Ciutat i urbanització a Catalunya | Geografía | Xuletas, chuletas para exámenes, apuntes y trabajos\nCiutat i urbanització a Catalunya\nEscrito el 24 de Enero de 2016 en catalán con un tamaño de 20,94 KB\nLA BAIXA DENSITAT:\n-L’alumnat hauria de resumir les tres idees principals següents:\nLa ciutat difusa es caracteritza per una alta ocupació de territori, la segregació espacial i la baixa densitat, La ciutat difusa es contraposa a la ciutat compacta mediterrània i comporta uns impactes negatius\nsobre l’economia i el medi ambient,A Catalunya la ciutat difusa resulta d’un doble procés: les urbanitzacions dels anys seixanta i els\ncreixements urbans de baixa densitat sorgits a partir dels anys vuitanta.\n-L’alumnat hauria de respondre:\nLa definició del concepte segregació d’usos hauria de ser similar a la següent:\nLa segregació d’usos fa referència a la distribució dels usos del sòl de la ciutat (residencials,\ncomercials, industrials, administratius) en espais clarament diferenciats.\nLa definició del concepte segregació social hauria de ser similar a la següent: distribució de la\npoblació en zones diferents segons les característiques econòmiques, socials o culturals.\nLa mobilitat en transport privat de la ciutat difusa augmenta per l’increment que es produeix en la distància existent entre el lloc de residència i el de treball, estudi o esbarjo, que obliga a utilitzar el vehicle privat, i per la dificultat de crear transport públic en una àrea urbana dispersa i de gran\nEl creixement de la ciutat difusa ha influït en el despoblament dels centres històrics de les ciutats en suposar una alternativa residencial de major qualitat constructiva i que ofereix un entorn amb una tranquil·litat més gran, el que provoca que la població benestant, que havia ocupat els centres\nhistòrics en el passat, es traslladi a les noves àrees residencials. Altres factors de despoblament dels cascos històrics són l’envelliment del parc d’habitatges, l’augment de població de classe social baixa i l’envelliment de la població. L’alumne hauria de citar almenys dos d’aquests factors.\n3) En el centre de la ciutat se sol concentrar l’activitat administrativa, de serveis i comercial, a més de la funció residencial que continua existent però amb menor importància que a la perifèria.\nLa funció residencial s’estableix sobretot en: els eixamples, que solen ser ocupats la població de renda mitjana o alta; les perifèries urbanes, on s’hi localitzen barris de diferents característiques socials (àrees suburbanes amb zones residencials de classe alta o mitjana, amb bons serveis i comunicacions, i suburbis de classe baixa amb menor nivell de serveis i sovint mal comunicats); els cascos antics, sovint amb presència de població de classe baixa i marginal.\nLa funció industrial i part de la comercial s’ha traslladat a la perifèria urbana atès que necessita una important extensió de sòl que troba més barat. També es disposa d’una millor accessibilitat. Pel que fa a la indústria, els problemes de contaminació o altres molèsties que pot ocasionar, passen més desapercebuts a les perifèries que si s’ubica prop de les zones residencial\nL’alumne ha de descriure un plànol urbanístic corresponent a la ciutat de Lleida. A la dreta hi consta l’escala. Fent una descripció molt simple, l’alumne pot distingir les següents zones:El nucli antic de traçat més compacte i irregular. En segon lloc el posterior eixample successiu o creixement de la ciutat al seu voltant amb trames més ordenades i de forma radial-concèntrica.\nFinalment els barris perifèrics o suburbans on es poden apreciar també alguns polígons industrials\nLes categories bàsiques de classificació del sòl consisteixen en:\nSòl urbà: Teixit urbà preexistent (proveït d’aigua, llum, clavegueram, accés del trànsit rodat i edificis)\nSòl urbanitzable: destinat a ser objecte de transformació per ser urbanitzat\nSòl no urbanitzable: No s’inclou en el sòl urbà ni urbanitzable per estar sotmès a algun règim especial de protecció (per valors paisatgístics, culturals, riscos naturals, etc.)\nL’alumne hauria d’esmentar com a funcions bàsiques d’una ciutat o regió urbana: la funció administrativa i de serveis, la funció comercial, la funció residencial i la funció industrial.\nEs valorarà positivament si l’alumne es refereix a les funcions militar o cultural. Cal que l’alumne descrigui cada funció, i la relacioni amb la zona de la ciutat on es porta a terme. La puntuació es distribuirà de la següent manera: Funció administrativa i de serveis: cal definir-la i observar que s’acostuma a desenvolupar en el centre de la ciutat, normalment en el barri antic però també en àrees de nova creació.\nL’alumne ha de fer esment de la denominació CBD (Central Business District) i explicar-la\nFunció comercial: cal definir-la i diferenciar el comerç especialitzat ubicat en les zones cèntriques, i els grans magatzems o hipermercats instal·lats sovint a la perifèria per raons d’espai i accessibilitat.\nFunció residencial: funció característica de la ciutat, que ocupa la major part del sòl urbà i que presenta una segregació espacial relacionada amb els diferents nivells de renda de la població. Cal destacar:Els barris antics, habitats per població de classe baixa o marginal Els eixamples, espais residencials de classes mitjanes, amb tendència a convertir-se en zones de serveis.\nLes perifèries urbanes, on es troben dos tipus diferenciats: les zones suburbials o ciutats dormitori (mal planificades, amb manca de serveis i habitades per classes baixes) i les àrees suburbanes (zones residencials de classe alta o mitjana, amb bons serveis i comunicacions).\nFunció industrial: cal definir-la i destacar que s’ha traslladat a la perifèria en elsanomenats polígons industrials i parcs tecnològics per raons d’espai, comunicació i problemes de contaminació.\nText sobre varis articles de la Constitució\nL'alumnat hauria de redactar un resum on hi constessin els següents punts:\nEn l'article 137 s'estableixen les escales territorials de l'Estat Espanyol\nEn l'article 143 s'estableixen les condicions que han de complir els territoris que vulguinconstituir-se en comunitats autònomes.\nFinalment, en l'article 144 s'autoritza la creació de comunitats autònomes uniprovincials així com la concessió d'estatuts d'autonomia a territoris que no formen cap província.\nMunicipi: és l'entitat administrativa que ocupa el nivell més baix en el sistema jeràrquic de l'administració territorial. Correspon al conjunt del territori, urbà i rural, gestionat per un Ajuntament.\nComarca: és una entitat administrativa d'origen històric que en el cas de Catalunya està reconeguda per l'Estatut d'autonomia. Agrupa un conjunt de municipis articulats per lacapital comarcal. A Catalunya n'hi ha 41.\nLes escales territorials són: municipis, províncies i comunitats autònomes.\nExisteixen comunitats autònomes uniprovincials i són: Astúries, Cantàbria, La Rioja,\nNavarra, Múrcia, Madrid i les Illes Balears\nCeuta i Melilla són dues ciutats situades al nord d'Àfrica que tenen estatut d'autonomia\nB) Les institucions responsables de les províncies són les diputacions provincials\nEls seus membres, els diputats provincials, son escollits de forma indirecta i per cada partit judicial, en relació amb el nombre de vots aconseguits per les formacions polítiques que han tret algun regidor en algun municipi del partit judicial.\n4) a) Escala comarcal: formada per 41 comarques des de 1988 a partir de l'organització comarcal de l'època republicana.\nEscala autonòmica: recuperada l'autonomia des de la constitució de 1978 que reconeix nacionalitats i regions amb institucions pròpies, Catalunya s'organitza com a comunitat autònoma d'acord amb el què estableix l'Estatut d'autonomia.\nLes institucions polítiques responsables són per les comarques: els ConsellsComarcals formats per consellers i conselleres comarcals elegits entre els regidors i regidores dels diversos municipis de la comarca, que tenen competències en aspectescom cultura, esports o educació.\nA escala autonòmica, la institució és la Generalitat de Catalunya amb competències com educació, sanitat, medi ambient, ordenació del territori, etc.\nPerfil d’una ciutat\n1) Es tracta d’un perfil de paisatge urbà, una representació gràfica del tall vertical d’una ciutat tipus que mostra les diferents zones o barris que composen una ciutat. La font correspon al\nEl perfil ens mostra els diferents barris amb la seva ubicació des del centre cap els afores i amb la seva diferent morfologia. Es poden observar edificis d’una certa antiguitat, eixamples residencials, indústries i habitatges de tipologia ciutat jardí.\nEixample: zones que van aparèixer al voltant dels nuclis històrics al final del Segle XIX i començament del XX i que son espais residencials de classes mitjanes i tendeixen cada vegada més a zones de serveis.\nÀrea suburbana: barris residencials de nivell econòmic mitjà-alt tipus “ciutat-jardí”, de baixa densitat i generalment situats als afores de la ciutat.\na) Aquest perfil urbà correspon a una ciutat europea perquè es visible la morfologia típica de les ciutats històriques europees amb un centre històric i un eixample, a més del cinturó\nindustrial als afores.\nb) el centre geogràfic de la ciutat l’ocupa l’anomenat casc antic o centre històric.\nc) Les altres zones característiques d’una ciutat europea són l’eixample, que sol envoltar el nucli antic, i els barris perifèrics on es poden trobar zones suburbanes amb habitatges de rendes baixes anomenats sovint ciutats dormitori al voltant de les àrees industrials i també,\nbarris residencials de classe alta o mitjana amb tipologia ciutat jardí i baixa densitat.\na) L’alumne hauria d’esmentar com a funcions bàsiques d’una ciutat: la funció administrativa i de serveis, la funció comercial, la funció residencial i la funció industrial.\nFunció administrativa i de serveis: la ciutat es centre d’activitats terciàries com serveis comercials, culturals, educatius, empresarials, jurídics, d’administració pública, etc.\nFunció comercial: les ciutats concentren els centres d’intercanvis, el comerç especialitzat i els grans magatzems i hipermercats\nFunció residencial: funció característica de la ciutat, que ocupa la major part del sòl urbà.\nFunció industrial: de molta importància en el desenvolupament i morfologia de la ciutat contemporània. Tradicionalment les indústries s’han situat a les ciutats o a les rodalies.\nb) Les zones on es desenvolupen aquestes funcions son:\nLa funció administrativa i de serveis: acostuma a desenvolupar-se en les parts més cèntriques de la ciutat, normalment en el centre històric i eixample, però també en àrees de nova creació. Internacionalment aquestes zones reben el nom de CBD.\nFunció comercial: el comerç especialitzat es sol ubicar en les zones cèntriques, i els grans magatzems o hipermercats s’instal·len sovint a la perifèria per raons d’espai i accessibilitat.\nFunció residencial: presenta una segregació espacial relacionada amb els diferents nivells de renda de la població. Cal destacar:\nEls barris antics, habitats per població de classe baixa o marginal (gent gran, immigrants,etc.)\nEls eixamples, espais residencials de classes mitjanes, amb tendència a convertir-se enzones de serveis.\nLes perifèries urbanes, on es troben dos tipus diferenciats: les zones suburbials o ciutats dormitori (mal planificades, amb manca de serveis i habitades per classes baixes) i les àrees suburbanes (zones residencials de classe alta o mitjana, amb bons serveis i comunicacions)\nFunció industrial: actualment s’ha traslladat a la perifèria en els anomenats polígons industrials i parcs tecnològics per raons d’espai, comunicació i problemes de contaminació.\nEls dotze municipis més extensos de Catalunya (quadre estadístic)\nAlumnat ha de dir amb las seves paraules que es troba davant d’una informació estadística sobre els municipis que tenen més extensió del seu terme a Catalunya. Amb dades de 1996 es quantifiquen la població, l’extensió i l’altitud sobre el nivell del mar i s’especifica el nom de lacomarca a la qual pertany el municipi que s’esmenta.\nCal valorar que l’alumne sàpiga trobar característiques que comparteixen la majoria dels municipis del quadre com, per exemple, estar situats a més de 700 m d’altitud, tenir menys de 5.000 habitants i formar part de comarques de muntanya. Les zones on estan localitzats són el sector nord-\nOccidental de Catalunya i a les Terres de l’Ebre\nCal valorar que l’alumnat faci referència a l’organització territorial d’autonomies, comarques en algunes comunitats autònomes com Catalunya, i municipis com a organització territorial bàsica.\n3) L’alumnat ha de fer referència en la seva exposició a la composició del consistori municipal (regidors i presidència de l’alcalde) i a les competències municipals: urbanisme, seguretat, transport públic, sanitat, medi ambient, contractació d’obres i serveis i a l’autoritat del govern de la\nComunitat autònoma en l’alteració dels límits municipals\nMapa de la població per municipis de Catalunya\nL’alumnat ha d’explicar que observa un mapa que mostra la població dels municipis de Catalunya corresponent a l’any 2005. Consten en el mapa tots els municipis de Catalunya. La llegenda, en escala de grisos, diferencia quatre intervals de població que van des de menys de 2.000 fins a més de 50.000 habitants.\nL’alumnat també ha de citar almenys quatre municipis de més de 50.000 habitants, indicats en el mapa amb el color més fosc (Lleida, Tarragona, Girona, Reus, Barcelona, Terrassa, Sabadell, etc.)\nSegons el nombre d’habitants els municipis es classifiquen en:\nMunicipis rurals: menys de 2.000 habitants\nMunicipis semiurbans: entre 2.000 i 10.000 habitants\nMunicipis urbans: més de 10.000 habitants\nA Catalunya el poblament rural pot ser concentrat (agrupat en un nucli), o dispers (nuclis i també cases aïllades o disperses).\n3) La xarxa urbana de Catalunya presenta una estructura jeràrquica on es diferencien els\na)Àrea metropolitana de Barcelona, on es concentra més del 60% de la població catalana i que exerceix importants funcions de centralitat administrativa, econòmica i de serveis. Està constituïda per una conurbació central constituïda per Barcelona i els municipis més propers (Badalona, l’Hospitalet de Llobregat, Sant Adrià de Besòs,Santa Coloma de Gramenet, etc.), més dues corones de poblacions que estenen l’aglomeració urbana per les comarques veïnes.\nb) La segona corona inclou les poblacions de Mataró, Granollers, Terrassa, Sabadell, Martorell, Sitges, etc., capitals comarcals i ciutats industrials.\n(Atenció: l’alumnat podria presentar la segona corona metropolitana com un nivell jeràrquic, i per tant, dividir la xarxa urbana de Catalunya en cinc nivells)\nEstà constituït per Tarragona, Lleida i Girona i les poblacions que graviten al seu entorn\nFormat per ciutats mitjanes que són capitals comarcals però que articulen territoris d’àmbit supracomarcal com Tortosa, Manresa, Vic, Figueres, Olot, Igualada,Puigcerdà, Vilafranca del Penedès, etc.\nCapitals de comarca de dimensió més petita i nuclis subcomarcals amb certa entitat i amb un dinamisme turístic o industrial com la Seu d’Urgell, Berga, Roses, Palamós,Amposta, Cambrils, etc.\nGràfica de la població resident en àrees urbanes\n1) L’alumnat ha de descriure que es tracta d’un gràfic de barres que representa la població resident en àrees urbanes, expressada en percentatges, corresponent a Àfrica, Àsia, Europa, Amèrica Llatina i els EUA, als anys 1970, 1995 i 2025. A continuació, ha de destacar que la població urbana augmenta constantment al llarg del temps a totes les àrees, però que a Europa i EUA va augmentar molt entre 1970 i 1995 i en canvi, a Àfrica, Àsia i Amèrica Llatina està previst que continuï augmentant molt fins el 2025. Finalment, també s’hauria d’esmentar que Àfrica i Àsia són els continents amb menor percentatge de població urbana.\n2) Com a diferències més destacables caldria comentar:\n• les ciutats del països desenvolupats registren un creixement de població baix o nul degut al baix creixement natural de la població i als elevats preus del sòl que provoquen el desplaçament de la població jove cap a les àrees properes a les grans ciutats.\n• Les ciutats dels països en vies de desenvolupament registren un creixement de la població molt elevat degut a l’alt creixement natural i a l’èxode rural. Els exemples poden ser molt diversos: Mèxic DF, Saó Paulo, Calcuta, Lagos o Bombai, per al primer cas, i Roma, París, Viena, Madrid, etc., per al segon.\nCom a problemes més destacats l’alumnat hauria d’explicar, com a mínim, cinc d’entre els següents:\n• Necessitat d’aigua potable i de fonts d’energia\n• Necessitat d’aliments frescos i envasats\n• Problemes de congestió del trànsit i les seves conseqüències directes: contaminació atmosfèrica i acústica\n• Producció d’importants quantitats de residus i necessitat de mecanismes de reciclatge\n• Manca de transports urbans i quan existeixen el cost que ha de pagar l’administració es molt elevat\n• L’existència de bosses de pobresa al primer món i de les denominades “segones ciutats” al tercer món\nDe manera indicativa es podrien atorgar 0,5 punts a cada un dels problemes explicats de manera completa\nMapes de Catalunya sobre el creixement urbà\n1) L'alumnat ha de respondre que es tracta de dos mapes de Catalunya sobre les ciutats de mes de 10.000 habitants corresponents als anys 1981 i 1996. L'escala no és marcada i s'utilitzen els cercles proporcionals al nombre d'habitants com a símbols per representar el fet de la distribució de les ciutats o població urbana a Catalunya .\n2) L’alumnat ha d’assenyalar l'estructura polaritzada entorn a l'àrea de Barcelona i ha d’apreciar un canvi entre el 1981 i el 1996 que consisteix en el creixement del nombre de ciutats petites i mitjanes i en el decreixement de la ciutat de Barcelona.\n3)Com a principals causes s’han d'assenyalar l'emigració del camp a la ciutat o la immigració estrangera, la industrialització i el mercat de treball corresponent que van constituir una de les funcions de la ciutat, la millora de les infrastructures de circulació, la concentració de serveis\n(comercials, financers, administratius, de transport…) i d'equipaments (sanitaris, educatius, socials,lúdics…).\n: Teixit urbà preexistent (proveït d’aigua, llum, clavegueram, accés del trànsit rodat i edificis) , normalment en el centre històric i eixample, però també en àrees de nova creació. Internacionalment aquestes zones reben el nom de CBD TERRITORI MOLT URBANITZAT CATALUNYA ciutats dormitori (mal planificades, amb manca de serveis i habitades per c l sòl sotmès a algún règim especial de protecció (per valors paisatgístics, culturals, riscos naturals, etc.) Se sol ubicar en les zones cèntriques, i els grans magatzems o hipermercats s’instal·len sovint a la perifèria per raons d’espai i accessibilitat...... La funció


CARPE DIEM: Per què no avui?\nPublicat per Fina a 0:01\nFerran 12 de octubre de 2009, 9:24:00 CEST\nOsti Fina, quin encert! Fins ara tenia registrats El cant dels ocells per una banda, el discurs de Casals a l'ONU per l'altra; l'"experiment" que ens proposes ha sigut fantàstic!!\nfandestéphane 13 de octubre de 2009, 21:38:00 CEST\nHola Fina, soc "éll" i no "élla" jajaja\nNo ets la única que et confons, de fet he tingut que borrar un comentari perqué un paio que no conec em tiraba petons i em feia engunia. Els que em coneixen ja saben de que vá. Soc admirador de la Stéphan Audran igual que l'Olga, i es des de el seu blog don vinc.\nSalutacions de presentació\nPD. M'agrada Paul Casals i tots els catalans universals.\nManel Aljama 14 de octubre de 2009, 16:26:00 CEST\nNo pot ser més eloqüent ni el dia el més indicat. I a qui no li agrada aquesta música?\nFina 15 de octubre de 2009, 0:56:00 CEST\n:-), una dona de ciències no para de fer experiments, Ferran!. I alguns surten bé i tot.! :-)\nFina 15 de octubre de 2009, 1:23:00 CEST\nFandestéphane, benvingut siguis a aquest raconet de Catalunya,vora el mar i "Sa Palomera". :-)\nLes meves disculpes per confondre el teu sexe.I mira que sóc de ciències, com he dit abans!.\nPotser sense nick?.:-)\nSí, conec la teva admiració per la protagonista de "El festín de Babette".De fet, si fos per la seva/teva fotografia diria que sou germanes bessones. :-)\nVisca en Pau Casals, la seva música i tot el que representa per al nostre país, Catalunya.\nQue visquin també els catalans universals, i que t'agradin també els que no ho són, encara que només sigui un xic. :-)\nI que visquin també les lletres de colors. :-)\nGràcies per venir fins aquí.\nFina 15 de octubre de 2009, 1:34:00 CEST\ndonat que la música cada país la sent diferent, encara que diguin que és un llenguatge universal, estic segura que trobariem molta gent a qui no li agradaria aquesta música.


El II Pla d’Igualtat de Pego vol implicar a tota la societat pegolina – Ràdio Pego\nEl II Pla d’Igualtat de Pego vol implicar a tota la societat pegolina\n22 de setembre de 2017 Sara Garcia 0 Comment Cabal, Contacontes, II Pla Igualtat Pego\nA diferència del primer, que es va centrar principalment en el personal de l’Ajuntament de Pego, el segon pla d’Igualtat del que es presentarà un esborrany dissabte a migdia a la Casa de Cultura, vol anar més enllà i abraçar tota la societat pegolina perquè, en conjunt, s’avance cap a la igualtat, informava el regidor de l’àrea José Merí. Una altra de les novetats d’este segon pla és la vigència, ja que este tindrà una durada de 4 anys per a desenvolupar-se. La I jornada d’Igualtat de Pego s’iniciarà dissabte a les 10 del matí amb la ponència d’Aina i David González, ‘Els Plans d’Igualtat a Pego. Un abans i un després?’. També hi haurà ‘Contes per la Igualtat’ pel grup de Dones Cabal.\nDemà dissabte, 23 de setembre, la Casa de Cultura de Pego acull la 1ª Jornada d’Igualtat. Organitzada per la Regidoria d’Igualtat, amb la col·laboració del grup de Dones Cabal i la Uned de Dénia, la jornada s’iniciarà a les 10 del matí. La finalitat d’esta iniciativa és, manifestava el regidor de l’àrea, José Merí, «impregnar la societat en matèria d’igualtat».\nLa jornada començarà analitzant la importància o l’efectivitat dels Plans d’Igualtat. Al capdavant de la reflexió estaran Aina González i David González que han estat directes en el títol triat per a la ponència que presentaran: ‘Els Plans d’Igualtat a Pego. Un abans i un després?». Això serà a les 10 del matí.\nA les 12.15h., es presentarà l’esborrany del II Pla d’Igualtat de Pego i, sobre el mateix avançava Merí que existixen diferències substancials entre el primer i el segon. Entre d’altres, que el primer «estava de cul a la societat perquè estava sobretot centrat en el personal de l’Ajuntament. És per això que este segon pla és més ambicions i volem que arribe a tota la societat pegolina i involucrar-la en totes les polítiques d’igualtat que s’han de dur endavant durant els propers 4 anys».\nL’elaboració d’este II Pla d’Igualtat per a Pego està duent-la a terme l’Observatori de la Dona de la Marina Alta de la Uned de Dénia.\nEntre la primera ponència i la presentació de l’esborrany del II Pla d’Igualtat de Pego es farà el primer contacontes d’esta nova temporada que organitza el grup de Dones Cabal. En esta ocasió proposen ‘Contes per la igualtat’ que correran a càrrec de Rosa Maria Alemany. Això serà a les 11.30 del matí, el seu horari habitual. Però durant tot el matí hi haurà, al pati de la Casa de Cultura, hi haurà tallers basats en la igualtat per a xiquets i xiquetes a càrrec de la Jogoteca. I és que, assenyalava Merí, el que s’intenta és «involucrar a les famílies perquè mares, pares i xiquetes i xiquetes, puguen gaudir d’un matí igualitari».\nEl regidor d’Igualtat explicava que ja ha llegit el pla i assegura que es tracta «d’un pla ambiciós perquè arribe a tota la societat», amb noves estratègies com la creació d’una «comissió que implique a tota la societat» que es reunisca trimestralment per parlar, obertament, sobre igualtat i els problemes que s’hi troben per a arribar a ella amb l’objectiu d’anar eliminant-los o, almenys, disminuir-los.\n← Demòcrates Valencians tria la Marina Alta per organitzar la seua I Escola de Formació Política\nRepensant el futur assistencial de la Marina Alta →\nL’urbanisme amb perspectiva de gènere reivindica una «ciutat cuidadora»


Lletraferits: LA TRESCA I LA VERDESCA 08- Santorini- Oia\n08- Dissabte 15- dia del sol\nSantorini a les sis del matí se'ns presenta com un dibuix infantil de muntanya i neu a la carena. Ben coberta de núvols que treuen el nas per sobre i passen cap a la nostra banda. En quant surt el sol es veu com és en realitat: el mar on som nosaltres està en el cràter d'un volcà i la /les illes son els flancs d'aquest volcà. L'erupció forta va ser en el temps del rei Minos o sigui unes tres generacions abans de la Guerra de Troia cap al segle XII a de JC. L'illa va esclatar inclinant-se cap a una banda que va quedar submergida i el centre (el cràter) ple d'aigua. Al mig dues illetes. I la capital, a dalt de tot de tot en un barranc gairebé inexpugnable. Bé, sí es podia pujar per una escala que fa ziga-zaga i a llom de mules o burros. Actualment hi ha un funicular dels penjats, amb sis cabines. Des del vaixell s'ha d'arribar a l'estació del funi en una llanxa. Un cop allí dalt, un poble totalment turístic en el que cada casa és una botiga de souvenirs o un lloguer de burros, cotxes, quads o motos. Haviem llogat dos cotxes i anem al nostre aire i podem recórrer tota la illa i fer-nos una idea força cabal de les seves belleses que, malgrat la turistada, són moltíssimes i impressionants. L'altra banda de l'illa és muntanyosa i inclinada cap a la plana que du al mar. Ës molt més gran del que em pensava Tots els pobles, blancs, tots turístics, tos amb l'agricultura pràcticament perduda en bé del turisme i cases començades i abandonades. Tot molt deixat i brut. Als pobles, però la calç i el blauet regnen i tot ho embelleixen fent del conjunt una successió sense fi de parets corbes, finestretes, portes, entrants i sortints, xemeneies, campanars, pous i petits espais ben aprofitats, en el quals el joc d'ombres i llum és el tema dominant..\nHa fet una calor terrible tot el dia però cap a la una ha estat foc dels deus fos a plom sobre nosaltres. Arribada l’hora del dinar el nostre nas ens ha encaminat cap a una terrasseta amb cobert de plantes. Perfecte. Ha estat un dinar d'aquí, sense quentos i boníssim: amanides gregues, unes olives que ni Ulises les devia menjar millors, una mena d'humus però fet amb faves que és una de les llegums que tenen més anomenada, moussaka, esbergínies fregides, conill estofat, peixos del dia... i finalment, unes postres casolanes requetebones: iogur grec amb confitura de raïm. Ens han donat la recepta:\nAgafes una olla gran i hi poses uns tres litres d'aigua (o més) un kilo de sucre, un kilo de raïm, una pela de llimona i ho fas bullir unes dues hores. Quan els raïms són vermellosos es retiren i quan són freds s'hi treuen els pinyols. Es tornen a deixar en el xarop i s'hi afegeix el suc d'una llimona i vainilla en pols. Ha de quedar gelatinós i en bona consistència, o sigui que si és aigualit cal bullir-ho més estona. Si es vol conservar cal posar-la en pots i a Bany Maria.\nDe tornada hem anat a un mirador sobre la olla (el cràter) del volcà. No és d'estranyar que alguns vulguin situar l'Atlàntida.a Santorini .\nmarisa 1 d’octubre de 2012, a les 18:50\nÉs un dels meu somnis: conéixer Santorini. Les baves m'arriben als genolls.


Riu Segura | Ayto. Almoradi\nTurisme-actiu > Riu Segura\nAl llarg del riu Segura trobem diversos sotos creats després de les obres de canalització, i que formen part del Corredor Verd (tota la conca) realitzat per a la recuperació ambiental del llit. Cadascun d’aquests xicotets espais naturals està dedicat a una espècie vegetal.\nEn la ruta verda trobem el soto dedicat a la Mimosa (Acàcia cyanophylla) al costat d’un nou soto de gran grandària (63.000 m2), amb un ampli espai per a l’esbarjo, zona de pícnic, jocs infantils, etc.\nEl riu Segura, conegut com Thader (palmera) pels romans i War-Alabiat (riu blanc) pels àrabs, compta amb quasi 18.815 quilòmetres quadrats de conca en total i 325 quilòmetres de longitud.\nEl Segura naix en Pontones, província de Jaén, i en el seu recorregut travessa Albacete, Murcia i Alacant on desemboca en el Mar Mediterrani per Guardamar del Segura.\nEl desenvolupament de les poblacions que ho voregen sempre ha estat estretament lligat a l’agricultura.\nReminiscències íberas, romanes i àrabs.\nEls íberos van ser la primera civilització a assentar-se a la vora del Riu Segura i aprofitar els seus recursos desenvolupant l’agricultura o la pesca. També van aprendre a identificar els cicles de crescudes i sequeres adaptant al riu els seus sistemes de cultiu.\nEl sistema de regs que es va establir en la Vega del Segura va ser traçat inicialment pels àrabs, encara que ja els romans van emprar les sèquies i xicotets aqüeductes per a facilitar el seu ús.\nEls àrabs van saber aprofitar al màxim els recursos que oferia el Segura, establint una extensa xarxa de canalitzacions que portaven l’aigua a tots els camps de cultiu de la seua conca. Sénies, molins, ponts i altres construccions van inundar el paisatge al llarg del riu, permetent la florida de l’agricultura.\nPerò amb el temps, l’auge econòmic i la prosperitat generada es va convertir en un problema de massificació, derivades de l’explotació de les seues riberes i el cultiu intensiu en el seu vega. Un problema que va obligar a establir uns sistemes de repartiment d’aigua que es mantenen en l’actualitat.\nInundacions i sequeres\nNo solament va influir el medi ambient amb la reducció de pluges en tota la seua vega, sinó que la mà de l’home va tenir també un paper important en els usos del llit. La desforestació del segle XVIII i sobretot la de la segona meitat del XIX van tenir conseqüències desastroses per al règim fluvial.\nEls recursos hídrics medievals i de l’edat moderna, fins a finals del segle XIX, eren majors que en l’actualitat. No obstant açò, l’absència d’embassaments de circulació va provocar que el règim dels cursos fluvials anara bastant més irregular fins a 1950-1960. Per açò es produïen contínues crescudes a la tardor, hivern, i forts estiajes.\nD’una banda, les nombroses inundacions danyaven les infraestructures de regadiu i contaminaven l’aigua per a beure, però d’altra banda contribuïen a humidificar el sòl en profunditat i enriquien els seus aqüífers.\nAlgunes de les riuades més conegudes i catastròfiques van ser, per exemple les de 1987 i 1989 provocant nombroses pèrdues humanes i materials.


Dentistes Solidaris de Girona ha atès prop de 300 persones en sis mesos\nL’associació Dentistes Solidaris de Girona ha atès 256 persones en els sis mesos de funcionament del programa “Somriures Solidaris”. La iniciativa, que compta amb el suport de Dipsalut, consisteix en donar assistència odontològica a un preu simbòlic a persones de les comarques gironines que es troben en situació de pobresa i que, per tant, no poden costejar-se l’atenció en centres d’odontologia privats. L’assistència es duu a terme en la clínica que l’associació té a la ciutat de Girona.\nAquest dimarts 3 d’abril al migdia, l’associació Dentistes Solidaris de Girona ha fet balanç dels primer mig any del programa “Somriures Solidaris”. La iniciativa consisteix en proporcionar assistència odontològica a un preu simbòlic a persones de la demarcació que es troben en situació de pobresa. Dentistes voluntaris visiten i realitzen els tractaments necessaris a pacients derivats pels serveis socials municipals i pels odontòlegs del seu CAP o ABS de referència. L’assistència es duu a terme a la clínica de Dentistes Solidaris, situada al Mercat del Lleó de Girona.\nL’acte, celebrat a la seu de la Junta de Girona del Col·legi Oficial d’Odontòlegs i Estomatòlegs, ha comptat amb el president i la vicepresidenta de l’associació, Emili Banchilleria i Teresa Sagué i amb el vicepresident primer de Dipsalut, Josep Maria Corominas.\nBanchilleria i Sagué han explicat que, des que es va posar en marxa la clínica, el passat mes d’octubre, i fins el 15 de març, s’ha atès 256 persones. En total s’han fet 363 visites. Els tractaments més freqüents han estat les obturacions (se n’han dut a terme 240), seguides de les higienes (52), les pròtesis (se n’han començat 35, de les quals 10 ja estan completades) i les endodòncies (27).\nPel que fa al perfil dels pacients atesos fins el moment, majoritàriament eren persones entre 30 i 60 anys (un 33% dels atesos estaven entre els 40 i 50 anys). El 57%, homes. En relació a la procedència, el 35% venia derivat pels serveis socials de la comarca del Gironès i un 20%, de La Selva. El 80% dels pacients estaven total o parcialment desdentats.\nActualment, Dentistes Solidaris de Girona té una llista d’espera de més de 240 persones; fet que obliga a tancar temporalment l’admissió de derivacions per aquest any 2012. Des de l'associació es fa una crida als odontòlegs gironins per tal que se sumin a la vintena de dentistes voluntaris que dediquen unes hores a aquest projecte. Daquesta manera es podrien admetre més pacients i escurçar els temps d'espera per rebre els tractaments.\nDipsalut, l’Organisme de Salut Pública de la Diputació de Girona, col·labora econòmicament amb aquest projecte. Hi aporta 85.478 euros, repartits en tres anys (2011, 2012, 2013). Serveixen per sufragar les despeses en equipament clínic i en personal.\n“Somriures Solidaris” compta també amb la col•laboració de l’Ajuntament de Girona, que cedeix gratuïtament el local on s’ubica la clínica, i de la Junta de Girona del Col·legi Oficial d’Odontòlegs i Estomatòlegs de Catalunya. També hi donen suport Proclinic, Càritas, Odontologia Solidària, Fidotec, Pou Dental, DentalGirona, Pròtesi Dental José A. Sicília, Laboratori de Pròtesi Dental Pelegrí, SGDental, Royal Dent, Toldos Mallol i Disart.\nImatges: clínica de Dentistes Solidaris a Girona i roda de premsa de balanç dels primers sis mesos.\nPer més informació: Noemí Guillem, Difusió de Dipsalut.\nFotografies Descarrega original\nD'esquerra a dreta: Josep M. Corominas, Emili Banchilleria i Teresa Sagué


Associació de minoristes de menjar de Quebec - Seguiment de la gira | Filippo Colca\nAbans de la crisi sanitària, es fa desencadenants Moure’s per l’espectacle NGA, l’Ada ha fet un petit desviament de Texas, perquè tot és major a Texas. Houston és la ciutat més gran de Texas, i la gran àrea metropolitana de Houston ocupa el 5è als Estats Units amb prop de 7 milions d’habitants (2018). Sovint es descriu com una de les aglomeracions més multiètniques dels Estats Units. La població hispànica arriba avui gairebé el 45% de la població, afroamericana, 23% i asiàtica, 7%. Això es reflecteix, òbviament, en un subministrament d’aliments explotats i una impressionant varietat de tipus d’empreses.\nTambé és una ciutat molt gran que s’estén més de 1651 km², que consisteix en un espagueti de carreteres i intercanviadors. Evidentment, el cotxe ocupa un paper central, les empreses alimentàries de superfícies molt grans són la llei, però els canals nacionals, tot i que tots presents en aquest mercat, no aconsegueixen pujar a la part superior. El xèrif de la ciutat, és el canal regional Heb, i és essencialment esbrinar que hem triat anar a Texas.\nEl canal Heb té més de 400 botigues a Texas i Mèxic i només té ha estat nomenat empleat número u als Estats Units en l’informe anual de la firma Dunnhumby. La botiga de queviures de San Antonio va guanyar el comerciant Joe, Walmart, els aliments sencers i Costco, entre d’altres. Durant els darrers dos anys, va ser Trader Joe que era la millor botiga de queviures americana classificada.\nEls minoristes de Dunnhumby índex de preferència Classe Comerços depenent de la seva actuació en set categories: preu, qualitat, comerç electrònic, operacions, Conveniència, descomptes i recompenses, i finalment la velocitat del servei. L’informe va avaluar 60 minoristes nord-americans en funció de com 7500 consumidors nord-americans han respost a preguntes relacionades amb aquestes categories. “Una de les conclusions més importants és que els principals queviures regionals tradicionals tenen un ressorgiment de les preferències dels clients, guanyant amb rellevància i comoditat”, va dir José Gomes, president de Dunhumby Nord America. Aquí hi ha 8 botigues que hem seleccionat, entre les dotzenes que vam visitar.\nCadena de botiga de conveniència amb gasolinera on tot és simplement desproporcionat. En aquesta estació de Katy, a l’oest de Houston, obert el 2018, comptem a la part inferior de 120 bombes de gas, 30 estacions de neteja interior, 10 estacions de neteja de mosquits i un rentat de cotxes gegants. Un cop dins, veiem que Buc-EE és molt més gran que una botiga de conveniència convencional. Es reconeix per als seus lavabos molt nets (en comparació amb la competència), la seva mascota i el seu logotip: un castor. A més de totes les marques domèstiques, salses, snacks, roba, refrigerants o regals a l’efigy de castor, oferim una gran quantitat d’opcions de menjar que van des de les amanides preparades per a una varietat de menjars ràpids sempre en els colors dels “ensenya. Fate des del lot, al centre del comerç, el taulell “Texas arrodonit”, on els empleats del barret de vaquer preparen deliciosos entrepans de barbacoa. També hem de confessar haver estat conquistada pel taulell que ofereix una àmplia varietat de casa jerky. Entenem ràpidament que Buc-EE ha esdevingut una destinació buscada pels seus clients.\nh mart és una cadena de botigues de queviures coreanes-americanes també presents a Canadà (a Vancouver, Edmonton i Toronto). El que és avui la cadena més gran d’empreses asiàtiques a Amèrica del Nord ha començat molt humilment per una petita botiga de queviures de racons a Queens, Nova York. Si vostè és un cuiner coreà boig o necessita menjar bàsics com l’arròs o l’arròs, fruites exòtiques, peix fresc i llaminadures congelades, segur que trobareu tot aquí. El que va colpejar a primera vista és el disseny net i la gran neteja dels llocs. Les àrees de productes frescos i molt nets deixen els colors naturals dels productes que parlen de si mateixos, mentre que la botiga de queviures està desbordant amb productes creuats i cartells de colors.Aquest comerç podrà gaudir tant dels coreans originals com els nord-americans que volen descobrir una gamma de plats preparats per menjar, o diferents receptes preparades per cuinar, com la sopa de cranc blava picant presentada oposada. Un altre fet significatiu, el H Mart té una àrea de restauració integrada la diversitat de taulells convida a multiplicar les oportunitats de visites.\nEl mercat de carn michoacana Eldridge Parkway, Houston\nEl 1986, una família d’origen mexicà Obre una petita botiga, per descomptat, per vendre menjar, però també per servir a la comunitat hispànica, poques persones estan preocupades en aquell moment. Acompanyant la corba demogràfica robusta, la família és ara propietari de gairebé 140 botigues sota diferents signes a través de Texas, amb seu a Houston. Avui és la cadena de supermercats hispànica més gran dels Estats Units. Obert des de pocs setmanes, la botiga de visites no és molt gran, però respon bé a la seva missió. La selecció de fruites i verdures, limitades, però de molt alta qualitat, es presenta essencialment a granel. Hi ha la millor de carns marinades, plats preparats i fleques mexicanes. Les famílies es troben allà per menjar o simplement prendre notícies noves al voltant d’una copa de refresc.\nMercat central, Houston\nEl mercat central és la bandera gourmet de l’Heb (que tornarem a ell), que opera 10 botigues texans. Aquesta botiga està especialment enfocada a l’alimentació i la gastronomia, organitzeu regularment classes de cuina i classes d’enologia. El mercat central també es reconeix pel seu cafè a la carrera. La cadena també ofereix una gamma de productes ecològics exclusius sota les organies del mercat central de la marca. S’està limitant deliberadament l’espai assignat a productes envasats per donar els productes frescos, carn i marisc, productes a granel i articles preparats per xefs. Les marques locals, importades, biològiques i gastronòmiques es prefereixen en comparació amb les marques nacionals, que han de ser més probables. Hem vist per primera vegada, com ara la imatge oposada, fruites pre-tallades i verdures presentades a begudes bandes. Els passadissos comercials són sinuosos, però permeten les dreceres com IKEA. El mercat central és sinònim de qualitat tant a la placa com en el disseny de la botiga.\nb & W Meat Company, Houston\nEn aquest carnisser de texà, com us imagineu, la carn és pràcticament lloc sencer. Els preus són agressius i aquí no trenquem massa amb la presentació. Els clients es precipiten més aviat cap als molts comitès de taps, que respondran a les seves ordres darrere del llarg comptador en els mèrits del comerç. Des de 1959, B & W Meat Company es reconeix per al seu servei i per la seva gamma de seccions de carn i marisc: embotits frescos i fums casolans, productes de cérvols, pollastres farcit, costelles de porc , marisc i productes de queviures, incloses les seves espècies homònimes.\nMercat de Revival, Houston\nEl mercat de Revival és una de les 7 institucions del grup agrícola de l’hospitalitat, que haurà entès, principalment explota els restaurants. Impulsible des del districte de les altures pel seu cafè amistós, brunches i dinars, s’ajusta al curs de la botiga de queviures (“Broquerant”) que hem escoltat tant. La bona revista Appetite va classificar un dels 5 millors nous butgrafadors artesanals el 2012. La gran majoria de productes venuts provenen de la producció local.Les carns fresques, els ous, els productes lactis, les fruites i les verdures, el cafè especialitzat, els pans artesanals es produeixen generalment a menys de 150 km. El mercat de la renaixement fins i tot explota una masia homònima que alumnes pollastres, porcs i bens en una granja propera a Houston. Aquestes carns es tallen a petició, al lloc. Podeu veure els carnissers preparar xarcuteries casolanes o establir comandes per a una de les institucions del grup d’hostaleria, totes proporcionades per aquesta carnisseria central. Amb l’aparició de Covid-19, podríem esperar veure més i més restaurants gira, com aquí, a una oferta de detall.\nAlçada de búfalo Heb, Houston\nObert el passat mes d’octubre, aquest negoci és el del grup 1 més recent de la regió . Aquesta nova HEB ofereix 96.000 peus quadrats d’espai de vendes, més de 50.000 productes, així com l’accés a la cuina de cuina de cafè roastery adjacent a la botiga, una cervesa i un taulell de tast de vins, a una farmàcia i un gran nombre d’opcions alimentàries Preparat per menjar o llest per cuinar (Menjar Heb senzill) en minuts, sense oblidar una barra d’amanida gegant. Les vendes en línia, òbviament, estan disponibles, igual que una opció de recollida de botigues. També és el primer lloc de Heb per rebre un premi Greenchill Association Gold de l’Agència de Protecció Ambiental (EPA) per la seva tecnologia de refrigeració ecològica.\nComprenem ràpidament per què Heb també és estimat pels seus consumidors. La botiga d’altura de Buffalo és impecable, brillant, pastilles i desbordaments de comptadors amb productes atractius. Sense espai per a hormones ni antibiòtics a les seves carns casolanes. La cadena s’enorgulleix de ser el venedor més gran de cerveses, vins, flors i carns a Texas. Posem una gran quantitat d’associacions amb els productors locals. A l’illa de connexió de cuina, al centre dels diversos productes de proteïna, un xef de cuina en viu i ofereix consells als clients tot el dia.\nFenicia Fenès especialitat, Downtown Houston\nDestinació gurmet del centre de Houston, c ‘és el lloc preferit On trobar productes de més de 50 països de tot el món. Una diversitat de taulells de servei de menjar de menjar ocupa els mèrits del comerç, totalment construïts sobre l’amplada. Durant la nostra visita, un dissabte al matí, un comptador dedicat al brunch ofert diverses opcions atractives als clients. El centre de comerç està format per diferents illes autosostenibles, fruites i verdures, productes lactis, una petita botiga de queviures i algunes begudes. A la segona planta, hi ha una àmplia selecció de vins, cigars, productes de queviures d’importació de tot tipus, olis, espècies, així com una multitud d’instruments de cuina. Phenicia Specialty Foods també explota les seves pròpies cafeteries dins de les parets dels seus dos supermercats i al Bar MHT adjacent al comerç de la ciutat de la ciutat, on els clients poden presumir, Quenze i fins i tot assistir a un dels molts espectacles. O esdeveniments organitzats setmanalment.


El govern espanyol eleva de 14 a 16 anys l'edat mínima per conduir ciclomotors\nL'executiu espanyol ha decidit elevar a 16 anys l'edat per conduir petits ciclomotors i de fer un nou examen per obtenir la llicència. La proposta, anunciada aquesta setmana pel ministre de l'Interior, es farà poques hores abans que entri en vigor el nou carnet per punts. A partir de demà, a més de les sancions per infraccions de trànsit, es restaran els 12 punts que els conductors veterans tindran com a punt de partida. El descompte dependrà del nombre d'infraccions i de la gravetat. Superar 40 quilòmetres per hora la velocitat permesa suposarà perdre quatre punts, per exemple. Conduir begut, drogat, de forma temerària o al doble del permès en restarà sis.\n30/06/2006 - 07.06 Actualitzat 30/06/2006 - 14.17\nA les portes de l'estrena del nou carnet de conduir per punts, el ministre de l'Interior, Alfredo Pérez Rubalcaba, va exposar davant la Comissió de Seguretat Viària al Congrés les línies mestres del Pla de Seguretat Viària. Entre les mesures d'aquest nou pla n'hi ha una que tindrà una conseqüència directa en els ciutadans: l'edat mínima per accedir al permís de conduir de ciclomotors passa dels 14 actuals als 16. A més, per obtenir aquest permís s'haurà d'aprovar un examen. El govern pretén, a més, incloure continguts d'aquesta matèria a l'ensenyament obligatori.\nPerò aquest pla conté moltes altres mesures amb les quals el govern pretén, entre altres coses, reforçar el principi d'autoritat, amb l'augment de la presència dels agents, la continuació d'operacions especials i la creació d'un centre de tractament de denúncies automatitzades. El pla també inclou una major implicació del sistema judicial amb la modificació del Codi Penal, la realització de cursos per a jutges i fiscals, i la creació d'una fiscalia especialitzada en delictes contra la seguretat viària. Pel ministre de l'Interior, però, totes aquestes mesures han d'anar acompanyades de plans autonòmics i municipals.\nL'objectiu per excel·lència del pla és reduir la sinistralitat i els morts a les carreteres, ja que, tot i que per tercer any consecutiu s'han reduït, les xifres encara són més altes del que seria desitjable. En aquest sentit, Rubalcaba assegura que fins al 22 de juny, el nombre de morts en carretera ha estat de 1.453, davant dels 1.502 del 2005, cosa que representa un descens del 3,2%.\nEl ministre destaca algunes de les mesures que el govern del PSOE ha posat en marxa per reduir aquestes xifres, com la creació de l'Observatori Nacional de Seguretat Viària, les operacions especials per controlar l'ús del cinturó de seguretat i el casc o la velocitat excessiva i els nivells d'alcoholèmia. A més, ha anunciat que s'està treballant en la implantació de plans d'empresa perquè s'incorporin els riscos associats al trànsit en la política de prevenció de riscos, ja que el 36,6% dels accidents laborals passen a la carretera.\nPerò potser la mesura més rellevant en aquest àmbit del govern espanyol és la implantació del carnet per punts. Rubalcaba ha assegurat que la seva entrada en vigor permetrà "dissuadir l'infractor reincident que veu com se li esgoten els punts, valorar les infraccions com a pèrdua del crèdit concedit per la seva incidència social, afavorir la formació viària mitjançant la realització dels cursos per a la recuperació parcial i total de punts, responsabilitzar el conductor per les seves actuacions i fomentar la cultura de la seguretat viària".


El passat dimarts 11 de juliol va tenir lloc, al Paranimf de la Universitat de Barcelona, l’acte de cloenda dels cursos d’àmbit d’Economia i Empresa organitzats per l’Institut de Formació Contínua de la Universitat de Barcelona (IL3-UB) en l’edició 2016-2017. Més de 150 alumnes van rebre les seves titulacions en una cerimònia que va comptar amb la presència de la vicerectora de la Universitat de Barcelona, la Dra. Amelia Díaz, el director general de l’Institut de Formació Contínua, Guillem Íñiguez, i la col·laboració del director general del Mobile World Capital Barcelona, Aleix Valls.\nAmb el Paranimf ple d’assistents, es va iniciar la cerimònia que també es va poder seguir en directe a través de Facebook. La Dra. Amelia Díaz va donar la benvinguda a tots els estudiants abans de donar pas a la ponència del director del Mobile World Capital Barcelona que va il·lustrar als estudiants i a la resta dels assistents sobre els reptes i les oportunitats que representa la transformació digital per les empreses.\nSegons Valls, si s’analitzen les dades sobre empreses com Amazon, Apple, Facebook o Google podem observar de quina manera aquestes empreses del món digital han revolucionat la forma d’executar negocis. Aquestes dades evidencien la importància que té que les empreses tradicionals creïn propostes de transformació digital, ja que s’ha demostrat que les empreses amb enfocaments més digitals són les que atrauen el talent.\nAvui en dia, l’aparició del mòbil ha fet que la tecnologia sigui accessible absolutament a tothom i Valls afirma que es la “primera tecnologia universal i democràtica, que no fa distinció de classe, de gènere o d’estrat social”. Aquesta accessibilitat total a la tecnologia fa que ens encaminem cap a un món on tot estarà connectat a través de l’anomenat “Internet de les coses”, en el qual les dades que produïm a través de tots els objectes i activitats quotidianes conformaran l’element vertebrador de l’economia digital que estem creant.\nActualment, hi ha quatre tendències pel que fa a la relació entre les empreses i el món digital. La primera és l’anomenat Appocalypse; la quantitat exagerada d’aplicacions que trobem actualment fa que sigui impossible diferenciar quines són les que ens interessen. La segona és el canvi de graphical user interfaces (GUI) a conversational user interfaces (CUI), és a dir, que les empreses passaran a oferir els seus serveis en forma d’interacció directa amb el client en lloc de simplement anunciar-se. La tercera és el canvi de direcció del business to consumer (B2C) al consumer to business (C2B); les propostes de valor de les empreses s’hauran de fer a partir de les dades obtingudes dels clients per ser rellevants i competents. Per acabar es va comentar el fenomen de l’Internet of (stupid) things. Per una banda, si no es comprèn la tecnologia es crea una tendència a exagerar els elements d’un producte que han d’estar connectats i s’acaben produint objectes banals. Per altra banda, però, si la tecnologia s’utilitza correctament, la tendència és a fer que les empreses no ofereixin únicament productes, sinó serveis adaptats a les persones a través d’aquests productes.\nUn cop acabada la ponència, es va passar a fer l’entrega de diplomes i Guillem Íñiguez, director general de l’IL3-UB, va voler ressaltar la importància de l’aposta que tots els alumnes havien fet per la formació contínua com a motor de progrés personal, professional i empresarial. Actualment, la formació ja no es concep com un fet puntual sinó que cada vegada més s’entén la necessitat de formar-se com un procés de capacitació constant a través de l’adquisició de coneixements i habilitats i que es tracta d’un procés que és necessari actualment i que serà necessari en un futur. Íñiguez va comentar la importància de rebre una titulació a la Universitat de Barcelona, declarada la universitat espanyola més important segons el ranking de Shanghai Academic Ranking of World Universities. Finalment, va felicitar a tots els estudiants i els va animar a continuar formant-se al llarg de la seva trajectòria professional. L’acte va concloure amb la intervenció de la vicerectora que va agrair la tasca de l’Institut de Formació Contínua, els seus professors i el seu equip directiu, i també als estudiants que van escollir la Universitat de Barcelona per formar-se.


Castellgalí i Artés, els pobles del Bages on la covid ha penetrat més - Regió7\nCastellgalí i Artés, els pobles del Bages on la covid ha penetrat més\nEl 7,32% dels castellgalinencs i el 6,63% dels artesencs han tingut la malaltia Els alcaldes dels dos municipis atribueixen part de les dades als brots que han afectat les seves residències\nUna persona se sotmet a una PCR a Navàs ARXIU/Alex Guerrero\nDes del març passat, i segons les dades de Salut, al Bages s'han diagnosticat 10.328 casos de covid-19 (el 5,78% de la població). L'afectació, però, ha estat desigual segons el municipi. Castellgalí, per exemple, és el terme on el virus ha tingut percentualment més incidència: s'hi han reportat 151 casos en una població de 2.062 habitants. És a dir, el 7,32% dels veïns i veïnes del poble han passat la malaltia. A Artés, han estat el 6,63% (378 casos per 5.698 habitants) i a Manresa, el 6,31%, igual que a Navàs. Per contra, a Mura només s'han trobat 2 casos en deu mesos (un 0,89% dels habitants) i de Gaià, la Generalitat no especifica cap dada.\nCristòfol Gimeno, alcalde de Castellgalí, vincula bona part dels casos detectats al seu municipi als brots que van afectar durant la primera onada de la covid-19 les dues residències que hi ha al poble (IBADA té una vuitantena de places i la Mas Planoi, una vintena). «Va ser en els mesos de confinament i afortunadament el percentatge de defuncions va ser menor que en altres municipis», explica a Regió7. Actualment, assegura, ambdues residències es consideren verdes (sense casos actius) i no hi ha cap grup de l'escola confinat.\nA Artés, el virus va entrar a la residència Fundació Patronat Vila d'Artés, la més gran del municipi, durant la segona onada, al novembre. «Un 40% dels usuaris i un 10% dels treballadors van donar positiu», diu l'alcalde, Enric Forcada, d'un centre que té un centenar de llits. Tanmateix, el batlle no vol assenyalar el geriàtric i diu que el virus s'ha anat escampant pel poble els darrers tres mesos a partir de petits brots. «Des del CAP ens diuen que aquests darrers dies estan fent més proves i això pot haver fet aflorar casos asimptomàtics», afegeix, i fa notar que acaben d'aparèixer una desena de positius a la residència Sant Víctor (d'uns 50 avis i àvies).\nLa Generalitat estima la població del Bages en 77.714 habitants i, d'aquests, 4.906 s'havien infectat fins dimarts de covid. Representen el 6,31% del total. A la ciutat hi ha hagut 228 defuncions causades pel virus i 493 persones han passat per l'UCI. La capital del Bages tenia ahir un risc de rebrot molt elevat, de 831 punts, i una velocitat de contagi (Rt) d'1,12 (cada 10 malalts n'estan infectant 11 més). Les dades eren molt similars a les comarcals: 816 punts de risc de rebrot i una Rt d'1,15.\nAltres poblacions del Bages amb més del 5% de població afectada fins ara per la covid són Cardona (6,3%), Navarcles (6,16%) i Callús (6,07%), Sallent (5,93%), Sant Joan de Vilatorrada (5,81%), Sant Fruitós (5,77%), Santpedor (5,61%), Fonollosa (5,37%), Talamanca (5,34%), Súria (5,30%) i Balsareny (5,06%). Aquests càlculs estan fets en base a les dades publicades dimarts per Salut al web de l'Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries de Catalunya, xifres que augmenten dia a dia.


Consells perquè el teu blog doni resultats | La teva Web\nTenir un blog t'ajudarà a millorar el posicionament SEO\nEl blog pot ser una peça clau en la teva estratègia de marketing digital, si efectivament tenir un blog forma part d'una estratègia. Tenir un blog per tenir-lo, per si de cas, penjar alguna cosa de tant en tant en funció de l'actualitat, et suposarà una inversió de temps important i cap retorn.\nUn blog és una eina fonamental per a portar visites a una web, ja venguis productes o serveis, però una entrada de blog no és asseure's i escriure les primeres 500 paraules que se t'ocorren, sinó que cal establir una estratègia enfocada al teu públic objectiu.\nConsells per tenir un blog d'èxit\nSi vols que el teu blog funcioni i t'ajudi a posicionar-te a Internet, a la nostra agència SEO a Barcelona t'oferim alguns consells que podrien ser-te útils:\nCada quant de temps actualitzar el blog\nNo hi ha una ciència exacta sobre això, però el que sí és un punt de consens és que el més recomanable és publicar cada dia. Si no pots generar tant contingut, almenys publica 2 o 3 vegades per setmana. Abans d'obrir el blog parla amb tu sincerament i deixa clar si ho faràs. Si no vas a complir, no comencis, ja que el blog no complirà la seva funció.\nOrganitza les teves publicacions amb un calendari de continguts\nCrear un calendari de continguts cada mes és ideal per tindre un control dels articles que es publicaràn. D'aquesta manera podràs distribuir de forma còmoda els articles que es publicaran al blog, fer canvis i preparar els diferents temes que has triat i meditar sobre ells.\nTambé és una solució perfecta per crear l'hàbit de redactar, un calendari de continguts serà la forma perfecta per a que el teu bloc es mantingui sempre nodrit de bons articles.\nTreballar long tails de SEO\nEscriure contingut sense fer una anàlisi de SEO és una altra pèrdua de temps. Abans d'escriure un article, pensa quina paraula clau vols posicionar, i després escriu el article només per posicionar aquesta paraula. I et recomanem utilitzar long tails, ja que aporten trànsit de qualitat i són relativament fàcils de posicionar.\nNo existeix un nombre de paraules exacte que hagis de seguir rigorosament. La longitud del teu post haurà de variar en funció del tema que hagis escollit, si és un tema molt tècnic i amb moltes ramificacions, el teu article haurà de ser més llarg. No obstant, si és un tema més senzill o que simplement te com objectiu resoldre un dubte o qüestió, podràs anar directament al gra i oferir-li a l'usuari una resposta ràpida i de fàcil lectura, amb una mica d'informació complementària per acabar de resoldre tots els dubtes addicionals que hagin pogut sorgir al llarg del article.\nEl nostre consell: No escriguis per escriure, pensa sempre en el lector i triomfaràs.\nEscriu per al client, no per a tu\nEl blog no és una eina de reforç de l'ego de l'empresa ni els seus propietaris o treballadors. El blog ha de tenir un objectiu molt clar (o més), i enfocar tota la seva activitat a això: ja pot ser generar més trànsit, posicionament web, generar leads per vendre més després, generar registres...\nAnalítica del teu blog\nCom totes les eines de la teva estratègia de marketing digital, has de mesurar l'impacte i retorn que et suposa el blog, i ponderar-amb els esforços que li dediquis: compte les visites, mira si aquestes són de qualitat, si et generen SEO, compres, etc. T'aconsellem fer una valoració parcial cada mes, i una global al cap d'un any. Un any és suficient per a fer una anàlisi en profunditat i et reportarà una informació poderosa per prendre decisions estratègiques de futur.\nA l'hora de redactar un article per al blog, és important tenir en ment la keyword per la volem posicionar, però això no vol dir que haguem d'abusar del seu ús dins del post. Quan redactem un contingut optimitzat per aparèixer en els motors de cerca, hem de pensar en els cercadors, però també hem de tenir molt en ment a l'usuari final que arribarà al nostre contingut a la recerca d'informació i solventación dels seus dubtes.\nPer exemple, si creem un article on vulguem treballar la recerca "sabatilles blaves" No podem redactar un article on la keyword "sabatilles blaves" aparegui 50 vegades i de forma poc natural i robòtica. El nostre consell: En acabar de redactar el teu post, llegeix amb calma, si és fàcil de llegir i està escrit de manera natural, ja tindràs la major part de la feina feta.\nTant teus clients com el nostre amic Google premiaran contingut de qualitat. De qualitat per a Google vol dir que sigui un contingut rellevant pel que fa al tema (ús de paraules clau), que estigui ben escrit (ull amb l'ortografia) i original (absteni-se de copiar-enganxar, doncs Google penalitza en contingut duplicat).\nPer què és important tenir un blog enfocat a SEO?\nCom hem vist per a Google, el més rellevant és el contingut de qualitat i que li proporcioni algun tema d'interès a l'usuari. Llavors, és essencial desenvolupar un blog amb una correcta estratègia de generació de contingut rellevant, és a dir, és necessari pensar què pot ser interessant per al nostre públic.\nLlavors, com és un contingut de qualitat, i enfocat als usuaris, es posicionarà molt bé en els cercadors. Però, aquests continguts queden posicionats durant un cert temps, per això, s'ha d'anar generant nou contingut i actualitzant els post que s'han anat publicant.\nI fins aquí els nostres consells per al teu blog. Seguim amb la nostra sèrie d'articles útils sobre marketing digital. Gràcies per llegir-nos!


Picabaralla entre govern i oposició pels restaurants de la plaça Reial\nLa regidora Ballarín es compromet a millorar el manteniment i la seguretat però rebutja revertir l'encariment del 1.000% de les terrasses\nGovern i oposició s’han encarat pel malestar dels restauradors de la plaça Reial, que afronten un encariment de més del 1.000% de la taxa de terrasses, inseguretat nocturna i l’impacte de la futura reforma de la Rambla. El govern de BComú i PSC ha votat en contra d’una proposició del PP que demanava subvencions i bonificacions fiscals, més policia i un pla de contingència durant les obres. L’abstenció d’ERC ha estat clau per decantar la votació, ja que JxCat, Cs, PP i BpC hi han votat a favor.\nUna desena de restauradors han assistit al debat, celebrat aquest dimecres a la tarda a la comissió d’Economia, i han contemplat amb estoïcisme la picabaralla política. La regidora de comerç, Montserrat Ballarín (PSC), ha defensat el vot en contra adreçant-se directament als empresaris: “Si votéssim a favor ens estaríem comprometent a baixar les taxes i no podem fer-ho per coherència”. “Passen a ser una zona prèmium com la Rambla, que tenen al costat”, els ha dit.\nÉs més, ha volgut explicar als restauradors com funcionen les comissions municipals i els ha avisat que encara que s’aprovés la moció no seria d’obligat compliment. Aquesta franquesa ha fet saltar Paco Sierra (Cs), que ha proclamat que el govern té “l’obligació moral” d’aplicar allò que s’aprovi en comissió encara que ho proposi l’oposició, perquè per alguna cosa les mocions formen part del capítol de l’ordre del dia “impuls i control”.\nTot i reafirmar-se en la taxa de terrasses, Ballarín ha promès als restauradors que la major recaptació “s’ha de traduir” en rebre “molt més de l’Ajuntament del que han rebut fins ara”. En aquest sentit, ha assegurat que augmentarà la inversió en el manteniment i treballarà com millorar la seguretat a la plaça Reial. També s’ha compromès a compensar l’extensa reforma de la Rambla “anant més enllà” del protocol habitual d’ajudes als comerços afectats per obres de llarga durada.\nJosep Bou (PP) ha criticat que el govern municipal té “poques mostres d’empatia amb el sector comercial” i ha titllat de “senzillament injust” encarir tant les terrasses de la plaça Reial. Jordi Castellana (ERC) ha defensat l’abstenció pel suport a la nova taxa de terrasses, però ha matisat que el seu grup està a favor de reforçar la presència policial a la plaça i d’un pla d’ajudes durant les obres.\nElsa Artadi (JxCat) ha recordat que ja va demanar eximir de l’encariment de terrasses les situades en entorns insegurs per garantir la funció “d’urbanisme de gènere” que fan aquests negocis. Luz Guilarte ha exemplificat que l’augment de la taxa suposa per a un dels restaurants passar de 4.000 euros a uns 45.000 euros, el que suposa “un salari i mig del sector”. Finalment Eva Parera (BpC) ha demanat més seguretat per preservar la tradició d’oci nocturn a la plaça.\nBarri Gòtic La Rambla Terrasses


El Consell Comarcal confia que la resposta al porta a porta millori amb el pas de les setmanes - Aquí Berguedà\nEl Consell Comarcal confia que la resposta al porta a porta millori amb el pas de les setmanes\nMarc Canturri· 15/10/2018\nLa recollida de residus porta a porta ha començat aquest dilluns en 9 municipis del Berguedà. Es tracta de Puig-reig, Gironella, Olvan, Casserres, Bagà, Guardiola, Sant Julià de Cerdanyola i la Pobla de Lillet. A l’Alt Berguedà, Casserres i Olvan, els camions han començat a circular a primera hora d’aquest dilluns al matí.\nDesprés de fer una passejada pel poble, el conseller comarcal, Francesc Xavier Francàs, ha estimat a Bagà que “un 60% dels baganesos” han tret el cubell a l’entrada de casa i, per tant, s’han sumat activament al nou sistema de recollida.\nMalgrat tot, l’arribada del porta a porta ha coincidit amb la fi del pont del Pilar i això ha propiciat una major generació de residus durant tot el cap de setmana. Segons el conseller Francàs, és per això que les zones on fins ara hi havia els contenidors s’han despertat plenes de bosses d’escombraries. Francàs confia que la recollida millori amb el pas de les setmanes i fa una crida al “sentit comú” per començar a reciclar com toca. A Bagà, per cert, avui tocava recollir l’orgànica.\nEl conseller Francàs, parlant amb els encarregats de fer la recollida. MARC CANTURRI\nLa retirada dels contenidors\nUna altra de les crítiques que ha ressonat més en els darrers dies és sobre la retirada dels contenidors convencionals abans de la posada en marxa del porta a porta. En aquest sentit, Francàs ha explicat que era “impossible” retirar tots els contenidors dels 9 municipis en un sol dia i, per això, s’ha fet progressivament fins aquest diumenge mateix.\nEl cas és que les illes havien de desaparèixer abans de l’inici del porta a porta. Els dos models de recollida no poden conviure junts perquè els camions del porta a porta no donarien l’abast ni podrien buidar els contenidors de les illetes, i els residus s’hi anirien acumulant.\nEscombriaires recollint la brossa de la zona on habitualment hi havia els contenidors. Ara només hi queden els del vidre. MARC CANTURRI\nBerga també començarà després d’un pont\nFrancàs ha admès que l’inici del porta a porta després del pont ha provocat una major acumulació de resta en zones on no tocava. A Berga, Avià i Vilada passarà exactament el mateix perquè el porta a porta comença el dia 4 de novembre, just després del “cap de setmana llarg” de Tots Sants (1, 2 i 3 de novembre).\nMalgrat tot, el conseller comarcal no es planteja endarrerir la data: “De moment tot segueix tal com estava previst. Les mancances que detectem aquests dies ens serviran per millorar la posada en marxa a Berga, però seguim amb la idea de començar el dia 4”.\nA Berga, aquesta setmana es comencen a repartir els kits de reciclatge. Aquest dilluns es farà arribar el material als grans productors i a partir de dimecres els residents podran passar a buscar el kit al Mercat Municipal, l’Hotel d’Entitats (antic centre cívic) i el local del museu (al Pla de l’Alemany).\nTota la informació del porta a porta al Berguedà, AQUÍ.\nConsell Comarcal del BerguedàFrancesc Xavier FrancàsPorta a portarecollida de residus\nLa recollida porta a porta a l’Alt Berguedà seguirà sent als matins, tot i el malestar d’alguns veïns\nL’hereu de Catalunya, escridassat a les festes del Pilar de Saragossa per portar el llaç groc


Share This : La qualitat de l’ADSL a Gelida\nQuè és això? Amb aquesta pàgina pots utilitzar els enllaços cap a la Web Social per guardar La qualitat de l’ADSL a Gelida en un lloc social de favorits, o bé utilitzar el formulari E-mail per enviar un enllaç per e-mail.\nGràcies a una aplicació que he vist al bloc de Xavi Caballé he comprovat quina és la qualitat de l’ADSL segons la distància a la central des del meu punt de treball habitual a Gelida, quan més lluny de l’emissor pitjor és la velocitat, i aquests són els resultats.\nNo són dolents. Però cal dir que em facturen ADSL 3MB i no arriba. A més tinc comprovat que moltes vegades que plou s’espatlla l’ADSL, fins i tot la línia de veu, trigant un mínim de 48 hores en arreglar-ho. Val a dir que amb la sequera que patim no hi ha avaries des de l’agost, però avui finalment plou… creuem els dits.\nA més la central de Telefónica no té instal.lat el mòdul per servir Imagenio, i segons sembla com que no hi ha una massa crítica de demanda trigarà a arribar. Ja no parlem d’accedir a les ofertes de Jazztel, Ono, Ya.com, Orange, etc. Potser els nostres nets tindran aquí l’ADSL de 20 Mb.\nSi Gelida pertanyés en un futur a la regió de Barcelona podríem millorar aquest servei? Si l’Alt Penedès fos a la regió de Barcelona, tal com postula el diputat del PSC Roberto Labandera, tot vindria rodat. Des dels partidaris per la Vegueria Penedès li van fer no fa gaire una acurada rèplica.\nActualització del 14-2-08: Telefónica ha efectuat millores en el servei amb l’alta a Imagenio. Més informació aquí.\nActualització del 27-10-08: Fa unes setmanes a Gelida ens han pujat als abonats al servei d’ADSL 6 Mb. He tornat a fer la prova i la velocitat de baixada arriba gairebé als 5 Mb –això amb l’Imagenio desconnectat doncs sinó seria aproximadament la meitat– i la distància a la central és ara de 736 metres (?). Tothom que passi dels 1.000 metres a la central ho té més difícil per tenir un servei acceptable d’ADSL de més d’1 Mb encara que Telefònica els hi segueix oferint fins a 3 o fins i tot els 6 Mb…\nTechnorati Tags: ADSL, Gelida, vegueria, Penedès, Barcelona, serveis, telefonia\nTornar a: La qualitat de l’ADSL a Gelida


Spaghetti western - Uniopèdia, el mapa conceptual\n69 les relacions: Abaixa el cap, maleït!, Adiós gringo, Antiheroi, Arizona, Álex de la Iglesia, Bud Spencer, Burt Reynolds, Charles Bronson, Cinema, Cinema d'acció, Claudia Cardinale, Clint Eastwood, Colorado, Cowboy, Dècada del 1960, Dècada del 1970, Dècada del 2000, Desert de Tabernas, Duel a l'alba, El bandoler Josey Wales, El bo, el lleig i el dolent, El gran silenci, Eli Wallach, Els dies de la ira, Ennio Morricone, Enzo Barboni, Enzo G. Castellari, Espanya, Far West, Fins que li va arribar l'hora, Franco Citti, Franco Nero, Giulio Petroni, Guerra Civil dels Estats Units, Henry Fonda, Itàlia, Jackie Chan, Jason Robards, Jean-Louis Trintignant, Keoma, Kill Bill, La mort va a cavall, Lee Van Cleef, Li deien Trinidad, Mèxic, Navajo Joe, Nevada, Oasys Parc, Per qualche dollaro in più, Per un grapat de dòlars, ..., Pier Paolo Pasolini, Província d'Almeria, Quentin Tarantino, Ràpida i mortal, Red Dead Redemption, Ringo Starr, Ruta suïcida, Salt enrere, Sèrie B (cinema), Segle XIX, Segle XX, Sense perdó, Sergio Leone, Tabernas, Terence Hill, Vera Cruz (pel·lícula), Western, Woody Strode, 2004.\tAmpliar l'índex (19 més) » « Shrink índex\nAbaixa el cap, maleït!\nAbaixa el cap, maleït! (títol original en italià Giù la testa) és una pel·lícula italiana dirigida per Sergio Leone i estrenada l'any 1971.\nNou!!: Spaghetti western і Abaixa el cap, maleït! · Veure més »\nAdiós gringo és una pel·lícula italiana de 1965 del gènere de l'Spaghetti Western dirigida per Giorgio Stegani.\nNou!!: Spaghetti western і Adiós gringo · Veure més »\nL'antiheroi és el protagonista d'una obra de ficció que es defineix per la manca de qualitats positives usualment associades als herois, així sol ser una persona mediocre, covarda o amb una vida trista.\nNou!!: Spaghetti western і Antiheroi · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Arizona · Veure més »\nAlejandro de la Iglesia Mendoza, més conegut com a Álex de la Iglesia, (Bilbao, Biscaia, País Basc, 4 de desembre de 1965) és un director, productor i guionista basc.\nNou!!: Spaghetti western і Álex de la Iglesia · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Bud Spencer · Veure més »\nBurton Leon Reynolds, Jr. (Lansing, Michigan, Estats Units, 11 de febrer de 1936) mundialment conegut el nom de Burt Reynolds, és un actor, director i productor de cinema estatunidenc.\nNou!!: Spaghetti western і Burt Reynolds · Veure més »\nCharles Bronson (Ehrenfeld, 3 de novembre de 1921 − Los Angeles, 30 d'agost de 2003), nascut Charles Dennis Buchinsky,Bratkowski, Stefan, "Najkrotsza Historia Polski" (The Shortest History of Poland), KAW, Warsaw, 1999, p. 9.\nNou!!: Spaghetti western і Charles Bronson · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Cinema · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Cinema d'acció · Veure més »\nClaudia Cardinale, nascuda Claude Joséphine Rose Cardin a Tunis (Tunísia) el 15 d'abril de 1938, és una actriu italiana.\nNou!!: Spaghetti western і Claudia Cardinale · Veure més »\nClint Eastwood (San Francisco, Califòrnia, 31 de maig de 1930) és un actor, director i productor de cinema estatunidenc, conegut primerament pels seus papers a nombrosos westerns, i posteriorment valorat pels darrers films que ha dirigit.\nNou!!: Spaghetti western і Clint Eastwood · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Colorado · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Cowboy · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Dècada del 1960 · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Dècada del 1970 · Veure més »\nLa dècada dels 2000 comprèn el període d'anys entre el 2000 i el 2009, tots dos inclosos.\nNou!!: Spaghetti western і Dècada del 2000 · Veure més »\nEl Desert de Tabernas és una zona semiàrida de la província d'Almeria al municipi de Tabernas a uns 30 km al nord de la capital provincial.\nNou!!: Spaghetti western і Desert de Tabernas · Veure més »\nDuel a l'alba\nDuel a l'alba (títol original en italià: Il grande duello) és un spaghetti western dirigit per Giancarlo Santi, estrenat el 1972.\nNou!!: Spaghetti western і Duel a l'alba · Veure més »\nEl bandoler Josey Wales (títol original en anglès The Outlaw Josey Wales) és un western revisionista de 1976, localitzat a la fi de la Guerra Civil estatunidenca.\nNou!!: Spaghetti western і El bandoler Josey Wales · Veure més »\nEl bo, el lleig i el dolent (títol original en italià Il buono, il brutto, il cattivo) és la tercera pel·lícula de la Trilogia del dòlar, dirigida per l'italià Sergio Leone el 1966, i considerada un dels màxims cims del spaghetti western (subgènere europeu del western).\nNou!!: Spaghetti western і El bo, el lleig i el dolent · Veure més »\nEl gran silenci (títol original en italià: Il grande Silenzio) és un spaghetti western franco-italià dirigit per Sergio Corbucci, estrenat el 1968.\nNou!!: Spaghetti western і El gran silenci · Veure més »\nEli Herschel Wallach (Brooklyn, 7 de desembre de 1915 - Nova York, 24 de juny de 2014, va ser un actor estatunidenc. Actor de formació teatral d'una carrera cinematogràfica de més de mig segle, en la qual es distingeix per la seva activitat de papers "incisius i de gran temperament" sota la batuta de directors del calibre d' Elia Kazan, John Sturges, John Huston, Sergio Lleó, Martin Ritt, Francis Ford Coppola, Nancy Meyers, Joshua Marston, Roman Polański, William Wyler i Oliver Stone. Notable la seva contribució a l'èxit internacional de pel·lícules italianes entre els anys seixanta i setanta, pertanyents sobretot al gènere del spaghetti western.\nNou!!: Spaghetti western і Eli Wallach · Veure més »\nEls dies de la ira (títol original en italià: I giorni dell'ira) és un spaghetti western italo- alemany dirigit per Tonino Valerii, estrenada el 1967 i interpretat per Lee Van Cleef i Giuliano Gemma.\nNou!!: Spaghetti western і Els dies de la ira · Veure més »\nEnnio Morricone (Roma, Itàlia, 10 de novembre de 1928) és un compositor italià de música de cinema.\nNou!!: Spaghetti western і Ennio Morricone · Veure més »\nEnzo Barboni (Roma, 10 de juliol de 1922 − Roma, 23 de març de 2002) és un director de cinema, guionista i de fotografia italià.\nNou!!: Spaghetti western і Enzo Barboni · Veure més »\nEnzo G. Castellari, nascut Enzo Girolami, és un director, guionista, actor, muntador i productor italià nascut el 29 de juliol de 1938 a Roma (Itàlia).\nNou!!: Spaghetti western і Enzo G. Castellari · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Espanya · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Far West · Veure més »\nFins que li va arribar l'hora (títol original en italià C'era una volta il West) és una pel·lícula italiana dirigida per Sergio Leone i estrenada l'any 1968.\nNou!!: Spaghetti western і Fins que li va arribar l'hora · Veure més »\nFranco Citti (Roma, 23 d'abril de 1938 - 14 de gener de 2016) és un actor italià. Va ser conegut per la seva participació als 23 anys en Accattone (1961), de Pier Paolo Pasolini.\nNou!!: Spaghetti western і Franco Citti · Veure més »\nFranco Nero (San Prospero, Reggio de l'Emília, 23 de novembre de 1941) és un actor italià.\nNou!!: Spaghetti western і Franco Nero · Veure més »\nGiulio Petroni (Roma, 21 de setembre de 1917 − Roma, 31 de gener de 2010) va ser un director de cinema italià.\nNou!!: Spaghetti western і Giulio Petroni · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Guerra Civil dels Estats Units · Veure més »\nHenry Fonda (Grand Island, Nebraska, 16 de maig de 1905 - Los Angeles, 12 d'agost de 1982) fou un actor de cinema i teatre estatunidenc.\nNou!!: Spaghetti western і Henry Fonda · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Itàlia · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Jackie Chan · Veure més »\nJason Nelson Robards, Jr. (Chicago, Illinois, 26 de juliol de 1922 – Bridgeport, Connecticut, 26 de desembre de 2000) va ser un actor estatunidenc de cinema, teatre i televisió.\nNou!!: Spaghetti western і Jason Robards · Veure més »\nJean-Louis Trintignant (Puegoulen, Valclusa, 11 de desembre de 1930) és un actor i director de cinema francès.\nNou!!: Spaghetti western і Jean-Louis Trintignant · Veure més »\nKeoma (títol original: Keoma il vendicatore) és un western italià dirigit per Enzo G. Castellari, estrenat el 1976.\nNou!!: Spaghetti western і Keoma · Veure més »\nKill Bill (Matar en Bill) és la quarta pel·lícula escrita i dirigida per Quentin Tarantino.\nNou!!: Spaghetti western і Kill Bill · Veure més »\nLa mort va a cavall\nLa mort va a cavall (títol original en italià: Da uomo a uomo) és un spaghetti western dirigit per Giulio Petroni i estrenat el 1967.\nNou!!: Spaghetti western і La mort va a cavall · Veure més »\nClarence LeRoy Van Cleef, Jr. conegut com a Lee Van Cleef (9 de gener del 1925 – 16 de desembre de 1989) fou un actor estatunidenc que aparegué principalment en westerns i pel·lícules d'acció.\nNou!!: Spaghetti western і Lee Van Cleef · Veure més »\nLi deien Trinidad\nLi deien Trinidad (títol original en italià: Lo chiamavano Trinità) és una pel·lícula italiana dirigida per Enzo Barboni, estrenada el 1970.\nNou!!: Spaghetti western і Li deien Trinidad · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Mèxic · Veure més »\nNavajo Joe és un spaghetti western italo-espanyol dirigit per Sergio Corbucci, estrenada el 1966.\nNou!!: Spaghetti western і Navajo Joe · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Nevada · Veure més »\nPoble de l'oest. Extreta al mateix recinte Osasys, antigament anomenat MiniHollywood, és un parc temàtic situat al Desert de Tabernas, concretament al quilòmetre 464 de la carretera N-340, als afores de la província d'Almeria.\nNou!!: Spaghetti western і Oasys Parc · Veure més »\nPer qualche dollaro in più és una pel·lícula dirigida per Sergio Leone, estrenada el 1965, amb Clint Eastwood i Lee Van Cleef.\nNou!!: Spaghetti western і Per qualche dollaro in più · Veure més »\nPer un grapat de dòlars (títol original en italià Per un pugno di dollari) és una pel·lícula italiana dirigida per Sergio Leone estrenada l'any 1964.\nNou!!: Spaghetti western і Per un grapat de dòlars · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Pier Paolo Pasolini · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Província d'Almeria · Veure més »\nQuentin Jerome Tarantino (Knoxville, Tennessee, 27 de març de 1963) és un director de cinema, guionista i actor estatunidenc.\nNou!!: Spaghetti western і Quentin Tarantino · Veure més »\nRàpida i mortal\nRàpida i mortal (The Quick and the Dead) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Sam Raimi, estrenada el 1995 i doblada al català.\nNou!!: Spaghetti western і Ràpida i mortal · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Red Dead Redemption · Veure més »\nRichard Starkey MBE (Liverpool 7 de juliol del 1940), conegut com a Ringo Starr, és un músic anglès famós per haver estat bateria i cantant del grup de rock The Beatles.\nNou!!: Spaghetti western і Ringo Starr · Veure més »\nRuta suïcida (títol original en anglès The Gauntlet) és una pel·lícula estatunidenca dirigida i protagonitzada per Clint Eastwood.\nNou!!: Spaghetti western і Ruta suïcida · Veure més »\nEl salt enrere o analepsi (en anglès flashback, "escena retrospectiva") és una tècnica utilitzada tant en el cinema com en la literatura, que altera la seqüència cronològica de la història, connecta moments diferents i trasllada l'acció al passat.\nNou!!: Spaghetti western і Salt enrere · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Sèrie B (cinema) · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Segle XIX · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Segle XX · Veure més »\nSense perdó (títol original en anglès Unforgiven) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Clint Eastwood estrenada el 1992 i doblada al català.\nNou!!: Spaghetti western і Sense perdó · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Sergio Leone · Veure més »\nTabernas és una localitat de la província d'Almeria.\nNou!!: Spaghetti western і Tabernas · Veure més »\nMario Girotti, més conegut com a Terence Hill, (Venècia, 29 de març de 1939) és un actor italià, popular sobretot per les seves pel·lícules amb Bud Spencer.\nNou!!: Spaghetti western і Terence Hill · Veure més »\nVera Cruz (pel·lícula)\nVera Cruz és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Robert Aldrich i estrenada l'any 1954.\nNou!!: Spaghetti western і Vera Cruz (pel·lícula) · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і Western · Veure més »\nWoody Strode el 1936 Woodrow Wilson Woolwine "Woody" Strode (Los Angeles, Califòrnia, 25 de juliol de 1914 − Glendora, Califòrnia, 31 de desembre de 1994) va ser un pentatleta, jugador de futbol americà i actor estatunidenc, molt conegut per les seves intervencions en Espàrtac (Stanley Kubrick, 1960) i El sergent negre (John Ford, 1960).\nNou!!: Spaghetti western і Woody Strode · Veure més »\nNou!!: Spaghetti western і 2004 · Veure més »


Xavi Alcácer: “Una oferta cultural ampla i variada”\nXavi Alcácer, el regidor de Cultura, reflexiona sobre les propostes organitzades per l'Ajuntament de Puçol entorn del 9 d'octubre: gastronomia, esport, música, art… són les apostes per a animar-nos a eixir al carrer. Reproduïm l'article íntegre, tal com ens l'ha fet arribar per al suplement del periòdic Noticies de Puçol.\nEl 9 d'octubre és el dia de tots els valencians i commemora l'entrada a la ciutat de València de les tropes comandades pel rei Jaume I el 1238. En tot el territori valencià, és una celebració institucional de caràcter autonòmic que té el seu origen directe l'any 1977, quan es proclama esta data com a festa oficial.\nLes celebracions de caràcter local que es realitzen a València des de fa segles per a recordar-ho, van fer que el 9 d'octubre fos triat com el més representatiu de la conquesta feudal del Regne de València, i per tant com la data simbòlica de naixement del Poble Valencià.\nPer celebrar este esdeveniment des de la Regidoria de Cultura hem preparat una sèrie d'activitats que esperem que siguen del gust de tots i ens complau convidar-los a participar activament de la festa. Llengua, gastronomia, tradició, esport, música i art es donaran la mà estos dies per a fer-los eixir al carrer. Una oferta cultural ampla i variada capaç d'oferir-nos el que busquem. Però anem a pams i no a metres… El més important ací no són els actes que s'organitzen sinó el motiu de la celebració. Un motiu sobradament significatiu com per a transcendir la pròpia programació.\nDeuríem aconseguir que cada dia de l’any tinga l’esperit d’un 9 d’octubre. Per tal de donar suport a eixa terra que tots compartim. Sentir-nos orgullosos i defensar el que ens és propi. Defensar la llengua d'un territori que diu cabàs, badall o paixarell... així com a tants poetes i escriptors que construeixen amb mots realitats i ficcions meravelloses. Recolzar esports com ara la pilota valenciana que tant ha significat i ha de significar per a Puçol. Estimar la música que ens identifica des de la vesant tradicional de tabal i dolçaina, sense la qual no podríem entendre el ritme vibrant de les nostres festes, fins al saber fer de les bandes de música que s'escampen al llarg del territori. Tot açò, sense oblidar-nos del cant tradicional, les albades o la rondalla. De disfrutar ballant les nostres danses acompanyades de gegants i cabuts. De viure la cultura del foc que ens amara de so i d'olor a pólvora. De delectar-nos els sentits amb plats i dolços tradicionals. De paladejar un bon vi o una millor mistela. De sorprendre'ns amb el cel rogenc quan s'amaga el sol rere la Calderona. D'omplir-nos el nas amb la flaire de la flor dels tarongers. Orgullosos, en definitiva, de tantes i tantes coses per les quals paga la pena obrir la porta de casa cada matí.\nHe de dir que, per damunt de tot, crec en cadascun d'eixos referents que fermats al cor conformen eixes xicotetes i grans raons que compartim amb la gent que més volem -família, amics, veïns- i que fan que treballem tots junts per millorar allò que tenim, el lloc que ens ha vist nàixer, o solament créixer com a persones.\nEm sent honrat de viure i lluitar per esta terra, de les dones i els hòmens que la valoren, que en són conscients de les seues virtuts però també dels seus defectes perquè són tots ells qui fan gran al Poble Valencià.\nEscriu: Xavi Alcácer, regidor de Cultura | Disseny: Xavi Alcácer i Sento Pascual | Foto: Sergio Maestro


Teoria1 dl-dt 3:30-5 32\nPràctiques d'aula1 dl-dt 3:30-5 32\nReflexionar sobre la dimensió cultural de tota activitat educativa. Facilitar als alumnes les eines conceptuals i metodològiques bàsiques que s'empren en l'antropologia de l'educació. Donar a conèixer als alumnes les principals aportacions de l’antropologia a l’anàlisi de les situacions de contacte intercultural en contextos educatius. Oferir vies per a l'aplicació d'aquests coneixements al camp de l'educació.\n2. 1.1 L'antropologia de l'educació en el marc de l'antropologia social i cultural.\n3. 1.2 Nivells d'anàlisi: etnografia, etnologia, antropologia.\n4. 2. CONCEPTES BÀSICS\n5. 2.1 Cultura i identitat cultural.\n6. 2.2 Diversitat cultural, etnocentrisme i relativisme cultural.\n7. 2.3 Socialització, enculturació i aculturació.\n8. 3. ANTROPOLOGIA I ETNOGRAFIA DE L’EDUCACIÓ\n9. 3.1 L’etnografia de l’educació i l’antropologia, la sociologia, la psicologia i\n10. la pedagogia.\n11. 4 EDUCACIÓ, RESISTÈNCIA I REPRODUCCIÓ SOCIAL I CULTURAL\n12. 4.1 La transmissió cultural com a objecte d’estudi de l’antropologia de l’educació\n13. 4.2 La reproducció social: el principi de la correspondència\n14. 4.3 Reproducció social i capital cultural\n15. 4.4 Reproducció social i resistència escolar\n16. 4.5 El model dels circuïts culturals\n17. 5 LES DISCONTINUÏTATS CULTURALS I EL FRACÀS ESCOLAR DELS ALUMNES MINORITARIS\n18. 5.1 Teories del dèficit\n19. 5.2 El conflicte d’interessos i valors\n20. 5.3 Les estructutes de participació i anàlisi sociolingüística\n21. 5.4 Els efectes de l’escola i l’actuació del mestre\n22. 5.5 Cap a una fonamentació teòrica més sòlida\n23. 6 ESTRUCTURA SOCIAL I FRACÀS ESCOLAR DELS ALUMNES MINORITARIS\n24. 6.1 Crítica a les discontinuïtats culturals\n25. 6.2 Minories immigrants i minories no immigrants\n26. 6.3 Problemes del model estructural\n27. 6.4 Racisme, identitat cultural i resistència a l’assimilació\n28. 7 LES RELACIONS INTERÈTNIQUES EN L’ÀMBIT EDUCATIU\n29. 7.1 El racisme en la nostra societat\n30. 7.2 Relacions interètniques i material escolar\n31. 7.2 Relacions interètniques i grups d’iguals\n32. 7.3 Relacions interètniques i actuació del professorat\n33. 7.4 Racisme a les aules: tres treballs etnogràfics\n34. 7.5 El creuament de las variables de gènere, ètnia i classe social\n35. 8 L’ANÀLISI DELS MODELS D’EDUCACIÓ INTERCULTURAL\n36. 8.1 Assimilacionisme, multiculturalisme i interculturalisme\n37. 8.2 La diversitat en el currículum\n38. 8.3 Les etnografies dirigides\n39. 8.4 Organització escolar i educació intercultural\n40. 8.5 Interaccionisme simbòlic i educació intercultural\n41. 8.6 L’educació intercultural i les relacions interètniques\n42. 8.7 Cap a una teoria general de l’educació intercultural\nEl professor desenvoluparà a classe els diversos temes del programa. A més, es realitzaran algunes sessions de video per ampliar i comentar determinats aspectes del temari i es comentaran algunes lectures recomanades pel professor (en funció de la quantitat d’alumnes, es podran exposar i comentar a classe les lectures sobre les quals es realitzarà el treball). Es realitzarà un treball d’anàlisi i revisió dels continguts dels llibres de text en relació a la diversitat humana.\nL’avaluació de l’assignatura es farà a partir d’un examen sobre els continguts desenvolupats a classe i les lectures obligatòries (70% de la nota) i d’un treball obligatori sobre un llibre o tema acordat entre cada alumne i el professor (30%) de la nota. Per aprovar l’assignatura és imprescindible aprovar l’examen i entregar el treball.\nEn el cas que el nombre d’alumnes matriculats sigui reduït, es podran pactar amb els alumnes formes alternatives d’avaluació.


ICL Iberpotash demanant perdó pels efectes de la seva activitat? - Ona Bages\nInici OB - Notícies ICL Iberpotash demanant perdó pels efectes de la seva activitat?\nICL Iberpotash demanant perdó pels efectes de la seva activitat?\nUn vídeo on ICL Ibérica Iberpotash demana disculpes pels efectes causats per la seva pròpia activitat, s’ha fet viral en les últimes hores. “Fins ara hem deixat aquestes incidències en segon pla, el suport incondicional de la Generalitat de Catalunya ens ha animat sempre a seguir endavant, se’ns ha acusat de ser responsables de la contaminació d’aigües al Bages i les muntanyes de residus de Súria i Sallent segueixen augmentant anualment , cosa que provoca la salinització de fonts i pous pròxims”, assegura la veu en off al vídeo, que continua dient que ara canvien la perspectiva: “avui és un gran dia per ICL Ibérica Iberpotash, avui demanem disculpes”, segueix la narradora, “volem respondre a un territori que ens necessita i a qui ens devem”. Al llarg dels més de 4 minuts que dura el vídeo, la veu que suposadament representa Iberpotash assegura que “volem demanar-vos sinceres disculpes, Iberpotash com a filial d’ICL és també responsable de la participació poc encertada de la nostra empresa en projectes socials de les forces armades d’Israel, com el projecte ‘apadrina un soldat’, i un dels nostres productes, el f`sofr blanc, és utilitzat per fabricar bombes com les de l’exèrcit d’Israel”.\nNo és fins als últims instants que apareix un text desmentint que es tracti d’un vídeo oficial d’Iberpotash. Un text que assegura, això sí, que totes les dades mostrades en l’audiovisual són absolutament certes i contrastades.\nEl vídeo, que ha aparegut al canal de Youtube ICL Un Gran Dia, porta per títol #ungrandia i ja adverteix en la descripció que és un ‘fake basado en hechos reales’. Tot i que s’ha viralitzat ràpidament, una de les primeres pàgines a compartir-lo ha sigut la plataforma ‘Prou Complicitat amb Israel’, que porta anys denunciant la connivència de les autoritats catalanes amb una empresa que “fomenta la ocupació israeliana del territori palestí” i que “contamina de forma impune l’entorn i les aigües de la comarca”.\nIberpotash denuncia suplantació d’identitat\nIberpotash no ha tardat a reaccionar al vídeo. A través del seu compte de Twitter ha denunciat que els hagin suplantat la identitat, en comptes falsos a les xarxes socials, per difondre el vídeo. A més, han aprofitat per reivindicar el seu compromís amb el territori.\nAlertem que ens han suplantat el compte de Twitter i YouTube. Emprenem mesures legals. Els nostres comptes oficials @ICLiberia @Iberpotash\n— Iberpotash (@Iberpotash) 22 de febrer de 2017\nHi ha qui suplanta identitats i hi ha qui treballa pel territori. Nosaltres som dels segons.\nAvui ens han suplantat la identitat a les xarxes. Nosaltres seguirem defensant el territori i la seva gent. Creiem en aquest projecte.


Camil Ros: (4) les perles d'en K1000\nRadars ecològics. L’Ajuntament de Girona, ha entrat de ple en la competició per veure qui la fa més grossa en això del canvi climàtic: primer va ser Al Gore amb la pel·lícula una veritat incomoda, després l’Arnold Schwarzenegger denunciant a les companyies automobilístiques,... i ara, l’Ajuntament de Girona, coordinadament les àrees de medi ambient i seguretat vial, amb l’assessorament del Parc Científic i Tecnològic. Han creat una estratègia que combina la recollida selectiva amb reduir les emissions de fums dels cotxes. L’acció ha començat per Pedret, dijous la guàrdia urbana de Girona va moure de lloc un contenidor de matèria orgànica per amagar davant un radar mòbil. Diuen les primeres proves realitzades al parc científic que la matèria orgànica, especialment el peix i l’enciam en estat de descomposició, deixen anar uns gasos que fan d’inhibidors dels detectors de radars. Això si que és optimitzar el pressupost municipal: amortitzar més ràpidament el mobiliari urbà i recaptar més diners via el nous radar ecològics. Vigileu a partir d’ara darrera un inofensiu contenidor hi pot haver un radar amagat.\nRecomanacions de la Fiscalia per la temporada de tardor. S’ha iniciat una campanya de sensibilització adreçada a la ciutadania de seny i ordre, independentistes calents no inclosos.\nEs recomana, si no vols tenir problemes majors, guardar tots els diaris i revistes del divendres 14 de setembre, en lloc segur fora de l’abast del món humà, si pot ser en una vitrina amb calefacció i coixins, si en teniu d’anteriors i posteriors que també sortí l’imitador d’en Toni Alba o algú de la seva família feu el mateix procediment.\nSota i per damunt de cap concepte, tot i que ja comença refrescar, no utilitzar aquests diaris per encendre la llar de foc o la barbacoa els diumenges, ni pensar d’utilitzar el paper de diari ni per posar a terra després de fregar per després trepitjar-lo i sobretot imperdonable utilitzar-lo, en cas d’acabar-se el paper higiènic, un dia d’excursió al camp, així com llençar-lo amb contundència al terra i menys fer-lo reposar en un contenidor. Per tant ja ho sabeu a portar-nos tothom com els reis i les reines de la casa, sinó se’t convidaria, pagant tu, a un viatge d’anada i tornada a Madrid.


Nova oferta de Pràcticums i Treballs de Fi de Grau – Institut Botànic de Barcelona\nDes de l’Institut Botànic de Barcelona (IBB) s’ofereixen Pràcticums i Treballs de Fi de Grau (TFG) per als alumnes de la Universitat de Barcelona (UB) i només Pràcticums per als de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB). En el curs 2016-2017, les ofertes encara disponibles són les següents:\nMètodes moleculars aplicats a la Botànica: el projecte pretén iniciar als alumnes en treballs de recerca científica. El treball es realitzarà en el laboratori de sistemàtica molecular de l’IBB dins de projectes de recerca en curs. Aquests projectes aprofundeixen en estudis evolutius, filogenètics, filogeogràfics i de diversitat genètica utilitzant marcadors moleculars ad hoc en cada cas. L’alumne es familiaritzarà amb els diferents passos del protocol fent tot o quasi tot el procés d’investigació amb un grup petit de mostres. Contacte: Núria Garcia Jacas\nEstudis de fenologia en herbaris històrics: el projecte inclou l’estudi de l’estat de floració d’alguns plecs de tàxons amenaçats en herbaris històrics (com l’herbari Salvador, Vayreda, Cadevall o Trèmols) i la comparació de la data de floració d’aquests amb plecs actuals i poblacions al camp. Aquest tipus d’estudis permeten avaluar canvis en la fenologia de les plantes degut a l’augment de la temperatura a causa del canvi climàtic. Contacte: Neus Ibáñez\nPatrons d’invasió en espècies de Kalanchoe emprant modelització de nínxol: el projecte se centra en espècies invasores, una de les amenaces principals a les que està sotmesa la biodiversitat del nostre planeta. El treball proposat consisteix en: (1) determinar l’àrea de distribució potencial, a escala mundial, de dues espècies de Kalanchoe i el seu híbrid en el present i en el futur sota un escenari de canvi climàtic, (2) determinar si hi ha conservació (o, pel contrari, divergència) de nínxol entre l’àrea nativa dels tàxons i l’àrea d’invasió, i (3) esbrinar si el tàxon d’origen hídrid presenta una més gran amplitud de nínxol (i, per tant, una major capacitat de colonització) que els seus parentals. Contacte: Jordi López Pujol\nEstudi de l’evolució i l’estructura dels gens del RNA ribosòmic en plantes: els gens de l’RNA ribosòmic són les regions genòmiques més populars en estudis evolutius. No obstant, malgrat que es tracta de gens vitals i crítics per a tots els organismes (atesa la seva funció essencial dins dels ribosomes) el coneixement que tenim de la seva organització molecular, dinàmica evolutiva i expressió és encara escàs en molts aspectes. L’estudi proposat implicarà la caracterització citogenètica i molecular de diferents espècies no model (incloent angiospermes i gimnospermes) aportant dades interessants per al coneixement general de l’organització del genoma de les plantes. Contacte: Sònia Garcia\nLa disploïdia com a motor evolutiu de les Asteraceae: es coneix com a disploïdia a la pèrdua o guany en el nombre de cromosomes sense que, generalment, comporti canvis en la quantitat de DNA total de l’espècie. Normalment, mecanismes com fusions o fissions cromosòmiques en són responsables. La família de les asteràcies (Asteraceae), una de les més grans, ha estat àmpliament estudiada des del punt de vista cariològic, citogenètic i molecular, i és un bon punt de partida per a estudiar aquesta mena de fenòmens cromosòmics. Mitjançant l’estudi de la variació de la quantitat de DNA i tècniques bàsiques de cariologia volem avaluar l’abast de la disploïdia com a agent d’especiació, i en particular, verificar si aquesta té lloc amb o sense canvis significatius en la quantitat de DNA. Contacte: Sònia Garcia\nPer a estudiants d’altres universitats interessats en aquestes ofertes, contacteu directament amb els responsables.\nAutors: Neus Nualart, Sònia Garcia, Núria Garcia-Jacas, Neus Ibáñez i Jordi López-Pujol\nPosted on 6 maig 2016 15 abril 2020 / 0\tCategories\tFrontpage Treballa amb nosaltres\nPrevious PostIII Col·loqui “Mirades de la ciència sobre el temps”\nNext PostSEMINARI: Comparative morphometric analysis of western Mediterranean Polygala rupestris populations