28 | Mai | 2020 | BELLATERRA.CAT\nArchive for 28/05/2020\nRESTAURANT BAR DEL TURÓ DE SANT PAU: “Carta dirigida al veïnat de Bellaterra”\nPosted in Bellaterra, tagged Bellaterra, Eli Fernandez, La terrassa de Bellaterra, Restaurant i Bar Turó de Sant Pau on 28 Mai 2020|\nBellaterra, 28 maig 2020\nDemà divendres 29 de maig obre “La terrasseta jardí de Bellaterra”\nFOTOS ARXIU DE BELLATERRA GOURMET\nEli Fernandez, titular del Cafè del Turó de Sant Pau|BELLATERRA GOURMET\nEstimades veïnes i veins,\nVolem informar-vos que el Bar & Restaurant del Centre Cívic Del Turó de Sant Pau torna a obrir les seves portes a partir de demà divendres 29 de maig. El seu horari durant la Fase 1 de desescalada serà de dimecres a diumenges de 17h a 22:30h\nCaminem poc a poc camí a la “nova normalitat”. Una normalitat molt poc normal. Impredictible i segurament no gaire còmoda. Cadascú necessitarem el nostre temps d’aclimatació a aquesta normalitat i ens costarà mes o menys tornar a sortir i fer segons quines coses amb tranquil•litat.\nPer aquest motiu, volem extremar les mesures sanitàries i de distanciament ampliant la distancia mínima de 2 metres entre taules fins a uns 3 metres de distancia. Reduint el numero de taules a les que podríem donar servei però guanyant tranquil•litat. Hem creat un passadís de plantes per accedir a les diferents taules de la terrassa, delimitades també entre petites illetes formades per mes plantes.\nTambé hem reduït temporalment la oferta gastronòmica (podreu consultar-la pròximament a la web). Durant aquesta fase no es farà servei de menú diari. Volem que aquesta fase tot sigui fàcil, tranquil i que serveixi d’adaptació tant per nosaltres com per els nostres clients. Agrupant esforços en la qualitat del servei i de producte i no en la quantitat, que anirà augmentant a mesura que avancin els dies i anem assumint noves fases de la desescalada.\nI com no tot pot ser restrictiu, a partir de demà inaugurem la nostra barra d’estiu a la terrasseta des don et prepararem els primers mojitos de la temporada.\nEsperem poder transmetre tota la cura, responsabilitat, distanciament i servei que a nosaltres com a clients ens agradaria gaudir en aquest moments de tanta desconfiança sanitària per culpa del Covid-19 però amb la quasi obligació de tornar a la suposada normalitat.\nCom sempre, sou totes i tots benvingudes!\nEli Fernandez i el seu equip\nEli Fernandez us dona la benvinguda al Restaurant Bar del. Turó de Sant Pau de Bellaterra|BELLATERRA GOURMET\nRESTAURANT-BAR DEL TURÓ\nCarrer 9, n.69 bis,\nHorari Fase 1 – Desescalada:\nDe dimecres a diumenges de 17:00H – 22:30H\nBELLATERRA MÚSICA: Els BBC Proms de Londres es reinventen aquest any en format digital\nPosted in Bellaterra, tagged Bellaterra música, Coronavirus, Proms BBC on 28 Mai 2020|\nDavant la incertesa generada per la pandèmia de l’covid-19, els BBC Proms no podran tenir aquest any el seu format habitual.\nL’emblemàtica cita, una de les més estimades pel públic britànic, es reinventa aquest any sota la fórmula d’un festival en format digital. Des del 17 de juliol i fins al 12 de setembre, els BBC Proms oferiran una amplíssima programació amb continguts dels seus arxius, a través de ràdio, televisió i internet.\nDurant les dues últimes setmanes de festival, però, la intenció és oferir concerts en viu des del Royal Albert Hall, amb diverses formacions musicals, des de recitals en solitari fins a música simfònica, amb intèrprets de rellevància internacional. La programació definitiva es farà pública en les properes setmanes, un cop aclarides les indicacions sanitàries per part de l’executiu britànic.\nPer obrir el festival, la mítica First Night of the Proms comptarà amb l’actuació conjunta de tots els instrumentistes i cantants de la BBC, uns 350 músics que actuaran conformant una gran orquestra virtual, per interpretar un encàrrec especial, comissionat a Iain Farrington, qui ha combinat les nou simfonies de Beethoven en una partitura única, per retre homenatge a el geni de Bonn en el seu 250 aniversari.\nEn declaracions de David Pickard, director de BBC Proms: “Aquests són temps extraordinaris per a la nostra nació i la resta de món, però demostren que necessitem més que mai la música i les indústries creatives. Aquest any els Proms no tindran lloc tal com els coneixíem, sinó els Proms tal com els necessitem. Proporcionarem un estiu musical estimulant i enriquidor tant per al públic fidel dels Proms com per a aquelles persones que descobreixin per primera vegada les riqueses que tenim per oferir “.\nVIST A BELLATERRA: Feu esport físic pujant o baixant escales de Bellaterra?\nPosted in Bellaterra, tagged Vist a Bellaterra on 28 Mai 2020|\n“Bellaterra té diferents carrers amb escales per practicar l’esport físic”\nVeïnat del barri del Viot de Bellaterra fa esport saludable pujant i baixant els 36 esglaons de l’escala del carrer Doctor Fleming fins al carrer Terranova\n30 esglaons de l’escala del carrer Doctor Fleming|BELLATERRA.CAT\nTV SANT CUGAT: Reclamen crear un carril bici als Túnels de Vallvidrera per connectar Sant Cugat amb Barcelona\nPosted in Bellaterra, tagged Túnel de Vallvidrera, Vallés occidental on 28 Mai 2020|\nLa plataforma ciutadana BikeVidrera ha engegat una campanya de recollida de signatures per connectar el Vallès Occidental, i per tant Sant Cugat, amb Barcelona a través d’un carril bici als Túnels de Vallvidrera.\nTúnel de serveis Túnels de Vallvidrera i túnel ciclista de Morlans (Donosti) Imatge: BikeVidrera\nPer tant demanen habilitar per a un ús ciclista els Túnels de Vallvidrera per tal de connectar el Vallès Occidental amb Barcelona travessant el massís de Collserola.\nD’aquesta manera volen facilitar que des del Vallès Occidental es pugui accedir a la zona central de la capital catalana en un temps similar al cotxe però de forma saludable, ràpida, sostenible i econòmica. El temps de trajecte actual en bicicleta entre Sant Cugat i Barcelona que ara és de la 1h15 i aquest es veurà reduït a un terç de la seva durada. A la vegada oferirà una alternativa al cotxe i la moto i ajudaria a descongestionar el transport públic per fer-lo més eficient.\nLa plataforma creu que l’actual situació de pandèmia per coronavirus és una oportunitat històrica per fer realitat aquest projecte i que la bicicleta és la gran aliada per promoure una mobilitat segura i saludable.\nProposen habilitar el túnel ja existent de 2,5 km que corre paral·lel al túnel principal.\nAquest va ser construït als anys 70 per verificar la viabilitat de perforació de la muntanya. El túnel de serveis connecta amb el túnel principal a través de galeries transversals i els recintes de seguretat en cas d’emergència, situats al llarg del traçat. Apunten que gran part de la inversió necessària fer realitat aquesta proposta ja ha estat resolta donat que el túnel per on circularan les bicicletes està ja perforat i es pot recórrer actualment sense cap dificultat.\nÚLTIMA HORA: “L’EMD de Bellaterra autoritza a la restauració instal·lar taules a la vorera pública”\nPosted in Bellaterra, tagged Bar del Club, EMD Bellaterra on 28 Mai 2020|\nPer ajudar a la situació econòmica de la restauració de Bellaterra, el govern municipal de l’EMD autoritza situar més taules a l’espai públic. Terrassa privada del Bonaparte de Bellaterra|CEDIDA Eli Fernández a la vorera pública del Cafè del Turó de Sant Pau|BELLATERRA. CATS’hauran de respectar les distàncies de seguretat que marca la fase 1 de desescalada. Terrassa privada del Bar del Club Bellaterra|BELLATERRA. CAT Vorera pública de l’Hostal Restaurant Sant Pancraç vist des de l’estació FGC|ARXIU BELLATERRA.CAT\nBELLATERRA GOURMET: “Marcs és l’únic restaurant de Bellaterra que durant la pandèmia del coronavirus ha ofert servei al veïnat”\nPosted in Bellaterra, tagged Bellaterra Gourmet, Marcs de Bellaterra, Restaurant jardí on 28 Mai 2020|\n“Oberta la florida terrassa jardí del Restaurant Marcs de Bellaterra”\nLa solidaritat amb tot un poble es veu en moments dificils, i el Restaurants Marcs de Bellaterra mereix tot el nostre sincer reconeixement i ajuda una vegada pasat a la fase 1 de desescalada.\nOberta la terrassa jardí del Restaurant Marcs de Bellaterra|CEDIDA\nDes de Bellaterra Gourmet volem transmetre el nostre homenatge i agraïment a la família profesional del Restaurant Marcs per la seva entrega i servei solidari, per oferir-nos cada dia un boníssim Menu Migdia a 10€\nRestaurant jardí Marcs de Bellaterra|BELLATERRA GOURMET\n“Mai oblidarem la vostra gran tasca i dedicació durant la pandèmia del coronavirus a Bellaterra”\nMil gràcies en nom del veïnat que cada dia ha pogut apropar-se per recollir-lo i gaudir de la vostra honesta gastronomia!\nVIST A BELLATERRA: Bon dia amb les les flors d’un dels mil jardins privats de Bellaterra!\nPosted in Bellaterra, tagged Catalunya, Viles Florides, Vist a Bellaterra on 28 Mai 2020|\n“Bellaterra sempre dona la benvinguda amb les flors dels seus cuidats jardins privats, mereixedors de ser membres del club de Viles Florides de Catalunya”\nJardí privat al barri de Terranova |BELLATERRA. CAT\nDOL OFICIAL: El més llarg en democràcia, per les 26.000 víctimes mortals de la Covid\nPosted in Bellaterra, tagged Coronavirus, Dol oficial on 28 Mai 2020|\nAhir dimecres han començat 10 dies de dol i s’han fet minuts de silenci arreu\nMinut de silenci davant del Palau de la Generalitat (ACN / Laura Fíguls)\nCCMA|Minut de silenci aquest dimecres en moltes ciutats catalanes per les víctimes de la Covid. Ha estat el primer dels 10 dies de dol oficial decretats pel govern espanyol.\nEspanya ha entrat, d’aquesta manera, en el període de dol oficial més llarg de la democràcia per recordar i homenatjar les més de 26.000 víctimes mortals del coronavirus. Les banderes onejaran a mig pal i lluiran un crespó negre fins al proper 6 de juny.\nAl migdia, el govern de la Generalitat i l’Ajuntament de Barcelona han guardat un minut de silenci a la plaça Sant Jaume. Per separat, i cadascú davant de l’edifici de la seva institució -els membres del govern encapçalats pel president, Quim Torra, i el consistori liderat per Ada Colau- han mostrat els seus respectes pels difunts dels últims mesos per la Covid-19.\nEn acabar l’acte, Torra i Colau s’han saludat -mantenint les distàncies- al mig de la plaça, acompanyats dels seus respectius governs. Les banderes de la Generalitat i l’Ajuntament onegen a mig pal.\nTambé a l’exterior del Parlament de Catalunya s’ha fet el silenci al migdia, així com a la resta d’ajuntaments, organismes oficials i altres entitats i empreses que s’hi han adherit.\nEl dol oficial es decreta com a mostra de condol i en memòria de persones rellevants o víctimes mortals d’alguna tragèdia. El pot decretar el govern espanyol a nivell estatal, o la Generalitat a Catalunya, o els ajuntaments en el seu àmbit d’actuació.\nLa principal mesura que ho fa visible és que les banderes onegen a mig pal i poden portar crespons negres.\nGeneralment, quan es decreta el dol oficial, també es fa un minut de silenci, com ha estat el cas aquest dimecres.\nAquest dol pels morts de la Covid es va anunciar el 7 de maig, però es fa ara, quan tot el país ha passat a la fase 1 de la desescalada.\nNo hi ha cap norma que reguli la durada d’un dol oficial, però aquest del coronavirus, que s’allargarà 10 dies, és el més llarg que s’ha fet mai en democràcia. Quan va morir Franco es van decretar 30 dies de dol.\nPels atemptats de Madrid de l’11M i els de Barcelona i Cambrils del 17A o es van fer tres dies de dol.\nARA EDITORIAL: Ajudes europees i principi de subsidiarietat\nPosted in Bellaterra, tagged Comissió Europea, Coronavirus on 28 Mai 2020|\nLa Comissió Europea va recollir ahir el guant de la proposta franco-alemanya i va plantejar un pla de rescat econòmic per a tota la UE per valor de 750.000 milions d’euros, dels quals 500.000 serien ajudes directes i 250.000 tindrien forma de crèdits.\nEl pla respon a les expectatives dels països més afectats per la pandèmia, que són Itàlia i Espanya, que també en serien els principals beneficiaris. En concret, Itàlia rebria al voltant de 80.000 milions en transferències i Espanya uns 75.000.\nAquest pla encara ha de superar molts obstacles per ser efectiu, però en si ja suposa un pas de gegant pel canvi de paradigma que comporta. Aquests 500.000 milions sortirien de deute a 30 anys que emetria la mateixa Comissió Europea i que hauria de posar les bases per reconstruir les economies més malmeses pel coronavirus. Els països del nord, amb Holanda al capdavant, ja han arrufat el nas i es disposen a presentar batalla, ja que pretenen que tot el paquet d’ajuda sigui en forma de crèdits condicionats a reformes estructurals. De fet, la Comissió ha incorporat aquesta condicionalitat en la seva proposta, però no és segur que amb això n’hi hagi prou.\nUna primera cimera de caps d’estat i de govern s’ha convocat per al 18 de juny, però a Brussel·les creuen que l’escenari més realista és que no es pugui donar llum verda al pla, previsiblement amb alguna correcció, fins a principis de juliol, de manera que els primers diners arribarien als estats al mes de setembre. Un cop més els mecanismes de reacció de la Unió davant d’una crisi econòmica són lents i farragosos, sotmesos a negociacions interminables que sempre acaben descafeïnant els acords i restant-los ambició. Però si aquesta vegada s’aconsegueix salvar el cor de la proposta, l’espera haurà valgut la pena, perquè per primera vegada hi haurà una mutualització del deute a través de la Comissió Europea, que funcionarà com un autèntic govern federal (en el sentit que va donar Alexander Hamilton als Estats Units).\nAra bé, perquè la intervenció europea acabi sent autènticament federal hauria de dirigir directament aquests fons al que en llenguatge europeu es coneix com a regions o entitats subestatals. D’acord amb el principi de subsidiarietat, aquests diners haurien de ser gestionats directament. En el cas de Catalunya, per la Generalitat, que és l’administració més pròxima al territori i que coneix millor la seva realitat econòmica, social i sanitària.\nAquesta seria l’única manera d’evitar que la política partidista –és a dir, els interessos de PSOE i PP i també els de la superestructura que controla l’Estat– interferereixi en el debat econòmic. Igual que als anys 60 va ser el Banc Mundial qui va dir a Espanya on s’havia de construir la primera autopista (l’AP-7 que recorre la costa mediterrània), ara Brussel·les hauria de fixar els criteris d’inversió sectorial i territorial, i fer confiança als governs autònoms que tenen la responsabilitat de rescatar l’economia amb decisions estratègiques i sostenibles a llarg termini.


Reus viurà una nova i diferent edició del Reus Ocult els dies 3 i 4 d'octubre | La Guia De Reus\nInici Actualitat Reus viurà una nova i diferent edició del Reus Ocult els dies...\nReus viurà una nova i diferent edició del Reus Ocult els dies 3 i 4 d’octubre\nL’Associació Espais Ocults organitzarà pels propers dies 3 i 4 d’octubre una nova edició del Reus Ocult\nAteses les circumstàncies sanitàries actuals, l’edició serà diferent però s’ha preparat pensant en garantir la seguretat i la salut dels participants, tal com s’ha explicat aquest dijous en una roda de premsa en la que hi han intervingut, a més dels organitzado rs, els regidors Montserrat Caelles, de Promoció de Ciutat, i Daniel Recasens, de Cultura i Política Lingüística.\nUna de les primeres diferències respecte les anteriors edicions serà que és necessari inscripció prèvia a través de la pàgina web de l’associació Espais Ocults. Les reserves, que seran gratuïtes, es poden fer fins al divendres 2 d’octubre, en grups tancats i aforament molt limitat. Si queden places disponibles, es podrà fer la inscripció al punt d’informació que hi haurà a la plaça del Mercadal fins a 15 minus abans de l’inici de les activitats el mateix dissabte.\nLes visites seran sempre en espais oberts, amb l’objectiu de garantir la màxima seguretat.\nL’oferta d’aquest any serà triple. Per una banda, es comentaran tres espais emblemàtics: la plaça de Mercadal i les seves curiositats urbanístiques; les Peixateries Velles, on hi ha l’obra d’un virtuós escultor poc conegut; i, el Pallol, des d’un punt de vista històric i urbanístic. L’objectiu de l’associació és ensenyar aquests espais amb una mirada que anirà més enllà de l’habitual.\nIgualment, s’oferiran dues rutes: “Ora pro nobis”, resseguint algunes de les capelletes que hi ha, o hi havia en punts de la ciutat i la ruta “Tranquimazín”, amb voluntat de fomentar l’esperit crític entre els assistents.\nFinalment, es podrà “entrar” a espais, sense entrar-hi. Amb ulleres de realitat estereoscòpica, que es podran adquirir en el punt d’informació que l’associació tindrà a la plaça Mercadal, el visitant podrà veure espais tancats des de l’exterior. Aquestes ulleres es llogaran per tot el cap de setmana i es podran tornar (si estan en bones condicions) o se les podran quedar els visitants com a record). Amb les ulleres, es podrà pujar al Campanar, sense trepitjar-ne cap esglaó; entraran a la Sala Noble de la Reial Congregació de Puríssima Sang; passejaran per l’interior del Círcol i finalment, es podrà entrar a la casa Gasull.\nDes de l’associació Espais Ocults es vol agrair a tots els propietaris i responsalbes dels espais la bona predisposició i l’esforç extraordinari que suposa enguany poder aconseguir que Espais Ocults sigui una realitat. Per part de l’Ajuntament, tant Montserrat Caelles com Daniel Recasens han agraït el treball de l’associació per fer aquesta nova edició de la iniciativa que permetrà continuar treballant per oferir activitats culturals i patrimonials amb seguretat i mantenint les mesures i recomanacions sanitàries.\nArticle anteriorLes Festes de Misericòrdia de l’any 1929, en un pel·lícula\nArticle següentEls residents a Salou podran estacionar il·limitadament i amb una tarifa superreduïda a la zona blava amb l’App Aparcar


Aude! 25 > Preparats per al canvi > Dream Schools\nDreams School es desenvolupa en quatre línies d’acció que integren diferents metodologies i constitueixen un model d’aprenentatge innovador. Per a cada una d’elles es concreten uns objectius i eines bàsiques:\n“Qualsevol millora ha d’anar en la direcció de comptar amb el professor i que se senti una peça important en aquest procés, perquè les dades deixen ben clar que no és que sigui important, és que és el més important, per sobre de programes, tecnologia, innovació, metodologia...”. John Hattie\nUn projecte educatiu sòlid ha de saber conjugar tota la part positiva de l’extensa tradició pedagògica amb la capacitat d’adaptar-se al canvi i innovació de les noves corrents educatives. A més, és necessari fer-ho potenciant la pròpia identitat.\nUna escola amb futur necessita una transformació que es mantingui al llarg del temps i que situï al docent en el centre del canvi. No podem esperar que els paradigmes educatius romanguin inalterables, les troballes científiques no han fet més que començar i la tecnologia avança a un ritme vertiginós.\nPer a aconseguir-ho en DREAM SCHOOLS comptem amb tres factors de sostenibilitat: un equip d’experts i docents que lideren la transformació; un procés de formació contínua que es complementa amb un acompanyament a través del coaching educatiu a cada docent i, finalment, una estructura de lideratge pedagògic que personalitza i dinamitza el procés en cada centre educatiu.\nPer a continuar aprenent al llarg de la vida\n“L’única habilitat competitiva a llarg termini és l’habilitat per a aprendre. És necessari educar persones que sàpiguen actuar quan s’enfronten a situacions per a les quals no han estat especialment preparades”. Seymour Papert\nEls continguts que s’aprenen en el col·legi sovint queden obsolets en enfrontar-se al futur universitari, professional o personal. Per aquest motiu l’habilitat realment necessària és la capacitat de ser capaç d’aprendre. Aquest tipus d’aprenentatge és principalment un aprenentatge competencial. Un aprenentatge que va més enllà de les habilitats i dels coneixements i que desenvolupa una sèrie d’actituds, hàbits i disposicions –com la curiositat, el pensament crític, la resiliència, l’empatia, el compromís, o la saviesa– que revesteixen a les noves generacions d’una forta consciència sobre el valor i les oportunitats d’aprenentatge que troben diàriament en el seu entorn, dins i fora de l’escola.\nUn mètode únic i global\n“El major impacte en l’aprenentatge procedeix de les experiències diàries que viuen els alumnes a les aules com a conseqüència de com ensenya el professorat, i no tant pel que ensenyen”. Dylan Wiliam\nAmb la incorporació de noves metodologies pedagògiques als fonaments clàssics de l’educació de la persona, busquem facilitar l’adquisició de coneixements profunds i el desenvolupament de les competències necessàries per treballar amb competència i viure feliços en plenitud. DREAM SCHOOLS integra diferents metodologies, estratègies i tècniques didàctiques unides per a cooperar en un objectiu comú: aconseguir l’aprenentatge i desenvolupament eficaç de tots els alumnes adaptant-se a les necessitats de cadascun, en cadascun dels seus períodes maduratius.\nÉs un tot que es compon de cinc elements essencials: L’aprenentatge cooperatiu; El pensament crític i creatiu; L’avaluació formativa; Entorns d’aprenentatge personalitzats i Aprenentatge per Projectes.\n“Si uns pares volen donar als seus fills un regal, el millor que poden fer és ensenyar-los a estimar els reptes, créixer dels seus errors, gaudir de l’esforç, i continuar aprenent sempre. D’aquesta manera els seus fills no depenen de l’elogi, i tindran tota una vida per a créixer confiant en si mateixos”. Carol Dweck\nEn els últims anys s’han produït grans avanços científics en psicologia i pedagogia, molts d’ells s’han vist enfortits per una ciència emergent, la neuroeducació.\nEn DREAM SCHOOLS assumim alguns dels més rellevants i els apliquem com a fonament a la nostra proposta pedagògica per a aconseguir un model d’aprenentatge integrat i eficaç, dinàmic i sostenible.\nUna forma d’entendre l’educació\n“L’alumne ha de ser considerat com a persona. No com un organisme que reacciona davant els estímuls del mitjà, sinó com un ésser actiu en la seva pròpia educació, que explora i canvia el món que li envolta. Amb singularitat, autonomia i obertura, que s’ennobleix pel fet de viure i obrar com a persona”. Víctor García Hoz\nTota persona és única i té dret a la millor educació. DREAM SCHOOLS posa en valor aquesta idea gràcies a tres principis educatius que guien la seva implementació:\nEn aquest sentit, la major fortalesa i, en gran manera la principal facilitadora tant de l’equitat com de la inclusió és l’educació personalitzada, que integra aquelles metodologies i eines didàctiques especialment dissenyades per a potenciar l’aprenentatge de cada alumne adaptant-se a les seves circumstàncies, ritmes i interessos personals, garantint el seu progrés i maduració continus.\nOrientat al creixement personal\n“La millor manera de predir el futur és crear-lo”. Stephen Covey\nVolem treballar amb el desig de millorar el món on vivim, amb el profund compromís d’acompanyar cada persona a desenvolupar-se en llibertat i així arribar el més lluny possible en el camí de la seva pròpia felicitat. Amb DREAM SCHOOLS proposem que cada alumne adquireixi les fortaleses del model AIRISS, que el permetran seguir aprenent tota la vida i desenvolupar un lideratge ètic en el context del segle XXI.\nEl model pedagògic està dissenyat per a contribuir al creixement personal de l’alumne mitjançant l’adquisició de les virtuts i hàbits necessaris per a consolidar els quatre pilars bàsics de l’educació: aprendre a conèixer, aprendre a fer, aprendre a viure junts, aprendre a ser.\n“Perquè un alumne aprengui i vulgui continuar fent-lo durant tota la vida, la seva experiència de l’aprenentatge ha de ser inoblidable i inspiradora”. Richard Gerver\nQuina educació necessiten les noves generacions per a enfrontar-se amb èxit als reptes que els planteja el futur i convertir-se en persones íntegres, ciutadans responsables i professionals competents, que continuïn aprenent al llarg de tota la seva vida?\nLa resposta la vam voler donar mitjançant la creació de DREAM SCHOOLS. Una metodologia per a transformar l’aula, el col·legi i qualsevol experiència educativa en una gran aventura, un repte emocionant de superació i aprenentatge, per a tots i cadascun de tots els alumnes.\nUn model pedagògic sostenible\nEn el món actual el canvi forma part del dia a dia. Després de la guerra freda es va encunyar l’acrònim V.U.C.A. per a definir el món volàtil, ple d’incerteses sobre el futur, i cada vegada més complex i ambigu en el qual vivim.\nLa velocitat dels avanços tecnològics i la recerca fa que grans descobriments com el telègraf, la màquina de vapor o l’electricitat que abans succeïen cada 100 anys, ara es produeixin diàriament.\nEn l’actualitat aquesta forma de veure el món s’estén tant a organitzacions com sistemes educatius, i s’utilitza per a dissenyar estratègies capaces de donar respostes d’èxit en un entorn incert i complex com el d’avui.


Dissabte que ve viurem una jornada especial en la casa del bàsquet europeu de formació. Com a part de les activitats que engloba el Festival Internacional de Cine Infantil de València (FICIV) que s'està celebrant estos dies en la ciutat, l'elenc de la pel·lícula “Campeones” el gran èxit dirigit per Javier Fesser i triat per a representar a Espanya en la pròxima edició dels Oscars de Hollywood, visitarà la instal·lació.\nEls jugadors que conformen l'equip que protagonitza la pel·lícula, jugaran un partit d'exhibició davant de l'Aderes de Burjassot, l'equip de l'Associació Esportiva, Rehabilitadora i Social de Burjassot (València) que va servir d'inspiració per a la història.\nA les 16 començarà el partit, que tindrà una duració de mitja hora. A la finalització del mateix els protagonistes firmaran autògrafs als presents en un acte que serà de portes obertes per a tot aquell que vullga participar.\nUn exemple més de les múltiples possibilitats de L’Alqueria del Basket, preparada per a albergar qualsevol tipus d'esdeveniment relacionat amb el nostre esport.


diciembre 2017 – Col·legi La Salle Inca\nEls nins i nines de 3 anys vos desitgen un Bon Nadal i un feliç any 2018\nBy Maria Picó on 23 diciembre, 2017 Comentarios desactivados en Els nins i nines de 3 anys vos desitgen un Bon Nadal i un feliç any 2018\nBy DFM on 12 diciembre, 2017 Comentarios desactivados en Gran Xocolatada – 21 de desembre de 2017\nEl pròxim dijous, 21 de desembre, no et pots perdre la Gran Xocolatada que es celebrarà a l’escola!! (A partir de les 17:00h) Per a més informació… aquest any tenim a tota l’escola endinsada en el PROJECTE COMUNINCA’T, un projecte en el que treballam els diferents mitjans de comunicació. Per això, els nostres nins de […]\nCircular Nadal 2017\nBy DFM on 12 diciembre, 2017 Comentarios desactivados en Circular Nadal 2017\nIMPORTANT!!! Vos adjuntam la circular de les informacions més importants de final de trimestre i de Nadal!!!\nCampanya de la Joguina 2017\nBy DFM on 7 diciembre, 2017 Comentarios desactivados en Campanya de la Joguina 2017\nDe l’11 al 15 de desembre encetam una de les campanyes de sensibilitació i de solidaritat a favor dels que més ho necessiten: LA CAMPANYA DE LA JOGUINA. Aquests mesos, els nostres alumnes han fet de grans periodistes. Els alumnes d’Infantil han elaborat el cartell de la campanya. Els alumnes de tercer, han escrit una […]\nBy DFM on 7 diciembre, 2017 Comentarios desactivados en Campanya del Rebost 2017\nCom cada any, i gràcies a vosaltres, participam a la Campanya del Rebost a favor de Càritas. Aques any, l’escola organitza la Recollida de productes i aliments de l’11 al 15 de desembre. La Campanya del Rebost, és una campanya de recollida de productes per a cobrir necessitats bàsiques d’alimentació i higiene que es duu a terme […]


About: Lluís XIV de França\nLluís XIV (Saint-Germain-en-Laye, 5 de setembre de 1638 – Palau de Versalles, 1 de setembre de 1715) va regnar com a Rei de França i Rei de Navarra, el tercer de la Casa de Borbó (dins la Dinastia Capeta), des del 14 de maig de 1643 fins a la seva mort. També va ostentar els títols de Comte de Barcelona (1643-52) com Lluís II, el de Comte de Santa Coloma i Baró de Queralt (durant el mateix període) i co-príncep d'Andorra. Va heretar la Corona amb quatre anys, però no va assumir cap control del govern en persona fins a la mort del seu primer ministre, el Cardenal Mazzarino, el 1661.\nEl gran Delfí/ Lluís, Comte de Vermandois/ Lluís August de Borbó/ Marie Anna de Borbó/ Lluïsa Francesca de Borbó/ Lluïsa de Maisonblanche/ Lluís Alexandre de Borbó/ Lluís Cèsar, comte de Vexin/ Francesca Maria de Borbó/ Maria Teresa de França/ Carles de La Baume Le Blanc/ Princesa Anna Elisabeth de França/ Lluïsa Maria Anna de Borbó/ Princesa Maria Anna de França/ Felip Carles, duc d'Anjou/ Lluís Francesc, duc d'Anjou/\nLluís XIV (Saint-Germain-en-Laye, 5 de setembre de 1638 – Palau de Versalles, 1 de setembre de 1715) va regnar com a Rei de França i Rei de Navarra, el tercer de la Casa de Borbó (dins la Dinastia Capeta), des del 14 de maig de 1643 fins a la seva mort. També va ostentar els títols de Comte de Barcelona (1643-52) com Lluís II, el de Comte de Santa Coloma i Baró de Queralt (durant el mateix període) i co-príncep d'Andorra. Va heretar la Corona amb quatre anys, però no va assumir cap control del govern en persona fins a la mort del seu primer ministre, el Cardenal Mazzarino, el 1661. Lluís XIV va adquirir el nom de El Rei Sol (Francès: Le Roi Soleil) en actuar al Ballet de la Nuit (1653) als quinze anys d'edat. Ell representava a Apol.lo, el déu grec del sol i patró de les arts, que era una al·legoria. El seu carisma, com el seu entusiasme i admiració cap al ballet el van caracteritzar. Un altre malnom n'és Lluís el Gran (en francès Louis le Grand), regnà a França durant setanta-dos anys: el regnat més llarg de la història dels monarques francesos i de cap monarca d'un altre país europeu "major". Lluís tractà d'incrementar el poder francès a Europa, fent entrar el país en quatre grans guerres: la Guerra de Devolució, la Guerra francoholandesa, la Guerra dels Nou Anys, i la Guerra de Successió Espanyola. Va treballar amb èxit per tal de crear un estat centralitzat i absolutista; molts historiadors sovint el citen com a exemple del despotisme il·lustrat. Va esdevenir l'arquetip de monarca absolutista. Se li atribueix la frase "L'État, c'est moi" ("L'Estat sóc jo"), tot i que els historiadors consideren que es tracta d'un mite, i que és més probable que la frase li hagi estat atribuïda pels seus oponents polítics com una forma de deixar palès l'estereotip d'absolutisme que ell representava. Ben al contrari, Louis de Rouvroy, Duc de Saint-Simon testimonia el que Lluís XIV va dir al seu llit de mort: "Je m'en vais, mais l'État demeurera toujours." ("Jo me'n vaig, però l'Estat quedarà per sempre."). (ca)\nLluís XIV (Saint-Germain-en-Laye, 5 de setembre de 1638 – Palau de Versalles, 1 de setembre de 1715) va regnar com a Rei de França i Rei de Navarra, el tercer de la Casa de Borbó (dins la Dinastia Capeta), des del 14 de maig de 1643 fins a la seva mort. També va ostentar els títols de Comte de Barcelona (1643-52) com Lluís II, el de Comte de Santa Coloma i Baró de Queralt (durant el mateix període) i co-príncep d'Andorra. Va heretar la Corona amb quatre anys, però no va assumir cap control del govern en persona fins a la mort del seu primer ministre, el Cardenal Mazzarino, el 1661. (ca)\nLluís XIV de França (ca)\nfreebase:Lluís XIV de França


Hotel Kronig Zermatt Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSchlumattstrasse 141, Zona Moosweg, Zermatt, Suïssa, 3920 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Kronig\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Zermatt, Hotel Kronig és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Museu Matterhorn, Matterhorn Golf club, Area d'Ski Sunnegga Paradise a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nHotel Kronig ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, premsa, visites turístiques, servei de bugaderia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, balcó/terrassa, despertador, telèfon per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com centre esportiu, sauna, esquí, solàrium, ping pong. Hotel Kronig és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Zermatt.\nCal que informeu el Hotel Kronig de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Natura i Medi Ambient a L'Hospitalet de Llobregat: d’octubre 2016\nLa Gioconda no es pot trencar [Reflexions sobre el PDU Granvia i Cal Trabal]\nDestruir Cal Trabal és trencar la 'Mona Lissa' que és el Delta del Llobregat\nS'ha acabat el termini de presentació d'al·legacions al 'PDU Gran Via' de L'Hospitalet de Llobregat, un projecte urbanístic que afecta la franja sud del municipi, a l'entorn de la Gran Via, a Bellvitge. Aquest projecte inclou afectacions a la Important Bird Area del Delta del Llobregat, a la zona de Cal Trabal, a banda d'un impacte urbanístic sever com el que representa la construcció de grans blocs a tota la zona. L'Ajuntament sembla molt més interessat en que es soterri una part de la Gran Via (però vegeu les al·legacions de la Saboga questionant que es soterri gaire) que en mantenir el que ens queda de Delta del Llobregat al terme municipal, vistes les propostes contingudes en aquest pla.\nL'esmentat pla ha estat fortament contestat. Des del barri, amb la plataforma 'No més blocs' i des de la majoria de (excepte dos) grups polítics de l'Ajuntament, tots ells a l'oposició. També per les ONGs DEPANA, declarada d'utilitat pública i degana de la conservació de la natura a Catalunya, i La Saboga, pròpia de la ciutat. Aquest bloc també s'ha significat, i es significa, davant qualsevol agressió al que ens queda de medi natural al municipi.\nAra és temps d'analitzar les al·legacions. Alguns ja deuen estar preparant l'argumentari contra el que una bona part del poble sense lligams amb qui impulsa els projectes reclama. El clam és clar. Volem viure, som d'aquí. No més especulació amb els usos del territori, no més totxos, no més blocs. Els ocells ho diuen també. Queden pocs deltes, queden poques zones segures sense caça. Necessiten racons com els de L'Hospitalet de Llobregat. Potser considerats 'patatals' pels que no entenen com funcionen aquests sistemes naturals, més o menys antropitzats, però part indissoluble del delta del Llobregat. D'aquesta àrea d'importància internacional, una veritable Gioconda dins els espais amb valors propis de la Xarxa Natura 2000 europea, les Important Bird Areas . Trencar, mutilar, estripar, un racó d'aquesta àrea, com és el de L'Hospitalet, és com estripar aquesta obra d'art natural. Sí, és un racó, no afecta la cara ni el somriure del quadre, però ens hem carregat la nostra Gioconda del Llobregat. I estripant-la, ha deixar de ser el quadre que és. I és un quadre d'importància mundial. Com el nostre delta del Llobregat, del que cal Trabal en forma part.\nNo és un tot terreny creuant el Zambeze. És el c.Enric prat de la Riba cantonada Rodés el 23.9.2016 (Foto: videocaptura del video a El Periodico). Aquí comença el delta del Llobregat. Aquí l'aigua vol tornar on li pertoca, però es troba un delta humanitzat. Com el que es vol fer més avall també.\nFa poc ha plogut dos cops i la ciutat s'ha inundat. S'inunda perquè és un delta i sembla que ens haguem d'assabentar per tercers. S'ha de dir! És 2016 i això passa i passarà. Perquè no s'ha respectat que vivim a un delta inundable. Hi ha veïns als que se'ls ha inundat l'aparcament. El pont que passa sota la carretera de Collblanc es va inundar i el bus L14 va haver de canviar de ruta. Fets. Som en un ambient deltaic, mediterrani, on respectar el que això vol dir és important. I on zones com les de la Marina de L'Hospitalet són importants per a infiltrar aigua cap a l'aqüífer. Un aqüífer que ens estalvia diners als ciutadans en fornir l'aigua que serveix per a regar carrers i parcs. O que dona de beure el municipi veí d'El Prat de Llobregat. Afectarà també aquest pla directament la nostra butxaca en relació a aquest tema? Algú ho ha estudiat?\nDavant aquest pla que és contemplat com un desgavell més en territori deltaic, atenció, perquè ben bé amb 'l'esglesia' heu topat. I no és un tema que sorgeixi de manera espontània, que ja fa anys que venim dient que no ens en refiem... Ara teniu l'ocasió de fer cas al que us diu la gent, que no és poca cosa. Ara hi ha ocasió de rectificar i mirar de fer les coses de forma consensuada, escoltant el que us diuen les persones que hi viuen, que hi treballen, que hi respiren cada dia o que miren de curar-se a l'hospital més gran de la ciutat que es vol envoltar de totxo i ciment. Sembla que es vulguin fer més pisos quan la plaça Europa ni tan sols està acabada i menys encara plena de gent. En volem més? No hi som prou gent?\nEdifici inacabat. Amadeu Torner amb Natzaret, amb la pl.Europa de fons (Font:Google Street View, però està així a data octubre 2016).\nNo escoltar la gent és sempre un error. Quan hi ha tantes persones d'acord amb un tema on no hi guanyen res material serà per alguna cosa... I aquest convenciment mou muntanyes. Algú tindrà nervis. Normal en casos com aquest. Hi ha arguments de pes com per repensar el que s'ha presentat i començar a treballar aquests temes de la ma de la gent, de la ma de la terra que ens ha vist nàixer, de la ma del lloc on respirem i de la ma del lloc on encara alguns pensem que podem viure-hi. Si ens deixen, és clar. Els propers mesos seran llargs. Com diu la sèrie de televisió 'Winter is coming'. Preparem-nos. Tothom.\nPublicat per Ricard Gutiérrez blogs a 15:24 1 comentaris\nEtiquetes de comentaris: 2016, Bellvitge, cal Trabal, Delta del Llobregat, DEPANA, IBA, Xarxa Natura 2000, zona agrícola\nJa arriben els hivernants... i necessiten la marina de l'Hospitalet\nAligot Buteo buteo Torre Gran, L'Hospitalet de Llobregat 7.10.2016\nJa són aquí. Les rapinyaires hivernants ja arriben mentre companyes seves són en migració, com les 29 àguiles calçades (Aquila pennata) observades avui des de Viladecans i que de ben segur han travessat els cels de la ciutat malgrat no es pugui assegurar.\nEl que sí és segur és que l'aligot ja hi és a la Torre Gran i que un falcó pelegrí caçava a cal Trabal el mig dia del 7.10.2016. Les primeres titelles migratòries (Anthus pratensis) han estat registrades a Viladecans, Gavà i L'Hospitalet simultàniament i grups de corbmarins grossos (Phalacrocorax carbo) anaven prests direcció sud cap a les seves àrees més meridionals d'hivernada.\nLes zones de la marina de L'Hospitalet són de seguretat per a la caça, fet que atrau diferents espècies. Les característiques de cal Trabal i la Torre Gran així com el riu fan que siguin recer de moltes espècies protegides com aquestes rapinyaires i el planejament urbanístic ha de vetllar per a la preservació d'aquestes àrees i aquestes espècies.\nLlistat d'observacions (portal ornitho.cat)*\n× Pardals comuns Passer domesticus\n≥20 Estornells vulgars Sturnus vulgaris\n7 Garses Pica pica\n4 Orenetes vulgars Hirundo rustica\n≥300 Ballesters Apus melba\n≥10 Gavians argentats Larus michahellis\n1 Falcó pelegrí Falco peregrinus\n52 Corbs marins grossos Phalacrocorax carbo\n* Llistat parcial ja que no es va poder visitar tota la zona\nAquila pennata. Viladecans, 7.10.2016\nPublicat per Ricard Gutiérrez blogs a 11:31 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: 2016, cal Trabal, hivernada, migració, Torre Gran\nLa Gioconda no es pot trencar [Reflexions sobre el...\nJa arriben els hivernants... i necessiten la marin...


Espanyol B – CF Reus (1-0): «Eliminats de la Copa Catalunya amb el cap ben alt» | Reus - Web Oficial\nEspanyol B – CF Reus (1-0): «Eliminats de la Copa Catalunya amb el cap ben alt»\nLa primera part ha tingut un domini total roig-i-negre. Després d’uns minuts d’incertesa on el local Ángel ha estavellat la pilota al pal, l’equip de Xavi Bartolo ha controlat el guió de l’encontre gaudint de nombroses ocasions de gol. Karim Yoda ha protagonitzat les primeres accions de perill. L’extrem francès ha realitzat una internada per la banda dreta i la seva centrada l’ha rematat Rubén Enri enviant la pilota fora per molt poc. En la següent jugada, Yoda ha xutat de primeres des de dins de l’àrea petita i l’esfèric ha topat amb el pal de la porteria blanc-i-blava. A mesura que han avançats els minuts, el domini s’ha fet més evident. EL CF Reus ha gaudit de la possessió de la pilota buscant amb criteri les accions d’atac. Isaac Cuenca també ha estat protagonista en la vessant ofensiva. L’extrem reusenc ha estat a punt de marcar al 17’. El futbolista només havia d’empènyer la pilota però un defensa local ha refusat la pilota. Els blanc-i-blaus s’han vist obligats a tancar-se al darrere i no han tingut pràcticament opcions.\nDe les botes de Vítor ha nascut una jugada assajada que gairebé acaba en gol. El migcampista portuguès ha servit de córner i Àlex Carbonell ha empalmat la pilota enviant l’esfèric per sobre del travesser. Per part de l’Espanyol B, la segona i darrera aproximació de la primera part ha arribat mitjançant Alberto amb una rematada de cap que ha sortit per la dreta de la porteria de Pol Freixanet. El segon temps ha estat més igualat i s’han vist menys ocasions de gol. Cuenca i Yoda han provat dos xuts que han sortit fregant el pal però finalment el primer en avançar-se en el marcador ha estat l’Espanyol B. Els blanc-i-blaus han marcat l’1-0 gràcies a un gol de cap de Max Marcet al minut 65' de partit.\nTot i rebre el gol, el CF Reus ha continuat totalment bolcat a l’atac. Al 72’ Karim Yoda ha enviat la pilota fregant el travesser i al 80’ Vítor Silva ha enviat l’esfèric al pal en un llançament de falta directa. Els roig-i-negres ho han intentat fins al final i inclús l'àrbitre no ha assenyalat penal en un parell de jugades molt dubtoses. Malgrat això, no han aconseguit empatar el marcador. D’aquesta manera, l’equip de Xavi Bartolo cau eliminat dels quarts de final de la Copa Catalunya. El proper partit del CF Reus tindrà lloc dissabte 10 de novembre a les 16.00 hores al camp del Cádiz CF.


La Cotorra de la Vall: El poble valencià li trau targeta roja a Fabra\nFoto: La Veu del P.V.\nLes polítiques del PP i del govern d'Alberto Fabra, entre elles el menyspreu i les agressions a la nostra llengua, el tancament de RTVV i les emissions de TV3, els retalls en educacio i sanitat i dependencia... tantes i tantes coses han dut a una part dels valencians a expressar-se en contra i dir que no aguanta més a aquest PP .\nAquesta vesprada, es feia una concentració simultàniament a Castelló i València, per demanar que el govern dimiteixi i convoqui eleccions avançades. "El PP ha portat el país a una situació absolutament insuportable. No podem callar. La societat valenciana està prou rebolicada'"deia la portaveu del moviment, la periodista Rosa Solbes que denunciava “el gran dèficit democràtic en el debat públic i al parlament. Tenen majoria absoluta, o més ben dit, absolutista, però governen per a una minoria”.\nA Valencia els manifestants han recorreguts els carrers de la ciutat distribuïts en columnes i s’han unit tots en la plaça de la Verge, on s’ha llegit un manifest que posa de relleu la difícil situació per la qual travessa el País Valencià a tots els nivells a causa del model econòmic, social, cultural i polític del PP que governa la Generalitat Valenciana. També s’ha recordat el model d'especulació impulsat durant els anys de la bombolla immobiliària, l'infrafinançament, la pèrdua de les caixes d'estalvi, el tancament de Ràdio Televisió Valenciana o la 'prohibició' de TV3 i Catalunya Ràdio.\nAquesta iniciativa per demanar la dimissió de Fabra i eleccions avançades està recolzada per Acció Cultural del País Valencià , Ca Revolta, Escola Valenciana, Societat Coral El Micalet, Valencians pel Canvi; els sindicats La Unió de Llauradors i Ramaders, CCOOPV, UGTPV, Intersindical Valenciana així com Plataforma en defensa de la llei de la dependència, Coordinadora Discapacitat i Dependència, ACDESA-PV, ACICOM, Plataforma per l'Ensenyament Públic, Salvem el Cabanyal, Federació de Dones Progressistes, Mildenou, Comité d'Empresa RTVV, PAH, Grup per a la recuperació de la memòria històrica, Comissió cívica per un hospital digne a Campanar, Coordinadora de Plataformas en Defensa de las Personas Desempleadas i els partits polítics Compromís, EUPV i PSPV-PSOE.\nPublicat per La Cotorra de la Vall a 21:13


SOCIETAT JUSTA: Ecologia i Ciutat.\n“La ciutat més gran és la que els meus passos creen en caminar”. Anònim.\nÉs una reflexió senzilla en la seva forma, però realment densa en el seu rerefons. Defineix de manera preclara quin és el sentit de ciutat a escala humana, ecològica i sostenible.\nÉs l’ésser humà, el ciutadà, que hauria de ser el model de referència per configurar el seu àmbit de vida i la relació amb els seus veïns. Per tant, cal buscar fórmules de participació de l’individu en les preses de decisions, de manera que les propostes d’àmbit urbà no estiguin dissociades de les veritables necessitats i desitjos referenciats al seu lloc de residència.\nPer moltes opcions polítiques, la relació de la ciutadania amb la construcció i evolució de la ciutat ha estat i segueix sent una cosa poc rellevant i sense interès. Només s’ha entès la vertebració d’una urbe com la successiva requalificació de terreny, la construcció sobre aquest i la possibilitat de rendiments impositius relacionats amb el procés. Si bé l’habitatge és un dret per si mateix, els espais comuns no van ser ni són entesos com a part del desenvolupament bàsic de l’individu …\nL’anomenada via pública ha estat escenari de les més absurdes propostes arquitectòniques, condicionades i abonades per la megalomania dels governants de torn. Espais la utilitat dels quals havia de ser tutelada pel sentit comú, s’han convertit en llocs que lluny de facilitar les relacions humanes generen distàncies socials.\nUn urbanisme lògic s’ha d’establir des de les emocions senzilles, amb sentit de transcendència pràctica, asseverant la sensació de propietat de alló públic per part del veïnat. L’art de la prudència és necessari per evitar que la ciutat, la nostra casa, es converteixi en un escenari on s’inauguren aberracions amb pretensions de lluïment i reconeixement dels governants de torn.\nNo és tan complicat establir criteris de racionalització del nostre entorn. Al marge de discursos inflats de contingut i de difícil realització, el tractament dels nostres carrers, places i espais naturals s’ha de basar en una inversió racional i sostinguda. Paral · lelament a això, polítiques educatives s’incorporaran al adn ciutadà, la irrenunciable necessitat de respectar i protegir el que sent de cada un pertany també a tots …\nEn conclusió, inversió que doti a poc a poc de valor natural a la ciutat; neteja, criteris de sostenibilitat dels serveis, normatives locals racionals el compliment de les quals es tuteli i una imposició clara d’una idea: cap òrgan de govern té l’usdefruit de la ciutat . El carrer, per entendre’ns, és nostra.\nS.J.D. s’erigeix com l’única opció política purament local i independent de Sant Joan Despí. Un partit que neix a la nostra ciutat i per a la nostra ciutat, sense constituir una sucursal o espècie de franquícia d’un partit polític de major grandària. L’acció de S.J.D. es centra en els interessos dels ciutadans de Sant Joan Despí, sense estar condicionada en cap moment per executives, òrgans intermedis o la gestió de govern o oposició que puguin escometre els partits polítics tradicionals en els seus diferents àmbits d’actuació, ja estiguin les seus centrals dels mateixos situades a Barcelona o a Madrid. La seu de S.J.D. està i estarà sempre a Sant Joan Despí, i des d’aquí es prendran totes les decisions. D’altra banda, S.J.D. neix amb la voluntat de coordinar accions amb altres partits polítics de similars característiques que puguin existir o sorgir en un futur, ja que la nostra filosofia és traslladable a altres municipis.\nS.J.D. aspira a corregir el dèficit de representació que té la població de Sant Joan Despí, d’un partit polític inequívocament d’esquerres i conseqüentment contrari a qualsevol classe de nacionalisme o a seguir-li el joc al mateix, ja sigui directa o indirectament i procedeixi d’on procedeixi. La nostra labor defensarà els drets de la classe treballadora i dels més desfavorits de la societat per sobre d’interessos econòmics i/o de partit. Així mateix, encara respectant i acatant la Constitució Espanyola i l’Estatut de Catalunya, aspirem a un règim polític republicà, on no existeixin privilegis i/o discriminacions entre els diferents territoris d’Espanya i a la vegada es respecti i fomenti la rica pluralitat cultural i lingüística que ens caracteritza.\nS.J.D. defensa una gestió laica dels poders públics tant des del punt de vista religiós com a identitari, respectant en tot moment les diferents sensibilitats presents en la nostra societat. L’Administració ha de gestionar els diners de tots tenint en compte l’esmentada pluralitat i la legislació vigent. Ja que tots paguem impostos, aquests no han de ser utilitzats per afavorir, fomentar o marginar una determinada creixença o pensament polític. Insistirem que aquests principis es traslladin als mitjans de comunicació locals subvencionats total o parcialment amb diners públics. Tot això sense entrar en contradicció amb recolzar a institucions que objectivament afavoreixin amb la seva labor a la societat, al marge que poguessin tenir un marcat accent religiós i/o polític.\nS.J.D. procurarà en la seva acció la protecció de la Natura i del nostre entorn des de la defensa d’un ecologisme racional i sostenible. Farem especial recalcament en la neteja dels nostres carrers i edificis i en el seu adequat manteniment. De la mateixa manera insistirem en la necessitat del comportament cívic de tota la ciutadania i en el compliment de la normativa local sobre aquest tema, especialment per els qui primer han de donar exemple; els partits polítics locals. En aquest sentit, observarem que els cartells publicitaris, tant d’activitats municipals com de les diferents entitats i empreses, es pengin en els panells especialment existents a aquest efecte. Prestarem una atenció especial a la zona del riu Llobregat; al seu correcte estat, conservació i ús, observant acuradament que la utilització del sòl circumdant estigui concorde a la seva qualificació urbanística conforme a la legislació vigent.


NO AL TOC DE QUEDA! | arransantcugat\nEl juny del 2012 va sortir a la llum el Pacte per la Nit, un seguit de propostes consensuades entre propietaris de locals d’oci, entitats, associacions de veïns, representants polítics i tècnics municipals per tal d’abordar el tema de l’oci nocturn a Sant Cugat.\nEs van convocar un munt de reunions i les negociacions van durar gairebé un any, en les quals totes les parts van haver de cedir amb la intenció d’ampliar i garantir l’oferta nocturna de la ciutat i mantenir el dret al descans dels veïns.\nTot i així, des de la implantació d’aquesta proposta, vàries entitats i col·lectius del poble ens hem trobat en continus impediments a l’hora de dur a terme activitats més enllà de l’hora de sopar, ja sigui en forma de traves per aconseguir un espai, en l’hora de finalitzar els actes o en la imposició del limitador de so en els concerts.\nEl passat dimarts 23 de setembre es va celebrar una reunió per revisar els acords arribats, després d’escoltar les queixes d’alguns veïns, l’ajuntament va decidir que el millor que podia fer era trencar el Pacte per la Nit.\nA més, el fet que tot el centre de Sant Cugat estigui vigilat per càmeres de seguretat ininterrompudament, vulnera drets i llibertats fonamentals dels ciutadans i crea una atmosfera de por innecessària.\nDes d’ARRAN Sant Cugat volem mostrar el nostre rebuig a aquestes mesures. Perquè les places i els carrers són de totes. Perquè més enllà de les dotze també hi ha vida. Perquè no volem una ciutat dormitori. Perquè el jovent de Sant Cugat exigim el compliment imminent del Pacte per la Nit.\nRT @La_Xesca: Planazo per divendres!! 🎨 Col•lectivitzem l'art és una activitat que de la Xesca on poder compartir diverses tècniques de d… 25 minutes ago


David Galán dedica la pel·lícula 'Orígenes secretos' al món dels superherois a través d'un thriller La República\nDijous, 23 de Gener de 2020 - Edició 546\nDavid Galán dedica la pel·lícula ‘Orígenes secretos’ al món dels superherois a través d’un thriller\nACN Sitges.-L’equip de ‘Orígenes secretos’ presenta aquest dijous un breu avançament de la pel·lícula al Festival de cinema de Sitges en el marc de la secció Coming Soon. Un curiós […]\nACN Sitges.-L’equip de ‘Orígenes secretos’ presenta aquest dijous un breu avançament de la pel·lícula al Festival de cinema de Sitges en el marc de la secció Coming Soon. Un curiós equip policial haurà de perseguir un assassí que imita en els seus crims els primers còmics dels superherois més populars. La cinta, que s’estrenarà al primer trimestre del 2020, està dirigida per David Galán Galindo i protagonitzada, entre d’altres, per Javier Rey, Verónica Echegui, Brays Efe, Antonio Resines i Ernesto Alterio. David Galán Galindo explica que “sempre ha volgut explicar una història de superherois des que era petit” i que ho fa a ‘Orígenes secretos’ a través d’un thriller i de cinema negre.\nLa història se situa a Madrid l’any 2019 amb un assassí en sèrie que mata a persones anònimes sense cap connexió entre elles. L’assassí, però, imita en els seus crims els primers còmics dels superherois més coneguts. Cosme (Antonio Resines) és un dels detectius més valorats de la comissaria i està a punt de jubilar-se contra la seva voluntat. En David (Javier Rey) és el seu relleu i és jove i impulsiu. Els dos tindran la missió d’encaixar totes les peces d’un joc, del qual desconeixen les peces. Es veuran ajudats pel fill d’en Cosme, Jorge Elías (Brays Efe), que és amo d’una tenda de còmics, i de la Norma (Verónica Echegui), amant del manga i el cosplay. David Galán és un gran aficionat als còmics i ha fet broma que per fer la pel·lícula s’ha hagut de documentar molt poc perquè és “un ‘freak’ dels còmics des que era petit”. Galán era conscient que fer un film seriós de superherois a Espanya era molt complicat perquè totes les cintes, diu, s’hi han aproximat des de la paròdia o la comèdia. Galán assenyala, davant aquest prejudicis sobre els superherois, va decidir explicar la història a través d’un thriller i una història de cinema negre. “Si passen coses horribles al món, ens ho creiem, però si una persona es posa una capa, no”. L’actor Brays Efe explica que el film és “un thriller” amb una gran mescla de gèneres, també és una cinta de superherois, de drama, de comèdia i fins i tot amb moments romàntics. “És una mescla suggeridora amb un final molt inesperat”, assegura. Verónica Echegui afegeix que al film “hi ha una amalgama de gèneres molt ben teixida. Un bon indicatiu era que el guió era molt bo”, indica. L’actriu creu que el film és pioner en aquest sentit. Brays Efe nega que el seu personatge a la pel·lícula tingui “res a veure” amb el que ha popularitzat: la Paquita Salas. “És gairebé l’extrem oposat”, diu l’actor. “Estic encantat del personatge de Paquita Salas que estimo, però sí que es veritat que aquest és molt diferent i em dona una gran oportunitat”. ‘Orígenes secretos’ és una coproducció hispanoargentina de Nadie es perfecto, La chica de la curva, Orígenes Secretos A.I.E. i In post we trust, amb producció associada de Quexito Films, la participació de RTVE i la col·laboració de Netflix.


ARBRE DE FOC: HAENDELIANA\nNo sé quin atzar em va posar a davant dels ulls la màgica paraula: Haendeliana. Un adjectiu de gènere femení que em solo aplicar quan haig de definir, de mi i en mi, una tendència musical hipnòtica.\nHaendeliana és també el títol d’una composició del músic català Albert Guinovart, nascut a Barcelona l’any 1962. Guinovart ha conreat des de la creació de sintonies fins els musicals d’èxit, com ara Mar i Cel i Gaudí, també s'ha apropat al ballet amb Terra baixa i a l’òpera amb el títol Atzar així com a un nombre important de peces musicals, tan delicioses, com aquesta Haendeliana escrita per a piano i tenora. A més, Albert Guinovart s’ha fet aplaudir als grans teatres de mig món perquè és un excel•lent pianista. El seu repertori està molt centrat en la música d’Albéniz i Granados però també és un plaer sentir-li interpretar Piazola.\nLa tenora és, per excel•lència, l’instrument protagonista de quasi totes les bones sardanes. És instrument de vent de so molt peculiar, clarament inspirat en l’oboè, i requereix de força física i gran sensibilitat. Com a primera veu de la copla sardanística, en mans i boca d’un virtuós, és capaç d’expressar tots els matisos de l’ànima. De l’eufòria festiva davalla, punyent, fins el més íntim plor.\nEscoltem doncs, si així us plau, aquesta Haendeliana en la qual un càlid i elegant piano ens prepara l’entrada de la tenora amb la seva penetrant i dolça melodia. No hi he sabut trobar l’empremta del grandiós music alemany però, en canvi, m’he recordat de l’Adàgio d’Alessandro Marcello (1659-1747) corresponent a l’Oboe Concerto in C minor. S’agrairan les vostres opinions.\nRamón Escalé, piano\nJordi Molina, tenora\nFotografia extreta de: http://www.jordimolina.cat/\nPublicat per GLÒRIA a dissabte, de desembre 04, 2010\nEtiquetes de comentaris: música guinovart escalé molina tenora haendeliana\nCurioso el maridaje de piano y tenora. Muy bonita pieza, desconoida para mí. Eres un pozo de sabiduría.\n4 de desembre de 2010, a les 9:40\nHe trobat a Haendel en la tenora, però és cert que la línea de piano despista, és més romàntica que no barroca.\n4 de desembre de 2010, a les 11:09\nA mí el piano a partir del 3,15 sí me que recuerda mucho al Barroco, pero concretamente a Haendel no.\n4 de desembre de 2010, a les 13:10\nBarroc?? la meva "incultura" musical m'imnpedeix pronunciar-m'hi!!\n4 de desembre de 2010, a les 18:35\nM'ha semblat una peça molt bonica, més encara amb la presència de la ballarina, gaudi doble.\n4 de desembre de 2010, a les 19:59\nUna peça meravellosa! La tenora és d'aquells instruments que són capaços d'emocionar-me molt. Trobo que fora del context sardanístic funciona molt bé!\n5 de desembre de 2010, a les 12:09\nTraeré a este blog más piezas del estilo de la que has escuchado. Se escribe en Cataluña música muy bella para este instrumento. Celebro que lo hayas disfrutado con esta sensibilidad que te caracteriza.\nEl què dius és totalment cert. La línia de piano és romàntica però la de tenora és inequívocament d'inspiració barroca.\nA mi me ocurre lo mismo que a ti.\nEl més important és que t'hagi agradat. Això voldria dir que t'agrada el barroc, un camí a descobrir.\nÉs una peça intimista i la ballarina hi escau perfectament.\nHo veus? Ja hem tornat a coincidir amb un tema musical...Tens raó que la tenora funciona molt bé fora del context sardanístic. De fet val la pena que se segueixi fent música per un instrument de so tan emotiu.\nSalut per a tu, David!\n5 de desembre de 2010, a les 20:50\nEstimada Glòria, per a mi el títol és el de menys. Saps perfectament que la tenora m'agrada moltíssim i aquesta combinació concertant entre el piano i la tenora, em sembla magnífica.\nEl piano és més bachià que handelià, però té claríssimes referències barroques.\nNo m'acaba d'agradar gaire la combinació coreogràfica (massa forçada?), però he trobat un encert musical, és clar que aquest Guinovart m'agrada molt.\n5 de desembre de 2010, a les 21:12\nse me hace extraña esta combinación de tenora y piano...¡todo son gustos claro¡\n5 de desembre de 2010, a les 22:17\nLo que son las cosas a mí la combinación me ha gustado mucho y el contraste lo encuentro muy original. El tema de arranque me ha recordado a Frederic Monpou y su "Damunt de tù nomès les flors".\nMe sobra la danzarina, lo siento, no hacía ninguna falta, la música tiene suficiente fuerza y sabor como para añadirle más condimentos...\nA mí también me gusta la musica de Guinovart, aunque a veces hace uso de algún préstamo ajeno.\n5 de desembre de 2010, a les 23:23\nHe contestat el comentari de Novesflors dient-li que la ballarina hi escau perfectament. En realitat he volgut dir que era molt bonica però penso com tu: amb el piano i la tenora n'hauria tingut prou. Jo no trobo, escoltant la peça, ni a Bach en el piano ni a Haendel a la tenora però està clar que que és tenora barroca. Està clar queles teves valuoses orelletes són més sàvies i estan més entrenades que les meves.\nPara gustos, colores y de éstos tú sabes muchísimo.\nSí que és veritat que recorda la sentida cançó de mompou. M'alegro molt de que t'hagi agradat la combinació dels dos instruments.\nSí, Guinovart, com molts d'altres, es fa prèstecs de vegades ben identificables. Saps molt bé, amic meu, que aquest costum, entre els músics, és vell. Mira el mateix Haendel. Prenia cançons als altres i copiava i repetia algunes de les seves composicions.\nUna abraçada, anònim conegut!\n6 de desembre de 2010, a les 1:46\nHellu ha dit...\nSoc una estudiante finesa i estic fent el meu treball del fin de carrera sobre la cobla i les sardanes. Vaig trobar la foto que tens de la tenora (no sé si es teva) però si es, et volia demanar si la puc utilitzar al meu treball?\n21 de gener de 2016, a les 18:06\nNADAL AMB FID'L\nTHOMAS BERNHARD: COP D'ULL\nSALVADOR ESPRIU, FLAMA, CENTAURE


KEYNET - Informació sobre la marca\nMarca KEYNET a Espanya\nEn data 13/09/1996 es va realitzar OPOSICION DEL NOMBRE COMERCIAL 0155915\nEn data 05/11/1996 es va realitzar PARECIDO DEL NOMBRE COMERCIAL 0155915\nEn data 10/01/1997 es va realitzar CONTESTACION AL SUSPENSO PUBLICADO EL: 16/12/1996\nInformació sobre la marca KEYNET amb el nombre M2032992\nLa marca KEYNET amb el nombre M2032992 va ser sol·licitada el 06/06/1996. Es tracta d'una marca a Espanya pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca KEYNET amb el nombre M2032992 va ser sol·licitada per KEYNET VALENCIA IMAGEN, S.A. mitjançant els serveis de Juan Luis López Marchena.\nRenovació de la marca KEYNET amb el nombre M2032992\nAltres marques sol·licitades per KEYNET VALENCIA IMAGEN, S.A.\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades per KEYNET VALENCIA IMAGEN, S.A., entre les quals es troba la marca KEYNET amb el nombre M2032992. Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades per KEYNET VALENCIA IMAGEN, S.A. clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades a través de JUAN LUIS LÓPEZ MARCHENA entre les quals es troba la marca KEYNET amb el nombre M2032992. Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades a través de JUAN LUIS LÓPEZ MARCHENA clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a Espanya entre les quals es troba la marca KEYNET. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a Espanya. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a Espanya.


La UIB, guardonada amb el premi Món Agrari 2011 per la docència i la recerca en l’àmbit de l’agricultura\nInformación actualizada el 27 desembre 2011\nLa Universitat de les Illes Balears (UIB) ha estat guardonada amb el premi Món Agrari 2011 que atorga la Mesa Agrària de Mallorca. El guardó reconeix l’activitat de recerca de la UIB en l’àmbit de l’agricultura, l’entomologia i la nematologia aplicades, el control de plagues i l’agricultura integrada, la ciència i tecnologia dels aliments, la biologia de les plantes, la gestió de les varietats locals autòctones, la nutrició, la química aplicada. El premi també reconeix la tasca docent de la Universitat a través de la impartició dels estudis d’Enginyeria Agroalimentària i del Medi Rural.\nInformación actualizada el 23 desembre 2011\nEl químic de la UdG Isaac Garcia Bosch ha centrat la seva recerca en desenvolupar models del centre actiu dels metal·loenzims de coure i manganès i estudiar la seva capacitat de dur a terme reaccions d’oxidació que suposi un pas endavant a noves tecnologies més benignes pel medi ambient. Ampliar +\nUna trobada al Parc Científic i Tecnològic de la UdG reuneix geòlegs, enginyers, arquitectes, arquitectes tècnics, instal·ladors i responsables polítics per establir ponts i complicitats a l’entorn de l’energia geotèrmica. Aquesta acció formativa ha aplegat 110 persones, una xifra més elevada del que estava previst. Els recursos geotèrmics constitueixen una energia renovable que, en els darrers anys, ha viscut un creixement continuat de la mà del avenços en el coneixement geològic i les millores tecnològiques. La geotèrmia de baixa entalpia ha deixat de ser avui una font alternativa per convertir-se en una opció rendible i amb elevats aprofitaments energètics en projectes de climatització (refrigeració i calefacció) i producció d’aigua calenta sanitària d’infraestructures i d’edificis públics o privats.\nEl projecte TECHNO (Erasmus Mundus partnership) portarà 17 estudiants/professors de 13 universitats asiàtiques a la UdG\nEstudiants de grau, màster, doctorat o personal dels àmbits científico-tècnics de 13 universitats de Cambodja, Vietnam, Laos, Indonèsia, Tailàndia i Xina poden optar a una beca per estudiar, obtenir un títol o fer una estada a la UdG o cinc altres universitats europees.\nLes relacions existents entre la química, el medi ambient, els ecosistemes, els canvis climàtics i les fonts d’energia alternatives s’han debatut en l’onzena edició d’aquesta jornada que s’ha celebrat a l’edifici H2O de l’Institut Català de Recerca de l’Aigua (ICRA).


El Toni Orensanz (Falset, 1970) és, sobretot periodista. Fa poques setmanes ha publicat El Nazi de Siurana a Ara Llibres, que narra el procés per transformar una llegenda d’aquest poble del Priorat en una reportatge periodístic. A partir d’un encontre casual amb la dona de Juan Buyse, oficial del cos d’elit de les SS a Bèlgica, va començar a furgar fins demostrar que aquell home que vivia al ‘xalet del nazi’, nom adjudicat per consens popular, va servir al Tercer Reich. Parlem d’aquest relat, i de tot el que en deriva asseguts a la terrassa de la llibreria Laie, a Barcelona, i també del periodisme local, que ha exercit durant dècades a mitjans com La Vanguardia sense sortir de la seva província. Com sempre passa quan s’entrevista a un periodista, la tertúlia sobre el mal estat de la professió comença abans de l’entrevista...\nHi ha un moment on si tu fas de periodista als mitjans convencionals, sembla que escriure bé no importa gaire. Escriure bé vol dir tenir una necessitat de trobar un to, una manera d’explicar que no sigui subjecte-verb-predicat. I a mi això no m’agrada. Vull recuperar l’essència. Si els periodistes no ens creiem que fer periodisme ha de partir d’escriure bé, és per morir-se! Hi ha gent que diu que d’aquí poc les màquines escriuran, i que redactaran tan bé com els periodistes...\nEl que ens faltava.\nPerò no m’estranya, perquè si reduïm els periodisme a fer xurros, clar que hi haurà màquines que ho sabran imitar. És per això que jo tinc una certa obsessió per intentar explicar les coses de maneres molt diferents. Hi ha gent que em diu que abuso del jo. Bé, abuso del jo! Jo crec que el jo aporta informació. Sempre poso l’exemple del Carles Sentís. Ideològicament estic a les antípodes del Carles Sentís, però la commoció que ell sent al viatjar amb els murcians als anys 20’, aquella commoció ideològica, també és informació, em diu coses.\nI més sabent què representava Carles Sentís.\nÉs clar! Em diu com percebia la seva classe els corrents migratoris dels anys 20’, i això és informació valuosa. Per això intento fer un tipus de periodisme on els meus dubtes, la meva por, els meus carrerons sense sortida i els meus dilemes formin part del relat. Perquè crec que ajuden a explicar el que vull explicar, el tema de rerefons del llibre: què difícil és passar pàgina de la història! I més quan és una pàgina fosca, delicada, controvertida i poc amable.\nA veure, has dit moltes coses en una sola resposta, molts temes dels que et volia parlar...\nParlo molt, eh Oriol! Tu frena’m si vols.\nNo, si ja em va bé. Has parlat del jo. Partint de la idea de que el periodisme no és objectiu i no pot ser-ho, m’agradaria saber com és el procés de posicionar-te com autor envers aquesta història. Em sembla molt significatiu el moment on poses en dubte si és legítim posar contra les cordes a l’Anita Salden, la dona del nazi que és ja una velleta indefensa.\nAl llibre, el punt de partida és casual, com al procés. És un despullar-se des del primer moment, jo no sóc un especialista en nazisme, no m’he llegit el que s’ha de llegir sobre el nazisme. Volia deixar clar que em podia apropar a reflexions sobre nazisme, però no sóc un historiador. També m’he adonat, igual que me’n vaig adonar amb el llibre L’òmnibus de la mort, que la mirada periodística ens diu coses que la versió historiogràfica no pot dir. A mi també m’interessa la llegenda, el relat, el folklore. M’interessen els fets, faltaria més, però també m’interessa explicar tota la llegenda relativa al nazisme. A cada poble hi ha un nazi! A casa pedra que aixeques n’hi ha un. Espanya va ser un refugi nazi, però el folklore ho ha fet molt més gran.\nEl que empeny a la lectura és l’empatia amb l’autor? Perquè el lector parteix, més o menys, d’uns coneixements similars als teus.\nSí, crec que és la gasolina de la lectura. El lector parteix del no-res, i comparteixes amb ell les solucions que trobes a les preguntes que et fas, que a mi com a periodista m’han emocionat o m’han provocat desencís. Sobretot, que el lector vegi que ets honest, que no li vols vendre un sopar de duro. Franquesa absoluta, això és el més important. Si no sembla que els periodistes, amb una ciència infusa que no saps d’on ve, cada cop s’estila menys citar les fonts... La majoria de lectors no saben que existeixen els gabinets de premsa que ens bombardegen informació i que les peces dels diaris solen ser textos repicats d’aquestes agències i amb unes fonts interessades. No ho saben. Per tant, dins aquest marge de desconfiança amb el periodista, jo crec que cal recuperar l’honestedat. I per això el jo és interessant.\nSembla que el nazisme és un tema molt global, però El Nazi de Siurana és una reivindicació de la utilitat del periodisme local. Vull dir, un periodista de Barcelona mai hauria pogut explicar aquesta història com tu.\nTotalment d’acord. Jo de vegades dic, mig en broma, que si fos director d’un diari enviaria abans un corresponsal al Delta de l’Ebre que a Moscú. El Delta és una societat amb unes històries humanes sensacionals. Tendim a pensar que no val la pena pescar històries al Delta, però això passa a la majoria de pobles. Als pobles hi passen moltes coses, hi ha grans històries. A aquest país podria haver-hi hagut un Jesús Montcada a cada poble. A cada poble! Jo els tres llibres que he fet han estat a una hora com a molt del meu poble. I no és una qüestió de sort, si tu expliques a la gent aquesta gent té històries de caure de cul, i de cada història en pots fer coses diferents. Tot periodisme és local, en el fons. Si hi ha un crim al carrer major del meu poble o a la cinquena avinguda de Nova York, el treball periodístic és el mateix. Una altra cosa és la mirada del que escriu o la indústria cultural o de comunicació que tens darrere, però el treball periodístic és el mateix.\nA la carrera l’assignatura de periodisme local es deia periodisme de proximitat. Potser el drama és que avui dia la distància entre el periodista i el que passa és enorme. Tot va per agències i gabinets de premsa.\nSi la crisi ha estat gran als mitjans grans, imagina’t als petits...\nQuina perspectiva de futur immediat té el periodisme local?\nÉs molt complicat, no ens enganyem. Jo fa 11 anys que sóc autònom, les coses no m’han anat malament i he fet exercicis periodístics dels quals n’estic content. Però m’he passat a l’enemic, he fet coses corporatives i he redactat notes de premsa. Des d’un punt de vista professional és un drama, és passar del periodisme a la publicitat. Jo, quan faig notes de premsa no faig periodisme. No tinc com objectiu utòpic la veritat, sinó que aquella institució o empresa quedi contenta explicant el seu sopar de duro. Però no podem perdre de vista que quan som periodistes ens hem d’intentar apropar a la veritat per explicar-la de manera honesta i rigorosa.\nTambé m’ha semblat interessant, dins el llibre, la reflexió que fas de que tot passat és un relat, una construcció alterada pel present. Per reconstruir el teu ‘jo’ dins el llibre, que no deixa de ser un relat dins un relat, com t’ho fas perquè aquesta construcció no estigui alterada pel que necessita el relat global? Com has fet que aquest ‘jo’ no sigui impostat per tal de que el llibre hi surti guanyant?\nNo ho sé. Sempre tinc aquesta por de que algú es queixi de que hi ha massa ‘jo’, o que aquest ‘jo’ no sigui creïble. Crec que és pràctica, fa anys que faig columnes d’opinió i escric en primera persona. La gent em deia que en primera persona era molt creïble, i no li he donat massa voltes tampoc, intento ser honest i posar-hi alguns elements de la meva vida privada que ajuden a dibuixar-me com a personatge. Però des d’un punt de vista literari sé que em podria construir millor, però no vull ser un personatge literari, o almenys no vull ser EL personatge literari. Amb el Javier Cercas, per exemple, el seu ‘jo’ és massa potent. Eclipsa la història. M’agradaria pensar que el meu ‘jo’ està al servei de la història sense ser-ne el personatge principal. I a El Impostor, que és un llibre que m’encanta i davant del qual em trec el barret, crec que de vegades sembla més protagonista el Cercas que l’Enric Marco. Jo espero que tothom vegi que el protagonista és el Nazi de Siurana, no jo.\nÉs com el que fa Emmanuel Carrère a L’Adversari, un joc d’equilibris on de vegades necessites la seva veu per donar versemblança al relat però no saps si és l’autor o un personatge dins el seu propi llibre fet a mida.\nJo tinc la sensació que aquí l’ofici fa molt. El Carrère domina la narració a uns nivells... Això són paraules majors, jo faig el que puc! [riu] Però al final tinc certa obsessió amb una cosa: sóc periodista. No escric per les acadèmies ni pels crítics, escric per tothom. Això vol dir que a l’hora d’escriure el llibre necessites suspens, enganxar a la gent a llegir, i tu has de ser un engranatge més per enganxar al lector. I jo pretenc que encara que el nazisme no t’interessi et puguis llegir aquest llibre amb un punt de novel·la. Cal fer que la gent arribi al final del relat, i caldria fer-ho als diaris. Si pares a pensar-t’ho és ridícul pensar que fem servir estructures de relat periodístic que es van inventar quan es feia servir el telègraf. Jo fot 27 anys que em dedico a això, Oriol, a la premsa escrita, i aquí ningú es preocupa per escriure millor, al contrari.\nCom és que el periodisme literari, amb tots els seus recursos que ofereix el format, escasseja de mitjans propis? On llegeixes tu periodisme literari en català?\nJo tinc molts referents, i reivindico el periodisme de la Segona República. Carles Sentís, Gaziel, Domènech Bellmunt... Són boníssims, es feia molt bon periodisme que després va explotar als 60’ o 70’. Hi ha universitats i facultats on ningú sap res de periodisme català, dels referents històrics.\nMés enllà dels referents, que evidentment són necessaris, on es poden llegir autors actuals?\nDoncs mira... Referents actuals...\nEt vaig a pillar, perquè realment ara no hi ha aparadors, revistes ni publicacions que creguin en el format. A part d’alguns dominicals o suplements, propostes noves com SomAtents...\nA mi hi ha periodisme dels dominicals que m’agraden, de Babelia o de la Revista Cultures, a El País Semanal hi ha coses que estan bé, però a nivell català em costa molt. A mi em va agradar molt el llibre del Carles Porta. Però molts cops els referents literaris els trobo més amb Carrère, Modiano, Cercas... Escriptors que són més narradors que periodistes. Que beuen de la realitat per escriure.\nI en català? Hi ha molts catalans fent coses però en castellà. Sembla que no hi hagi publicacions ni interès.\nHi ha molta gent fent bon periodisme audiovisual, per exemple, amb relats molt interessants. Però en paper no sé que dir-te, hi ha pocs referents des d’aquest punt de vista.\nUn altre tema que et volia treure és la dicotomia entre el món urbà i el rural. Quan queda per superar aquesta distinció en un món global?\nJo penso que a Catalunya i Espanya el món rural era la España del hambre, un lloc d’on havies de marxar. Però a França, Anglaterra o Itàlia el món rural sempre ha tingut prestigi. Fa 100 anys que tenen fundacions de defensa del paisatge... Aquí el món rural no té prestigi. He crescut amb l’ordre no escrita de marxar del poble. Si vols fer alguna cosa de profit, fot el camp. Però penso que poc a poc això ha començat a canviar. Ara la vida al poble també és una vida connectada. La vida de poble ha canviat molt en 25 anys. El món rural s’ha urbanitzat, i el món urbà valora més el món rural.\nMés enllà de les escapades de cap de setmana, el senderisme i comprar-se roba de muntanya?\n[riu] Saps què passa? Aquesta mirada urbana també ha fet que la mirada rural sobre el propi poble canviï. El turisme rural dels últims 30 anys ha condicionat la nostra pròpia mirada. Veure que la gent de fora valora el poble et fa sentir orgullós. Les diferències es mitiguen. Però aquest diàleg urbs-poble el trobo interessant.\nEsgarramanxo. Aquesta paraula la deia un escultor de Marsà per referir-se als dibuixos que feia casualment. Feia dos traços i en deia esgarramanxo. Es diu molt al Priorat: mite’l aquest, sembla un esgarramanxo! És una paraula que m’agrada molt, la trobo curiosa i la sento poc.


pa — Blog Malba | Made in Cat — Comunicació i màrqueting digitals | Malba\nCan Busquets, el forn que elabora pa sense blat\nMª Alba Calls Clavera June 9, 2016\nKamut, espelta, blat sarraí i sègol. Aquests cereals són la base de tots els productes que surten del forn ecològic Can Busquets de Granollers. Ja fa 30 anys que fan servir farines antigues amb l'objectiu d'aconseguir pa i dolços saludables. Aquesta filosofia determina la selecció dels ingredients i tot el procés de producció.\nEl fundador del forn va ser en Jordi Clapès. Va fer el pas després que un forner li encomanés la passió pel pa a les trobades d'amics que feien a la masia de Can Busquets a l'Ametlla del Vallès. Des de fa tres anys s'ha sumat al projecte la Montserrat Subirana, que quan va descobrir Can Busquets es va enamorar de la filosofia de l'empresa i dels seus productes.\nActualment compten amb una gran varietat de productes, entre els quals destaquen els pans amb llavors i les magdalenes d'espelta. Cap d'ells conté làctics. A més, estan treballant per llençar nous productes fets amb farina de fajol i blat sarraí. De fet, ja ofereixen galetes de blat sarraí amb festucs, que de moment estan tenint molt èxit.\nLa prova que els productes de Can Busquets són bons és que hi ha clients que quan marxen de vacances els compren pa per tots els dies que tenen previst estar fora. De moment venen principalment a Catalunya, però la seva intenció és arribar a Espanya i altres països d'Europa. Per això aviat posaran en marxa un comerç electrònic. A més, pretenen augmentar el número de botigues ecològiques on poden trobar-se els seus productes.\nMés enllà dels seus objectius immediats, somien en mentalitzar el conjunt de la població de la necessitat de menjar aliments saludables. De totes maneres, entenen que els preus dels seus productes fan difícil poder arribar a tothom. I és que, per exemple, una farina d'espelta ecològica val entre 8 i 9 vegades més que una farina corrent. Ara bé, assegura la Montserrat que "el nostre cos ho agraeix 1.000 vegades més!".\nIn alimentació Tags forn, pa, kamut, espelta, blat sarraí, sègol, Can Busquets, forn ecològic, pa ecològic


Alaior Pis Amb Terrassa (Menorca) - Fincas Cardona\nInici > Venda > Alaior Pis Amb Terrassa\nAlaior Pis Amb Terrassa\nPis en un edifici de només 4 veïns, al centre de la ciutat de l'encantador poble d'Alaior. Aquest allotjament està situat a la primera planta, amb una superfície de 103m². Aquest pis consta de tres habitacions dobles, un bany complet, una cuina independent amb sortida a una agradable terrassa i un saló menjador amb llar de foc. També disposa d'una terrassa privada d'uns 20m² i un traster. La propietat es troba en molt bon estat.


Cal el vot de les dones - Racó Català\nCal el vot de les dones\nMònica Palacín 26.06.2017 05.00 h\nEn tots els processos electorals una gran part de l’abstencionisme prové de les dones i l’últim sondeig entorn la intenció de vot al referèndum de l’1 d’octubre assenyala que el "No" s’imposa entre les dones, la participació de les quals està molt per sota que la dels homes.\nLa reflexió que faig al voltant d’aquestes dades és que les dones no perceben les propostes dels partits com a útils per a elles i es veuen al marge de projectes polítics que s’hi presenten, per tant, no van a votar. I en el cas del referèndum tampoc perceben la nova república com a una eina per aconseguir la igualtat i segueixen veient com en la majoria dels casos, no tots afortunadament, s’atorga als homes el rol de proposar millores i assentar les bases d’un nou sistema de govern que hauria de ser estimulant i esperançador per a tothom.\nDoncs, deixa’m avui a través d’aquestes línies dirigir-me a tu...dona.\nA la dona jove que et prepares i et formes pel teu futur i molts cops ho fas treballant i quan estàs preparada trobes el primer entrebanc en el món laboral, requisits sexistes, preguntes perverses sobre el plantejament de maternitat per part d’algunes empreses, bretxa salarial, condicions laborals totalment allunyades de la conciliació familiar. T’hi reconeixes? No vols una societat diferent?\nA la dona de mitjana edat que has quedat estancada al teu lloc de treball perquè promocionar significa haver de renunciar a part del que vols construir o has construït al voltant de la teva vida personal i social. Quantes vegades no has escoltat allò de “les dones d’ara sou super dones” o “això us passa perquè ara les dones sou egoistes!” Dobles i triples jornades perquè som egoistes o perquè tenim super poders...T’hi reconeixes? No vols participar d’un nou projecte de país?\nA la dona gran, a tu, que has passat anys treballant amb contractes miserables, si els tenies i que vas deixar de fer-ho quan et vas casar o quan vas tenir la primera criatura, perquè sí, perquè tocava i quan els fills ja han estat grans i has volgut tornar al món laboral t’has sentit degradada per no considerar-te prou formada o adaptada als canvis. I un cop arribada a la jubilació de què o de qui depens econòmicament? T’hi reconeixes? Vols el mateix per les teves filles o nétes?\nA tu dona! Companya, amiga o desconeguda. Fes sentir que hi ets, que formes part de la societat, que hi contribueixes en qualsevol de les possibles formes, que vols viure en un país que reconegui la teva existència i posi en valor el que hi pots aportar.\nLes dones representem el 51 per cent de la societat catalana, t’imagines tot el que podríem canviar si forméssim part en el mateix percentatge dels espais on tot es decideix? Partits polítics, entitats socials, institucions? Fem-ho doncs!\nLluís Urpinell-i-Jovani 2 1\n27.06.2017 03.14 h \nTotalment d'acord, Mònica Palacín! Si les dones volen, un pais s'independitza; altramet, continua essent esclau! Molt em temo que continuarem essent esclaus, els catalans, atès que la dona catalana, en general --he escrit <<en general>>!!!--, està més interessada en l'alliberament sexual (i, doncs, econòmic) respecte al mascle (que considera absolutament inferior a l'espanyol, al francès, etc.) que no pas en l'alliberament nacional, que creu que és una mena d'entelèquia! La dona catalana, a més, no odia la dona espanyola; ans al contrari, la considera la seva aliada quant a la seva lluita sexual i econòmica... Tant és així que li parla en espanyol sense problemes!!! Malament! L'odi és absolutament necessari en tot procés independentista, com ho fou el de les irlandeses respecte a les angleses, o com ho és, encara, el de les dones neerlandeses belgues respecte a les franceses a Bèlgica!!! Sic transit Gloria Mundi! Mala peça al teler!


Pack St. Valentí – Selecció vins Petits moments – Vinateria Tot Vi, botiga de vins i caves a Reus\nHome > Pack St. Valentí – Selecció vins Petits moments\nPack St. Valentí – Selecció vins Petits moments\nAquesta setmana venim amb un producte per regalar, autoregalar-se i sobretot GAUDIR!: Pack St.Valentí – Selecció vins Petits moments.\nAvui és dilluns i per començar amb bon peu toca el vi de la setmana, però venim amb una cosa molt millor, una cosa que et sorprendrà i amb la que podràs sorprendre també. Som-hi?\nPACK ST.VALENTÍN – SELECCIÓ VINS PETITS MOMENTS\nEspectacular selecció per regalar o per donar-se un caprici a un mateix. Saps que li agrada el vi, doncs aquesta és la teva oportunitat de sorprendre amb aquests sis vins magnífics que hem seleccionat. Sis vins per gaudir dels petits moments de la vida amb la companyia d’una bona copa de vi. Assaborir la vida amb un bon vi sempre és molt millor.\nVols saber que conté aquesta selecció?\nUn vi complex i canviant a mesura que s’obre.\nUn blanc afruitat per gaudir tot l’any.\nBlanc viu, d’entrada suau i bona acidesa. Troba aquesta excel·lent selecció a totvi.com i el més important gaudeix d’ella al teu domicili amb les despeses d’enviament GRATIS! Encara no saps si comprar-la?\nCOMPRAR A www.totvi.com SENSE COST D’ENVIAMENT\nAquesta setmana el vi de la setmana s’ha convertit en sis magnífics vins que et faràn gaudir copa a copa, no deixis escapar l’oportunitat de tindre’ls a casa teva. Deixa’t emportar amb aquest Pack St.Valentí – Selecció Petits moments i crea estones úniques amb aquests espectaculars vins.\nTags: botiga online, Cava, DO Penedès, DOQ Priorat, DOQPriorat, Love, pack, petitsmoments, sant valentí, selecció, vi, Vinateria Tot Vi, vins, wine, wine oclock, winelover, winelovers


Els bons desitjos d'Isabel-Clara Simó | Catorze.cat\nIsabel-Clara Simó | 13/01/2021 a les 00:18h\nArxivat a: Biblioteca, tast editorial, Isabel-Clara Simó\nL'escriptora Isabel-Clara Simó va néixer el 4 d'abril del 1943 a Alcoi, on va morir el 13 de gener del 2020. Al llibre Bons desitjos (Ara llibres) va recopilar aforismes, pensaments i bons auguris per al futur. En llegim catorze.\n1. Aquest any no et sentis culpable: al capdavall les teves culpes són molt poques. Aquest any no et sentis virtuós: al capdavall les teves virtuts tampoc no són tantes.\n2. Diu santa Teresa: «Es vessen més llàgrimes per pregàries ateses que per les no ateses»; és a dir, que anem amb compte amb el que demanem, perquè podrien concedir-nos-ho. Doncs tu ves amb compte amb el que NO demanes: podrien NO concedir-t'ho.\n3. A partir d'ara, quan miris un quadre, observa'l atentament, a veure què et fa sentir, quin poder desplega sobre tu. Fes igual quan escoltis una música o llegeixis un llibre. No toleris que les coses belles et passin desapercebudes.\n4. No demanis tant de tu mateix. No demanis tant dels altres.\n5. Demà al matí, somriu als desconeguts. Si ningú no et trenca la cara, en sortiràs content.\n6. No ens podem sentir lliures si els altres no ens accepten com a lliures. És tot un repte, convèncer-los. Sobretot quan es neguen fanàticament a acceptar-ho; aleshores és un repte majúscul. Això, per exemple, ho saben totes les dones del món.\n7. Has intentat mai que els qui estan en companyia teva se sentin còmodes? És fàcil: cal no fer retrets a ningú (si no estàs disposat a fer-te'n molts més a tu mateix) i cal escoltar atentament el parer dels altres. Va, que no costa tant.\n8. Al capdavall el que compta no és el que pensen els altres de tu (fora de molt poques excepcions), sinó el que penses tu dels altres.\n9. No es pot ser feliç si no són felices les persones amb qui convius. Pensa-hi.\n10. La família guanya molt vista de lluny. Fins i tot els fills, que s'estimen tan bojament, guanyen vistos de lluny. Mira que no se't repengin tota la vida. I explica'ls com es poden rentar la roba ells mateixos.\n11. No hi ha res més estúpid que la vanitat: sempre és injustificada. Llença la teva vanitat a les escombraries, però mira que no la reciclin.\n12. Diuen que hi ha qui ha nascut per ser mur i qui ha nascut per ser heura; si hi ha massa gent que es repenja en tu, sacseja't prou fort perquè es desenganxin; si ets tu que t'hi repenges, pensa les vegades que has compadit els qui necessiten crosses.\n13. Si algú et falta al respecte, explica-li que tu tens tant dret a ser respectat com aquell que no et respecta.\n14. Aquest any hauries de dedicar algun esforç a salvar la teva llengua, que està en perill d'extinció; per exemple, parlant-la.\nAnònim, 15/01/2020 a les 00:21\nLluitadora fins al final\nGlovolador, 15/01/2020 a les 19:13\nA partir d'ara... quant observis un paisatge observa i contempla lo maravellos de la diversitat...\nAnònim, 24/01/2020 a les 21:30\nUna gran filòsofa. I tan elemental com pràctica. M'hagués agradat conèixer-la.


Nou espectacle de l’Acadèmia Urban Diamonds de Porto Cristo a l’Auditori de Manacor – Rellevant.cat\nNou espectacle de l’Acadèmia Urban Diamonds de Porto Cristo a l’Auditori de Manacor\nEsgotades les entrades per el nou espectacle que oferirà l’acadèmia Urban Diamonds de Porto Cristo a l’Auditori de Manacor el proper diumenge dia 29 d’abril a les 19h.\nLes alumnes de l’acadèmia han treballat amb il·lusió per aquest nou espectacle dirigit per la directora de l’acadèmia Marta Solano, la qual ha comptat amb l’ajuda d’Helena Solano, Bianca Iriel, i Bàrbara Montero per a la preparació de les noves coreografies que presenten.\nEl repte d’aquest any ha estat presentar un espectacle una mica diferent al que venien fent fins al moment, ja que segons diuen de vegades la gent es pregunta: Per què ballem ?. Moltes d’aquestes resposta les trobarà l’espectador en aquest espectacle.\nSegons la directora de l’acadèmia Marta Solano, totes les actuacions les alumnes les fan amb el cor, però aquesta encara més i el que pretenen és que el públic gaudeixi l’actuació tant com els alumnes i professors.\nEns complau també informar als lectors de Manacor Comarcal, que el proper dia 4 de maig, els grups de competició de l’acadèmia participaran al Campionat d’Espanya Urban Display que es celebra des de fa 22 anys. És un dels campionats amb més prestigi del país.\nRecordem que passat any el grup dels més petits Sweet Diamonds, va quedar en primera posició a la categoria baby, aconseguint adjudicar-se el Campionat d’Espanya disputat a Cornellà.\nEnguany competiran novament amb el grup Sweet Diamonds de categoria baby, Small Diamonds de categoria infantil i Wild Diamonds de categoria Junior. Les actuacions que presenten al campionat han estat coreografiades per Marta Solano i Pol Soto de Barcelona.\nJaume Cabrer del Judo Renshinkan, n. 1 del rànquing nacional\nL’Ajuntament reconeix el primer equip masculí del Club Voleibol Manacor pel seu ascens a la màxima categoria\n24 d'abril de 2018 Magdalena Ordinas Dansa Deixa un comentari


Enplater S.A - Impresión de embalaje flexible - Tecnologia\nEn un mercat on la situació resulta fonamental, el contacte directe amb els departaments de disseny dels nostres clients o el client final marquen la diferència.\nAmb les últimes tecnologies digitals de control, retoc i muntatge d’imatge, el departament de pre-impressió s’encarrega d’adaptar el disseny a la impressió sobre material flexible.\nLa transmissió de dissenys es realitza amb sistemes d’ alta seguretat.\nTecnologies: Gestió del color\nLa gestió del color és la base del procés producció d’ impressió en embalatge flexible, és per això que l’ equip d’ Enplater és proactiu per obtenir impressions ajustades en base als objectius establerts pels seus clients. La clau del procés és disposar de la més avançada tecnologia en gestió de color i el treball colze amb colze al costat de l’ agència o empresa.\nLa tecnologia IQC utilitzada per Enplater permet el control de qualitat del color que permet sistematitzar el mesurament, la generació d’informes i el registre del color per mantenir un procés centralitzat i rendible en la impressió en rotogravat i digital a peu de màquina.\nTecnologies: Ink Kitchen\nEnplater compta amb una planta per a la producció de tinta, Ink Kitchen, per disposar del màxim control sobre la producció i garantir la impressió del gamut de color escollit pels nostres clients en el temps més ràpid possible.\nLa coextrusores d’Enplater permeten la fabricació d’un dels materials més comuns per a la laminació, el film de polietilè agilitant el procés de fabricació d’embalatge.\nL’ extrusió és un procés pel qual el polietilè fos és forçat a fluir de forma contínua a través d’ una broqueta aplicant pressió i temperatura. Una tendresa sense fi impulsa la massa per modelar-la i posteriorment s’ha de fer per ser tallat i bobinat.\nTecnologies: Grabació cilindres\nLa completa automatització del procés de gravat de cilindres ofereix la màxima agilitat, flexibilitat i garantia per a un resultat satisfactori en un dels processos més complexos del buit.\nTecnologies: Impresió buit\nUn dels pilars per a la competitivitat d’Enplater és comptar amb les impressores en rotogravat més avançades del mercat, equipades amb elements de control d’última generació que assegurin la millor qualitat per als seus clients.\nLa impressió en rotogravat els permet oferir la possibilitat d’aplicar laques especials, vernissos i coldseal.\nTecnologies: Impressió digital\nLa impressió digital per a embalatge flexible permet la personalització i la realització de tirades molt curtes.\nEstem davant un concepte que permet la producció de molt alta qualitat, ajustant-se a campanyes promocionals, proves pilot i llançament de noves referències.\nA més, comptem amb HP SmartStream Designer una eina que permet imprimir un nombre pràcticament il·limitat d’embalatges únics mitjançant la utilització de fotografies, dades variables i/o modificacions en el color, mida i posició del disseny.\nLes línies de laminat d’ Enplater permeten fabricar complexos amb i sense dissolvents que garanteixen les característiques d’ impermeabilitat, capacitat de segellament i resistència mecànica de l’ embalatge flexible.\nEnplater compta amb maquinària d’última generació per a la perforació el i enculler d’embalatge flexible adaptant-se a qualsevol material i una gran varietat de formes.\nEl sistema de perforació làser permet produir:\n· Seqüències numèriques\nL’Sleeve s’aplica sobretot a ampolles i pots, ja que permet protegir, agrupar i realçar el producte amb impressions d’alta qualitat cobrint-los per complet amb un film que s’adapta a la seva forma.\nEs poden aplicar els materials següents:\nEnplater compta amb talladores d’alta precisió que garanteixen el tall de tot tipus d’embalatge flexible.\nEnplater pot oferir diferents formats de bosses amb impressions d’ alta qualitat: