persona titular del departament competent.\nd) Una persona en representació de la Secretaria de Polítiques Familiars i Drets de la Ciutadania, designada per la persona titular del departament competent.\ne) Una persona en representació de l'Institut Català de les Dones.\nf) Una persona en representació del Consell Nacional de les Dones.\ng) Un persona en representació del Consell Nacional de Lesbianes, Gais i Homes i Dones Bisexuals i Transsexuals.\nh) Una persona en representació del Consell Nacional de la Joventut.\ni) Una persona en representació de la Coordinadora d'Usuaris de la Salut.\nj) Una persona en representació del Comitè Consultiu de Bioètica de Catalunya.\nk) Una persona en representació del Consell de Col·legis de Metges de Catalunya.\nl) Una persona en representació del Consell de Col·legis d'Infermeres i Infermers de Catalunya.\nm) Una persona en representació del Col·legi de Psicòlegs de Catalunya.\nn) Una persona en representació de la Societat Catalana d'Obstetrícia i Ginecologia.\no) Una persona en representació de la Societat Catalana de Pediatria.\np) Una persona en representació de la Societat Catalana de Psiquiatria i Salut Mental.\nq) Una persona en representació de l'Associació Catalana de Llevadores.\nr) Una persona en representació de l'Associació Catalana de Medicina Familiar i Comunitària.\ns) Una persona en representació de l'Associació de Planificació Familiar de Catalunya i Balears.\nt) Una persona en representació de la Societat Catalana de Contracepció.\nu) Una persona en representació de Societat Catalanobalear d'Infermeria.\nv) Una persona en representació de la Federació de Municipis de Catalunya.\nw) Una persona en representació de l'Associació Catalana de Municipis i Comarques.\nx) Una persona en representació del Servei Català de la Salut.\ny) Una persona en representació de l'Institut Català de la Salut.\nz) Una persona en representació del Consorci de Salut i Social de Catalunya.\naa) Una persona en representació de la Unió, Associació d'entitats Sanitàries i Socials.\nbb) Una persona en representació de l'Agrupació Catalana d'Establiments Sanitaris.\ncc) Una persona en representació de la Comissió Directora d'Infeccions de Transmissió Sexual de Catalunya.\ndd) Una o dues persones de reconegut prestigi dins de l'àmbit de l'atenció maternoinfantil i la salut sexual i reproductiva designades per la persona titular del departament competent en matèria de salut.\nLes persones vocals previstes en les lletres e) a cc) són designades per l'òrgan competent de la institució que representen.\n3.6 La persona titular del departament competent en matèria de salut, a proposta de la Comissió Assessora, pot designar altres persones que, per la seva formació o experiència en matèria d'atenció maternoinfantil i de l'atenció a la salut afectiva, sexual i reproductiva, consideri convenient que s'integrin com a membres de la Comissió Assessora.\n3.7 La Secretaria de la Comissió Assessora correspon a un o una tècnica del departament competent en matèria de salut o dels organismes que en depenen o té adscrits, designada per la persona titular del departament.\n3.8 Els nomenaments són per a un període de dos anys, renovables successivament per iguals períodes de temps.\n3.9 Amb l'objectiu de promoure la presència equilibrada de dones i homes en la Comissió Assessora, en el nomenament de les seves persones membres s'ha de tendir a assolir una participació del 50 per 100 d'ambdós sexes.\n4.1 La Comissió Assessora es reuneix tantes vegades com sigui necessari per exercir les funcions que té assignades, i com a mínim dues vegades a l'any. El seu funcionament intern s'ha d'ajustar a les disposicions generals reguladores dels òrgans col·legiats.\n4.2 Per al millor desenvolupament de les funcions de la Comissió Assessora, es poden constituir grups de treball en els quals poden integrar-s'hi persones expertes que no formin part de la Comissió, quan els temes que es tractin així ho aconsellin. Correspon a la persona titular del departament competent en matèria de salut, a proposta de la Comissió Assessora, la seva designació.\nEls i les membres de la Comissió Assessora no tenen cap retribució assignada, però poden percebre dietes i indemnitzacions per l'assistència a sessions i desplaçaments, en els supòsits i dins els límits previstos a la normativa de l'Administració de la Generalitat de Catalunya que regula el sistema d'indemnitzacions per raó de serveis.\nBarcelona, 26 d'octubre de 2010\nEtiquetas: salut afectiva, sexual i reproductiva


Carmona, bicentenari amb el Barça a la Lliga\nL'entrenador ha dirigit 315 partits com a entrenador culer a la LNFS\n29 de set. 15\nMarc Carmona, entrenador del Barça Lassa de futbol sala, va guanyar el seu partit 200 a la LNFS dirigint l’equip català després de la victòria per 6-1 davant dels andalusos.\nDesprés de la victòria davant el Jaén Paraíso Interior, Carmona s'ha convertit en campió bicentenari a la LNFS. El tècnic va començar a dirigir el Barça la temporada 2006/07, i aquell any només va poder vèncer en vuit partits, però va aconseguir un 'títol' que no és al palmarès de la secció però que el tècnic sempre procura recordar: la permanència a la Primera Divisió. Des de llavors, els seus equips han vençut els seus rivals en 199 ocasions: 169 a la Lliga Regular i 30 al play-off de la LNFS.\nL’any següent l’equip ja va guanyar més partits dels que va perdre (13 victòries, 11 derrotes i sis empats), i des de llavors les seves campanyes han anat millorant cada any fins a arribar a les 24 victòries de les 30 jornades disputades del curs 2014/15.\nTres títols de Lliga\nUn dels grans moments de la secció de futbol sala va arribar la temporada 2010/11, en conquerir la primera Lliga de la història del Club davant del Caja Segòvia en cinc partits. L’últim i decisiu es va jugar al Palau Blaugrana, i els catalans van vèncer per 3-2. Un any més tard els de Carmona van tornar a disputar la final de la Lliga i el rival va ser ElPozo Múrcia. En aquella ocasió els blaugranes van haver de guanyar el cinquè partit a la pista murciana per emportar-se la segona Lliga de la secció. Un any més tard, la temporada 2012/13, els rivals van ser una altra vegada els murcians d’ElPozo Múrcia. Aquest cop, però, el partit decisiu per emportar-se el campionat va tenir lloc al Palau Blaugrana, i després d’empatar a tres el resultat final es va decidir als penals, en què els blaugranes van vèncer per 5-3 per encarrilar la tercera Lliga consecutiva de la secció.\nA més de les tres Lligues esmentades, Marc Carmona ha conquerit tres Copes d’Espanya (2010/11, 2011/12 i 2012/3), quatre Copes del Rei (2010/11, 2011/12, 2012/13 i 2013/14), una Supercopa (2013/14), dues UEFA Futsal Cup (2011/12 i 2013/14) i sis Copes Catalunya (2007/08, 2009/10, 2010/11, 2013/14, 2014/15 i 2015/16).