abril 2017 - Amat Immobiliaris\nGrans espais exteriors i amples estances\nUna de les característiques primordials d’aquesta casa unifamiliar són les seves grans dimensions. Dividida en tres plantes, totes les seves habitacions destaquen per la seva amplitud i [...]\nEn moltes ocasions, per les circumstàncies o necessitats de la venda de la nostra propietat, no podem escollir quan posar-la en venda però ara, que comença la primavera, és el millor moment. El [...]\nLa Generació X, la veritable impulsora del mercat immobiliari\nÚltimament només sentim parlar dels Milenials i de la seva importància en el mercat consumista però, realment, hem de fixar-nos en la Generació X, ja que són els que ara mateix estan impulsant el [...]\nViure al centre d’Esplugues amb estil\nAquesta propietat destaca per la seva ideal ubicació i la practicitat i elegància en la estructura de totes les seves estàncies. La casa està perfectament distribuïda en tres plantes. A la planta [...]\nLa gentrificació: quines són els seus pros i contres?\nPrimer de tot, què és la gentrificació? Gentrificació: Procés de transformació d’un barri que provoca que la població original sigui progressivament desplaçada i substituïda per una altra [...]\nAdossada exclusiva amb jardí a Sant Cugat\nSant Cugat és una zona residencial amb l’essència d’un poble gran, o una ciutat petita, al costat de Barcelona. Aquesta propietat té 249 m2 per gaudir amb la família, tant de [...]\nDiagonal Port: Gaudir d’una piscina ‘infinity’ entre el cel i el mar\nÉs difícil trobar a Barcelona un habitatge com el conjunt residencial Diagonal Port que et volem presentar. I d’obra nova! Diagonal Port és un conjunt residencial davant del mar, al barri [...]


Alberto San Juan protagonitza al Teatre Lliure un musical sobre el món obrer\nPublicat 12/6/2019 16:50:44CET\nAssegura que és impossible ser un mateix en un sistema explotador\nEl Teatre Lliure de Barcelona aprofundeix en els moviments populars de base de l'Espanya del segle XX en el musical 'Mundo obrero', creat i dirigit per Alberto San Juan, una història d'amor que repassa les etapes històriques de la república, la Guerra Civil, la dictadura i la democràcia.\nL'obra podrà veure's des d'aquest dijous fins al 30 de juny, i segueix la línia temàtica d'espectacles anteriors, com 'Autoretrato de un joven capitalista español', 'El Rey' i 'Masacre, una história del capitalismo español', ha dit el seu director aquest dimecres en roda de premsa.\nSant Juan ha dit que la crisi del 2008 i el 15M van ser dos moments importants en la seva vida, i que van suposar un moment per "intentar realitzar un enorme esforç personal d'apropar-se als fets ocults pel sistema".\nEn aquesta ocasió, 'Mundo obrero' presenta una parella d'enamorats que no provenen d'ambients polititzats, i que es topa amb una realitat que els polititza perquè "identifiquen una situació d'opressió, assenyalen l'opressor i actuen en conseqüència".\nEs tracta del primer musical de San Juan --que ha assegurat que amb aquesta obra culmina un "projecte personal" --, i la música és una creació de Santiago Auserón.\nCONTINUAR VEIENT PORTES OBERTES\nA diferència d'espectacles anteriors del propi director, San Juan ha desvelat que 'Mundo Obrero' és una projecció utòpica que situa el triomf en la permanència de la revolució i en la presa de consciència on sempre hi ha portes obertes.\n"La revolució és entesa com un camí cap a la llibertat i cap un mateix", ha dit el director, que assegura que és impossible ser un mateix en un sistema d'explotació.\nLA LIQUIDACIÓ DEL MOVIMENT OBRER\nSan Juan ha dit que en la transició "es va liquidar conscientment el moviment popular", i que va representar la fi de mobilitzacions amb una proposta radical de democràcia, encara que va quedar la lluita contra el desmantelament de la indústria.\nAixí mateix, el director ha afegit que culturalment "s'ha deixat de lluitar per dignificar la classe obrera i s'ha començat a lluitar per fugir de la classe obrera", i assenyala l'aparició del concepte de 'classe mitjana', com un mètode per ocultar la condició de classe treballadora i oprimida.\n"Mai ha deixat d'haver-hi una classe treballadora; el que s'ha pogut destruir-se és la consciència de classe", ha sentenciat San Juan.


Menorca Reserva de la Biosfera - Consell Insular de Menorca - Es Castell tindrà la primera planta d’energia fotovoltaica de participació ciutadana de Menorca\nProposta d'ampliació de la RB\nFotovoltaica a Es Castell\nEs Castell tindrà la primera planta d’energia fotovoltaica de participació ciutadana de Menorca\nL’ajuntament de Es Castell i el Consorci de Residus i Energia fan una aposta per un canvi de model energètic i de transició energètica amb implicació social\nLa directora insular de Reserva Biosfera, Irene Estaún, l’enginyer tècnic del Consorci de Residus i Energia, Rafa Muñoz, el batle des Castell, Lluís Camps, i el primer tinent de batle, Florencio Conde, han presentat aquest matí l’avantprojecte per a la construcció d’una planta d’energia fotovoltaica al costat del dipòsit regulador i la estació de tractament d’aigua potable de Trepuconet.\nActualment, la parcel·la que llinda la planta actual del dipòsit d’aigua, que ocupa 2.219m2, té una superfície aproximada de 21.346m2. Donades les necessitats futures del servei municipal d’abastiment d’aigua potable es reserven 3.000m2 per a una possible ampliació de les instal·lacions, pel que així restarien disponibles uns 18.000m2 que es poden fer servir per a la implementació d’una planta de generació d’energia fotovoltaica.\nAquesta nova planta fotovoltaica permetria, atenent els nivells de radicació disponibles a l’emplaçament, la generació d’uns 2.507.184 kWH/any. Aquesta quantitat equivaldria al 44% de la producció mitjana del parc eòlic de Milà i equivalent a la demanda elèctrica anual de 716 famílies. També permetria reduir l’emissió de CO2 en 2.301,6 tones/any, l’emissió de Nox en 17,7 tones/any, l’emissió de SO2 en 32 tones/any i l’emissió de partícules i escòries en 185,3 tones/any.\nDit d’una altra manera, implicaria que l’11,7% de l’energia elèctrica consumida per al municipi quedaria cobert per la generació de la planta, compensaria tota la demanda d’energia elèctrica de les diferents infraestructures municipals (fins a 3,6 cops), i contribuiria a una reducció de les emissions contaminants de la Central Tèrmica del Port de Maó que afecten directament al municipi.\nLa construcció d'aquest projecte comptarà amb la implicació de la ciutadania, ja que permetrà el finançament per part d'empreses o persones locals que podran adquirir participacions.Es preveu un cost d’implantació de la planta d'aproximadament 1.660.000€ i s’amortitzaria a 20 anys vista. Es poden esperar uns ingressos anuals per venda d’energia superiors als 127.000€ per any i els costos anuals d’operació i manteniment d’aquest tipus d’instal·lació representarien entre el 10% i el 15% dels ingressos, entre 12.700 i 19.000€ per any.\nD’aquesta manera, el Consell Insular i el Consorci de Residus i Energia de Menorca segueixen avançant amb l’aposta de la generació d’energies netes i segueixen fent passes cap a la transició energètica cap a un model basat en les energies renovables.\nPROPOSTA DE PLANTA FOTOVOLTAICA DE TREPUCONETPresentació Planta Fotovoltaica Trapuconet


Comencen les tasques d’actuació per fer reviure l’Hotel Rosaleda - El Periòdic d'Andorra\nComencen les tasques d’actuació per fer reviure l’Hotel Rosaleda\nTècnics del Govern enceten el condicionament de l’antic establiment tot retirant vells objectes/ Un cop s’iniciïn les obres de rehabilitació, les instal·lacions s’haurien d’enllestir en 13 mesos\nUn vehicle del Govern conté alguns dels mobles que els tècnics de l’Executiu van decidir ahir aprofitar de dins de l’hotel Rosaleda. | M. C.\nTot i que, per ara, únicament s’han engegat una sèrie de «treballs preliminars», ja es pot parlar de l’inici de les tasques de condicionament de l’emblemàtic l’Hotel Rosaleda d’Encamp. Un grup de tècnics del Govern va desplaçar-se ahir fins a la parròquia per tal de posar en marxa les primeres actuacions amb què, les properes setmanes, es donarà pas a l’inici de les obres al bé immoble encampadà, un dels monuments d’interès cultural del Principat.\nEls professionals de l’administració que aquesta setmana entraven a l’edifici s’hi trobaven per a «fer una tria dels objectes i béns mobiliaris que encara queden a l’interior». Així, es van començar a seleccionar tauletes de nit, còmodes, marcs, quadres i altres eines que encara estan aptes per a la seva utilització, si bé caldrà fer-los-hi un rentat de cara per a tornar a ser emprades. Caldrà d’igual manera fer el triatge d’aquelles coses que ja no són aptes per a la seva restauració, donat el desgast natural propi del pas del temps i els desperfectes ocasionats antany per aquells qui entraven indegudament a la propietat tot cometent-t’hi actes vandàlics.\nUn cop finalitzada aquesta primera fase de destriament d’allò reutilitzable, d’una banda, i el què haurà de ser desestimat, de l’altra, es procedirà, segons va informar una de les tècniques involucrada en l’escolliment dels objectes als que es donarà una segona vida que ahir treballava a l’Hotel, «a fer una neteja» de totes les habitacions i sales de què es composa l’habitacle. Un cop fet el pas de denejament de les quatre pantes superiors, la planta baixa i la soterrània, es donarà peu a la iniciació de les obres de conservació, posada en valor i rehabilitació, procediment obert per mitjà d’un edicte al Butlletí Oficial publicat el darrer mes de juny.\nLes obres per començar el restabliment de l’antic complex hoteler, declarat monument nacional ara fa 11 anys, podrien encetar-se a finals d’aquest mes o principis de setembre, després que al maig quedés tancat el concurs de mèrits a tots els professionals de l’arquitectura autoritzats a efectuar treballs d’aquesta naturalesa a Andorra.\nMonument d’ús públic/ La finalitat primera del pla de rehabilitació de l’hotel Rosaleda, projectat en conjunt per l’administració governamental tot col·laborant amb el Comú de la parròquia, és «donar ús públic a un dels monuments del patrimoni cultural d’Andorra garantint el respecte», segons assegurava el ministre portaveu de l’Executiu, Jordi Cinca, el passat maig. El caràcter públic el prendrà un cop s’hi traslladin bona part dels departaments que ara per ara s’ubiquin a l’edifici administratiu de Prat de la Creu, cosa que implicarà també la mudança d’una centena de treballadors.\nUn cop s’efectuï la remodelació, que segons el calendari previst a l’edicte tindrà una durada de 13 mesos, les noves instal·lacions encabiran la majoria dels serveis del Ministeri de Cultura, a l’excepció dels Arxius Nacionals i de la Biblioteca Pública, que romandran a la capital, a Prada Casadet.\nAixí, es mouran els departaments de Servei Ministerial, Administració i Pressupost i diferents àrees del departament de Promoció Cultural i Política Lingüística –que actualment lloga les dependències de la Casa Motxilla– i del de Patrimoni Cultural –localitzat a Aixovall, a l’edifici de la ITV.


Agriturismo Monte Istulargiu Valledoria Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nAgriturismo Monte IstulargiuLoc La Muddizza, Valledoria, Valledoria, Itàlia, 07039 - Veure al mapaNotable7,9Basada en62comentarisAgriturismo Monte IstulargiuVeure més fotos"El tracte amb els amos, la tranquilitat de l'entorn, la..."LauraEspanyaVeure més fotosVeure totes les 32 fotosMolt bona ubicació 8,2Veure al mapa8,2Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióLa casa de camp Monte Istulargiu, situada en un turó, té vista sobre el golf d'Asinara. L'allotjament és espaiós i disposa de TV de pantalla plana i un pati amb vista sobre el camp. L'establiment també ofereix la possibilitat de muntar a cavall.\nAl restaurant, obert tant al dinar com al sopar, es preparen plats tradicionals de Sardenya. A l'esmorzar se serveixen productes casolans. A l'establiment també es ven oli d'oliva, vi i pa.\nLes habitacions tenen nevera i bany amb dutxa i articles de tocador. Els apartaments també inclouen zona de cuina. A la recepció hi ha un punt de connexió gratuïta a internet.\nL'Agriturismo Monte Istulargiu és a 3 km de la platja de San Pietro a Mare. Porto Torres i Sassari es troben a 50 minuts amb cotxe.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsarticles de tocadorescriptoriplat de dutxacalefacciómosquitertelevisió de pantalla planaempolles d'aigua de cortesianevera Idiomes ParlatsAnglèsFrancèsItaliàMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantEs recomana als clients que utilitzin cotxe, ja que no hi ha bones connexions amb transport públic.\nEl restaurant és obert de l'1 de juny al 30 de setembre. També es pot practicar equitació de l'1 de juny fins al 30 de setembre. Comentaris recents de clients


L'acte de Sánchez a Barcelona reuneix unes 300 persones i sense representació del Govern\nPublicat 21/06/2021 12:35CET\nLa conferència del president del Govern espanyol, Pedro Sánchez, ha reunit aquest dilluns a Barcelona unes 300 persones entre representants institucionals, de la política, organitzacions empresarials i sindicals, associacions civils catalanes i professionals de diversos sectors, mentre que no hi ha representants de la Generalitat.\nLes principals personalitats són l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, i la delegada del Govern espanyol a Catalunya, Teresa Cunillera.\nEntre els representants polítics, hi han assistit l'alcaldessa de l'Hospitalet de Llobregat i presidenta de la Diputació de Barcelona, Núria Marín; el primer tinent d'alcalde de Barcelona, Jaume Collboni; el líder del PSC al Parlament, Salvador Illa, i diversos dirigents socialistes com Eva Granados, Alícia Romero i Ferran Pedret, a més d'alcaldes del partit.\nTambé hi han anat la presidenta dels comuns al Parlament, Jéssica Albiach, i el diputat de la formació David Cid; el líder d'Units, Ramon Espadaler, i el president de SCC, Fernando Sánchez Costa, mentre que no hi ha representants dels partits independentistes ni de Cs, el PP i Vox.\nTant el president de la Generalitat, Pere Aragonès, com la resta de membres del Govern i la presidenta del Parlament, Laura Borràs, no han assistit a la conferència de Sánchez després d'haver declinat la invitació.\nDel món econòmic destaquen el president de Foment del Treball, Josep Sánchez Llibre; el delegat especial de l'Estat en el Consorci de la Zona Franca de Barcelona (CZFB), Pere Navarro; el president del Cercle d'Economia, Javier Faus; el president de Pimec, Antoni Cañete; el president de Renfe, Isaías Táboas, i els secretaris generals de la UGT i de CCOO, Camil Ros i Javier Pacheco.\nI entre els membres de la societat civil hi ha l'editor Javier Godó; la jutgessa degana de Barcelona Mercè Caso; el director del Gran Teatre del Liceu, Valentí Oviedo; la degana del Col·legi d'Advocats de Barcelona (Icab), Maria Eugènia Gay, a més de l'advocat i un dels pares de la Constitució Miquel Roca.


SR. FERRAN S. AMAGO MARTÍNEZ – Testimonios para la Historia\nPortada » PC, 13è VOLUM. Associacions professionals » SR. FERRAN S. AMAGO MARTÍNEZ\nSr. Ferran S. Amago Martínez et alia\nSR. FERRAN S. AMAGO MARTÍNEZ\nCOL·LEGI OFICIAL D’ENGINYERS TÈCNICS DE TELECOMUNICACIÓ CATALUNYA\nEns caldrà professionals millor capacitats i necessitarem les ciències socials i altres ciències complementàries per donar a la nostra un sentit més pràctic.\nEl Col·legi Oficial d’Enginyers Tècnics de Telecomunicació de Catalunya (COETTC) es va crear l’any 2001. És una demarcació efectiva del Colegio Oficial de Ingenieros Técnicos de Telecomunicación (COITT) que funciona amb uns estatuts, un reglament i una Junta de Govern autònoms. “El treball intens i conjunt d’ambdues juntes ens conduirà a desconcentrar els òrgans de poder i a constituir un col·legi català –que tots desitgem– que promogui els sentiments corporatius per al bé del col·lectiu.”\nFerran S. Amago n’és el degà, i està convençut de la importància que suposa per a la societat catalana l’existència d’un col·legi. Un col·legi “que representi, davant els poders públics i les autoritats, una professió que s’està expandint vertiginosament; que vetlli pel prestigi moral, social i tècnic dels col·legiats; que defensi els nostres drets i, alhora, exigeixi el compliment de les normes ètiques i morals i una conducta exemplar respecte dels companys així com dels ciutadans. Gràcies a la nostra pressió, s’ha consolidat una realitat –l’embrió de l’organisme– que representarà eficaçment tots els enginyers tècnics de telecomunicació que exerceixen a Catalunya: protegirà els nostres interessos i aproparà la professió a tota la societat.”\nActualment, dels 4.500 enginyers de telecomunicació titulats, 980 ja són col·legiats i 170 ja exerceixen lliurement la professió: “Esperem que acabin col·legiant-s’hi tots. En telecomunicacions, els enginyers sempre han treballat per a altri. Amb l’establiment de la demarcació, l’àmbit professional s’amplia i l’enginyer integra l’exercici lliure en la seva capacitació laboral.” “Ha estat imprescindible reclamar unes competències d’àmbit estatal i d’àmbit català que ara ja tenim, l’especificació d’un marc competencial perquè els enginyers poguéssim desenvolupar-nos professionalment.”\nLes ICT o Infraestructures Comunes de Telecomunicació són una de les principals atribucions professionals de l’enginyer tècnic de telecomunicació: “Depèn de nosaltres la promoció i la implantació de les ICT en els habitatges nous o de rehabilitació que hi ha a Catalunya. Des del Col·legi, reafirmem la nostra postura sobre la necessitat de complir més la llei.”\nDavant la dualitat de normatives sobre les ICT existent a Catalunya, generadora de confusió en el sector i en l’usuari català, el Col·legi adopta una postura activa i de sentit comú: “Cal que les administracions unifiquin els seus criteris, perquè els nous immobles incloguin unes ca-nalitzacions capaces d’absorbir les xarxes de telecomunicació del futur. Hauria de prevaler l’interès general.”\nLa implantació de les ICT comporta nombrosos avantatges: “El fàcil accés dels habitants d’un edifici a tots els serveis de telecomunicació disponibles contribueix a reduir les desigualtats socials. Sens dubte, el paper de l’Administració local, els promotors i els usuaris és fonamental per situar el país en el lloc que li correspon en l’expansió de la societat de la informació i la comunicació.”\nEl Col·legi es compromet a situar Catalunya en el millor punt de referència i pretén ser una eina eficaç al servei de les entitats locals i l’usuari, sobretot quan comencen a haver-hi polèmiques fruit del desconeixement de la població, que malfia de l’aparició de les tecnologies més avançades: “Al bell mig de la controvèrsia social apareguda arran de les protestes de les associacions veïnals, que atribueixen a les antenes de telefonia mòbil la generació de trastorns per a la salut, insistim a voler establir un segell de qualitat radioelèctrica que certifiqui, a través del Decret d’antenes de la Generalitat, no només una instal·lació adequada de les antenes, sinó també el desplegament a posteriori de la xarxa a cada municipi català.”\nEls estudis realitzats d’àmbit europeu asseguren que els nivells de senyal de les antenes ubicades a Catalunya estan per sota dels recomanats i que, per tant, no vulneren la llei ni causen efectes nocius. El moment actual de la professió és òptim. La liberalització del mercat de les telecomunicacions, l’aparició dels operadors de la telefonia fixa i l’expansió de la telefonia mòbil i de les aplicacions per als serveis d’Internet, han propiciat un creixement sostingut del sector. Sense un ensenyament superior excel·lent, però, com el que s’ha assolit a les nou escoles catalanes, els enginyers tècnics de telecomunicació no haurien adquirit aquest nivell de professionalització que reclama la societat d’avui: “La carrera ofereix una visió molt general, sobretot pel que fa a temes de telecomunicació, i el ventall professional és molt ampli. Ajuda a fomentar la recerca, la inquietud constant d’estar actiu i receptiu a l’impuls i a la innovació.”\nEn aquest sentit, la investigació en aquest camp esdevé un dels reptes immediats per a Catalunya. Els debats celebrats a Bolonya i la ferma voluntat del món institucional i empresarial català d’adoptar una postura cada vegada més compromesa, apunten cap a un futur on la investigació tindrà un paper molt rellevant en les facultats i en la societat. “Des del col·legi professional, reclamem una magnífica base universitària de quatre anys, complementada amb una altra d’especialització, el màster, i una altra més especialitzada encara, el doctorat. Aquestes serien les passes adequdes per desenvolupar la recerca que necessitem.”\nLa línia oberta traçada amb els directors d’aquestes escoles és un exemple clar que la tasca de la corporació tira endavant per tal de “mantenir un grau de permeabilitat que ens permeti donar a conèixer als estudiants l’esperit dinàmic i professional del Col·legi. Volem estar a prop seu, receptius a les seves inquietuds i, alhora, volem ser impulsors del caràcter emprenedor de l’enginyer, del seu lliure exercici. Com a sector, estem en plena expansió, però encara hem de créixer més.”\nÉs fonamental que l’enginyer tècnic, un cop finalitza els estudis, continuï formant-se i es mantingui al dia en un entorn tan canviant: “Un dels nostres objectius prioritaris és posar a l’abast dels col·legiats una oferta de cursos de formació contínua, de seminaris i de conferències que sigui un referent de la qualitat dels projectes i que abraci les novetats més imminents que afecten directament la professió.”\nEn menys de cinc anys, el món de les telecomunicacions experimentarà una nova eclosió amb l’arribada de les xarxes mòbils de tercera generació, que oferiran serveis mòbils multimèdia. Els enginyers tècnics hauran de demostrar, un cop més, el seu enginy i la seva capacitat de socialitzar la tecnologia més sofisticada: “D’aquí a poc temps, la vida ens haurà canviat. Ens hem de preparar per a una nova revitalització. Ens caldrà professionals més capacitats, que ja comptaran amb les vivències i els errors anteriors. Aquesta regeneració anirà acompanyada d’una bona gestió de coneixements, unes bases ben clares. Necessitarem les ciències so-cials i altres ciències complementàries per donar a la nostra un sentit més pràctic. Sense un enfocament global, això no serà possible.”\nPrevAnteriorSR. JOSEP M. ÁLVAREZ SUÁREZ\nSiguienteSR. RAMON ARCARONSNext


Les nostres llars estan en joc - PAH Mollet Baix Vallès\nLes nostres llars estan en joc\nMentre al Congrés segueixen amb el seu joc de trons, la ciutadania segueix autoorganitzant-se per conquerir els seus drets negats\nLa PAH portem 10 anys denunciant l’espoli d’habitatge per part de la banca amb el suport dels governs PP, PSOE i els seus palmers parlamentaris. 10 anys amb manca d’habitatge sense involucració del Congrés i de les administracions públiques autonòmiques i municipals, més ocupades en mantenir la seva postura de poder i comoditat, que en garantir els drets de la ciutadania.\nDenunciem, dia rere dia, els milers de desnonaments que hi ha a Espanya mentre posem els nostres cossos entre les autoritats i les famílies per evitar tots els que podem. Denunciem les violacions sistemàtiques de tractats europeus i internacionals, que defensen Drets Humans, mentre sentències europees i estudis realitzats per universitats i experts ens donen la raó i demostren com afecten els desnonaments en la salut, sobretot dels nens.\nA Espanya vivim una greu situació crònica d’emergència habitacional, que es manifesta en els 183 desnonaments executats cada dia (més de 650.000 des del 2008), a la hiperinflació dels preus de lloguer, en la reactivació de les pujades dels preus i els talls de subministraments bàsics, units a la inexistència de Parc Públic d’Habitatge per a lloguer assequible i social. Davant d’aquesta situació patrocinada per la usura dels bancs, l’imperi energètic, la màfia dels fons d’inversió o en resum un sistema financer pensat només per al benefici d’unes poques, cap govern ha adoptat mesures valentes i justes, perquè el dret d’accés a l’habitatge pugui ser exercit per tothom.\nDavant aquest estat de coses, des de la PAH vam elaborar un text de llei, la Llei d’habitatge de la PAH, que establia la dació en pagament retroactiva, limitava la responsabilitat al bé hipotecat, ampliava a 10 anys la durada dels contractes de lloguer, mobilitzava cases buides dels grans tenidors per a ser utilitzades com a Parc Públic i garantia mínims de subsistència en matèria de subministraments bàsics. Un text legal, sorgit des de l’experiència del viscut en les nostres Assemblees, redactat per la nostra comissió jurídica formada per companyes altruistes i voluntàries. Un text legal que posa per escrit tot el que hem demostrat durant 10 anys, amb desobediència pacífica, que sí que es pot aconseguir.\nDesprés d’una muntanya russa de vicissituds, vam aconseguir el setembre passat, que la llei fos presa en consideració pel Congrés. No obstant això, des de llavors, cada setmana, el PP i Cs han anat bloquejant la seva tramitació fins que el desembre passat, el PP va presentar una esmena a la totalitat, enfocada a contrarestar el fallit decret de lloguers del Govern. Al PP i a Cs els importa molt poc el patiment de la gent i l’incompliment de la Constitució, si amb això es beneficien els fons voltor, la banca, les Socimis…\nEl govern que ara cessa no ha pres mesures per al compliment del PIDESC, tot i que des de NNUU no paren de reclamar-lo. Tot i conèixer la curta durada de la legislatura, no ha treballat amb la velocitat i ambició suficients com per a aprovar les mesures necessàries. A més, en la tramitació de la Llei de Crèdit Immobiliari, ha adoptat els criteris de la dreta de seguir sobreprotegint a la banca, fons voltor i Socimis a costa de la gent, moderant clàusules abusives com la de venciment anticipat o permetent la cessió de crèdits, l’IRPH…, i impedint a més la dació en pagament com a fórmula de solucionar les situacions sobrevingudes d’incapacitat de fer front als pagaments, i permetent en conseqüència que la gent pugui seguir sent desnonada i mantenint deutes impagables de per vida, és a dir, continuar tal com estàvem.\nAra, amb la convocatòria d’eleccions, la llei d’Habitatge de la PAH decaurà, i seguirem com sempre: El Dret a l’Habitatge seguirà sent inexistent a Espanya, i seguirà depenent del nivell de renda de cada persona o família.\nPerò, com sempre, la PAH no es rendeix, i exigim al govern de Pedro Sánchez que, abans de les eleccions, legisli mitjançant decrets tot allò que la legislació permeti: durada de contractes, preus, aplicació al conjunt de l’Estat de les mesures contingudes en les lleis autonòmiques recorregudes al TC pel govern anterior i que han estat validades pel Tribunal, com la cessió obligatòria de cases per part de grans tenidors…, etc. Recordem al govern actual, que a Catalunya, gràcies a la PAH que va impulsar una ILP, hi ha la Llei 24/2015 que està funcionant amb les mateixes bases que vam plantejar en la Llei Habitatge PAH i que el mateix PSOE, juntament amb PDeCAT, PNB, en Marea, Ciutadans i Grup Mixt, es va comprometre per escrit a ampliar a tot l’Estat els drets que atorga aquesta llei, desenvolupant una legislació que inclogui aquests drets.\nAquests drets impliquen deixar-se d’excuses per arribar al poder, i començar ja a fer-los efectius de manera valenta, amb una regulació de la LAU que veritablement punxi l’actual bombolla, no només ampliant els contractes, també amb una regulació de preus que impedeixi la seva especulació, mesures per mobilitzar els pisos buits de la banca, fons voltor i Socimis, que promoguin la cessió obligatòria d’aquests habitatges a l’Administració pública, així com els de la Sareb amb un 45% de diners públics i una cartera creada a força de les llars de famílies desnonades. Què menys després del rescat a la banca i els milions de diners públic que això ha costat i ja donem per perduts!\nTambé exigim al conjunt de partits que concorreran a tots els processos electorals que vénen, que en els seus diferents àmbits de competències implantin mesures que garanteixin que el Dret d’Accés a l’Habitatge es pugui convertir en realitat. Si no és així, ens tindran davant, com sempre hem fet, la situació actual necessita claredat i contundència, no mitges tintes ni falses promeses.\nPer aconseguir aquests objectius, llancem una campanya anomenada “Pel Dret a l’Habitatge”, juntament amb els Sindicats de Llogaters, a la qual esperem que es vagin incorporant col·lectius i moviments socials de tota mena ‒ja que, recordem, que l’habitatge ens afecta a totes‒ per seguir denunciant la situació, afegir-se a les futures mobilitzacions ‒ja anirem informant‒, assenyalar en els processos electorals que vénen als partits responsables del lamentable estat d’aquest dret i exigir a tots que incloguin en els seus programes les nostres reivindicacions i pressionar-los també després de les eleccions perquè compleixin aquests compromisos.\nLa campanya #PorDerechoAVivienda arrenca, anunciem pròximes reunions amb els grups parlamentaris el dimecres 20, i sobre la base del resultat d’aquestes ja sabrem com i contra qui actuar.\nSeguirem lluitant i canviant l’imaginari col·lectiu, com sempre hem fet, fins a garantir el dret a l’habitatge que totes necessitem.


Els vampirs de Joan Perucho i les guerres carlines, en una exposició a Berga pel centenari de l'autor | NacióBerguedà\nEls vampirs de Joan Perucho i les guerres carlines, en una exposició a Berga pel centenari de l'autor\nLa capital berguedana, que és un dels escenaris de la novel·la 'Les històries naturals' de l'escriptor barceloní, acollirà exposicions, visites guiades i espectacles\nper Pilar Màrquez Ambròs , Berga, 3 d'octubre de 2020 a les 13:13 |\nPresentació de l'Any Perucho a Berga. | Pilar Màrquez Ambròs\nVampirs, guerres carlines i fantasia recorden el centenari de Joan Perucho a Berga.\nL'exposició Vampirs a Berga! Les històries naturals de Joan Perucho i les guerres carlines, produïda per la Institució de les Lletres Catalanes en el marc de l’Any Perucho i comissariada per Julià Guillamon, s'ha inaugurat aquest divendres al Museu Comarcal de Berga. L'objectiu de l'homenatge és obrir a nous públics la literatura fantàstica i el vampirisme característic de la seva obra, un gènere del qual Perucho és "referent", ha explicat el director de la Institució de les Lletres Catalanes, Oriol Ponsatí-Murlà.\nLa mostra que, tal com ha destacat Ponsatí-Murlà, juga amb una estètica "que barreja història i fantasia, alta cultura i cultura pop", proposa una immersió "en la literatura fantàstica i d’aventures, en el vampirisme i les guerres carlines i en la guerra civil i el pop." Així mateix, serveix per reivindicar la personalitat i la literatura de Perucho, ara que es commemoren els cent anys del seu naixement (1920-2003).\nL'exposició itinerant, després de passar per Morella i Gandesa, estarà a Berga entre el 3 d'octubre i el 8 de desembre, i posteriorment es podrà veure també a Barcelona i Banyoles. Totes aquestes poblacions són escenari de la novel·la Les històries naturals de Joan Perucho, una de les més singulars de la literatura fantàstica del segle XX.\nPublicada en català l’any 1960, ara fa 60 anys, i en castellà el 1968, la novel·la de Perucho s’ha traduït a una desena de llengües. La novel·la explica una història ambientada a la Primera Guerra Carlina (1833-1840) amb un vampir com a protagonista, Onofre de Dip, un cavaller de Jaume I la víctima del qual és el general Ramon Cabrera, el Tigre del Maestrat. El fet del qual parteix la novel·la és real: una malaltia de Cabrera va precipitar la desfeta de l’exèrcit carlí davant les tropes d’Espartero. En la presentació al Museu Comarcal, l'escriptor i poeta berguedà Toni Gol ha estat l'encarregat de llegir-ne un fragment.\nToni Gol ha fet lectura d'un fragment de la novel·la de Perucho. Foto: Pilar Màrquez Ambròs\nDurant l'acte, s'ha destacat l'hedonisme inherent a Perucho, que el va portar a explorar en vessants com la gastronomia, l'art, el disseny gràfic o el món dels còmics.\nEl regidor de Patrimoni Cultural i Museus de Berga, Ivan Sànchez, ha destacat que "l'exposició de l'Any Perucho és ja l'onzena mostra d'ençà que vam començar amb la regidoria de Patrimoni i Museus, no fa ni tres anys". "Estem molt contents que sigui de Perucho. Els Països Catalans hi hem d'estar molt agraïts, perquè la novel·la també ens refereix a diferents poblacions que ve molt de gust visitar en llegir-la, com Gandesa, Morella o Berga", ha expressat Sànchez. "No tinc cap dubte que vindrà gent, la pandèmia ens ha portat moltes coses dolentes, però als petits museus locals ens ha portat més turisme que mai", ha afegit.\nLa regidora de Cultura, Roser Valverde, ha recalcat que Perucho "és un autor cabdal de la literatura catalana" i té un lligam amb la ciutat de Berga a través del pintor Josep Maria de Martín. "Ambdós exemplifiquen tot aquest grup d'intel·lectuals que es formen amb el desgavell dels anys 30 i 40 i que són simbòlics d'una època", ha apuntat Valverde.\nVampirs, fantasia i guerres carlines protagonitzen l'exposició. Foto: Pilar Màrquez Ambròs\nBerga realitzarà tres visites guiades que giraran entorn de la literatura de Joan Perucho. El 18 d’octubre hi haurà una visita que recorrerà alguns dels escenaris del llibre Les històries naturals per reviure l’entrada del General Cabrera a Berga. El 14 de novembre l’activitat consistirà en esbrinar si Onofre de Dip va ser realment el vampir de Ca l’Antic que en una sola nit va vampiritzar dos centenars de cavalls.\nL’última visita es farà el 5 de desembre i es basarà en la recreació de la Batalla de la Creu de la Pinya per explicar la fi del personatge d'Onofre de Dip. Les visites guiades seran gratuïtes i es faran a les 7 de la tarda amb reserva prèvia.\nLa Biblioteca Ramon Vinyes i Cluet acollirà l’exposició itinerant Joan Perucho. Creació, imaginació i bon gust. Es tracta d’una mostra de petit format que repassa totes les facetes de Joan Perucho amb la voluntat de despertar l’interès cap a la seva obra. Es presentarà el Perucho poeta, autor de novel·les d’aventures, crític d’art, gastrònom i bon vivant i escriptor de diari. La proposta ha estat ideada per Julià Guillamon i dissenyada per Marc Valls. Es podrà visitar del 9 de desembre de 2020 al 8 de gener de 2021.\nEl 8 de novembre, a dos de 6 de la tarda, a la Sala Casino es realitzarà l’espectacle literari de titelles Botànica oculta, a càrrec de l’actor i titellaire Arnau Colom. Es tracta d’una proposta de petit format adreçada al públic familiar i recomanada per a infants a partir de 5 anys. L’obra vol donar a conèixer la figura de Perucho, així com el seu imaginari literari present al llibre Botànica oculta.\nRepresentants del món cultural i educatiu han assistit a la presentació de l'exposició. Foto: Pilar Màrquez Ambròs\nUna altra de les activitats complementàries previstes en el marc de l’Any Perucho serà la programació d’un espectacle titulat El romanç de les històries naturals, que es farà el 27 de novembre, a dos de 10 del vespre, a l’església de Sant Joan. L’actuació seguirà l’apassionant expedició d’un naturalista liberal que frisa per aclarir el misteri d’un vampir carlí. Carles Belda es posarà en la pell dels personatges de la novel·la narrant, llegint i cantant per fer viatjar el públic del Maestrat a la Cerdanya, passant per Pratdip, Barcelona, Gandesa i Berga.\nL'Any Perucho a Berga interlliga amb el que ha estat una cita imperdible dels últims anys al Museu Comarcal: la Trilogia de la Mort. El museu acostuma a acollir una exposició dedicada al món fantàstic sobre la mort, les llegendes i les bruixes quan s'acosta Tots Sants. Enguany, exhibirà la mostra sobre els vampirs de Perucho. Tot i això, les visites programades per Tots Sants dins del cicle Trilogia de la Mort es mantindran. El consistori té previst informar en les pròximes setmanes dels detalls de les mateixes.\nExposició sobre Perucho a Berga. Foto: Pilar Màrquez Ambròs\nSocietat, centenari, Joan Perucho, vampirs


Botón Hazte socio (fundación)\nFes-te soci de Caixa d'Enginyers\nReinserció laboral i acció social\nExcel·lència professional i enginyeria\nPremi Idees Innovadores\nLa Fundació Caixa d'Enginyers recolza diferents iniciatives durant el cap de setmana\nEl darrer cap de setmana la Fundació Caixa d'Enginyers ha recolzat diferents institucions amb les que manté convenis de col·laboració.\nConcert "Et toca a tu"\nArrel de l'acord signat entre la Fundació Caixa d'Enginyers i L'Auditori, divendres es va celebrar el concert emmarcat dins el projecte social 'Et toca a tu', a càrrec de l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya, dirigit per Kazushi Ono i protagonitzat pels nens de la Big Band de l'Institut Guillem Catà i Coral Escodines.\n'Et toca a tu' és una iniciativa social que utilitza la música com a eina per a la integració social i se suma als projectes inclosos en la línia d'actuació d'iniciativa social i reinserció laboral de la Fundació.\nDissabte al matí, Víctor Cardona, director d'RSC i Comunicació de Caixa d'Enginyers, va estar presentar a la inauguració del programa 'Talent i noves tecnologies' a La Salle, on van participar 20 alumnes de primer de batxillerat tecnològic de diferents escoles de Catalunya que han obtingut una nota final d'ESO de Notable o Excel·lent. En total, es realitzaran sis tallers centrats en temes com aplicacions mòbils, robòtica, web, videojocs i ciberseguretat. La Fundació Caixa d'Enginyers col·labora amb aquesta iniciativa de formació per tal de promoure les TIC entre alumnes de batxillerat.\nDissabte també es va celebrar el sisè torneig classificatori de la 'First Lego League' (FLL), on van participar 36 equips de la categoria FLL (entre 10 i 16 anys) i 36 equips de la categoria Junior (entre 6 i 9 anys).\nLa Fundació Caixa d'Enginyers dona suport finançant els tornejos territorials 'First Lego League' i 'Junior First Lego League' destinats a estudiants d'educació primària i secundaria.\nPackaging intel·ligent per reduir el desaprofitament alimentari\nLa Fundació Caixa d’Enginyers entrega 43.000€ a la Creu Roja per a material sanitari\nIñaki Irisarri publica un article a Via Empresa\nBotón noticias fundación\nConsulta totes les notícies de la Fundació\nFooter 4 columnas fundación\nContacto y redes footer fundación\n© Grup Caixa d'Enginyers 2020


Elter, el portal d'Osona - El Mas Cavalleria i El Campgran de Manlleu, reconeguts als premis Vaca d'Or\nACN | dijous 1 de juny de 2017 17:32h\nSet de les divuit explotacions premiades són de la comarca d'Osona\nManlleu, | Aquest dimecres s’ha entregat el premi Vaca d’Or 2017 que lliura cada any la Federació de Frisona de Catalunya en el marc de la seva assemblea general que se celebra a Vic. Set guardons han anat a parar a granges d’Osona, dues de les quals a Manlleu, mentre que n’hi ha sis a les terres de Lleida, una a Girona i una al Maresme.\nEn total s’han repartit divuit distincions a explotacions de tot el país que es valoren per la genètica de les vaques, la morfologia o la producció. El podi de les millors explotacions ramaderes catalanes l’encapçala Can Thos, a Tordera, i s’ha completat amb dos noms osonencs: La Cavalleria de Manlleu i L’Homet dels Hostalets de Balenyà. Per categories, en producció, l’explotació més ben valorada ha estat Can Soca, de Calldetenes. En genètica, l’explotació La Cavalleria de Manlleu ha rebut el primer guardó. En el camp morfològic, l’explotació més ben valorada ha estat El Campgran, també de Manlleu.\nLa directora general d’Agricultura i Ramaderia del DARP, Teresa Masjuan, ha aprofitat l’acte per reivindicar els premis que cada any lliura FEFRIC als millors ramaders “perquè creen xarxa”. Després que el sector lleter hagi passar un període d’hores baixes, des de l’administració es vol ajudar a intentar garantir el relleu generacional i que els ramaders es puguin “continuar guanyant la vida”.\nEn aquest sentit, Teresa Masjuan ha avançat que el departament ha elaborat un Pla d’acció del sector làctic català 2017-2019. Tot i no guanyar en cap de les categories, l’explotació de Can Thos, a Tordera, al Maresme, ha estat la més ben valorada globalment per cinquè any consecutiu.\n- La DIBA destinarà 200.000 euros per reformar Can Puget ( 1 de juny de 2017)\n- Ajuts per estimular la contractació en empreses del sector industrial ( 1 de juny de 2017)\n- L'OPE contracta 35 persones d'arreu d'Osona gràcies al programa 30 Plus ( 1 de juny de 2017)\n- Es convoquen dues subvencions per afavorir la contractació de personal ( 1 de juny de 2017)\n- La pensió mitjana a Catalunya se situa en els 992 euros a l'agost ( 1 de juny de 2017)


La Corpo margina el País Valencià i les Illes La República\nAhir, durant l’escrutini electoral, TV3 va tornar a exhibir el seu total centralisme i va menystenir els resultats electorals a les Illes Balears i al País Valencià, absolutament transcendentals per […]\nAhir, durant l’escrutini electoral, TV3 va tornar a exhibir el seu total centralisme i va menystenir els resultats electorals a les Illes Balears i al País Valencià, absolutament transcendentals per a molts ciutadans dels Països Catalans.\nEl tractament que es donà a aquests territoris fou el de simples comunitats autònomes de la gran Espanya, i el web informatiu de la Corpo manté aquesta tònica, i fa ben difícil el seguiment de les informacions electorals d’aquests territoris.\nContinua, doncs, el tractament espanyolista i secundari del País Valencià i les Illes, quan paradoxalment són territoris plens d’espectadors reals i potencials. No entenem com els mapes del temps dia rere dia fan èmfasi a la climatologia d’aquests territoris però en canvi són menystinguts sistemàticament des del departament d’informatius.\nEns queda felicitar Josep-Lluís Carod-Rovira, l’únic dels líders polítics que va parlar de Països Catalans en la seva compareixença. Això sí que és tenir clar el marc referencial i respectar el país.


2014 0907. Les fronteres de la història - Gironès per la independència\n2014 0907. Les fronteres de la història\nLes fronteres de la història\nCinc historiadors reflexionen sobre els fets del 1714 i la seva projecció vers l'actualitat\nLa commemoració, constaten, és bastant recent\nDiuen que la comunitat política i la manera com s'organitza és cosa de present i no de passat\n07/09/14 02:00\t-\nLa guerra de Successió europea va esdevenir civil després del 1713\nLa cosa hauria estat diferent amb els Àustries, però eren absolutistes\nCatalunya celebra la Diada per fets\ndel 1714; l'himne, però, és del 1640\n“La Catalunya del 1976 no sabia gaire res de la derrota de l'11 de setembre de 1714, tot i patir-ne les conseqüències”, comentava el periodista Jordi Grau, director adjunt d'El Punt Avui, en l'arrencada del debat promogut per Banc Sabadell dijous passat a l'hotel España de Barcelona. Quan falten pocs dies per al Tricentenari, historiadors contrastats opinen sobre la vigència d'aquella història llunyana –avui ja més coneguda malgrat que la difusió social continua anant encara molt al darrere, matisa el catedràtic Antoni Segura–, aclarint que, tot i que Catalunya visqui una època de gran reivindicació sobiranista, no seria adequat establir paral·lelismes massa simples amb el setge de Barcelona.\nAdverteix del perill l'exdiputat socialista i historiador Joaquim Nadal: “Es diu que la història és cíclica i es repeteix, però la història no es repeteix mai”, assegura, perquè sempre hi ha condicionants que fan variar l'anàlisi. Amb la commemoració, això sí, hi ha l'oportunitat de revisar i completar l'estudi sobre la Catalunya de fa 300 anys. “Poques vegades podem estar satisfets dels estudis pel que fa a la seva quantitat i qualitat; hi ha poc foc d'encenalls. La historiografia ens aporta molt, tot i que sempre quedaran oberts debats”, destaca el també catedràtic Joan Villarroya. “El valor de les commemoracions és que estimulen que apareguin llibres perquè generin reflexió en la societat, i ha aparegut una bibliografia que clarifica molt la situació”, constata la doctora Teresa Abelló. “El Tricentenari ha ajudat a fixar un relat nacional de Catalunya, que té la seva part èpica, però també la humana: al Born s'hi troba la gent”, reivindica Carles Ribera, historiador i subdirector d'El Punt Avui.\nLa fi de la guerra de Successió (1701-1714) du al decret de Nova Planta. Felip V imposa l'absolutisme borbònic i prova d'esborrar tot vestigi d'autonomia i identitat del Principat. En realitat, són les conseqüències d'un conflicte global, una guerra que afecta la vella Europa i part d'Amèrica pel comerç per l'Atlàntic. Proven de calibrar-se dues dinasties: els Àustries i els Borbons. I, quan el 1713 se signa el Tractat d'Utrecht, en què els anglesos es desentenen de defensar els austriacistes catalans i aragonesos, “passa a ser una guerra civil: Catalunya queda sola”, sentencia Nadal.\nPer Segura, encara cal aprofundir en l'estudi de “l'impacte sobre la gent comuna”. En aquest sentit, veu molt valuoses les memòries d'un pagès austriacista que es nega a pagar els impostos que imposa el decret. És remarcable la troballa perquè pocs deurien ser els pagesos que sabessin escriure al s. XVIII. De fet, se sap poc de la vida rural. Nadal, en canvi, destaca el treball d'Albert García-Espuche, que detalla la feina i la vida de les persones que vivien en el que avui és el Born Centre Cultural.: “D'aquest jaciment arqueològic, no són tan importants les parets, sinó saber com s'hi vivia. Les dades revelen que abans de la guerra ja no eren tallers artesanals, sinó petites empreses que emmagatzemaven material de fora de Barcelona per després comercialitzar-ho.” I és que “Barcelona té un entramat institucional prou potent per deixar escrit el dietari del setge. N'hi ha moltes cròniques escrites. A la resta de Catalunya no hi ha aquesta minuciositat”, indica.\nPel que se sap de les cròniques del setge(que va durar més d'un any, tot i que inicialment era molt porós perquè es rebia material des del port), va donar un tomb important quan n'assumeix la direcció “el duc de Berwick, per cert, d'ascendència escocesa..., amb la demanda dels Borbons francesos de collar una mica més el cargol”, comenta Nadal. També deurien ser terribles les conseqüències de la guerra al camp. José María Delgado compta 30.000 soldats professionals a Catalunya i els titlla de “plaga de llagostes”, cita Nadal. Segura, en aquest sentit, lamenta la poca informació sobre les tropes dels Miquelets, de les quals “avui hi ha un tractament més literari que historiogràfic. Eren molt populars, però han quedat menys testimonis”.\nVillarroya destaca les aportacions d'Agustí Alcoberro sobre l'exili dels austriacistes a aquella Cort. Ara podem saber el context de la guerra en el pla internacional, civil i local. Els catalans a Viena van tenir la possibilitat de fer una carrera que, “possiblement, no haurien pogut fer mai aquí”. Efectivament, Segura rebla el clau: “Els estudis d'Albareda i Lluch donen nova informació sobre l'exili austriacista, que, fonamentalment, no torna mai més. Cal pensar que en l'època el viatge Barcelona-Viena no era igual que ara, amb un low cost t'hi plantes amb poques hores...” Fins i tot un personatge com Ramon Vilana-Perles acabarà actuant com a primer ministre de l'arxiduc. “Lluch triava molt bé els flaixos, explica bé que a Catalunya hi havia unes classes polítiques que volien una alternativa diferent, i aquesta Catalunya vençuda, que havia volgut defensar els seus drets, se'n va i continua escrivint i opinant a Viena”, explica Nadal. “Cal entendre que la gran noblesa catalana ja s'havia castellanitzat, però una part important de la petita és austriacista i marxa del país, així que queda molt castigada per la guerra”, explica Segura, i afegeix: “Això va afavorir que la gent s'hagués d'espavilar: d'aquí ve el creixement del segle XVIII, que posa les bases del XIX.”\nEls Àustries, però, eren menys absolutistes que els Borbons? Aparentment sí, i “les coses haurien estat molt diferents amb ells”, diu Segura. Però res és definitiu en la història: “Cal reconèixer que el nostre Carles III, que era Carles VI a Hongria, tot i ser austriacista, va ser més absolutista en aquell territori que el mateix Felip V a Catalunya”, indica Nadal. Encara més: “Si haguessin de triar entre Catalunya i l'imperi, els reis austriacistes haurien triat l'imperi”, constata. “Hi ha una certa mitificació, i tampoc eren una meravella: es tractava d'un antic règim”, confirma Abelló.\nQuant a la pèrdua de les llibertats catalanes fa 300 anys, però, “la recuperació del sentiment és molt tardana”, introdueix Segura, que situa els orígens de la commemoració fa poc més d'un segle. L'historiador reusenc Pere Anguera en va escriure un llibre i tot. De fet, no va ser fins al 1888, quan s'alça l'actual escultura de Rafael Casanova coincidint amb l'Exposició Universal, que hi comença a haver certa presa de consciència. I la primera manifestació, amb unes gens menyspreables 12.000 persones segons les cròniques de l'època, és el 1901. Tot plegat potser explica, segons ell, paradoxes com ara que avui Catalunya tingui un himne que rememora la guerra dels Segadors del 1640 i celebri la Diada Nacional per uns fets del 1714. Abelló constata que la commemoració, amb un gran pes literari, parteix de Barcelona i passa a un àmbit nacional. I avisa que sempre es recupera l'Onze de Setembre “des de la via de la nostàlgia i el conflicte”.\nHi ha ajudat, certament, l'actitud espanyola. “En els últims cent anys, l'Onze de Setembre s'ha tingut com una festa nacional i democràtica, però en realitat durant mig segle no s'ha pogut commemorar, per les dictadures de Primo de Rivera i Franco”, constata Villarroya. “Hi ha historiadors que diuen que l'11 de setembre del 1714 va ser la fi de la nació catalana; d'altres, en canvi, diuen que és quan comença”, reflexiona Nadal, que recorda que enguany en realitat es tanca un tricentenari “que hauria d'haver estat més llarg”: catorze anys de guerra de Successió..., mentre s'obre una altra commemoració no menys important de quatre anys, la de la Primera Guerra Mundial, o Gran Guerra. Amb el permís de la de Successió...\nI en el context actual, quin paper hi té la història? Segons Nadal, “avui l'Onze de Setembre ja és festa nacional”, tot i que ha passat de la rutina que era fins al 2010 a tenir un “valor reivindicatiu”: “Si la V és massiva, no serà pel Tricentenari, sinó per la sentència del TC contra l'Estatut”, reflexiona. Ribera estira el fil: “La història serveix per explicar un país, no per justificar-lo.” El que justifica, segons ell, és la voluntat de ser present. “El concepte d'estat o d'independència canvia molt al llarg de la història, però el que no varia és l'autoafirmació com a comunitat política”, exposa. Segura li dóna la raó, i afegeix que això “mai és resultat del passat”. “Tot i ser un país de pas, la nostra voluntat de ser una comunitat política demana participar de les decisions tossudament des de fa 300 anys i, encara més, no sotmetre'ns a polítiques que vénen de fora”, raona. I aquí Ribera agafa el toro per les banyes: “És un debat historiogràfic estèril discutir si Catalunya ha estat mai independent o no.” “Aquest és el fet clau que no ha entès gran part de la historiografia espanyola”, li dóna la raó, un altre cop, Segura. “Hi ha voluntats polítiques que van més enllà de les institucionals, hi ha una incapacitat total i absoluta per entendre-ho, caldria que els caigués la bena dels ulls”, raona, mentre Abelló lamenta que fins i tot veu una “actitud de regressió” en la historiografia espanyola, fins i tot la més comprensiva fins ara.\nEn tot cas, Ribera també vol matisar que “Jaume I ja signa un tractat internacional per fixar fronteres”. Però allò eren territoris repartits entre fills com una propietat, el rebat Villarroya. Les fronteres de la història són molt més poroses que les geoestratègiques dels vells estats. Sobretot, actualment, d'alguns: “Excepte Irlanda i Noruega, que responen a uns fets molt concrets, els nous estats només han aparegut arran del desmembrament de la Unió Soviètica. Ara hi ha la incògnita del que passarà a Escòcia i a Catalunya, en un escenari en què no hi ha precedents. Per al Kremlin tot sembla fàcil, però a Occident els estats vetllen per la no-aparició d'estats nous”, avisa Nadal. Villarroya, lúcid, insinua un desenllaç: “A Europa només hi ha una línia que no s'ha mogut gens al segle XX: la que delimita Portugal i la dels Pirineus. Totes les altres s'han modificat.” Arribarà ja el seu torn?\nExalcalde de Girona, exdiputat al Parlament i exconseller de Política Territorial\nHi ha historiadors que diuen que l'11 de setembre de 1714 va ser la fi de la nació catalana. D'altres, en canvi, diuen que és en aquesta derrota quan realment comença\ncatedr. d'història contemporània\nEspecialista en la Guerra Civil i vicepresident del Consell Editorial d'El Punt Avui\nA Europa només hi ha una línia de frontera que no s'ha mogut gens al segle XX: la que delimita Portugal i la dels Pirineus. Totes les altres s'han modificat\nSubdirector d'El Punt Avui. Ha publicat els llibres Notícia d'un republicà i Cent dies de juliol.\nEl 1714 ens explica, però no ens justifica. Les reivindicacions actuals de Catalunya tenen unes arrels, però estan exclusivament fonamentades en el present\ndoctora en geografia i història\nProfessora a la UB. Experta en anarquismes al segle XX i nacionalisme\nHi ha una certa mitificació [del poder a la corona d'Aragó de l'època i de les qualitats dels Àustries] amb els actes del Tricentenari i tampoc era una meravella: es tractava d'un antic règim\nDirector del Centre d'Estudis Històrics Internacionals de la UB\nNo em preocupa que no hi hagi una història oficial; més aviat em tranquil·litza. Ja hem viscut prou anys sota una història oficial, i el que fa bé a la història és que hi hagi debats


Els veterans del Café Crem Calafell retornen a la lliga i poden ser campions\nL'equip ja prepara el torneig internacional que es jugarà els dies 27 i 28 de juny amb la participació de quatre equips estrangers\nEix. Els veterans del Café Crem Calafell\nL’equip de veterans del Café Crem Calafell Tot l’Any torna a ser equip de la categoria A. Dimarts passat va aconseguir una nova victòria davant el Malgrat de Mar (6-7) que en no disposar de pista va preferir retornar a Calafell per a jugar aquest partit que, per ells, era intranscendent. Per això, els del Maresme només van poder reunir tres jugadors de pista i el porter, per la qual cosa, els calafellencs els van prestar els jugadors Ramon Ferré i Miquel Àngel Perín que, curiosament van fer tres dels gols dels de Malgrat, dos en Ferré i un en Perin.\nEl penúltim partit de la lliga que va dirigir sense cap mena de problemes per Alberto López Vega, va començar molt bé pels interessos dels calafellencs, els quals jugaven com a visitants. Tres gols consecutius del màxim golejador Javi Martínez van encarrilar la victòria, tot i que els de Malgrat van reduir la diferència amb dos gols abans del descans.\nA la represa, el partit va guanyar en intensitat i emoció. Els del Maresme van afusellar molts cops al porter calafellenc David Tutusaus que va estar molt encertat però Javi Martínez va fer el seu quart gol de la nit i José Antonio Espinosa va fer tres gols més.\nAl final nova victòria del Café Crem Calafell que, automàticament els donava el retorn a la millor categoria de veterans.\nAquest darrer dimarts del mes de maig, el Café Crem Calafell rebrà la visita del Tennis Barcino B. En cas d’una victòria local, el Calafell es proclamaria campió, tot i que, després, haurà de jugar la final del campionat contra el Manlleu que també ha aconseguit l’ascens. El partit començarà aquest dimarts a 2/4 d’11 de la nit. Avui la classificació la lidera el Calafell amb 64 punts – una única derrota -, el Manlleu que ha de jugar contra La Salle Premia amb 63 i el CT Barcino B amb 52.\nDesprés d’aquesta lliga els Veterans de Calafell organitzaran el seu tradicional torneig de Festa Major que enguany s’avança uns dies per tal d’evitar la calor que suposa jugar al pavelló Joan Ortoll en ple mes de juliol. Aquest any, el torneig es jugarà els dies 27 i 28 de juny i reunirà un total de dotze equips, quatre d’ells, estrangers. Aquest seran els portuguesos Alenquer e Benfica, Associaciao Acadèmica Amadora i el Associaciao Acadèmica Coimbra; i l’equip italià del Bassano. Aquesta competició també la jugaran els equips de l’Alcanyís (Terol), Las Rozas i Alcobendas (Madrid), Sant Celoni, Seleccion de Andalucia, Cubelles, Noia i l’equip organitzador.


El Barça podria ser campió si venç en el derbi i els rivals ensopeguen - Diari de Girona\nEl Barça podria ser campió si venç en el derbi i els rivals ensopeguen\nAls blaugrana només els val la victòria mentre que els espanyolistes confien a repetir el "Tamudazo" de fa 9 anys\nbarcelona | efe / ddg 08.05.2016 | 08:59\nEl Barça podria ser campió si venç en el derbi i els rivals ensopeguen EFE\nEl FC Barcelona té aquesta tarda en el partit contra l'Espanyol al Camp Nou (17.00 hores) la primera oportunitat per cantar victòria, però per a això necessita una tarda rodona, que passa inexorablement per una victòria dels blaugrana, combinada amb una derrota de l'Atlètic de Madrid i que el Reial Madrid no passi de l'empat.\nEl derbi d'avui al Camp Nou està carregat de tensió, a causa dels moments d'alt voltatge que s'han viscut entre els dos equips aquest any en els tres partits anteriors, un de Lliga i els dos de vuitens de final de la Copa del Rei. Mentre el Barça busca un cop de gràcia, o com a mínim sumar un triomf que el porti a l'últim partit de Lliga depenent d'ell mateix, l'Espanyol, que arrossega baixes en defensa, arriba al derbi amb la intenció de segellar la permanència matemàtica i l'esperança de donar una alegria a la seva afició, que encara recorda el "Tamudazo" que va deixar sense Lliga als blaugrana fa nou temporades. Els blanc-i-blaus, després d'una temporada irregular i soferta, acaricien la salvació i ara esperen remuntar el curs amb un bon partit davant l'etern rival.\nEl vestidor blaugrana és conscient que la motivació espanyolista s'augmentarà quan comenci el partit, perquè el premi que espera 90 minuts després no és altre per al seu rival que l'opció de dilapidar les possibilitats de l'equip barcelonista per a assolir la Lliga, que fa mesos semblava que tenia entre mans i que després d'una sèrie de derrotes (el Barça es va deixar 11 punts en 4 partits) ha de tornar a lluitar per ella. Per avui, la lesió de Claudio Bravo posarà a la porteria al titular de la Copa i de Lliga de Campions, l'alemany Marc André Ter Stegen, mentre que la resta del grup té tot els números de tornar a aparèixer en la seva versió 'equip de gala'.\nAixí, mentre que l'únic dubte estaria a la banda dreta, on Luis Enrique té l'opció de tornar a optar per Sergi Roberto en lloc de Dani Alves. La resta de jugadors semblen intocables, com Mascherano, Piqué i Jordi Alba. En la línia de contenció, no haurà cap experiment i, així, sortiran Iniesta, Rakitic i Busquets, mentre que el trident atacant (Messi, Suárez i Neymar) espera tenir una altra de les seves grans tardes davant els espanyolistes. Tots tres això sí van acabar amb cops i molèsties després d'enfrontar-se a l'Espanyol en els tres enfrontaments anteriors. Després de les ensopegades que el van comprometre a la Lliga, el Barça ha encadenat tres victòries seguides, amb dos golejades (0-8 al Dépor i un 6-0 a l'Sporting), mentre que en l'últim partit de Lliga els de Luis Enrique es van emportar la victòria l camp del Betis (0-2).\nL'Espanyol, de la seva banda, busca la salvació matemàtica amb un empat o una victòria. De fet, els de Constantin Galca mantenen que ja han girat full de la tensió i les polèmiques dels derbis del mes de gener passat, amb polèmica dins i fora dels terrenys de joc. En aquesta ocasió, malgrat la rellevància del duel, hi ha menys revolucions.\nLa preocupació de Galca és una altra. El romanès se centra a apuntalar la seva defensa per al derbi. No podrà comptar, per sanció, amb Álvaro González ni tampoc amb Óscar Duarte. Sense els seus centrals titulars, futbolistes com el xilè Enzo Roco o el francès Ciani, entre d'altres, estan sota el focus. Més enllà d'aquestes absències, l'Espanyol assumeix que esgarrapar un punt del Camp Nou és tot un repte. En les últimes sis visites, el Barça ha guanyat tots els seus enfrontaments i, a més, ha deixat la seva porteria a zero. L'últim resultat positiu per als visitants va ser en la 2008-09, amb un marcador d'1-2.\nEl quadre blanc-i-blau arriba al derbi alliberat després de signar la permanència virtual en l'anterior jornada. Una de les claus per guanyar serà aprofitar la possible ansietat del Barça, que es juga la Lliga. El Barça en canvi el discurs és el de guanyar sí o sí, i és que perdre de nou la Lliga a casa contra l'Espanyol seria un fracàs en tota regla d'un equip que fins fa poc més d'un mes era el gran favorit per guanyar-ho tot i que en una incomprensible ?desconnexió s'ha trobat sense Lliga de Campions i lluitant per la lliga.\nL´Atlètic visita un Llevant de Segona Divisió per continuar amb opcions . Esports


Presentada la Guia per a l'avaluació del govern municipal i el desenvolupament com a ciutat intel·ligent - Impulsa, la plataforma que connecta fabricants i administració local\nPresentada la Guia per a l'avaluació del govern municipal i el desenvolupament com a ciutat intel·ligent\nLa Federació Espanyola de Municipis i Províncies (FEMP) i AENOR (Associació Espanyola de Normalització i Certificació) han presentat la nova versió de la Norma espanyola UNE 66182, Guia per a l'avaluació integral del govern municipal i el desenvolupament com a ciutat intel·ligent.\nAquesta Norma proporciona les directrius metodològiques necessàries per a realitzar un complet diagnòstic de la gestió d'un municipi, mitjançant el contrast amb un sistema integral d'indicadors de fiabilitat en la prestació adequada de serveis, que inclou la seva estratègia com a ciutat intel·ligent.\nLa UNE 66182, que incorpora per primer cop directrius per donar suport al desenvolupament dels ajuntaments com a ciutats intel·ligents, s'ha revisat per adaptar-se a les noves necessitats dels consistoris.\nAquest document s'estructura en quatre quadrants: desenvolupament institucional per al bon govern; desenvolupament econòmic sostenible; desenvolupament social incloent i desenvolupament ambiental sostenible. Per a l'avaluació integral del govern municipal, aquestes quatre àrees recullen un total de 39 indicadors i 169 subindicadors. Aquests aborden des de la seva estratègia de qualitat i innovació, fins a la detecció d'activitats econòmiques innovadores, passant per l'eficàcia dels serveis públics -com manteniment de vies o enllumenat públic- o el control de qualitat de l'aire, entre d'altres aspectes.\nLes directrius d'aquesta Norma s'apliquen a les diferents àrees, empreses o organismes de gestió municipal, per a la consecució d'un determinat nivell de desenvolupament en els diferents aspectes clau. Aquest document és d'aplicació voluntària a tots els governs municipals independentment de la seva mida, ubicació i serveis prestats. La Norma s'ha elaborat amb l'impuls de la FEMP, dins del Comitè Tècnic de Normalització d'AENOR AEN / CTN 66 gestió de la qualitat i l'avaluació de la conformitat, la secretaria de la qual l’exerceix AENOR, i és compatible amb les Normes de ciutats intel·ligents promogudes en el Comitè 178 d'AENOR.\nLa UNE 66182 és certificable per tercera part independent, una manera d'assegurar que la Norma s'aplica de manera eficaç i obtenint el màxim retorn.\nLa presentació d'aquesta Norma va tenir lloc ahir en el marc del VI Congrés Nacional d'Innovació i Serveis Públics (CNIS), durant una taula rodona que va comptar amb la participació de Carmen Mayoral, Secretària de la Comissió de Modernització, Participació Ciutadana i Qualitat de la FEMP; Jesús Vázquez, Alcalde d'Orense i President de la Comissió de Modernització, Participació Ciutadana i Qualitat de la FEMP; Tania Marc, Cap de Qualitat, Medi Ambient i Riscos de la Direcció de Normalització d'AENOR, i Manuel Pechero, Cap de Qualitat de REGTSA, de la Diputació de Salamanca i coordinador del grup de treball de Normes de Qualitat de la Comissió de Modernització, participació Ciutadana i Qualitat de la FEMP.


Consells per evitar contagis en les comunitats de veïns - Immo Diari\nInici Contingut Patrocinat Consells per evitar contagis en les comunitats de veïns\nEl retorn a l’activitat laboral d’algunes feines no essencials ha provocat l’augment de mobilitat de les persones i és per aquest motiu que s’han d’extremar les precaucions.\nLes autoritats sanitàries recomanen seguir unes mesures d’higiene per intentar frenar així els contagis per Covid-19. La malaltia no entén ni d’espais ni de llocs i qualsevol prevenció és poca quan parlem de la salut de les persones.\nPer intentar no propagar el virus, les precaucions han de ser extremes a l’hora de sortir de casa, però fins i tot dins de la pròpia comunitat de veïns, si es viu en un edifici o una urbanització.\nEn aquest sentit, a l’inici de la pandèmia els administradors de finques ja van enviar una proposta al ministeri de Sanitat per tal d’elaborar un protocol per evitar la propagació del coronavirus en les comunitats de propietaris.\nLa Cambra de la propietat urbana va recollir les pautes del Consell General de Col·legis d’Administradors de Finques (CGCAFE) i les rescatem en aquest article per tal de seguir totes les recomanacions i evitar d’aquesta manera un rebrot del virus:\n1.- Mantenir una distància mínima d’un metre entre les persones que transiten per les zones comunes, principalment portal i escales. Mesura de seguretat que també han de seguir els empleats de la finca (porters, conserges, netejadors, vigilants…), donat el seu paper fonamental per al bon funcionament de les comunitats.\nCol·legis d'Administradors de Finques (CGCAFE)\nArticle anteriorEl govern subvencionarà la compra d’habitatge social\nArticle següentBaixa la demanda d’habitatge a les capitals i puja als municipis


15/09/2016 - 12:45h\nNo he tornat a posar els peus en les Corts Valencianes des que vaig netejar el despatx i vaig recollir els trastos al cap de pocs dies de les eleccions autonòmiques. He seguit per Internet algunes de les sessions parlamentàries –ahir mateix, el debat de política general–, però fins ara no m’ha vingut de gust tornar al lloc on vaig passar quatre anys intensos lluitant per un canvi a què el meu grup va contribuir decisivament, però que es va fer realitat sense nosaltres. Sé que algun dia, més prompte que tard, hi tornaré –de visita– i em retrobaré amb treballadores i treballadors que m’estime, companys d’altres grups i contendents polítics. Però, afortunadament , n’hi ha una que ja no hi serà.\n“ Quina hòstia!... quina hòstia!”. Aquestes paraules van ser les que Rita Barberá va murmurar abraçada al llavors delegat del Govern, Serafín Castellano, el 24 de maig de 2015. Els micròfons van poder captar la desolació tan profunda de “ la jefa”, que havia encadenat sis legislatures en l’alcaldia de València i 32 anys en les Corts. Acostumada a celebrar les vetlades electorals amb el signe de la victòria, Rita semblava feta un drap, amb la mirada perduda i el cap cot. Però el pitjor per a ella encara no havia arribat, perquè aquella nit perdia no sols el poder, sinó també la impunitat. Ningú no gosa a posar en dubte la independència judicial, però és inevitable preguntar-se què hauria passat amb algunes de les nostres denúncies arxivades si els jutges i els fiscals hagueren tingut sempre la mateixa actitud que ara.\nAl principi, Rita va semblar esquivar el colp que la policia sí que va assestar al confident de les seues penes aquella nit nefasta. Mentre Serafín era detingut i emmanillat pels seus propis subordinats i a sa casa, ella s’assegurava l’aforament com a senadora de designació territorial. Com tants altres presumptes corruptes del PP, Barberá ha utilitzat l’escó com a escut contra l’acció de la justícia. D’aquesta manera va aconseguir al seu dia mantenir-se fora de l’abast del jutge Castro en el cas Nóos. Aquesta vegada, però, només li ha servit per a retardar el colp, no per a evitar-lo. Després de la imputació de tots els seus regidors i assessors, incloses les seues col·laboradores més íntimes en el grup municipal, era qüestió de temps que el cercle del blanqueig de capitals es tancara al seu voltant. El Tribunal Suprem la investiga i ella, empestada fins i tot en el seu partit, decideix abandonar-lo i atrinxerar-se en el Grup Mixt del Senat. Indigna fins al final.\nEn els seus temps gloriosos, Rita no governava; regnava. I ara ha estat destronada. Fora del balcó consistorial i del Partit Popular, ja no infon ni respecte ni por i, fins i tot, Las Provincias gosa a demanar la seua dimissió. Qui es va arribar a creure “alcaldessa d’Espanya” i un símbol tan important de València com la maredeueta , ara s’ha de recloure a casa fugint de la premsa i de la mateixa massa que un dia la va adorar. Ella, que va repartir tants somriures i abraçades als qui la victorejaven com arrogància i menyspreu als qui se li oposaven, és hui una zombi política corcada per l’odi i el rancor.\nQuina hòstia que t’han amollat, Rita. Com la que els han amollat al teu excamarada Alfonso Grau i al “ gracioset” d ’Alfonso Rus pel mateix cas Taula. Com la que els amollaran a Francisco Camps i a Alberto Fabra per la Fórmula 1. Com la que ja va tombar Carlos Fabra i Rafael Blasco, que us espera a Picassent. Sí, senyora, una bona hòstia. Una hòstia merescuda. Una hòstia de justícia.


El PIB d'Espanya pateix la caiguda trimestral més gran des de 1970\nLa caiguda va ser del 5,2% en el primer trimestre pels efectes del confinament pel coronavirus\n30 de d’abril del 2020. 22:35\nL’economia espanyola va acusar l’impacte de la crisi del coronavirus i va retrocedir el 5,2% en el primer trimestre, la caiguda trimestral més gran registrada en la sèrie històrica de l’Institut Nacional d’Estadística (INE), que va començar l’estadística el 1970. Fins ara, la caiguda trimestral més gran del PIB era la del primer trimestre del 2009 (-2,6%).\nEn els tres trimestres precedents (segon, tercer i quart trimestre de 2019), l’economia espanyola estava creixent a taxes del 0,4%. El retrocés del 5,2% registrat en el primer trimestre supera les estimacions que havia realitzat el Banc d’Espanya, que havia previst una caiguda del 4,7%, això sí, amb «moltes dosis de cautela», ja que aquest càlcul es basava a suposar una proporció determinada de descens d’activitat en algunes branques.\nEn taxa interanual, el PIB del primer trimestre es va contreure un 4,1%, davant el repunt de l’1,8% del trimestre anterior. En aquest cas, no s’ha superat el retrocés més gran comptabilitzat fins ara, el del segon trimestre del 2009, quan l’economia espanyola es va contreure un 4,4% interanual.\nLa contribució de la demanda nacional a la variació interanual del PIB és de -4,3 punts, 5,6 punts inferior a la del quart trimestre. Per la seva banda, la demanda externa presenta una aportació de 0,2 punts, tres dècimes inferior a la del trimestre passat.\nEls preus van caure el 0,7% l'abril pels carburants, tot i que s'encareixen els aliments\nEls llocs de treball equivalents a temps complet, definits com el nombre d’hores treballades entre la jornada mitjana realitzada en llocs de treball a temps complet, disminueixen un 1,9% respecte al trimestre anterior. Aquesta variació és 2,8 punts inferior a la del quart trimestre i s’explica, segons l’INE, per l’efecte combinat de la variació de les hores treballades i la reducció de la jornada mitjana en llocs de treball a temps complet (-3,1%).\nL’ocupació de l’economia, en termes d’hores treballades, registra una variació del -5,0% respecte del trimestre anterior. Aquesta taxa és de menor magnitud la dels llocs de treball equivalents a temps complet (del -1,9%, el que suposa 2,8 punts menys que en el quart trimestre) a causa de la reducció que s’observa en la jornades mitjanes a temps complet (-3,1%). En termes interanuals, les hores treballades decreixen un -4,2%, taxa 5,6 punts inferior a la del quart trimestre del 2019. Per la seva banda, els posats equivalents a temps complet presenten una variació del -0,6%, 2,6 punts menys que en el quart trimestre, el que suposa un descens de 102.000 llocs de treball equivalents a temps complet en un any. La variació interanual del cost laboral unitari se situa aquest trimestre en el 5,8%.


Resum #3aCatH: La Pia, un dels dos imbatuts, cau a la pista del Ribes\nFoto: francisco jodar L'Escola Pia no va poder superar l'escull del Ribes\nA la desena jornada ha caigut un dels imbatuts l’Escola Pia de Granollers, i només queda el Rubí, que continua llançat.\nRibes 24-19 Escola Pia Granollers\nGran partit el viscut a Sant Pere de Ribes, i on va caure l'únic imbatut que quedava del grup A. Tots dos equips van estar bé en defensa i les dues porteries van estar molt bé... però els locals més. Al descans el marcador estava ja en 15-9.\nTot i el triomf els ribetans encar no entren en zona d'ascens directe ja que igualen amb el Tortosa, però aquests els superen pel golaverage particular.\nVilanova 28-28 Cardedeu B\nEls dos equips, en bon moment, van poder mantenir la seva bona ratxa d'imbatibilitat i els vilanovins ja en porten 6 sense perdre i els cardedeuencs 8, i es mantenen en zona de "play-off" els locals i d'ascens directe els visitants.\nTorró Agramunt 26-26 Tortosa\nL'equip agramuntí, molt necessitat, va aconseguir guanyar un punt davant d'un equip que està en zona d'ascens directe, però es veu atrapat pel Ribes.\nDurant la primera part els de Tortosa van anar tota l’estona al davant al marcador gràcies a l’efectivitat en atac i bones sortides al contraatac, deixant el marcador en arribar al descans amb 10-13.\nA la represa la dinàmica va continuar igual fins al minut 15 i fins i tot agafant una mica més de renda al marcador. A partir d’aquí van arribar les imprecisions dels visitants en atac i errades de llançament que van permetre els agramuntins, amb molts gols fàcils i ràpids al contraatac, retallar tota la renda dels tortosins al marcador i fins i tot situar-se un gol per davant. Finalment, anotant un gol de 7 metres a l’última acció el CE Tortosa va poder salvar un punt in-extremis.\nSant Just 20-20 Lleida Pardinyes B\nTercer empat de la jornada en aquest grup, que demostra la gran igualtat existent, i on els lleidatans van demostrar que estan en clara línia ascendent, recuperant el bon moment de la temporada passada, mentre que el Sant Just continua en crisi de resultats (només 3 punts dels 10 últims) després del gran inici que havien fet.\nVilamajor B 31-26 Vallag\nL’equip local va poder amb un equip que ja encadena cinc derrotes seguides i es manté en zona de "play-off". Els visitants, lluny del nivell de la temporada passada, no surten del descens.\nMolins B 39-27 Ascó\nL'equip molinenc es va mostrar clarament superior i va obtenir un triomf que li permet allunyar-se de la zona de descens.\nVendrell 29-19 Alcarràs\nEls vendrellencs van aconseguir la seva tercera victòria seguida i ja estan a només dos punts del "play-off".\nEl partit de la jornada deixa els locals tocats:\nJoventut La Llagosta 25-28 Esplais\nEls llagostencs continuen sense agafar l'aire a la categoria, després del descens de 2a, i s'allunyen molt de la zona de descens i fins i tot cauen de la zona de "play-off". Els empordanesos continuen a roda del líder en zona d'asecns directe.\nRubí 29-21 Santpedor\nEl líder, que és l'equip més golejador del grup, continua mostrant molta solvència i es manté imbatut.\nBCN Sants 31-17 Garbí B\nL’equip barceloní va fer un gran partit davant un equip que estava a un sol punt, però continua lluny de la zona d'ascens, ja que els primers no van fallar.\nTerrassa B 28-27 Sant Llorenç Sant Feliu B\nEls egarencs van patir per mantenir el seu ple de punts a casa, on no n'han cedit cap, davant un rival que va estar a punt d'aconseguir el primer punt com a visitant.\nCerdanyola B 27-29 Fornells\nEls fornellencs continuen a prop de la zona d'ascens directe, i amb totes les opcions, després de guanyar a la pista d'un equip immers en zona de descens.\nPoblenou C 27-29 Esplugues C\nEls espluguencs van guanyar el duel de filials i sumen la tercera victòria seguida que els fica en zona de "play-off" d'ascens.\nMontgrí 17-23 Montcada B\nEls montgrins no aixequen cap i es van enfonsant a la cua, mentre els montcadencs s'allunyen de la zona de descens.\nEls montcadencs estan fent un bon paper en el seu primer any a 3a


Pintura – kunstnotes\nOn May 7, 2020 May 7, 2020 By Yellow BearIn PinturaLeave a comment\nLa japonesa Aya Takano no és una desconeguda a casa nostra, com a mínim, pels que portem un temps seguin la programació de l’Espai 13 de la Fundació Joan Miró de Barcelona. L’any 2007, la Fundació va organitzar cinc exposicions sota el nom de “Kawaii. El Japó ara” on donava veu a joves artistes que llavors estaven emergint: Erina Matsui, Chiho Aoshima, Tomoko Sawada, Kowei Nawa i l’autora d’avui, l’Aya Takano.\nNascuda a Saitama a l’any 1976 va presentar les seves ja molt conegudes noies emancipades que es troben pels carrers de Tòquio, tot plegat, mesclat amb una estètica i composició que evoquen a les estampes tradicionals japoneses.\nOn July 3, 2018 June 28, 2018 By Yellow BearIn PinturaLeave a comment\nJa sabeu com m’agraden els gamberros en el món de l’art i avui toca veure el que fa l’alemany nascut al japó: Jonathan Meese. Va començar a estudiar belles arts a la Universitat d’Hamburg amb Horst Janssen i Daniel Richter, entre d’altres fins que ho va deixar córrer. Va ser posteriorment, amb l’ajuda d’alguns amics de la facultat que va exposar els seus temes gamberros. Les seves creacions escultòriques s’assemblen als vehicles de Gorkamorka, és un showman i les seves grenyes em recorden en Rafa d’Industrias Doc (en Rafa és el bo).\nEl cartell inclou la salutació que l’ha portat als tribunals alemanys.\nEls germans Clayton\nOn November 15, 2016 November 15, 2016 By Yellow BearIn Art / GaleriesLeave a comment\nTranquils, no és cap gang d’aquestes americanes, però us hauria d’impressionar (de manera positiva) igual com si ho fossin. Aquest germans són uns cracks quan es tracta de treballar a quatre mans. El seu procés de treball no és gaire convencional en món de l’art contemporani actual, i menys, quan una feina d’aquestes característiques és constantment comparat amb participacions similars del passat. Em passa pel cap els treballs de Warhol i Basquiat… però oblideu-vos-en, perquè en els resultats finals, no sabreu qui ha fet què.\nL’idea de plasmar en la superfície, idees, és una feina que fan individualment i pensant sempre en què haurà d’incorporar el germà a posteriori. Mitjançant petits detalls, anotacions i marques, els germans arriben a una mena de consens comunicatiu a base de signes i símbols metafòrics que es tradueix a un treball dinàmic i ple de personalitat. Podeu ampliar-ne informació aquí (en anglès), al seu instagram (molt recomanat) o a la web.\nSeptum: Tabique que divide una cavidad en dos\nOn October 1, 2016 By Yellow BearIn Art / GaleriesLeave a comment\nExposició a l’Aparador22 (Llibreria 22, Girona) de Juan Oficio (1965, Madrid).\nFrancesc Ruíz Abad\nOn September 13, 2016 September 14, 2016 By Yellow BearIn Art / Galeries, DibuixLeave a comment\nL’artista empordanès Francesc Ruíz ha inagurat pàgina web. Ara tot és molt més viual i permet digerir un dels artistes catalans més ben parits del moment. Art gamberro pels descosits. Aquí.\nOn August 22, 2016 August 1, 2016 By Yellow BearIn Art / GaleriesLeave a comment\nTrudy Benson in Brooklyn, New York\nOn July 11, 2016 June 21, 2016 By Yellow BearIn Art / GaleriesLeave a comment\nNicole Eisenman. Nascut al 1965 a Verdun (França)\nEl treball de la Nicole Eisenman s’estén per l’absurd i l’absoluta irreverencia a la introspecció, a partir de fonts tan variades com pot ser la iconografia dels mites clàssics fins a la cultura popular en general. Les seves pintures i escultures oscil·len entre la representació d’un món arrelat en el llenguatge visual de la història de l’art i una meditació directa, humorística, i crítica a la vida contemporània.\nPinta temes èpics dignes de pintura d’història, com ara expedicions gelades a l’àrtic, o escenes amb sopars familiars o trobades casuals d’amics en un bar a l’aire lliure (concretament els famosos beer garden). Eisenman és una historiadora a voluntat, en ella, en la seva manera de pintar i representar hi veiem elements de la pintura barroca, la pintura al·legòrica, el realisme social, i l’obra figurativa d’artistes visionaris com Philip Guston o Francis Picabia.\nEisenman va estudiar a la Rhode Island School of Design (Providence) i és professora a la Bard College (Annandale-on-Hudson). El seu treball ha estat objecte d’exposicions individuals recents de Studio Voltaire (Londres, 2012) i la Universitat de Califòrnia, Berkeley Art Museum i Pacific Film Archive (2013). Ha participat en exposicions col·lectives a nivell internacional, incloent el San Francisco Modern Art Museum (2011) i el Museu Ludwig (Colònia, 2006). Eisenman va ser cridada a participar a la Whitney Biennal 2012 i al Prospect II (Nova Orleans i Los Angeles, 2011).\nClose to edge, 2015\nIt is so, 2014\nBeer garden with ash, 2009\nNight studio, 2009\nInstallation view of Prince of swords, 2013\nOn June 30, 2016 July 11, 2016 By Yellow BearIn collageLeave a comment\nNascuda a Nigèria al 1983, Nijdeka Akunyili Crosby es va graduar a Yale al 2011. El que fos que l’hagi portat a fer aquests retrats amb collage i una pintura molt plana, amb colors molt discrets (que ajuden, a la vegada, a ressaltar la part de collage) es mereix un gran aplaudiment. Quina joia! Podeu veure molta més obra sembre al web.\nOn June 17, 2016 July 27, 2020 By Yellow BearIn PinturaLeave a comment\nRoya Ziba és una artista Iraniana/Americana que porto seguint a Instagram fa uns mesos. Crec que és massa aviat per fer-ne una valoració però a través de les imatges, i de l’obra publicada al mur, en puc predir quelcom molt interessant. Ara falta veure quina capacitat de predicció tinc… hehehe. Totes les imatges que veieu aquí les he tret del seu instagram. (Edito: al Juliol del 2020, no funciona el seu IG, podeu anar a la web).


Arrels de Vi premia vins dels cellers Martí Fabra, Arché Pagès i Celler Cooperatiu Espolla - Diari de Girona\nArrels de Vi premia vins dels cellers Martí Fabra, Arché Pagès i Celler Cooperatiu Espolla\nLa Fira se celebrarà dissabte a Barcelona i el 14 i 15 de maig a Sant Martí d'Empúries\nl'escala| c.v 27.04.2016 | 17:30\nEls premiats a l´acte d´avui a l´Alfolí de la Sal DdG\nEls tres vins premiats\nVins del Celler Martí Fabra, Arché i Pagès i Celler Cooperatiu Espolla han estat els guardonats amb la primera posició en vins blanc, negre i garnatxa al Premi Arrels de Vi, previ a la celebració de la fira dissabte al Born de Barcelona i el 14 i 15 de maig a Sant Martí d´Empúries, a l'Escala. S'hi podran trobar un centenar de referències de vint-i-tres cellers de la DOEmpordà, que presentaran varietats de vins d'alta gamma i un celler convidat del Rosselló, Domaine Treloar.\nL´Alfolí de la Sal ha estat l'escenari per donar a conèixer els guanyadors resultat del tast dels vins que es va celebrar l´11 d´abril dirigit pel sommelier del restaurant Roser 2, Rafel Sabadí. En la categoria de Blancs han estat guardonats el Flor d´Albera 2013, de Martí Fabra; el Beurac 2013, del Celler Cooperatiu Espolla; i el Camí de Cormes Blanc 2015, de Roig Parals, en primer, segon i tercer lloc respectivament.\nEn la categoria de vins engres el primer premi ha estat pel vi Bonfill 2009 del celler Arché Pagès;i en segon i tercera posició el S´alou 2012, de Vinyes dels Aspres; i Vinyes Velles de Martí Fabra.\nEls vins dolços també tenen una categoria. El primer premi ha estat per Sol i Serena Garnatxa del Celler Cooperatiu Espolla; i els en segon i tercer lloc el Torre deCapmany Garnatxa Velles Soleres, Pere Guardiola i el Bac de les Ginesteres, Vinyes dels Aspres.\nArrels de Vi organitzada per Dominic Abernethy, professional del món del vi, i per Tess Oriol i Carlos Krauel de TOCK Projects, clourà el Festival Vívid 2016 diumenge al Born de Barcelona i tornarà a Empúries el mes vinent. Amb la col.laboració de l'Ajuntament de l'Escala, la DOEmpordà i el Museu d'Arqueologia de Catalunya-Empúries permet tastar el centenar de referències o comprar-los a preus de cellers. En alguns casos són vins difícils de trobar.\nA més, comptarà amb vuit productors agroalimentaris de l'Empordà. A Barcelona dissabte tancarà el Festival Vívid 2016, que durant tot el mes d'abrilh a ofert una setantena d'activitats. A la fira es poden degustar per vint euros els vins, una copa de Riedel, productes gastronòmics, i un val de cinc euros per gastar en vins a la fira.


Pèsol negre del Berguedà ecològic Casabella\nPèsol negre del Berguedà eco\n*Pèsol negre 58%, aigua i sal - *Ingredient procedent d'agricultura ecològica\n430 gr (250 gr escorregut)\nEns trobem davant un llegum típic de la Catalunya Central, i d'un producte únic de la cuina berguedana.\nUn producte singular amb un sabor intens i gens embafador que no us deixarà indiferents.\nRico en proteïna i fibra, el pèsol negre es caracteritza pel seu alt contingut en minerals que ens ajuda a estimular el nostre organisme i redueix els nivells de colesterol.\nDe tradició hivernal que aconsellem provar amb amanides d'estiu.\nPodeu acompanyar-ho amb unes rostres de cansalada o butifarra.


L’art de navegar | Navegant per la història\n← Els capitans i les seves embarcacions\nL’art de navegar\nPosted on gener 2, 2011\tby aappmm\nSolcar els mars té una gran complexitat. Els capitans del segle XIX havien de ser uns grans coneixedors dels vents i els corrents marítims i alhora saber calcular diversos paràmetres per poder determinar a quines coordenades es trobaven diàriament i el rumb que havien de seguir.\nLa navegació a vela en el segle XIX aprofitava dos recursos naturals: la força del vent i de l’aigua, els corrents marítims.\nEls recorreguts mediterranis eren els més senzills, únicament depenien dels corrents mediterranis que giren en sentit contrari a les agulles del rellotge, cosa excepcional en l’hemisferi nord. A més, la navegació pel Mediterrani té un gran avantatge respecte als vents i és que mai es formen ciclons ni tempestes tropicals, ja que per la seva latitud seria impossible.\nLes rutes atlàntiques tenien una major complexitat. L’Oceà Atlàntic incorpora múltiples grans corrents marítims que es poden dividir en dos grups els corrents de l’Atlàntic nord i els corrents de l’Atlàntic sud.\nEls primers giren en sentit horari. Per anar des d’Europa fins Amèrica central es seguien principalment tres corrents: el corrent de Canàries, el de l’Alisi i l’Equatorial Nord. Quan realitzaven la tornada, utilitzaven la força del corrent del Golf i el de l’Atlàntic Nord, desviant-se d’aquest últim amb el corrent de les Açores si volien entrar al Mar Mediterrani. Per això, les rutes dels Viatges atlàntics que van d’Europa a Amèrica central tenen una forma aproximada als corrents que seguien.\nA diferència, els corrents de l’Atlàntic sud giren en sentit contrari a les agulles del rellotge degut a l’efecte de Coriolis que diu que un cos en moviment, com els corrents, gira en el sentit de les agulles en l’hemisferi nord i en sentit contrari en l’hemisferi sud.\nTot i això, quan feien viatges fins Amèrica del sud, havien d’anar amb compte amb el corrent Equatorial del Sud. Aquest travessa l’Atlàntic de E. a O. i la seva intensitat i posició varia segons l’època de l’any. Era convenient que tots els recorreguts que fessin des de l’hemisferi nord fins a Amèrica del sud travessant l’Atlàntic es realitzessin a partir de l’octubre que era quan aquest corrent era més dèbil o bé durant el març quan també disminueix la velocitat d’aquestes aigües i per tant podien patir menys variacions de rumb. Per contra, els mesos en què el corrent és més intens són juny, juliol i agost.\nEl bergantí goleta Prudente va realitzar un viatge des de Màlaga fins a Montevideo que va començar el 3 de març del 1884 arribant al seu destí el 14. El 17 de setembre del mateix any van sortir cap a l’Havana, travessant el corrent Equatorial del sud aproximadament a mitjans d’octubre. A partir d’aquest exemple extret del quadern de bitàcola de Pedro Rodes veiem com buscaven la millor època de l’any per navegar, no ho feien simplement quan ells volien, sinó que també buscaven les millors condicions.\nTot i que els corrents atlàntics eren uns grans aliats pels velers del segle XIX per anar fins a les costes americanes, no eren els únics. Els vents eren els altres ajudants que feien possible el comerç entre el continent europeu i l’americà. En especial els vents alisis.\nAquests són uns vents que bufen des d’una latitud d’entre 35o-30o cap a l’equador. La seva direcció és del N.E. cap al S.O. en l’hemisferi nord i del S.E. cap al N.O. en l’hemisferi sud. Eren els vents més favorable que pràcticament els portaven directament pel rumb que havien de seguir per arribar al seu port de destí on establirien les seves relacions mercantils. D’aquí que siguin anomenats pels anglesos trade winds, vents del comerç.\nPer tant, en qualsevol viatge, era molt important tenir un coneixement clar del vent i del mar. Gràcies al diari de navegació de Rafael Giménez Such podem fer-nos una idea de com classificaven aquestes condicions meteorològiques que eren apuntades amb número en la tablilla de la singladura o bé en forma de redactat en l’apartat d’acaecimientos.\nPart d’una pàgina del diari de navegació de Rafael Giménez Such:\n Cuaderno de bitacora para uso de D. Pedro Rodes. Museu Municipal de Nàutica del Masnou.\nGrup Enciclopèdia Catalana. http://www.enciclopedia.cat/fitxa_v2.jsp?NDCHEC=0076799&BATE=alisis (29/12/2010)\nAltres aspectes de la navegació:\nLa maniobra naval


Redacció Catalunyapress | dijous, 26 de desembre de 2019\nL'Audiència Nacional ha decretat aquest dijous la llibertat sota fiança de 5.000 euros per Ferran Jolis, un dels CDR investigats per integració en organització terrorista. El representant legal del detingut va presentar aquesta setmana un escrit contra l'ordre de detenció que ha resolt el magistrat de guàrdia Santiago Pedraz, acordant la seva llibertat.\nFa menys d'una setmana el tribunal ja va deixar en llibertat sota fiança a Xavier Duch, Eduard Garzón i Xavier Buigas, que hauran algunes mesures cautelars, com una compareixença setmanal davant del jutjat, la prohibició de sortir d'Espanya i la fixació d'un telèfon, domicili i persona de contacte per a rebre qualsevol tipus de comunicació judicial.\nAquesta decisió es va prendre després que la Fiscalia canviés d'opinió i en només un mes va sol·licitar la llibertat sota fiança per als detinguts, al·legant que "no van manipular el material explosiu".\nAquest integrant dels CDR, encara que no va manipular material explosiu, era un dels caps de la cèl·lula i va ser una de les persones que van assistir a les reunions mantingudes amb la germana de Puigdemont a la qual, segons explica, "li va passar material confidencial" .


Notícies - Sant Cugat augmentarà els recursos perquè les persones grans siguin un 'eix transversal' del mandat\nDignificar els casals, crear un consell de la gent gran i fer un pla estratègic són alguns dels projectes que impulsarà el govern\nel 22/febrer Martí González Política PDF\n'La gent gran serà un eix transversal d'aquest mandat'. Així s'ha expressat la tinenta d'alcaldia de Drets Socials i Igualtat, Núria Gibert, en una entrevista a Cugat Mèdia, en què ha reconegut que a Sant Cugat 'tenim un repte' pel ràpid envelliment de la població en els darrers anys. Per això, el govern vol 'engreixar el múscul' dels recursos per fer més accions 'propositives' i solucionar així, amb les eines de l'administració local, les necessitats concretes d'aquest col·lectiu.\nLes primeres accions, un cop s'aprovin els pressupostos, seran 'redignificar' els espais dels casals de gent gran, elaborar un Pla estratègic i crear el consell de la gent gran, un òrgan consultiu 'llargament reivindicat' i que ha 'd'ajudar a traçar polítiques'.\nPel que fa a la Plataforma de Pensionistes de Sant Cugat, activa des de fa dos anys a la ciutat, Gibert ha assegurat que comparteix 'algunes de les seves demandes', tot i que moltes no són de competència municipal. Això sí, la tinenta d'alcaldia s'ha posicionat 'al seu costat' per reivindicar unes pensions dignes que, segons el seu parer, haurien d'estar incloses als pressupostos generals perquè 'és una responsabilitat col·lectiva que aquestes persones puguin fer l'última etapa de la seva vida d'una forma digna.'\nI pel que fa a la construcció de la residència pública, una de les principals reivindicacions de la plataforma el projecte de la qual s'ha de redactar aquest any, Gibert ha recordat que tampoc és competència de l'Ajuntament però que faran el possible per 'accelerar el procés'. Això sí, fa la reflexió que la residència 'no cobreix les necessitats completes d'aquesta franja d'edat' i que cal assistir al col·lectiu amb ajudes concretes. El servei d'atenció domiciliària, que augmentarà, és un dels més 'importants i millor valorats', però també s'implementaran aquest any altres projectes, un estudi de prospecció i de detecció de què passa als barris més envellits i l'oficina de drets energètics, per combatre amb ajudes i intervencions a les cases contra la pobresa energètica.\nAra ens toca engreixar el múscul de la maquinària per després fer les accions. Amb els recursos que teníem és difícil fer tot el que volem fer. Però la gent gran serà un eix transversal d'aquest mandat.\nLes persones grans, un 'eix transversal' del govern de Sant Cugat / Foto: Guillem Babitsch (Cugat Mèdia)


Postgrau en Malatia Mental i Alteracions de la Conducta en Persones amb Discapacitat Intel·lectual (Semipresencial) | UIC Barcelona\nPostgrau en Malatia Mental i Alteracions de la Conducta en Persones amb Discapacitat Intel·lectual (Semipresencial)\nPostgrau en Malaltia Mental i Alteracions de la Conducta en Persones amb Discapacitat Intel·lectual (Semipresencial)\nOctubre - Juliol\n16 - 40 Places\nCatalà, castellà i algunes assignatures en anglès\nAproximadament un terç de les persones amb discapacitat intel·lectual presenta trastorns de conducta i malalties mentals. Aquest fet suposa un dels principals reptes que han d’afrontar els professionals i serveis que els atenen.\nT’oferim formació semipresencial des d’un enfocament integrador biopsicosocial basat en l’evidència dels conceptes, models, planificació de serveis i tècniques d’avaluació i intervenció en l’àmbit de la salut mental i les alteracions de la conducta.\nTindràs l’oportunitat de fer pràctiques professionals, que t’ajudaran a aprofundir els coneixements adquirits en el programa.\nIntegrem el model d’atenció centrat en la persona des de la perspectiva ètica del suport conductual positiu. Ho fem amb els coneixements neurobiològics més recents subjacents en les anomenades conductes desafiadores.\nSatisfem així la demanda de molts professionals que atenen persones amb discapacitat intel·lectual en qualsevol tipus de servei. Tot això fa d’aquest Postgrau un curs únic al mercat per als que han de proporcionar suport a aquest col·lectiu.\nDonar-te les eines perquè coneguis els principals referents teòrics en l’àmbit de les persones amb discapacitat intel·lectual i malaltia mental / trastorns de la conducta.\nFormar-te en les habilitats necessàries per a l’avaluació i el diagnòstic de les malalties mentals i dels trastorns de la conducta en persones amb discapacitat intel·lectual.\nFormar-te perquè adquireixis les habilitats necessàries per al disseny i l’aplicació d’una avaluació biopsicosocial eficaç.\nFormar-te perquè puguis dissenyar i aplicar una intervenció biopsicosocial eficaç.\nFormar-te perquè adquireixis les habilitats necessàries per treballar en un equip multidisciplinari.\nSi ets un professional relacionat amb les ciències de la salut, la psicologia i l’educació i treballes amb persones amb discapacitat intel·lectual amb alteracions de la conducta, aquest és el teu postgrau.\nDiploma de Postgrau en Malalties Mentals i Alteracions de la Conducta en Persones amb Discapacitat Intel·lectual atorgat per la UIC Barcelona.\nPer llegir amb calma\nMàster Universitari en Fisioteràpia Pediàtrica - Oficial\nPostgrau en Dolor i Disfunció Miofascial\nMàster Universitari en Psicopatologia Legal, Forense i Criminològica - Oficial\nMàster en Fisioteràpia Manual Ortopèdica\nMàster Universitari en Gestió Sanitària - Oficial\nPostgrau en Intervenció Integral en l’Àmbit Social i de la Salut\nPostgrau en Fisioteràpia Pediàtrica


Capítol Me gusta escribir, me gusta leer: una propuesta para educación primaria\nEn aquest capítol veiem com nens i nenes de cinquè curs de primària es vinculen amb la literatura. Sobre aquest tema, és evident que no n'hi ha prou amb disposar de textos per afavorir que l'estudiantat en faci ús. És necessari que, a més, es vinculin amb, almenys, un adult plenament involucrat que exerceixi com a model de lector, de subjecte que acudeix a la lectura amb passió i lliurament, amb autèntic afany de gaudi. És així com en aquesta classe s'aconsegueix que la totalitat dels alumnes i les alumnes facin del llegir una activitat buscada i esperada, on el cinema intervé per potenciar l'aprenentatge de la lectura i on la producció de textos és un acte carregat d'entusiasme.\nDidàctica general i metodologia general, Didàctica de la llengua i la literatura, Didàctica de la tecnologia, Seqüències formatives i didàctiques, Didàctica de la llengua, Didàctica de la literatura, Mitjans audiovisuals i les TIC, Escriptura, Lectura, Dramatització, Literatura infantil/juvenil, Cinema, Teatre,