Karicies: Si els homes tingueren la regla...\nSi els homes tingueren la regla...\nCom seria el món si els homes tingueren la regla? L'ONG WaterAid va fer una enquesta a més de 2.000 persones l’any 2015, i a partir de les seues respostes va elaborar tres anuncis. L’objectiu era denunciar, en el Dia Mundial de la Higiene Menstrual (28 de maig), que més de mil milions de dones al món no tenen accés a un vàter, i aconseguir també que l’ONU incloguera entre els objectius de desenvolupament del mil·lenni, l’accés a un lavabo.\nLes respostes de la gent van ser les següents. En primer lloc, moltes persones respongueren que el sagnat seria un signe de virilitat i no una raó per a avergonyir-se. Un terç dels entrevistats va dir que els homes presumirien del tema, fins i tot en les xarxes socials, i que seria trending topic #esticamblaregla. El 17% opinava que compartirien el seu cicle d'ovulació en Facebook i que, a més de les emoticones actuals, hi hauria una que diria ‘estic en aqueixos dies’. També existirien les felicitacions per a animar-se a "superar una altra batalla mensual contra la naturalesa". Precisament aquesta actitud s’ha reflectit en un dels vídeos d’AidWater, on un empleat comenta sense embuts amb un company com de malament que ho està passant per la regla, i com de bé que ho porta. Així, la celebració i el suport mutu començarien en l'adolescència. Un de cada deu enquestats responia que hi hauria cerimònies per a celebrar la primera regla d'un xic, i que aquesta marcaria el seu pas a l'edat adulta. A més, els xics mateixos anunciarien en l'institut la seua primera vegada, i ho dirien clarament, sense els eufemismes habituals.\nEn el món esportiu, també canviarien les coses, segons el 78% dels enquestats. En un dels vídeos de l’ONG, un futbolista és substituït en el camp, i el comentarista afirma que així podrà aprofitar per a canviar-se el tampó. Un 29% dels entrevistats opinava que els entrenadors tindrien en compte la possible reducció del rendiment dels jugadors amb la regla, i un 23% pensava que la roba blanca estaria prohibida. A més, un terç argumentava que els comentaristes esportius parlarien obertament del cicle menstrual: "En tal o en tal altre avui no fa res perquè, clar, te la regla”. Pel que fa a la publicitat, com bé mostra l’anunci que proposem en aquesta entrada, per al 71% de les dones enquestades, els mitjans de comunicació canviarien la manera de tractar el tema. Finalment, el 80% dels entrevistats responia que hi hauria menys mites i tabús sobre la menstruació si els homes la tingueren. I tu què opines, canviaria en alguna cosa el món?\nBona vesprada som Jaume Warrd i Ernesto West, som alumnes d'IES Isabel de Villena, i estem cursant primer de batxillerat humanístic.\nComentarem l'entrada “si els homes tingueren la regla” del bloc karicies, que parla de com seriosa el món si els hòmens tingueren cicles menstruals. Hem triat esta entrada per a comentar perquè el titule ens a resultat atractiu i ens a causat curiositat, i ens a paregut que és prou original, i únic.\nCom seria el món si els hòmens tingueren la regla? La ONG WaterAldhizo una enquesta a mes de 2000 persones l'any 2015, i a partir de les seues respostes van elaborar tres anuncis. L'objectiu era denunciar, en el Dia mundial de la Higiene Menstrual (28 de maig) , que mes de mil dones no tenen accés a un vàter, i aconseguir també que l'ONU incloguera entre els objectius de desenrotllament del mil·lenni, l'accés a un lavabo.\nEn el món esportiu, també canviaren les coses, segons el 78% dels enquestats. En un dels videos de l’ONG, un futbolista és substituït en el camp, i el comentarista afirma que així podrà asprofitar per a canviar-se el tampó. Un 29% dels entrtevistats opinava que els entrenadors tindrien en compte la possible reducció del rendiment dels jugadors amb la regla, i un 23% pensava que a roba blanca estaria prohibida. Com a exemple.\nEn l'anunci apareix un esportista que desperquè de fer exercici de posa un tampó en el lavabo, quan ja ha acabat i es disposa a eixir del WC i es troba un altre home i li oferix un paquet de tampons. La nostra opinió és que l'ús d'un tampó si l'home tinguera la regla seriosa el mateix i seriosa quelcom normal. La menstruació en les dones és quelcom típic i normal des de l'adolescència fins aproximadament els cinquanta-cinc anys d'una dona adulta, que forma part del cicle d'ovulació per a la reproducció humana. Ens a paregut un tema interessant ja que nosaltres som home i així coneixem millor este tema ja que no ho podem viure de primera mà, tot el que coneixem és a partir del que sentim parlar a les nostres familiars, amigas.. La veritat és que recomanem a tots els home esta entrada perquè entenguen i coneguen millor esta situació, i a les dones també per si necessiten informar-se de alguna cosa.\nHola, sóc Vanessa Ríos, i vaig a comentar aquesta entrada que opina sobre una situació hipotètica comentant algunes de les conseqüències que aportaria al món en què vivim i a la societat en què estem inclosos. Parla sobre què passaria si els homes tingueren la menstruació en lloc de les dones.\nLa regla és un cicle de menstruació que tenen les dones cada vint-i-huit dies i que dura una setmana aproximadament, en aquest període les dones sagnen constantment, i perquè no s’embruten es posen una compresa en la roba interior o un tampó.\nLes dones ens avergonyim d’açò davant el públic, el considerem una cosa íntima que no cal fer pública, i moltes de nosaltres no podem tindre accés a un bany públic; si la tenim, al món dels esports, ens hem d’aguantar i fer el que hem de fer; i més coses per l’estil. En canvi, si els homes la tingueren açó no seria així, i s’han arribat a aquestes conclusions per una sèrie d’entrevistes que es feren a un grup de persones.\nSi els homes tingueren la regla, a les xarxes socials estarien constantment publicant la situació en què es troben en aquest aspecte, de fet publicarien el temps que la porten, quants dies queden perquè li arriben…; en els esports baixarien l’esforç si tingueren la regla i els entrenadors el considerarien, es prohibiria la roba blanca; a més, quan li arribara la primera regla es faria una mena de cerimònia amb l’objectiu de celebrar aquesta nova etapa.\nEn la meua opinió, com que no sabem si aquest seria veritat o mentida, ja que és una situació hipotètica que es valora des de la situació actual en la societat, a soles puc opinar que si açò fóra veritat seria una injustícia, ja que amb açò es demostra que es valoren més als homes que a les dones i que es pensa més en el benestar dels homes que en el de les dones i ha de quedar clar que les dones mereixem la mateixa atenció que els homes.\nEm sorprendre el percentatge de comentaris que diuen els entrevistats per exemple “Un terç dels entrevistats va dir que els homes presumirien del tema”, “que seria trending topic #esticamblaregla”, “compartirien el seu cicle d'ovulació en Facebook” y “els xics mateixos anunciarien en l'institut la seua primera vegada, i ho dirien clarament, sense els eufemismes habituals.”. Per altra banda pense que si tota la població tinguera la regla seria un tema menys tabú (no em queda molt clar si parla que sols els homes tinguen la regla o totes les persones) i no hi hauria que avergonyirse, però tampoc hauria de ir contat totes les intimitats per fòrums d'Internet o Facebook.\nResponent a la pregunta del final jo pense que no hi hauria tant tabú amb aquest tema, canviaria la manera de pensar de totes les persones i haurien més accés a lavabos com diu al principi de l'entrada, a més hi hauria més comprensió i no crec que els comentaristes dirien comentaris com “així podrà aprofitar per a canviar-se el tampó”.\nCom seria si els homes tingueren el cicle menstrual? Segons uns investigadors que han fet enquestes a persones, afirmen que no se consideraria tan tabú com es consideraria en l’actualitat, una cosa natural de les dones, i es pensa que si els homes tindrie tambè el cicle menstrual, seria una cosa molt noemal, com per exemple, anar al bany a orinar.\nPersonalment pense,l que no es deberia considerar aquesta cosa naturar i normal, con el cicle menstruatic, tan tabú, com es considera en l’actualitat, sobretot considerat així pels homes, que ells ho considera així, però en canvi, de part de les dones aixó es considerat normal, com es deberia considerar també pels homes, cosa que no pasa, en que ho considera una vergonya i es fa fer com si fora una vergonya de les dones, cosa que no es així i que no el considera con una cosa normal de part del sexe biològic opost.\nA causa d’aquesta causa, es va fer una publicitat, en el que es tracta de com seria que un home tinguera el cicle menstruatic també, intentant vindré un tampó per a homes. Crec que amb aquest video s’intenta fer recapacitar als homes de que el cicle mentruatic es normal i que ho podria haber tindre els homes,i el fin es fer ver aquestes coses com una cosa natural i no una vergonya de part de les xiques.\nUn altre aspecte, es que diu que en l’ambir deportiu, es deuria de dir que alguna jugadora am la regla, es deuria fer conscients a la gent de que te la regla i que la seua disminució del rendiment es a conseqüencia d’allò. Pense que alló no es deuria de dir en public d’alguna dona, perque allò es considera secret o privat de part de les xica.\nEl text tracta sobre que coses canviarien si els homes tingueren la regla. En el text pone que la celebració i el suport mutu començaria en l'adolescència i que van a celebrar la primera vegada d'un xic. També diu que no cal tindre vergonya de tindre la regla i afirma que els xics tindrien menys vergonya de dir-ho o compartir-ho en rades socials. L’objectiu era denunciar, en el Dia Mundial de la Higiene Menstrual, que més de mil dones al món no tenen accés a un bany, i aconseguir també que l’ONU incloguera entre els objectius de desenvolupament del mil·lenni, l’accés a un lavabo. També existirien les felicitacions per animar-se a "superar una altra batalla mensual contra la naturalesa".\nEl text parla també que ni hi havia cap problema en el deporte encara que el 23 per cents dels entrevistats diuen que la roba blanca estaria prohibida. Però que hi ha temps que el jugador pot anar al bany a canviar-se el tampon.\nTot això em pareix molt bé que volen donar aquest suport perquè en realitat hui en dia parlar de la regla és per moltes persones un tabú i crec que estiguera bé si ens informarien una mica més sobre aquest procés mensual. Però crec no fa falta compartir-ho en internet o donar felicitacions si és la teua primera vegada. Ens fa falta més suport i menys vergonya perquè és alguna cosa natural que tenen totes les dones.\nHui parlem sobre si els homes tingueren la regla. Crec que les coses canviarien molt respecte a ara, ja que si actualment una xica té la regla tot són complicacions perquè encara que ara si hi ha molts mitjans per combatre el període, però encara així és molt complicat viure les etapes del període amb normalitat.\nPense que si els xics foren qui tenen el període s'ho prendrien d'altra forma, ho compartirien amb els altres sense vergonya o timidesa, que per una banda està molt bé però també crec que hi hauria més facilitats i menys tabú respecte al tema. Per exemple actualment parlar del període amb una altra persona o simplement que se't veja una simple compresa. Pareix que siga de mala educació o una falta de respecte, mentre que jo pense que és la cosa més normal i natural que pot haver-hi en el món.\nEn general crec que hem d'ajudar-nos més mútuament i no parlar dels altres malament si no saps que li passa, si els homes tingueren la regla estic segura que podrien faltar a algunes classes o entrenaments sense repercussió, i podrien parlar amb llibertat del tema. Crec que hem d'empatitzar més amb el demés comprende'ls quan tenen els seus problemes, en aquest cas el seu periode.\nEls hòmens no tenen la regla, però si la tingueren seria altra forma de bore-la que com la tenen les dones. Es a dir, les dones tenen la regla des de aproximadament els 12 anys. En el moment que ens baixa la regla no varem anar diguent-ho a tot el mon. S’ho reservem per a nosaltres i la nostra família.\nDe segur que en el cas de els hòmens no seria el mateix. Anirien anunciant que la regla els ha baixat com a símbol de que ja son tots uns hòmens.\nUn dels problemes que algunes de les dones tenen es que de alguna manera «s’avergonyixen» de dir que la tenen. Per exemple, si han de cambiar-se la compresa, o el tampó, o el que siga, ho fan dissimuladament. Intenten que ningú es percate de que van al bany per cambiarse.\nAl text diu que feren un experiment social, amb preguntes relacionades amb la regla en els homens. Com abans he comentat, la majoria de la gent comenta que els homens anirien comentant la seua primera vegada amb la regla, inclos presumirien de tindrela. Ademes de aso també anirien anunciant-ho per les xarxes socials.\nA vandas hi haurien festes celebrant la primera vegada dels xics.\nEn el camp esportiu, els descansos es farien per cambiar-se el tampó les p0ersones que estigueren amb la regla durant el partit. A més, la roba esportiva no podria ser blanca per el cas de que algú es tacara de sang en mig del partit. Justificarien si un home esta jugant mal perquè te la regla.\nAls espots publicitaris tractarien d’un altra manera el tema, com hem vist en l’anunci. Seria d’una manera mes espontanea\nRaul Word 1BAA ha dit...\nLes dones des de una edat aproximada als 12 anys sofreixen la menstruació, elles no varen tindre ni l’elecció de nàixer dones, ni la de tindre la menstruació. La menstruació arriba una vegada al mes aproximadament, i les dones s'han de tindre els medis necessaris per mantindre la seua higiene, necessiten, compreses, tampons i un bany amb els seus elements, moles de les dones d’aquest món no tenen a la seua disposició un bany en el qual assecar.\nUna ONG va ver al 2015 un experiment social en el qual es preguntava a homes que passaria si ells tingueren la menstruació, molts dels hòmens varen dir que representarien la menstruació con a signe de virilitat i no amb vergonya, respecte a aquesta resposta opine que no te perquè tractar-se con a signe de virilitat, però si estic d'acord a no tindre vergonya, però ni per a les dones ni per als hòmens, ja que la menstruació es una cosa natural. També deien que es faria una festa amb la primera menstruació dels hòmens, i jo opine que cada un pot celebrar el que vulga, però jo crec que moltes de les dones al tindre la menstruació per primera vegada tenen vergonya, ja que pareix que els hòmens les van a tractar malament. Després diu que els entrenador haurien de fer mes canvis ja que els jugadors tendrien que cambiar-se el tampó, de això es queixen, de que facen canvis en el partit, però després si una dona ix de classe, per exemple, per la menstruació, alguns hòmens fan comentaris quan les dones no tenen cap culpa de tindre la menstruació. Finalitza el comentari amb un anunci en el que es troben dos hòmens al bany i un lo està passant malament perquè no te tampons, «menpons» en l’anunci, i un altre que ix del bany molt feliç li'n deixa un, al ser hòmens no passa res, ja que es creuen superiors, però si la menstruació la te una dona en veu malament.\nEn conclusió, la dona no ha de sentir vergonya per tindre la menstruació, perque es natural, i no hi ha que tractar el tema de la menstruació amb tabú, perquè sinó mai s’acabara aquest problema.\nDenisa Word 1baa ha dit...\nLa menstruació és pròpia de les dones i es la que lis ofereix la capacitat reproductiva, en canvi en els homes la fertilitat es presenta d’una altra manera. És així biològicament, però ficant la suposició de que un home poguera tindre la regla s’haurien de tindre en compte algunes idees.\nLa regla afectaria tant al homes i a les dones de la mateixa manera, ningú tindria més privilegis o més inseguretats a l’hora de tindre la regla. Es a dir, s'hauria de normalitzar, per dur formes de vida diferents o fer al llarg del dia activitats diferents els homes i les dones, no té perquè veure’s la regla diferent en un sexe o en altre. Per exemple, no s’hauria de prohibir la roba blanca com se diu en el text, ni pensar que en els homes seria signe de virilitat i en les dones un problema, o una frustració, o el típic de relacionar els canvis humorístics de les dones amb la regla amb un to burlesc o despectiu. Segurament en els homes això no ho veurien ni farien eixes bromes amb ells perquè pareix que les qualitats pròpies dels homes sempre es normalitzen més, en canvi amb les dones solen n’hi haure més casos de rebuig social per motius que no estan dins del cànon natural del que representa ser una dona.\nPer això principalment el fet de que la regla hipotèticament afectara ambos sexes, encara que biològicament seria impossible, hauria de veure’s de manera equitativa, com una característica vital més, per exemple, com el fet de alimentar-se, créixer, caminar, parlar...Es a dir qualsevol característica comú tant en homes i en dones. I no pensar que el fet de tindre la regla representaria alguna cosa diferent en la forma de tractar a un home que la tinguera que a una dona, o que es prendrien mesures diferents en el àmbit públic quan un home estiguera amb la regla que quan ho fera una dona. Perquè això crearia un conflicte i una segregació sexual entre la forma de veure a un home i a una dona amb un tret igual, que en aquest cas seria la regla.\nEls hòmens no tenen la regla, però si la tingueren, seria altra forma de veure-la. És a dir, les dones tenen la regla des d'aproximadament els 12 anys. En el moment que ens baixa la regla no vàrem anar dient-ho a tot el món. S'ho reservem per a nosaltres i la nostra família.\nDe segur que en el cas dels hòmens no seria el mateix. Anirien anunciant que la regla els ha baixat com a símbol de què ja són tots uns hòmens.\nUn de les coses que algunes de les dones fan és que d'alguna manera "s'avergonyeixen" de dir que la tenen. Per exemple, si han de canviar-se la compresa, o el tampó, o el que siga, ho fan dissimuladament. Intenten que ningú s'adone que van al bany per canviar-se. Quan és una cosa totalment normal i la qual ningú s'hauria d'avergonyir.\nAl text diu que feren un experiment social, amb preguntes relacionades amb la regla en els hòmens. Com abans he comentat, la majoria de la gent diu que els hòmens anirien comentant la seua primera vegada amb la regla, inclòs presumirien de tindre-la. A més d'açò també anirien anunciant-ho per les xarxes socials.A banda hi hauria festes celebrant la primera vegada dels xics.\nEn el camp esportiu, els descansos es farien per canviar-se el tampó les persones que estigueren amb la regla durant el partit. A més, la roba esportiva no podria ser blanca pel cas de què algú es tacara de sang en mig del partit. Justificarien si un home està jugant mal perquè te la regla.Als espots publicitaris tractarien d'una altra manera el tema, com hem vist en l'anunci. Seria d'una manera més espontània.\nVaig veure un vídeo que es titulava: si la menstruació fóra cosa d'hòmens. Dins del vídeo incloïa una mena d'espot publicitari per a tampons per als xics. Considerava a l'home com el "macho alfa" i que res se li podia interposar per seguir-ho sent. Per això havia de buscar una solució.\nAquest vídeo no m'agradà res perquè donava a veure què la dona quan estava amb la regla, no es pot parlar amb ella perquè està de mal humor i no som nosaltres. I que si els hòmens la tingueren, podrien fer front a tot. El vídeo era absurd, perquè les dones seguim sent les mateixes amb la regla que sense.\nBon dia, soc Adrian Wolf i avui vaig comentaré aquesta entrada. He elegit aquesta entrada perquè m'ha paregut interessant i el títol m'ha cridat l'atenció.\nAquesta entrada tracta d'uns vídeo fets per l'associació anglesa WaterAid al 2015 per denunciar a través de una sèrie d'anuncis al dia mundial de la Higiene Menstrual, que milions de dones en tot el món no tenen accés a un vàter, i de que l'ONU incloguera aquest dret als «ODM» (objectius de desenvolupament del mil·lenni).\nPer a aconseguir tal objectiu, van fer una enquesta en la qual es formulava la següent pregunta: «Que passaria si els homes tingueren la regla?».\nMolts dels entrevistats van dir que el sagnat típic de la regla, seria un signe de virilitat i que els homes ho mostrarien orgullosos i presumint d'haver arribat aquesta etapa, al contrari de com es actualment, ja que està considerat com un tema tabú i per a avergonyir-se. Molts dels entrevistats també digueren que inclús es crearien emoticones per a aquest estat, amb la intenció d'informar a les xarxes socials. És a dir, la majoria dels entrevistats pensen que el tema de la regla, estaria molt més normalitzat si els homes la patiren. Inclòs una minoria dels entrevistats digueren que hi haurien cerimònies per a aquesta etapa. En conclusió, que s'eliminaria el tabú sobre la regla.\nSegons l'enquesta, al món esportiu també canviarien les coses, ja el 78% dels entrevistats afirma que es tindria en compte la disminució del rendiment dels jugadors degut a la regla, i un altre percentatge dels entrevistats afirma que la roba blanca estaria prohibida.\nA l'àmbit de la publicitat també canviarien les coses perquè els mitjans de comunicació no tractarien aquest tema com si fos tabú.\nFinalment a la entrada s'adreça un vídeo on es mostra com seria el període en els homes, en el qual es veu la naturalitat per a tractar el tema i com l'home que ho sofreix parla obertament amb un company del seu període.\nEn la meua opinió, pense que la majoria de la gent creu que si els homes tingueren el període, la situació estaria més normalitzada. Cosa que no podem saber, perquè es una situació fictícia, però que si passara, seria molt masclista, ja que si una situació determinada li passa a homes tant com a dones, tindria que tindre la mateixa importància. Ja que a la fi i a la cap, tots som éssers humans i tenim que ajudar-nos entre nosaltres i tots degut a que tots som iguals i mereixem els mateixos drets.\nCom seria si els homes tingueren el cicle menstrual? Segons uns investigadors que han fet enquestes a persones, afirmen que no es consideraria tant tabú com es consideraria en l’actualitat, una cosa natural de les dones, i es pensa que si els homes tindria també el cicle menstrual, seria una cosa molt normal, com per exemple, anar al bany a orinar.\nPersonalment pense, que no es deberia considerar aquesta cosa natural i normal, com el cicle menstruatic, tan tabú, com es considera en l’actualitat, sobretot considerat així pels homes, que ells ho considera així, però en canvi, de part de les dones això es considerat normal, com es deuria considerar també pels homes, cosa que no passa, en què ho considera una vergonya i es fa fer com si fóra una vergonya de les dones, cosa que no es així i que no el considera com una cosa normal de part del sexe biològic oposat.\nA causa d’aquesta causa, es va fer una publicitat, en el que es tracta de com seria que un home tinguera el cicle menstruatic també, intentant vindré un tampó per a homes. Crec que amb aquest vídeo s’intenta fer recapacitar als homes de què el cicle mentruatic és normal i que ho podria haver tindre els homes,i el fi és fer ver aquestes coses com una cosa natural i no una vergonya de part de les xiques.\nUn altre aspecte, és que diu que en l’àmbit esportiu, es deuria dir que alguna jugadora am la regla, es hauria de fer conscients a la gent de què te la regla i que la seua disminució del rendiment és a conseqüència d’allò. Pense que allò no es deuria dir en públic d’alguna dona, perquè allò es considera secret o privat de part de les xiques.\nHelena Campoamor i Sara Hipatia 1 Arts ha dit...\nLa menstruació actualment és un tema tabú, ja que moltes dones sentim que encara que siga alguna cosa del més natural a més a més no és completament acceptat per la societat. Es parla de la menstruació com si fóra alguna cosa de la qual avergonyir-se i que dóna pudor.\nLa societat en la qual vivim ens permet parlar de la regla de forma oberta només amb les xiques molt properes a tu, perquè si el parles amb algunes dones o amb alguns xics podrien utilitzar-lo com a burla. Principalment, el fet de que algunes dones s'aprofiten d'això ens pareix molt greu. És a dir, totes les dones hem tingut almenys una vegada la menstruació i és ridícul, ja que podria ser perfectament al contrari. Però el realment greu és que no ens recolzem en aquest tema com si fóra un motiu de fortalesa. Per altra banda estan els xics, que no tots, però molts d'ells no ens solen entendre'ns i que fan bromes amb això per a justificar, per exemple, els nostres estats anímics. Però clar, a soles és una broma no? I què passaria si els xics foren els que tenen la regla? Realment, així com en l'enquesta del text del blog diuen que ho dirien per una banda i l'altra, nosaltres pensem que no seria d'aquesta manera, ja que ells no saben com ens sentim ni tot el que comporta el cicle menstrual. Opinem que haurien de tractar d'entendre'ns i no prendre's aquest tema tan a la lleugera.\nEn conclusió, nosaltres pensem que abans d'opinar d'un tema que no sabem o simplement opinar d'una situació en la qual no ens trobem en eixe moment hauríem d'informar-nos, perquè és això, no podem opinar d'una cosa que no ens ha passat i que és important. Per últim, pesem que tots hauríem de parlar d'questos temes de forma natural i no fer com que són temes tabú dels quals avergonyir-se.\nVolem comentar l’entrada de “Si els homes tingueren la regla...” publicat el 29 d´octubre del 2018 on hi ha un anunci nomenat “If men had periods” publicat per l’ONG WaterAid que va fer una enquesta a més de 2.000 persones l’any 2015, i a partir de les seues respostes va elaborar tres anuncis amb l’objectiu de denunciar en el Dia Mundial de la Higiene Menstrual que és el 28 de maig.\nAquest anunci té l’objectiu, segons l’ONG, de conscienciar a les persones de com seria el món si els homes tinguessen la regla i per això en l’anunci es promociona una marca de tampons per als homes, on l'actitud de l’home és normalitzada i inclús s’ajuden entre ells per a portar-lo millor.\nLes reaccions cap a aquest anunci de la societat van ser distintes: Hi ha persones que opinen que el sagnat és un signe de virilitat i per aquesta raó no cal avergonyir-se de tindre la menstruació i no s'ha d'amagar-se, també hi havia gent que donava les seues felicitacions per a animar-se a "superar una altra batalla mensual contra la naturalesa"; adolescents que varen ser entrevistats explicaven que la seua primera vegada va ser celebrada perquè aquest signe significava el pas a l’adultesa, i com aquestes, moltes més.\nDes del nostre punt de vista, per a les dones/xiquetes, la regla està normalitzada, en canvi, entre dones i homes no, perquè sempre que tenim una actitud “diferent” a la de sempre o sobretot quan estem de mal humor, l'excusa per a ells és que tenim la regla, o siga, culpant a la regla de la nostra actitud cap a ells.\nCom en tot, n’hi ha xiques a les quals no li agrada que li nomenen la regla: “tens la regla veritat?”... però n’hi ha d’altres que no els molesta per a res, però a la fi és una cosa natural que les dones no hem decidit tenir així que no cal comentar-hi de forma despectiva, al contrari, hauria d’ajudar portar millor, perquè també, la regla no la tenim perquè volem, sinó per a poder tenir un bebé en un futur, per això s’anomena cicle menstrual, perquè cada mes les dones ovulem.\nEn conclusió, en la realitat, la menstruació, en les èpoques que vivim, hauria d'estar més normalitzada i no tractar-la com si fóra alguna cosa nova o que mai s’ha vist, perquè des de l'existència dels éssers vius, ha existit la menstruació.\nUna altra vegada, ens troben al davant d´un de tants tems tabus que tratem al blog de karícies: la menstruació. El text parla sobre com es tractaria de manera diferent l'assumpte de la regla si els homes la tingueren.\nÉs obvi que la societat en la qual vivim, depenent del gènere que se'ns assigna al nàixer, no ens cria ni tracta de la mateixa forma. Per aqueixa raó, igual que quan una xica manté relacions sexuals és una guarra i si ho fa un xic és l'amo, o si una xica es senta amb les cames obertes no està sent una senyoreta i si ho fa un xic és completament normal, si tots dos sexes tingueren el període, no seria vist igual en uns que en unes altres.\nQuantes vegades alguna de nosaltres s'ha tacat en públic i s'ha mort de la vergonya? O hem tacat la cadira i hem fet tot el possible perquè ningú s'adonara? Quantes de nosaltres hem amagat el tampon quan em anat amb ell al bany? És sorprenent com aquest assumpte es tracta amb aquest tipus de dificultat o fins i tot fàstic quan és alguna cosa totalment natural.\nEl text parla sobre els resultats d'una enquesta realitzada per l'ONG WaterAid per a denunciar en el Dia Mundial de la Higiene Menstrual (28 de maig) que més de mil milions de dones en el món no tenen accés a un vàter.\nLes enquestes es van realitzar en el 2015 i van participar 2.000 persones responent a la següent pregunta: com seria el món si els homes tingueren la regla?\nLes respostes d'aquestes enquestes són molt variades, alguns comentaven que el sagnat seria un signe de virilitat i no una raó per a avergonyir-se, seria un trending topic molt viral, etc.\nEls homes no tenen la regla per òbvies raons, però suposem que, sí que ho tenen a partir d'ara d'ara endavant, açò causaria un enorme escàndol social i preguntant-se el per què? Els homes definitivament se sorprendrien i començarien a viure l'experiència que les dones porten vivint des de sempre. Com aquest esdeveniment seria extraordinari, els homes probablement començaran a presumir que tenen la regla i començaran a celebrar tal esdeveniment; les dones ja veuen el tema de la mensualitat com alguna cosa normal en les seues vides, però clar, els homes no i per açò pot ser que exploten aquest tema durant molt temps fins que ho normalitzen.\nSegons els entrevistats, el món esportiu també patiria canvis, ja que en canviar de jugador en ple partit la causa pot ser que en tenir la regla el seu rendiment no és molt eficient o que va haver d'eixir perquè va haver de canviar-se el tap, i a més, els comentaristes possiblement parlaren del tema molt lliurement ja que seria alguna cosa normal.\nTambé en el vídeo ens mostra un comercial de menys d'un minut de durada en el qual veiem a un home que va a utilitzar una marca de tampons per a homes, en eixir del vàter veu a un altre home al costat del llavat i li dóna la caixa de tampons amb la intenció de fer-ho sentir millor perquè es pot deduir que aquest home també estava amb la regla i acaba el vídeo.\nJo crec que si que canviaria el món d'una manera molt dràstica ja que els homes estaríem vivint una nova experiència en el nostre cos.\nÉs indignant i una mica surrealista que en ple segle XXI comptem amb la tecnologia que ens possibilita viatjar a l’espai i alhora hi ha milers de persones sense accés a un vàter o un lloc amb les condicions higièniques mínimes on acudir quan necessiten canviar-se perquè tenen la regla.\nAçò és només la punta de l’iceberg, és una de les nombroses conseqüències de la cultura masclista, ja que si foren els homes els que tingueren la menstruació, és més que probable que no només (sinònim) comptarien amb els mitjans adequats per tal de canviar-se la compresa(?), sinó que comportaria una normalització brutal d’aquest tema que continua sent tabú; a més, derivaria en una societat molt més igualitària pel que fa al sexe.\nQuè vull dir amb normalització del tema? Primer de tot, es disposaria de molta més informació provinent de fonts fiables; un bon exemple de la desinformació que patim respecte al tema de la regla és la quantitat de productes que existeixen i dels quals no es fa publicitat com: la copa menstrual, les compreses de tela, la roba interior absorbent…\nA més a més, en el cas que els homes tingueren la regla seria una cosa de la qual presumir quan arriba, ja que seria un signe de maduració que caldria celebrar; es parlaria obertament i sense por o vergonya, perquè és una cosa totalment normal. Ací he d’afegir que és molt trist que la majoria d’adolescents del sexe masculí consideren que la regla és un fàstic, encara que és la cosa més natural del món.\nTambé cal destacar que, tenint els homes la menstruació, s’eliminaria la taxa rosa contribuint a la igualtat entre ambdós sexes. Aquesta taxa ens fa pagar més per productes de depilació, desodorants, xampús, joguets… tots aquests suposadament dedicats de manera exclusiva al sexe femení (productes amb determinades olors i colors, nines i en definitiva qualsevol cosa que s’associa a la feminitat; encara que en els últims anys açò ha estat canviant afortunadament).\nPer tant, i tornant al tema inicial, és alarmant tant el fet que no tothom dispose d’un lloc en condicions on realitzar una activitat tan quotidiana com és canviar-se una compresa, com el fet que si l’altre sexe també tinguera la regla, moltes coses canviarien. El que ens demostra que encara ens queda molt de camí per recórrer i infinitat de coses per millorar.\nVull donar la meua opinió sobre aquest article, que parla de com seria el món i la nostra societat si els homes foren els que tingueren la regla.\nAquesta entrada conté un vídeo sobre aquest tema, en el qual es mostra un suposat anunci dels productes que utilitzarien els homes si tingueren la regla. L’anunci es molt paregut als de fulles d’afaitar o als de desodorants, tot té un to més fosc i més dur.\nTot açò m’ha fet recordar l’anunci de “NIVEA MEN” al qual apareixien els jugadors del real madrid. Des de la primera vegada que el vaig veure em va parèixer una completa estupidesa, en concret la part on deia: “Cuando tu piel te lo pida, no cambies la música.” En aquesta part es mostraven productes per a la pell femenina i sonava una cançó més fina que al resto del vídeo. Aquest canvi que es mostra a l’anunci de diferenciar els productes femenins amb la seua música tranquil•la i els productes masculins amb una música més dura i més activa també es mostra en molts altres anuncis. Aquesta diferència de sexes no té molt de sentit, fa parèixer que la dona es la fràgil i que l’home es el dur,però per desgracia es així i per això pense que si els homes foren els que necessitaren aquests productes, els anuncis dels quals serien així.\nTambé volia comentar una altra cosa de l’article, jo pense que si els homes tingueren la regla, no es parlaria d’aquesta com si d’un accident es tractara. Pense que no es manarien missatges d’ànim per a superar una cosa que succeiria tots els mesos, dona el mateix que siga un xic o una xica el sofridor. I sobre la part on posa que als homes seria motiu de celebració de la maduresa, pense que açò ocorreria en algunes cultures, pero no en totes. Per exemple, els jueus celebren el “Bar Mitzvá” dels seus fills però el resto del món no.\nSantiago Paul 1ºbachiller Humanitats ha dit...\nHola sóc alumne de 1 de bachiller d'humanitats i vaig a parlar sobre l'entrada que passaria si els homes tingueren la regla com les dones.\nUna de les coses que posa en l'entrada i que m´ha aparegut curiós és que moltes persones no s´avergonyirien del sagnat, ja que és un signe de virilitat, ademés molts homes presumirien tan d'això que posarien en les xarxes socials com Facebook ,el seu cicle d´ovulació i hauria un emoticone que diria que esten en eixos dies de què prompte et va baixar la regla.\nL'idea de l'ONG WaterAid m´ha paregut interesant, ja que si els homes tinguérem la regla seria més fàcil d'entendre a les dones i ajudar-les a parlar d´aquest tema, ja que moltes xiques quan li baixa la regla per primera vegada tenen molta vergonya de dir-lo i pareix que és un tema tabú.\nUna altra idea que posa en l´entrada és que si els homes tingueren la regla, el món seria molt diferent, ja que en els esports, per exemple en el futbol si un home tinguera la regla, podria baixar el seu rendiment i els comentaristes parlarien obertament d'aquest tema, ja que podrien dir que aquest futbolista no pot jugar a causa del seu cicle menstrual. Ademés la roba blanca estaria prohibida.\nPer últim ha paregut un vídeo en el qual apareixen dos homes, un d´ells va al Water, i mentre se està posant el tampó, apareix un vídeo explicant com s'ha de posar el tampó i de com funciona.\nEl que pense que vol comentar aquesta entrada i la qual m´ha paregut molt interesant és que si els homes tingueren la regla, el món en què vivim seria molt diferent de com el coneixen ara en molts aspectes tant en la societat, esports,etc., i en el que es vol que es normalitze més aquest tema del cicle menstrual.\nHola, sóc Yael Muñoz i comentaré esta entrada crida “Si els hòmens tingueren la regla...”. Bé, he triat aquest vídeo perquè m'ha cridat l'atenció i és quelcom molt curiós.\nLa ONG WaterAid va fer una enquesta a més de 2.000 persones, per a denunciar que moltes dones no tenen els objectes necessaris per a “combatre” la regla. Les respostes al meu entendre van ser molt originals, tipus: farien hashtags amb aquest tema, presumirien d'aixó...; m'ha paregut molt graciós.En realitat es nota que no saben del que estan parlant, la regla és molt fotuda i perdona per l'expressió, però ho passem fatal jo almenys, et donen tremends dolors de panxa i inclús hi ha gent que arriba a vomitar, per això no estic tan segura amb això de que presumirien d'ella i eixes coses.\nSi fóra quelcom tan genial (no vull dir que no ho siga, ja que gràcies a ella tenim òvuls fèrtils que donen la vida) supose que presumiríem nosaltres, no ho creus?\nQuant a l'esport és un tremend fàstic, de veritat. El que no em pareix tan bé és que si els hòmens tenen la regla, cal prendre mesures, però si la tenim les dones, què més dóna, és cosa de dones, vull dir, respecte al que posa de l'esport, que jo sàpia, a les dones encara que tinguen la regla no crec que els deixen anar a canviar-se el tampó o això de portar roba blanca, la veritat és que jo he vist moltes dones jugant a esports amb roba blanca.\nBé, pare ja que me'n vaig del tema, es podria dir que el que més m'ha agradat del vídeo és el nom dels tampons: “Manpons”, és simplement genial i per descomptat l'última toma, la cara que posen els actors.\nSóc Maria Laffitte i hui parlaré de si els homes tingueren la regla.\nLa meua opinió esque si canviaria moltes coses en el món, ja que si els homes foren els que tingueren la regla no seria tot igual sinó que canviarien moltes coses com en el deport, en el treball… . Pense que tenir la regla és normal no teniu cap raó per a avergonyir-se, ja que és la naturalesa de la dona, i són coses normals, ja que quan passa el temps i van creixent la regla li baixa.\nAls homes que han preguntat a dit que el dirien per tot que parlarien d'això perquè seria una cosa natural, però en verda el que fan molts homes quan saben que una dona te la regla es riuen i fan bromes això no està bé perquè: primer que la dona es pot sentir mal amb els comentaris tan vulgars i segon, que al fer aquests comentaris la dona va sentir vergonya per una cosa que és totalment natural i que a moltes les passa.\nGràcies als diferents anuncis que han posat, reclama'n l'accés a un vàter o l’accés a un lavabo moltes de les dones han pogut tenir més higiene intima, ja que per una dona és molt important tenir higiene sempre però mas quan tenen la regla, i això em pareix meravellós, ja que quan una dona te la regla necessite higiene i que faciliten l'accés a un lavabo en perfecte per a totes les dones.\nEn conclusió em pareix perfecte que es plante aquestes idees, que l'home tinguera la regla perquè es donen conta que és normal, i perquè les dones no tinguen vergonya de dir que tenen la regla. I sobretot estic d'acord amb què faciliten l'accés a un lavabo per les dones que el necessiten en els moments més adequats.\nHola, hui vol parlar sobre un tema que per a mi hauria d'existir, ja que no seríem nosaltres, les dones, les úniques que sentírem dolor.\nEls hom s'haurien de tindre la regla perquè així comprendrien els nostres canvis d'humor, perquè sempre que estiguem en els nostres dies en parlar-les es queixen de com parlem, que a vegades estiguem contentes, després tristes i després enfadades. Si a ells també les ocorreria ens entendrien, també comprendrien la sensibilitat que tenim aquests dies.\nNotarien el ventre més gros abans que li baixara i eixe dolor insuportable en l'úter; eixe que es nota com si t'estigueren arrancant alguna cosa de dins amb una serra donant talls, els sense més sensibles a qualsevol cosa inclòs a gitar-ce en la cama cap abaixe.\nLa meua opinió és que si els homes la tingueren canviarien moltes coses, com que estigueren més fluixos a l'hora de treballar i de fer alguna cosa «d'home», i canviaria el sentit de totes les diferències entre les dones i els homes, ara les dones serien més fortes que ells i ja no ens dirien que nosaltres no valem res a l'hora de carregar pes. No tinguen cap raó per a fer fàstic de la naturalesa humana perquè les dones mentre van creixent les baixara la regla.\nBona vesprada, soc Ernesto West, alumne del IES Isabel de Villena.\nVaig a comentar l’entrada “si els homes tingueren la regla” del bloc karicies, que parla de com seria el món si els homes tingueren cicles menstruals. He triat aquesta entrada per a comentar perquè el titulo m’ha resultat atractiu i m’ha causat curiositat, resumint me pareix que es prou original i únic.\nEn l’anunci apareix un esportista que desprès de fer exercici es posa un tampó en el lavabo, quan ja ha acabat es disposa a eixir del WC i es troba amb un altre home i li ofereix el paquet de tampons. Açò ho fa per el Dia mundial de la Higiene Menstrual el 28 de maig, perquè algunes vegades no ha no han deixat q les dones tinguen accés al bany o servei quan la regle es baixa. En la meua classe han hagut casos en els que les xiquetes han tingut que anar al bany o servei i el professors les han deixat sense ningun problema.\nLa meua opinió és que l’ús d’un tampó si els homes tinguérem els cicles menstruals seria el mateix i normal. La menstruació en les dones és molt típic i normal des de l’adolescència fins aproximadament els cinquanta-cinc anys d’una dona adulta, que forma part del cicle d’ovulació per a la reproducció humana.\nM’ha paregut un tema interessant ja que jo soc home i així conec millor aquest tema ja que no ho puc viure de primera mà, tot el que coneixem es a partir del que sentim parlar als nostres familiars, amigues... La veritat és que recomane aquesta entrada a tots el homes per a que entenguen i coneguen millor esta situació, i a les dones també per si necessiten informar-se d’alguna cosa. Es una entrada molt bonica i molt bóna per a l’ informació.\nL U C Í A STONE ha dit...\nVaig a comentar la següent entrada, és un poc fantasiosa perquè els homes no tenen aquest cicle. La regla és un cicle de menstruació que tenen les dones cada vint-i-huit dies i que dura una setmana aproximadament, en aquest període les dones sangren constantment, i per a no embrutar-se es posen una compresa en la roba interior o un tampó.\nSi els homes tingueren la regla no seria el mateix. Al meu punt de vista no imagine a un home amb la\nregla. La regla és el cicle de menstruació que es dóna en les dones solament.\nLa veritat és que no m'imagine a cap home amb aquest cicle. Els deformaria totalment és a dir, no tindrien els mateixos sentiments, em referisc als sentiments estranys que tenim quan tenim la regla.\nEn l'actualitat moltes dones tenen vergonya a dir que tenen la regla, lo veuen com una cosa personal, que ho és, però tampoc es tenen perquè avergonyir.\nEn els esports per exemple he de dir que ens encontrem en diferents condicions.\nVeig també, que si tots tinguérem la regla aquest tabú ja no existiria, canviaria la manera de pensar de moltes persones i hi haurien més accessos als banys com diu al principi de l'entrada. A més hi hauria més comprensió entre nosaltres (xics i xiques). Els xics s'ho prendrien d'altra forma, ho compartirien amb els altres sense vergonya o timidesa, sense fer tabú.\nEn conclusió, la menstruació ens transforma la vida a les dones, sol baixar-nos als 12 anys, hi ha xiques que les baixa abans. En veritat açò ens canvia la vida, perquè a lo millor lo veieu com una simplesa, però hi ha dones que no saben possar-se un tampó i per exemple en estiu no es poden banyar i si en eixa setmana si tens algú pla per anar a la piscina, parc aquàtic o la platja, doncs, no és el mateix anar tenint la regla,que si no la tens. El que vull dir amb això és que tenir la regla implica responsabilitat.\nSi els homes tingueren la regla… és molt curiós imaginar-se aquesta situació en la qual un home ha d'anar al bany per a canviar-se el tampó, o perquè s’ha tacat o com el comentaria amb els seus amics…\nEn aquest vídeo fet per L'ONG WaterAid, és un anunci que mostra una situació en la qual un home té la regla i va al bany per a canviar-se el tampó i li recomana a altre home la marca de tampons. Abans de fer l'anunci publicitari varen fer una enquesta a moltes persones, tant dones com homes del que passaria si els homes tingueren la regla. Varen haver moltes respostes diferents i algunes d’elles eren que els homes no s’avergonyirien, seria un símbol de virilitat, també que presumirien del tema amb orgull i els posarien en xarxes socials per a què la gent sàpiga que està amb la regla.\nEn canvi, moltes dones s’avergonyen de tenir la regla, no el diuen mai a cap home, les dóna vergonya que algú la vega amb una compresa o un tampó a la mà, donant a veure què té la regla i si es taquen el pantaló passen molta més vergonya, tot el contrari del que passaria si els homes la tingueren.\nTindre la regla és un fet normal en el nostre dia a dia i cal tractar-lo amb normalitat, ja que és un fet natural en les dones. Per què han de tenir vergonya algunes dones de dir que tenen la regla? No passa res per dir-lo amb total llibertat, però hi ha moltes voltes que la gent quan dius alguna cosa relacionada amb la regla fa comentaris com “Quin fàstic”, i açò fa patir més vergonya encara.\nEn conclusió cap dona hauria d'avergonyir-se del fet de tindre la regla, perquè és una cosa natural que marca que una dona passa de ser una xiqueta a una persona adulta, i cal alegrar-se, no avergonyir-se.\nCom seria si els homes tingueren la menstruació? Jo crec que seria distint , perquè el cicle menstrual és molt incòmode, no solament pel sangrat sinó pels dolors que a vegades són massa molestos. No m'imagine a un futbolista demanant el canvi en ple partit de futbol perquè ha d'anar a canviar-se, no m'imagine a un futbolista segut en la banqueta perquè el dolor d'ovaris és intens .... clar que mai ho sabrem perquè els homes no ovulen.\nLes dones ovulem tenint tots aquests inconvenients i molèsties hem de fer les mateixes feines amb o sense regla. Imagine que sí els homes tingueren la regla és complexarien com nosaltres. És alguna cosa intima i no m’imagine que ho penjaran a les xarxes així com nosaltres no ho fem.\nEncara que siga un poc íntim és elo més natural del món, per això mateix ningú hauria de sentir vergonya o fàstic ..... Nosaltres les dones des de xicotetes ens hem acostumat a viure amb la menstruació cada mes. La meua mare em va dir una vegada que lo que més li va agradar dels embarassos va ser no tenir la regla perquè varen ser uns mesos de descans de no preocuparse de canviarse, de no preocuparse de portar sempre en la bolso un tàmpax, de no tenir aquests dolors d'ovaris .... així que supose que té raó, són uns mesos que estàs més tranquila en aquest tema.\nBé, la conclusió que jo trec és que si els homes tingueran la regla doncs ells la exagerarien més del que és però haurien de viure amb ella com fem nosaltres, així que seria tot natural\nQuè passaria si els homes tingueren la regla?\nPer a començar, la regla no es sol sagnar, la regla suposar fer hormones i, sagnar o tindre canvi d'humor són efectes secundaris, per la qual cosa els homes ja té la regla, en el sentit que ells també creen hormones que els fan canviar físicament i emocionalment, o no t'has donat quanta quan una setmana cada mes, es comporten diferent de l'usual.\nAbans de parlar sobre tindre la regla, hauria de quedar clar el que és i no sentir-se avergonyit, però si respectar que hi ha gent que no li agrada dir-ho i una altra que ho criden als 4 vents, per la qual cosa hauríem de sentir-nos còmodes i si veiem que algú ho passa malament, per dolors o canvis d'humor ajudar-ho si no pots, almenys respectar-los i no dir “És que aquesta en aquests dies” o “deixa-la que està sagnant”.\nEls homes si sagnaren, seria més normal per a tots, per descomptat, però d'ací a dir que ho celebraria, és que no senten tant dolor com sentim algunes, més aviat plorarien o es queixaria moltíssim més que nosaltres, ja que la seua resistència de dolor és més baixa (comprovat científicament).\nLa campanya està bé, perquè el que busquen és alguna cosa que està passant, no tindre compreses, o un vàter. Però no crec que aquesta siga la millor manera o que s'hagen fet entendre.\nQue passaria si els homes tinguérem la regla?\nHe triat comentar al voltant d'aquest vídeo perquè em pareix molt interessant la idea que pretén transmetre.\nÉs realment impactant escenificar el que ocorre realment amb l'estigmatització de la rega.\nProbablement si els hòmens tinguérem la regla s'anunciarien els tampons com un signe de valentia i força, però a les dones es lis anuncia aquest producte amb l'objectiu de què siguen més netes per arribar a tindre realment un comportament el qual la societat determina que és de dona.\nAquest anunci demostra que donen el mateix molts aspectes de la vida, al cap i a la fi sempre anem a relacionar certs temes seguint una norma general establida pers els cànons establerts per la societat seguint l'únic patró del "gènere".\n"Crec que ha sigut per una cosa que ens passa, una cosa de ser dona "va dir una dóna per deixar de parlar de la regla com un aspecte negatiu.\nSer dona implica sofrir en molts aspectes de la societat, i em pareix absurd que menyspreem i inclús veiem la regla com alguna cosa dolenta, ja que sense aquesta, no estaríem ací ningú de nosaltres.\nEn conclusió pense que per escomençar,deuríem de formes a les noves generacions i a la nostra mateixa en temes relacionats amb la regla deixant enrere els mites i coneixent de veritat sobre com el produeix i el que és realment en definitiva.\nHola, soc Agustín Bautista de 1° de bachillerat de ciencies í avui vaig a comentar aquesta entrada que es centra en com sería el mon si les comes tingueren la regla\nEn primer lloc, pensé que la societat en si si cambiaría la seua forma de pensar, com diu en l'entrada, no sols en les sues vides í en les reds socials, si no també al mon deportiu ademes de l'adolescencia i crec que també cambiaría a moltes mes coses que avui en día a les dones es les posa mala cara cuán tenen la regla o els mira com a "bichos rara\nEfectivament, el vídeo mostra una realitat paral-lela, es a dir, com si ja estuvierem en el mon on els homes tingueren la regla. Dons el el vídeo es mostra a un home que es nota que be de practicar algun esport i te que entrar al bany per que le toca cambiarse el tampó. A continuació es mostra com funciona el tampó í después d'aixó arriba un altere home í aquest está com preocupat y aixi le deixa la seua vais a de "Manpons" per a que ell es fique ú\nEn la meua opinió aquest vídeo explica perfectament com sería una situació típica de avui en día si el mon fora com mostrar el vídeo\nHola, bon dia, soc Izan Stone, de primer de batxillerat humanísitic.\nAquesta entrada m’ha paregut interessant per dos raons; el fet de que un home tinga la regla, y l’ingeniós nom del producte “manpons”.\nDeixant a banda els manpons, m’agradaria començar a parlar sobre la menstruació i como jo crec que seria si en lloc de les dones foren els homes qui la tingueren cada mes.\nSi be, actualment em pareix horrible la menstruació, sense patir-la, no m’agradaria saber-hi com es tindre-la, ja que per el que he vist i m’han contat, no pareix gens bonic. Solament la idea de tindre tots el mesos uns dies en els que si o si, tindré dolor y sagnaré, hem provoca un cert rebuig.\nHui en dia, estem farts d’escoltar les típiques frases de “deixa-la que està amb la regla” o “que et passa? Es que tens la regla o que?”. Jo crec que acabaria fart de que la gent estiuera dient sempre el mateix, perquè damunt de que tinc que aguantar la regla, no es plat de bon gust tindre a dos o tres persones que fan al teu costat aquest comentari com si fora graciós.\nRespecte als anuncis, jo crec que si que n’hi hauria un canvi notable.\nNormalment, els anuncis destinats a productes per a dones són molt femenins, sensuals o masclistes mentre que els anuncis destinats a homes solen ser masculins o entre mascles forts y valents.\nSi els homes utilitzaren cap producte que ara per a dones, els anuncis canviarien de forma que els homes quedaren de mascles valents i esportistes que han de sofrir la regla però com són forts no els passa res.\nD’altra banda, en el dia a dia, crec que no hi canviaria res, o al menys amb mi, és dir, si jo tinguera la regla, al igual que les meues amigues ho fan ara, doncs diria que hem fan mal els ovaris, o que va baixar-me la regla l’altre dia o coses així, però no li donaria més importància de la que té ni ho compartiria amb tothom ni res d’això.\nJo crec que abans de parar-se a preguntar a la gent sobre que creuen que canviaria respecte a la publicitat i la vida quotidiana, cal que es canvie la forma de pensar i la forma de idealitzar els generes en situacions x perquè cadascú es d’una forma i actua d’una manera diferent.\nHola, sóc Felipe Campoamor, alumne de l'IES Villena de primer de batxillerat i he decidit comentar l'entrada de “Si els homes tingueren la regla...”, ja que em pareix curiosa, perquè les dones pateixen la menstruació una vegada al mes, cosa que fa que tinguen un humor poc habitual i no totes un fort dolor d'ovaris.\nSi els homes tingueren la regla sense cap dubte entendríem molt millor a les dones i pel que passen en eixos dies que tenen la regla, i seríem molt més comprensius en elles i no ens queixarien tant, ja que elles tenen més motius per queixar-se que nosaltres.\nTambé que els homes tinguen la regla afectaria molts àmbits, com pots ser al món dels deports, en eixos dies que és te la regla, seria molt complicat fer qualsevol mena d'esforç, només tindríem ganes de tirar-nos al llit i no fer res. En el treball no rendiríem el mateix tampoc, en general ens costaria molt normalitzar aquest dolor i seguir com si no passarà res.\nEn la meua opinió, no tenim a penes en conter pel qual passen les dones tots el mesos i és molt fàcil vore-lo des de fora i pensar que no és per a tant. Hauríem d'empatitzar en les dones i no seria una mala idea que ens donaren una xicoteta xerrada sobre el tema per tal d'estar informats, ja que encara que no ens afecte no està de més saber sobre eixe tema.\nEstic molt d’acord amb el tema que les xiques poden fer el mateix esport que els homes. Aquesta notícia crec que és molt bona perquè els homes la vegen, ja que sobretot ells són els que més discriminen a la dona a l'hora de fer un deport.\nLa discriminació a la dona per fer esport és molt alta perquè diuen que no poden resistir, que no tenen la força necessària... però les dones tenen més força i resistència que els hòmens, ja que no sols a l'esport la dona demostra que pot, sinó també quan dóna a llum un xiquet. Aquesta resistència que tenen les dones, un home no la tindria, i encara així molts homes segueixen comentant que les dones no serveixen per a treballar, per a l'esport...\nEn aquest vídeo podem veure tot el que una dona pot fer: hi ha algunes que tenen més resistència que altres, per això no és perquè són dones sinó perquè cada persona té una resistència per la seua capacitat física.\nEn conclusió, la meua opinió és que hem de donar suport a totes les dones que volen fer algun esport, ja que si s'ho proposen, poden perquè no hi ha cap persona que puga posar-te límits, els límits te'ls poses tu mateix perquè sols tu saps la teua condició física, mental... així que la discriminació pels homes ha d'acabar, ja que entre ells també hi ha per veure qui de tots és el mes fort, i això no serveix per a res.\nEm pareix una idea molt curiosa, la veritat és que no m'imagine als xics tenint la regla, però per això estan els tres anuncis que van ser llançant a l’internet. Aquests tres parlen de situacions comuns i diàries en la vida d’un home amb el cicle menstrual.\nAl primer de tots és un partit de futbol, on els comentaristes parlen obertament d’aquest tema tant tabú, dient coses com hui no està rendint molt, clar com està amb la regla. Després aprofiten el canvi d’un jugador per incloir la possibilitat de què aprofite aquest canvi per a anar al bany a canviar-se el tampó.\nAquest segon és més tipíc, ja que en una oficina de treball parlen sobre el cicle menstrual, de quan a començat, com es troben…\nEl tercer és el típic anunci de tampons, soles que masculinitat, ja que com sol passar als anuncis masculins, és tot super modern, de colors obscurs, amb música èpica. El cas és que a aquest vídeo el xic entra al bany, i no es pot concentrar al partit de tenis, decideix canviar-se el tampó i en aquest moment comencen a anunciar la marca Manpons, quan ix del bany li recomana a l’altre home aquesta marca i inclús li deixa el paquet de tampons.\nEn conclusió, si els hòmens tingueren la regla i hauria més llibertat d’expressió amb aquest tema, s’abandonarien els tabús, haurien més investigacions per millorar les condicions dels hòmens durant aquests dies del mes.


Hi he menjat!: Abo Al-Ezz (Damasc)\nAbo Al-Ezz (Damasc)\nQuants cops m'he recordat d'aquest restaurant! ...En cap altre lloc he menjat uns mezze tan deliciosos. El seu babaganush amb tomàquet i grans de magrana era d'antologia!\nEstà situat en ple bazar de Damasc. Des de fora ningú diria que hi ha un restaurant. A la porta de l'escala que hi dona accés, estreta i poc atractiva, hi ha una mena de parada de pa i pastissos i això despista una mica. Però un cop a dalt, descobrim que el restaurant ocupa un parell de pisos, i és molt gran.\nAl migdia hi anaven a dinar sobretot gent del país. Era el moment de gaudir de la millor cuina síria i de posar-se les votes amb els entrants. De tota mena i a un preu irrisori.\nAl vespre, però, el restaurant es transformava en un cau per a turistes. Amb menú fix i espectacle musical. Nosaltres que no ho sabiem i que ja hi havíem anar a dinar un parell de vegades, vam fugir cames ajudeu-me!\nQuè se'n deu haver fet de l'Abo Al-Ezz, en plena de la guerra civil?\nM'acabo de fer aquesta pregunta i trobo la resposta en un article de El País:\n"Solo el estruendo ocasional de los morteros y la artillería distantes rompe la melancólica melodía del laúd en el escenario. Los tiempos han cambiado y lo que antes fue un restaurante de paso obligado para turistas, extranjeros y nacionales, languidece hoy con unas pocas mesas ocupadas. A pesar de todo, los sirios sonríen. Es normal. Pocos lugares hay como el restaurante Abo Al-Ezz.\nDamasco regala uno de sus cielos nítidos. Tras los ventanales asoma la mezquita de los Omeyas. Abajo bulle el zoco, donde se venden ya pocos souvenires, pero uno encuentra cosas más prosaicas: ropa interior, pañuelos o jabones de Alepo. La capital siria se aferra a un espejismo de cotidianidad, sitiada por la guerra, empeñada en soñar con los débiles recuerdos del pasado." (David Alandete, El País, 3 de novembre de 2013)\nPublicat per Jordi Viader Riera a 0:51\nEtiquetes de comentaris: .Cuina siria, .Cuina sirio-libanesa, Damasc


Studio Struch Werder (Havel) Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nEisenbahnstr. 99, Werder (Havel), Werder (Havel), Alemanya, 14542 - Veure al mapa\nMés informació sobre Studio Struch\nAl visitar Werder, vosté es sentirà com a casa a Studio Struch, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Studio Struch, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana, nevera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Werder, faci de Studio Struch la vostra llar.


Enviar aquesta notícia per e-mail Imprimir aquesta notícia societat 14. 07. 2017 Compartir a Twitter Compartir a Facebook\nL'Hospital de Bellvitge obre set quiròfans d'alta tecnologia\nPermetrà fer 6.000 operacions a l'any de cirurgia ambulatòria\nEl conseller de Salut, Toni Comín, ha inaugurat set quiròfans del nou bloc quirúrgic per a cirurgia ambulatòria de l’Hospital de Bellvitge que descongestionarà l’espera per a intervencions d'aquest tipus. Aquests quiròfans han comptat amb una inversió de més de 5 milions d’euros i incorporen un sistema d’informació directa al telèfon mòbil dels familiars dels pacients.\nAquest set quiròfans representen només una part dels 31 que es preveu que s’obrin al nou bloc quirúrgic que funcionaran en diferents fases entre 2018 i 2019. De fet, el conseller Toni Comín, durant la visita als quiròfans, ha insistit en la intenció “d’anar a complir la segona part del compromís, que és la posada en marxa del bloc quirúrgic d’alta complexitat, en concret nou abans de l’estiu de 2018 i la resta a finals del mateix any. La credibilitat del compromís és molt alta perquè ja ho hem demostrat amb fets”.\nEs preveu que es puguin realitzar unes 6.000 intervencions amb una mitjana de 250 a la setmana.\nEls nous quiròfans incorporen una tecnologia innovadora que permet visualitzar en temps real la ubicació dels pacients. Així es podrà enviar missatges de text al telèfon mòbil dels familiars dels pacients durant l’espera, informat del moment d’entrada al quiròfan, el de sortida cap a l’àrea de recuperació postanestèsica i del moment en què el pacient passa a planta.\nA més, els set quiròfans estan dotats de tecnologia 4k, amb càmeres, ordinadors i equips d’última generació que permetran que les operacions es puguin seguir en directe des de les aules de formació dels estudiants de medecina, aules d’estudi o per a videoconferències.\nA més de la cirurgia ambulatòria, també s’hi faran procediments com el tractaren de càncer de mama utilitzant radioteràpia intraoperatòria , un sistema únic a l’estat espanyol.


EL TEATRE DE LA VIDA. Recull d'articles publicats al DIARI DE GIRONA. .: 06/01/2009 - 07/01/2009\nLA CULTURA I EL FUTBOL ( 15-006-2009)\nAquests és un d'aquells articles incòmodes d'escriure. Quan un es fica amb els poders fàctics de la societat sap que en pot sortir escaldat del comentari, però quan ja entrés en el terreny del futbol, la sorpresa en forma de crítica, pot ser descomunal. Vivim en un país on et deixen fer mentre no emprenyis; però si la teva reflexió remou males consciències, ja passes a formar part de la llista de personatges il·luminats i egocèntrics que lluiten per la còmica salvació de la humanitat. La calma d'aquests dies de poc moviment futbolístic, fa que per contrast, t'adonis que hi ha vida més enllà de la pilota. Aquesta pau esportiva és relativa, per que tots sabem que la bèstia descansa, agafa forces dins el cau, estudia el ?terreny que arrasarà amb el seu foc unificador, i quan ja semblava que l'havíem oblidat, salta per començar a devorar voluntats i temps d'oci. Els que vivim de la cultura coneixem perfectament aquesta batalla perduda. Els programadors d'activitats culturals, ara ja fan les seves agendes d'activitats en funció dels partits que es jugaran. Hem caigut en una tirania medieval que fa que tota energia cultural giri i es desinfli quan 24 esportistes comencen a corre a toc d'un xiulet. Quan es va deixar de lluitar? Quan ens vàrem donar per vençuts? Hi ha una possibilitat de recuperar-nos, almenys de conviure dignament les dues aficions? Jo em pixo de riure quan diuen que el futbol també és cultura. Què queda després d'un partit? Què és el que un ha après? Anar al futbol és un acte visceral i fruit d'alienacions acceptades. No dic que no ajudin a calmar la societat, que la distreguin de pensar en d'altres problemes mes greus i complicats. Accepto la seva missió balsàmica, però és una medecina de poques hores. En canvi la cultura, et dóna una tranquil·litat de per vida. Dóna sentit a les teves hores vitals. Sentir que ha valgut la pena viure per admirar la bellesa d'una obra, viure vides d'altres, reflexionar amb tranquil·litat davant la pregunta invisible d'una proposta visual o literària, això sí que és viure. La cultura demana un esforç a vegades fruit d'un hàbit poc treballat. El futbol és el fast-food del temps lliure. I que no em vinguin amb la cantarella que no tots els amants del futbol son incultes; és evident que no. El que sí que els diria a aquells que han triat com a eix central del seu pas per aquesta vida mirar com roda un pilota sobra una catifa verda, que reflexionin ara que hi són a temps. Només vivim una vegada. Poden cremar dies o fer-los créixer. Per què quedar-nos en un planeta esquifit i pobre, si la cultura ens permet viatjar a galàxies diferents i misterioses a cada instant?\nPublicat per Martí Peraferrer a 1:18 Cap comentari:


Revisió del 10:03, 24 des 2017\nRevisió del 00:43, 7 des 2017 (modifica)\nBradoman (discussió | contribucions)\nRevisió del 10:03, 24 des 2017 (modifica) (desfés)\nLa mobilització carlista es va reduir en altres zones a petites partides aïllades; destacaven uns 400 homes a [[Extremadura]] i les partides de [[Castella la Nova]], sobretot a la [[província de Ciudad Real]].\nTambé cal destacar la conquesta de la ciutat de [[Conca (Castella - la Manxa)|Conca]] l'any [] per tropes carlistes al comandament d'[[Alfons Carles de Borbó i Àustria-Este|Alfons Carles]] i la seva esposa [[Maria de les Neus de Bragança]]. El març d'aquest any, les forces carlistes, dirigides per [[Francesc Savalls]], van posar [[Presa d'Olot|setge a [[Olot]] i, després de conquerir-la, la van convertir en la seva capital. El mes de juliol s'estableix a [[Sant Joan de les Abadesses]] la [[Diputació de Catalunya]], que presidia Tristany, i que intentava dotar d'una organització político-administrativa als territoris controlats pels carlistescarlins catalans.\nAl març de [], [[Arsenio Martínez-Campos|Martínez-Campos]] va ocupar [[Olot]] i va sotmetre a setge [[La Seu d'Urgell]]. La seva conquesta per les tropes governamentals a l'agost va fer que el [[19 de novembre]] finalitzés la lluita a Catalunya.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/19372210»


Interessos de les dones i Articles de temes: Trobar 59 buscar dones interessos i Articles de temes a l'àmbit de l'Article - pàgina 7 (Catalan)\nInteressos de les dones i temes Article categoria\nL'article directori Inici Interessos de les dones i temes\nCategories en les dones els interessos i problemes\nInteressos de les dones i Articles de temes\nAutor d'experts: Pam Kennett\nTot i anys de legislació destinada a abordar el poder adquisitiu de les dones, les dones encara s'endarrereixen darrere els homes en les estaques ingressos. Aquest article proporciona una explicació com a per què aquest és el cas, i com la nostra actitud mental i financer condicionat aconsegueix en el camí ens tenir èxit. Suggereix formes en què les dones poden volta que condicionat i convertir-se en rics i poderosos.\nBuscar l'èxit en la mig vida\nAutor d'experts: Anne Uemura, doctor.\nQualsevol cosa seu lluites o reptes estan en edat considerar-los com a oportunitats per crear èxit en tots els àmbits de la seva vida. Donar suport a les seves possibilitats d'èxit augment amb la vida de coaching i grup.\nFeliçment mai després del divorci?\nMoltes dones que es troben en la ja turbulenta i transició plens anys personals han de fer front a una altra realitat: la desintegració gradual del mite matrimoni que sembla arribat a un cap algun lloc just al voltant de 50 anys d'edat. Sembla que quan personals dones comencen a buscar el seu poder i independència, el matrimoni es converteix en... opcional.\nUn temor de les dones - saviesa des del Fòrum de compliment\nAutor d'experts: Jard DeVille\nLa sexualitat humana és do de Déu gran psico amorosa dones i homes que maduren més enllà del narcisisme i l'egoisme, que obre els braços i els cors a l'altre com amants de per vida. Malauradament, la sexualitat és també una arma d'elecció que s'utilitza per psicòpates retorçats i perversos que neurotically por i odi dones, especialment aquells que no dominen comú.\nEls Secrets d'un toc de mares - és com cap altre!\nAutor d'experts: Iris Shamble\nQuan un somni mare, ella té visions de criança dels fills que seran amorosa, respectable, honestos, compassiu i èxit en la vida. ¿Pitjor? Pren l'oració. Més de tot, té fe. Es comprometrà el seu paper com a mare dels anys que estan sota el seu Tacte?\nAlimentant el seu niu buit\nSi vostè ha passat anys orientar i preparar els seus fills cap a la independència es podria esperar una sensació de llibertat i realització quan van sortir de casa. Vostè pot reconèixer que alguns importants es treballa com es mou als seus fills al col·legi, matrimoni o una vida pròpia. Encara molts pares "niu buit", mares especialment, es deixen sentir deriva, abandonada i sola.\nCom lluitar per a les dones\nAutor d'experts: Thomas Berten\nPerò la gent encara treball de la mateixa manera que ho van fer milers d'anys enrere. El mascle humà té la mateixa debilitat que té llavors i seva part comptador causat danys en la mateixa. Una roca pel cap, el genoll a l'engonal i captius als ulls treballat per aturar un home en qualsevol època que es poden esmentar.\nLa fórmula provada per extrema atractiu!\nAutor d'experts: Marion Chamberlain\nQuan vostè mira algú que et descriuria com molt atractiu, hi ha alguna cosa específica que vostè diria fa atractius? M'atreveixo a endevinar que la resposta és no. Per a mi, era sovint molt difícil concretar per què vaig considerar algú molt atractiu. Per tant, he decidit aprofundir-hi més per satisfer la meva curiositat sobre el que es necessita per ser extremadament atractiu.\nResponent a la crida estela amunt personals\nEn lloc d'èxit "sesteja" dormir les trucades despertador personals considerar despertant a la increïble oportunitat per crear el seu "millor vida". Un dia una alarma comença a estrèpit en el seu cap. Diu "espera un minut! Això no és la vida que he planificat. És que tot el que és? " Colpeix 't ' adormis en aquell timbre despertador molest i una altra, però que s'apagui al tantes vegades...\nUn dia com una mare - sense comprometre permès!\nTenim a punt els nostres fills en la direcció correcta, donant-los als objectius correctes per esforçar-se. Li demano que em mostrés els regals dins les meves nenes, així puc ajudar-los a aconseguir els regals. Ha tots perseguim l'objectius en les nostres vides diàries. Déu no ens va posar aquí per quedar bé; Aquí ens va posar per a una missió.


Bonviure: 29 desembre-1 gener. CAP D’ANY A MONTGARRI P.N ALT PIRINEU. RAQUETES DE NEU. Val d’Aran\n29 desembre-1 gener. CAP D’ANY A MONTGARRI P.N ALT PIRINEU. RAQUETES DE NEU. Val d’Aran\nTitol: 29 desembre-1 gener. CAP D’ANY A MONTGARRI P.N ALT PIRINEU. RAQUETES DE NEU. Val d’Aran\nDestí/zona: VALL D´ARAN\nVolem acomiadar el 2012 i donar la benvinguda al 2013 en el millor dels ambients de muntanya del nostre país... Anem a buscar un ambient hivernal de muntanya pirinenca, entre boscos d’avets centenaris, muntanyes solitàries i valls glaciars imponents...\nUn Cap d’Any molt especial, enmig de la neu, allotjats en un antic llogarret abandonat en el què només hi perduren el nostre refugi i l’església, un santuari al mig de la natura aranesa, un indret molt especial, màgic, a on no es pot arribar en cotxe a l’hivern.\nEns atrauen els indrets especials, únics i bells. Per això hem triat Montgarri per fer-hi un Cap d’Any entre neus atlàntiques, un ambient de muntanyes amb neu assegurada i paisatges de muntanya amb caràcter. Ens allotjarem en un refugi únic per seu enclavament, la seva història i simbolisme. Acollidor i molt especial, és un dels llocs que no cal perdre’s dels nostres Pirineus.\nCaminarem per paisatges aranesos sobre una catifa de neu que ens durà a boscos amb màgia, planures amb vistes i valls de rius gelats que amaguen una natura en repòs, emprant per això la comoditat que dóna el caminar amb raquetes de neu, un estri gairebé tan vell com l’ésser humà en aquestes contrades.\nDIA 1, dissabte 29/12. Beret-Serrat de Pedescauç 2050 m-Bosc i Arriu de Parrós-Cabau-Montgarri.\nEn aquest primer dia arribarem a peu al nostre allotjament deixant enrere la “civilització” hivernal per endinsar-nos, per valls i boscos, cada cop en un ambient més relaxant de la muntanya hivernal de la Vall d’Aran... solitud, natura, bellesa dels racons preservats enmig de muntanyes i vegetació vestides amb el mantell de la neu...\nPrimera nit al nostre allotjament, a on ja hi trobarem la resta del nostre equipatge. Un indret molt especial per acabar i començar l’any gaudint a cor què vols.\nDesnivell i distància aproximats: + 200 m – 400 m. 6 km\nDIA 2, diumenge 30/12. Montgarri-Arriu deth Horcalh-Port Òrla 2318 m-Montgarri.\nAnem a buscar una finestra a les vistes des de l’alçada del Port d’Òrla, passatge transfronterer a on gaudirem de vistes espatarrants del vessant nord dels Pirineus i l’Ariège. Espais oberts per quedar-se embadalit contemplant-los...\nDesnivell i distància aproximats: + 670 m – 670 m. 12 km\nDIA 3, dilluns 31/12 . Montgarri-Val de Marimanha-Pleta de Marimanha (2040 m)-Montgarri.\nEns endinsarem en boscos d’avets centenaris i pins negres per una vall màgica i ancestral que ens durà fins a una pleta bucòlica, bonica, entranyable... Un dels homenatges de la natura aranesa als boscos de coníferes més bells del país...\nDe tornada a l’escalfor i benestar del nostre allotjament, ens prepararem per celebrar com cal que acomiadem un any i en rebem un de tot nou per gaudir-lo des del principi!\nDesnivell i distància aproximats: 490 m – 490 m. 10 km\nDIA 4, dimarts 01/01. Plans de Montgarri-Pleta de Bandolers-Beret.\nRetorn tranquil al punt de partida, entre boscos humits i planúries amb vistes.\nRecollirem els nostres equipatges, ens acomiadament fins la propera i tornarem a casa amb el cabàs ben ple de bons moments.\nDesnivell i distància aproximats: + 250 m – 60 m. 8 km\nPREU: 369€ TOT INCLÒS* menys pícnics\nAllotjament, esmorzars i sopars de tots els dies (3 nits). En refugi de muntanya, en habitacions compartides.\nEl transport de bagatges del primer i el darrer dia en moto de neu.\nInclou el sopar de celebració de Cap d´Any al mateix allotjament.\nEls pícnics de migdia, que podràs comprar al mateix allotjament. Begudes i cafès extres no inclosos en el menú dels sopars i esmorzars. Si no vols dur sac o llençols, el lloguer dels llençols al refugi (3€). L’assegurança de viatges (per malaltia comuna) i la de cancel•lació del viatge. Tot allò no especificat en l’apartat “Inclòs”.\nDesnivell màxim dia 2 + 670 m – 670 m. Estada i petita travessa sense portar l’equipatge –ens baixaran el bagatge amb moto de neu -. Recorregut màxim 12 km. El nivell global correspon a una bota i mitja però degut al desnivell i recorregut del dia 2, sumat al fet de que dormim en refugi i que és una sortida hivernal fa que el nivell global sigui de dos botes.\nEn refugi de muntanya, ubicat en una antiga rectoria restaurada d’un llogarret abandonat. Un indret molt especial enmig de la natura...\nHabitacions compartides, amb WC compartit, dutxes amb aigua calenta, estufa, mantes i lloguer de llençols opcional. Còmode i acollidor.\nBotes de senderisme, vestimenta per capes amb impermeable-paravent. Gorra, ulleres de sol, cremes solars. Barret i guants. Les raquetes de neu i els bastons les posem nosaltres, inclosos en el preu. Motxilla petita per les excursions. Bossa de viatge on podreu posar la resta de la roba i objectes personals.\nUn cop sapigueu si disposem de places en aquest viatge i voleu reservar-ne una/es cal fer un ingrés d´una bestreta de 110 € per persona al nº de " La Caixa ":2100-3076-15-2200361367, titular Bonviure Trek, posant el vostre nom i cognom i “MONTGARRI”.


Es consumeix carn vermella deu cops més del que es recomana - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEs consumeix carn vermella deu cops més del que es recomana\nEngeguen una campanya per conscienciar dels hàbits alimentaris nocius per a la salut\nacn | barcelona 29.04.2019 | 23:09\nLa carn vermella i processada s'ha de consumir de forma moderada arxiu\nLa carn vermella i processada s'ha de consumir de forma moderada\nUn informe de Justícia Alimentària alerta que es consumeix carn quatre vegades més del que recomanen les autoritats sanitàries, sobretot de carn processada (vuit vegades) i de carn vermella fresca (fins a deu vegades més que les racions considerades saludables). Aquest excés de consum de carn també el tenen els nens: l'entitat assegura que mengen carn entre tres i quatre cops més que la quantitat adequada. Des de Justícia Alimentària asseguren que menjar més carn processada del compte incrementa el 50% el risc de tenir malalties cardiovasculars, entre d'altres. Per això engeguen una campanya per conscienciar la població dels efectes nocius per a la salut d'aquests hàbits alimentaris i per reclamar a les autoritats més regulació amb polítiques públiques.\nSegons Justícia Alimentària, el lobby de la indústria càrnica ha pressionat els governs i no ha deixat tirar endavant polítiques de salut públiques encarades a disminuir el consum de carn. El director de l'entitat, Javier Guzmán, recorda que l'OMS va obrir el debat el 2015 amb recomanacions noves sobre el consum de carn vermella i processada, però que, en canvi, no s'ha fet cap campa-nya de política pública que busqui aquest canvi d'hàbits, que, segons el coordinador de l'estudi, Ferran Garcia, no arribaran «espontàniament».\nJustícia Alimentària ha recuperat dades que posen sobre aquest excés de consum de carn, sobretot de carn vermella i processada, un tipus d'aliment que la indústria càrnica comercialitza amb nombrosos additius que incrementen «notablement» el risc de patir, per exemple, càncer.\nPer això, a banda d'un risc molt més gran, del 50%, de patir malalties cardiovasculars, l'entitat també alerta que el consum excessiu de carn té a veure amb el 28% de càncers colorectals i amb el 17% de la hipertensió o el 18% de la diabetis, a més d'entre el 28% i el 38% de les malalties isquèmiques i cardiovasculars.\nL'associació assegura que en aquest consum excessiu de carn hi ha també un biaix de classe social, ja que la carn processada, és a dir, aliments com el pernil cuit, les salsitxes fresques o el fuet, són més freqüents en les dietes de les classes populars. El de classe social, però, no és l'únic biaix present en els patrons d'alimentació. L'informe de Justícia Alimentària posa de manifest que el consum de carn està més associat a un comportament masculí i que, en canvi, els hàbits associats a les dones incorporen molt menys consum de carn.\nPosen de manifest que les empreses aprofiten per introduir al mercat aquests productes carnis amb una «estratègia de confusió», sense etiquetar-ho correctament «i que, per exemple, es pugui trobar carn picada amb una etiqueta de 100% carn de vaca» i que en la composició aparegui que tan sols n'és el 40%. Per això, demanen una regulació que permeti clarificar aquesta situació i implementar el semàfor com a sistema d'etiquetatge públic i, fins i tot, anar més enllà, com en països com els EUA, on s'afegeix si el producte està lliure de nitrits o d'antibiòtics.


L'IPC creix dues dècimes al juliol a Girona i se situa en el 0,5% anual - Diari de Girona\nL'IPC creix dues dècimes al juliol a Girona i se situa en el 0,5% anual\nA Catalunya, la taxa es va situar en el 0,8% i al conjunt d'Espanya també s'ha quedat en el 0,5% Els aliments i les begudes no alcohòliques van augmentar un 1,8% i els preus de restaurants i els hotels, un 2%\nLes rebaixes han contribuït a fer que la inflació se situï per sota de l'1%. Europa press\nL'Índex de Preus al Consum (IPC) a les comarques de Girona durant el juliol va pujar dues dècimes i es va situar en el 0,5%, segons va informar aquest dimarts l'Institut Nacional d'Estadística. D'aquesta manera se situa tres dècimes per sota de la mitjana catalana, que va ser del 0,8%. Pel que fa a la variació mensual, va ser del -0,4%. Per categories, els aliments i les begudes no alcohòliques van augmentar un 1,8% i els restaurants i els hotels ho van fer en un 2%, mentre que es van registrar descensos en habitatges i subministraments, amb un 1,3%, i en oci i cultura (-1,5%).\nPel que fa a Catalunya durant el mes de juliol, l'IPC va pujar una dècima respecte al del juny i es va situar en el 0,8%. D'aquesta manera, repunta una dècima després que, amb un 0,7%, al juny mantingués la tendència a la baixa i marqués la taxa més baixa des del setembre del 2016. La variació mensual va ser del -0,5%.\nA l'Estat, la taxa de variació anual de l'IPC també va augmentar una dècima i va passar del 0,4% del juny al 0,5% al juliol per l'augment dels preus en l'alimentació i les begudes no alcohòliques, amb variacions del 0,9%, i el transport, que va pujar 0,5 dècimes, per l'increment de preus dels carburants davant el descens de l'any passat.\nÉs la segona vegada des del mes de gener del 2018 que l'IPC se situa per sota de l'1%, després que aleshores fos del 0,9% i el mes passat es moderés fins al 0,7%, la taxa més baixa des del 2016. A més, respecte al conjunt de l'Estat, és tres dècimes superior, ja que la mitjana es va situar en el 0,5%.\nA Catalunya, els augments més destacats s'han produït en la categoria de restaurants i hotels (+2,3%), aliments i begudes no alcohòliques (+1,7%) i a l'ensenyament (+1,2%). També s'han produït increments en el calçat i les seves reparacions (+1,6%) i els serveis postals (4,8%). En canvi, cauen en l'habitatge (-1,2%) però pugen en el lloguer (+1,8%). Un altre descens rellevant ha estat el dels preus relacionats amb l'electricitat i el gas, amb un -5,2%.\nPel que fa al conjunt de l'Estat, la taxa anual de l'IPC va créixer en 11 comunitats al juliol respecte al juny i es va mantenir en les sis restants. Els majors increments s'han produït a les Illes Balears, a les Illes Canàries, Castella-la Manxa, Galícia, la Regió de Múrcia i Castella i Lleó, amb increments de dues dècimes.\nA propòsit de la capacitat adquisitiva, CCOO afirma que hi ha un elevat percentatge de treballadors del sector privat «molt per sota» de les recomanacions, i com a dada aporta que el 28% té pactades pujades salarials que no superen l'1,5%. Només el 37% dels assalariats té pactades pujades superiors al 2%.


GRAU EN NUTRICIÓ HUMANA I DIETÈTICA - Revista FUTURA\nHortensia Rico, coordinadora del grau en Nutrició Humana i Dietètica, recomana mirar el vídeo Nutrigenètica1, dirigit per Ana Montserrat per al programa de ciència Tres14, de Televisión Española (TVE).\nMai no hi ha hagut fins ara un interès tan gran a conèixer la relació existent entre alimentació i salut. Quan, en el segle IV aC, Hipòcrates va pronunciar la coneguda frase: «Que el menjar siga el teu aliment i l’aliment la teua medicina», va fixar les bases del que hauria de ser una alimentació destinada a afavorir la salut de l’ésser humà. Però, aquesta afirmació és certa? La nutrigenètica i la nutrigenòmica semblen tenir la resposta. La nutrigenètica és la ciència que estudia com els nostres gens determinen la forma en què el cos utilitza o reacciona enfront dels nutrients; mentre que la nutrigenòmica se centra en la manera com els diversos nutrients influeixen en l’expressió dels nostres gens. Fruit de la investigació en aquests camps s’obri un món apassionant, en què el resultat final podria ser portar a la cartera el nostre propi xip genètic per mostrar-lo al restaurant i d’aquesta manera consumir els aliments que afavoriren més el nostre estat de salut.\nEn el vídeo que us propose i de la mà de l’eminent cardiòleg Valentí Fuster, dels catedràtics d’universitat Jose M. Ordovás i Dolors Corella, i del reconegut cuiner Ferran Adrià, podreu entendre de forma amena per què ens costa tant seguir una dieta, per què unes persones s’engreixen més que altres, quin és l’error de les dietes miracle, i fins i tot aprendre que no cal prohibir cap aliment sinó equilibrar-ne la ingesta. Gens, hormones, aliments i hàbits de vida equilibrats semblen encaixar en un puzle el resultat final del qual ens portaria a mantenir un bon estat de salut i a prevenir malalties.\n1 Accés directe al reportatge:


Les forces d'Ouattara prenen el control de la capital ivoriana\nLes ofensives dels lleials al president electe obliguen els partidaris de Laurent Gbagbo a refugiar-se a Abidjan, on han mort set persones després d'obrir foc a l'atzar\nAGÈNCIES Yamoussoukro Actualitzada el 30/03/2011 20:51\n260x366 Els partidaris d'Ouattara a la capital de Costa d'Ivori / AFP Els partidaris d'Ouattara a la capital de Costa d'Ivori / AFP\nLes forces lleials a Alassane Ouattara han pres el control de la capital de Costa d'Ivori després d'avançar des del nord amb dues grans ofensives que han obligat els combatents de Laurent Gbagbo a marxar a Abidjan. Amb l'entrada a Yamoussoukro, els partidaris del president electe se situen a 200 quilòmetres dels principals ports del país i d'Abidjan, la ciutat més gran de Costa d'Ivori. Tot i l'avenç dels seguidors d'Ouattara, reconegut per la comunitat internacional com a guanyador de les elecions del novembre, el seu rival Gbagbo es resisteix a deixar el poder.\nEl subcap de les forces lleials a Ouattara ha assegurat que el seu objectiu és restaurar la democràcia a Costa d'Ivori i garantir que l'elecció dels votants que van confiar en Ouattara als comicis es respecti. El gabinet de Gbagbo ha demanat un alto el foc immediat i l'obertura del diàleg veient que els partidaris del seu rival avnçaven cap al seu bastió principal. L'ONU assegura que des que va començar el conflicte entre els dos bàndols han mort 472 persones i hi ha un milió de persones desplaçades de les seves ciutats.\nEls seguidors de Gbagbo que s'han vist obligats a marxar fins a Abidjan han entrat a la ciutat ivoriana i han obert foc contra partidaris d'Ouattara i han matat set persones. Un testimoni ha assegurat que “els joves han arribat i han disparat a l'atzar contra les persones que estaven al costat de la carretera”. L'intensificació dels combats ha obligat uns 30.000 ciutadans a buscar refugi a Libèria, acollits per una missió humanitària de l'Organització Internacional per les Migracions.


Serà un festival, per Gonzalo Boye\nSerà un festival\nMadrid. Divendres, 12 de Març 2021. 05:30\nJa intuíem quina seria la jugada que estava planejant el jutge Llarena, així ho vaig explicar en aquest espai la setmana passada, però vistos els últims moviments, sembla que existeixen arestes que no s'han explicat fins ara, però que ja teníem previstes.\nEn principi, i atès que s'han cursat ja al Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE) el que s'ha denominat "qüestions prejudicials", però que més aviat semblen una mena d'"apel·lació prejudicial" en contra de la decisió dels tribunals belgues, és evident que el procediment d'execució de les euroordres (OEDE) seguirà suspès... o no.\nLa veritat és que de la redacció de l'últim paràgraf de la interlocutòria per la qual el jutge Llarena acorda remetre aquesta "apel·lació prejudicial" no queda tan clar quina o quines són les seves intencions... però es poden intuir.\nEl jutge Llarena acorda, entre altres coses: "Atès que la present qüestió prejudicial condiciona la informació complementària que s'haurà de remetre en els processos de decisió actualment en curs, com condiciona també l'actuació subsegüent a la resolució, es comunica el plantejament de la qüestió perjudicial a les autoritats judicials d'execució perquè en tinguin constància i als efectes que siguin procedents".\nÉs a dir, ni deixa en suspens ni reactiva les OEDE i, a més, això una vegada traduït al neerlandès pot ser un nou focus de discrepàncies amb les autoritats belgues o, pitjor encara, es podria arribar a pensar que s'està pretenent confondre'ls sobre l'estat actual d'aquestes ordres de detenció i entrega.\nD'acord amb l'article 20 de la decisió marc que regula les OEDE, correspon al jutge Llarena informar les autoritats belgues de dues coses: primera, l'aixecament de la immunitat acordat pel Parlament Europeu i, segona, sobre si reactiva o no les OEDE.\nAra bé, més d'un pot creure, o pretendre, que a partir d'una informació incompleta o poc clara les autoritats belgues poden fer un pas en fals que els arrossegaria a una situació d'incompliment dels seus compromisos europeus, amb les conseqüències que això tindria.\nEn el fons, del que es tracta, d'acord amb el principi de cooperació lleial, és que les autoritats belgues —en aquest cas les autoritats requerides— siguin degudament i puntualment informades per part de les autoritats requeridores —el jutge Llarena—, i així, d'aquesta manera, actuar tal com estableix la directiva marc que regula els procediments d'OEDE.\nNo són pocs els que acusen Bèlgica de ser un refugi de tota mena de delinqüents i, en aquest cas, de donar refugi als exiliats a costa de saltar-se les normes i la jurisprudència europea\nNo són pocs els que acusen Bèlgica de ser un refugi de tota mena de delinqüents i, en aquest cas, de donar refugi als exiliats a costa de saltar-se les normes i la jurisprudència europea. La realitat, tanmateix, és molt diferent i m'explicaré.\nLa tramesa de l'"apel·lació prejudicial" no està exempta de parcialitat, mitges veritats i, sobretot, és difícil d'encaixar en les normes reguladores d'aquest tipus de consultes, que, per definició, s'han de plantejar abans d'adoptar una decisió i, a més, versar sobre dubtes propis, no aliens.\nL'òrgan remitent —el jutge Llarena— pregunta sobre els límits de l'actuació de l'òrgan requerit —Bèlgica—, sobre si pot o no qüestionar la competència de l'òrgan requeridor i així una sèrie de preguntes que, com dic, més aviat semblen laments que no dubtes.\nDoncs bé, entre les primeres coses que farà el TJUE serà pronunciar-se sobre l'admissibilitat de la consulta i, llavors, opinarem tots. Serà un bon moment, si és que es passa a aquesta fase, per instruir el TJUE sobre una cosa que és essencial: als tribunals belgues ningú no els ha plantejat una qüestió de competència respecte del Tribunal Suprem espanyol, sinó, molt al contrari, temes de drets fonamentals, entre els quals es troba el dret al jutge predeterminat per llei i el dret a la presumpció d'innocència.\nAquest plantejament el jutge Llarena l'omet, amb les conseqüències que tindrà això, i, a més, s'oblida que és la mateixa Sala d'Apel·lacions del Tribunal Suprem d'Espanya la que ha resolt afirmant que no existeix cap norma que avali la seva competència per a aquest tema... és a dir, que no són el jutge predeterminat per llei.\nAra bé, si només fos això el que es discutirà al TJUE, llavors la meva anàlisi seria una mica diferent, però no molt. El problema que té el jutge Llarena és que això només serà una petita part de tot el que es discutirà a Luxemburg si és que la seva tramesa aconsegueix passar de la porta d'entrada —criteris d'admissibilitat—.\nDavant dels qui pensen que a Europa no són gaire llestos i que se'ls pot enganyar, nosaltres som dels que pensem que són llestos, que tenen bona memòria i que, sobretot, tenen una concepció del dret que, en aquests anys, s'ha tornat incompatible amb la que es té dels Pirineus avall.\nÉs veritat que el Parlament Europeu ha aixecat la immunitat del president Puigdemont, de Toni Comín i de Clara Ponsatí, però ho ha fet únicament i exclusivament als efectes de continuar amb la tramitació de les OEDE\nLuxemburg, si aconsegueixen passar de la porta, serà un autèntic festival en què ho discutirem tot i des de tots els angles possibles... Segurament, arribarà un moment en què més d'un es penedeixi de formar part d'un selecte club en el qual la norma és la democràcia, sense cognoms ni adjectius.\nUn altre tema que està passant desapercebut, però només fins quan arribem al TJUE, és l'abast de la immunitat, l'aixecament de la qual va sol·licitar el jutge Llarena. És veritat que el Parlament Europeu ha aixecat la immunitat del president Puigdemont, de Toni Comín i de Clara Ponsatí, però ho ha fet únicament i exclusivament als efectes de continuar amb la tramitació de les OEDE.\nLa limitació de l'abast de la immunitat aixecada la va establir el mateix jutge Llarena en la seva petició de gener del 2020 i, ara que ja està acordada, hem de recordar que no s'ha demanat ni concedit per jutjar-los, per la qual cosa, en part, la viabilitat de l'OEDE vindrà determinada, després que passem per Luxemburg... o abans, per l'abast de la immunitat sol·licitada i concedida.\nDit més clarament: s'ha autoritzat a continuar el procediment d'OEDE, però res més, i qualsevol altra actuació que excedeixi això haurà de ser objecte, prèviament, d'un nou suplicatori... Serà un festival.\nEl problema d'actuar per impulsos és que no es té la serenitat d'esperit que cal per fer una anàlisi de totes les conseqüències de cada moviment processal. Sol·licitar un aixecament tan delimitat de la immunitat no era un acte menor i les conseqüències es veuran, com sempre, quan toqui entrar a discutir el que és rellevant.\nAl final, tard o d'hora, veurem com tots els esforços i malbarataments es queden només en una intensa cortina de fum que, en definitiva, pot ser que sigui l'objectiu d'aquesta nova gran jugada.\nEn definitiva, s'obren molts escenaris, tots ells previstos, i cap de senzill per a unes expectatives que excedeixen amb escreix el marc del que és possible i, sobretot, el marc d'allò realment autoritzat pel Parlament Europeu, la qual cosa, com dic, consisteix únicament i exclusivament en la continuació de l'OEDE... Sens dubte, quan s'adonin de tot això, veurem que acabarà sent un autèntic festival.\nOpinió La jugada Gonzalo Boye\nOpinió El Valhalla de Puigdemont Elisa Beni\nPapers de Bárcenas VÍDEO | Així Boye ha desemmascarat Aznar a l'Audiència Nacional Lluís Bou


Noticias por e-mail: Fascína't amb les plantes!\nJORNADA: LA MARSILEA TORNA A CASA!\nEl conegut trèvol de quatre fulles està possiblement extint des del 82, per això el Jardí Botànic i el Centre d'Educació Ambiental de la Comunitat Valenciana (CEACV) han encetat un programa per recuperar-lo portant-lo des del Delta de l'Ebre. Vols participar\nd'aquesta activitat gratuïta de conservació? Una jornada famliar al CEACV, junt a la Marjal dels Moros a Sagunt.\nFins 24 Maig\nCONCURS: FASCINA'T PER LES PLANTES!\nHui divendres 22 hi ha entrada\nActivitat de creació artística\ngratuïta al Jardí per ser el Dia Internacional de la Biodiversitat, i ho celebrem fins diumenge amb moltes activitats i un concurs d'Instagram. Fes-te una foto al Jardí "fascinat" per una planta i guanya entrades a concerts i un abonament anual.\nper a pares i fills en la que, a través del dibuix i tècniques d'estampació, aprendrem noms de plantes al temps que creem la nostra pròpia llibreta de biòlegs per un dia mentre descobrim el Botànic. Encara sou a temps d'apuntar-vos i gaudir d'un dia en familia al nostre Jardí!\nFes-te una amanida de males\nTALLER: INICIACIÓ AL SUMIE\nAmb un sol traç seria el resum\nherbes, perquè també tenen propietats nutritives i molt de sabor, acompanya'ns a la platja per descobrir l'ecosistema que amaguen les dunes i descobreix les propietats dels olis essencials de l'espígol.\nd'aquesta antiga tècnica de pintura japonesa que només utilitza paper, tinta i pinzell. Amb la professora Elisa Merino, despertarem la nostra creativitat usant de models les plantes mediterrànies del Botànic.\nMÚSICA: LA REFRACCIÓ DEL JAZZ\nEl segon concert del cicle\nEXCURSIÓ: DELS MOLINS DE XÀBIA A LA PLATJA DEL TANGÓ\nJazz Lumínic és de BRB Quartet, que transformen grans estàndards de Jazz clàssics i els combinen amb composicions actuals. Uns valencians que ens porten la sonoritat dels anys 50.\nEl P.N. del Montgó i el Cap de Sant Antoni són els protagonistes de la nova eixida en De ruta amb el Botànic. Podrem gaudir de la Torre del Gerro, dels penya-segats i d'un bany a la cala del Tangó, a més d'una visita cultural a Xàbia.\nCURS: L'ARTESANIA DE LA CERVESA\nDes del cultiu del cereal, passant\nEls usos medicinals dels olis essencials són el punt de partida\npels processos d'elaboració, fins aplegar a la copa que tastarem. Fer cervesa pot convertir-se en tot un art, igual que aprendre el seu tast i a maridar-la. Un curs refrescant de benvinguda de l'estiu.\nd'una jornada per descobrir què és una aromateca i com crear-la, quines aplicacions i contraindicacions pot tenir una essència i, en definitiva, gaudir dels aromes que les plantes ens regalen.\nPublicado por Efren FR en 12:57