The Daily Avalanche: Imatges d'Alícia: Tim Burton\nSalvador Macip 17 de desembre de 2009, a les 17:48\nPromet! No sembla exactament per a nens, s'ha de dir...\nen Girbén 17 de desembre de 2009, a les 17:56\nOstres! No sé què m'imaginava... Veig que no s'aparta de l'estil tenebrista i per a mi sempre ha sigut un univers d'esvaïments lluminosos...\nTanmateix al Deep encara me'l crec... No oblido e seu William Blake del Dead Man del Jarmusch, camí del no res.\nAllau 17 de desembre de 2009, a les 18:07\nSalvador, jo no ho acabo de tenir clar. Visualment, segur que és tota una festa, però aquest retorn d'Alícia ja grandeta a la Terra de les Meravelles temo que es resoldrà en el típic combat de les forces del bé contra les del mal.\nAllau 17 de desembre de 2009, a les 18:09\nGirbén, en Burton té massa personalitat com per no deixar la seva empremta en tot el que fa.\nLluís Bosch 17 de desembre de 2009, a les 18:14\nJo tendeixo a pensar que de Tim Burton no n'hi ha per tant. Una mica repetitiu, i crec que darrerament amb un excés de manierisme, encara que això és el que a ell li agrada. Sol repetir l'esquema de plantejament brillant (o original) i nus feble, o massa embolicat o pretensiós. Era molt millor el Manostijeras que molta obra posterior, encara que cal reconèixer: estèticament només millora. Del Burton cal no perdre's Big Fish. I sobre el Deep, per a mi el millor de llarg també és el Dead Man. Una obra mestra, poètica, plena d'humor negre i de silencis bestials. La seva interpretació és immillorable.\nAllau 17 de desembre de 2009, a les 19:05\nDoncs jo, Lluís, encara m'ho passo bé amb les seves últimes pel·lícules (Big Fish, La núvia cadàver, Sweeney Todd...).\nEn canvi, confessaré que em vaig adormir amb "Dead man".\nClidice 17 de desembre de 2009, a les 19:10\nai que mira ves m'ha agafat un jeneséquaC que no sé pas si pfffffff i a sobre del disni pffffff quan l'hagiu vist tots me l'expliqueu valen?\nAllau 17 de desembre de 2009, a les 19:24\nDisney avui dia no és el que era (també produeixen les pel·lícules de Pixar) i a més Burton és molt Burton. De totes maneres ja te l'expliquem, valen?\nGalderich 17 de desembre de 2009, a les 20:15\nEts un mercenari a sou del Burton? Tota aquesta ofensiva Carroll tenia un transfons econòmic? Qui et passava tota aquesta documentació de l'operació Carroll, el Burton en persona o els seus sicaris?\nMassa preguntes per un sol bloc només de publicitat!\nMalgrat tot, haig de felicitar als publicites que t'han contractat!\nLluís Bosch 17 de desembre de 2009, a les 22:20\nL'Allau només desfarà la possible connexió econòmica el dia que ens digui que la peli no val la pena anar-la a veure, sinó que és millor llegir el Carroll.\nI per cert, Allau, jo també he reivindicat Big Fish. Estranyament desapercebuda, és una gran peli sobre els records de l'adolescència (entre altres coses).\nLluís Bosch 17 de desembre de 2009, a les 22:22\nI per cert: mira altra vegad Dead Man un dia que no tinguis son, perquè a mi em va deixar hipnotitzat però ben despert: un poema ple de referències, i justament a la literatura i justament a l'anglesa, de la mateixa època.\nAllau 17 de desembre de 2009, a les 22:48\nGalderich, d'algun lloc havia de treure els diners per comprar-me els catàlegs que els teus sortejos em neguen... En canvi la Clídice, amb tots aquests anuncis que li fan pop up a la pàgina, deu estar forrada.\nAllau 17 de desembre de 2009, a les 22:51\nAra em poses en un compromís, Lluís, però crec que es pot estimar Carroll i Burton a la vegada "y no estar loco".\nI mira que Jarmusch m'acostuma a agradar, però no devia tenir el dia.\nClidice 17 de desembre de 2009, a les 23:19\nsi, he posat anuncis per pagar-vos una mariscada o una verdurada, en cas de ser vegetarians, sostenibles i alternatius (mai se sap amb aquests de can fanga :P), en quatre dies quedem, que això dels anuncis sembla que dóna per molt!\nsi algú sap com treure-me'l em farà un favor\nAllau 17 de desembre de 2009, a les 23:25\nSi es tracta d'una mariscada, ni boig et diré com treure'ls.


Girona celebra la tretzena edició de la Nit del Voluntariat - Ajuntament de Girona\nGirona celebra la tretzena edició de la Nit del Voluntariat\nEl Pavelló Municipal Girona-Fontajau acollirà avui, un any més, la festa dels voluntaris i voluntàries de les entitats de les comarques gironines.\nLa Nit del Voluntariat arriba a la tretzena edició. El Pavelló Municipal Girona-Fontajau acollirà avui a la tarda, a partir de les 19 h, l’acte de reconeixement a la tasca que realitzen els voluntaris i voluntàries de les entitats gironines. La festa està organitzada per la Federació Catalana del Voluntariat Social i compta amb el suport de l’Ajuntament de Girona.\nA l’acte, en què assistirà l’alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, hi intervindran l’escriptora M. Mercè Roca, l’il·lusionista Mag Nani i els periodistes Xavier Bertral i Cristina Mas, del diari Ara. Durant la Nit es farà el lliurament dels premis de Voluntariat dels projectes guanyadors de les entitats a càrrec de la Fundació Antoni Serra Santamans i del Festival Strenes.\nPer acabar hi haurà el concert de Carmen 113, gentilesa d’Strenes, i un sopar a peu dret elaborat per la Fundació Ramon Noguera i servit pel grup de joves del projecte socioeducatiu KSAMEU de Figueres.\nA l’acte també hi assistiran el president del Parlament de Catalunya, Roger Torrent; el president de la Federació Catalana de Voluntariat, Jordi Balot, i la coordinadora territorial de la Federació Catalana del Voluntariat Social a Girona, Maria Solés.\nLa Nit del Voluntariat s’organitza cada any en una data propera al Dia Internacional del Voluntariat, que és el 5 de desembre, i té com a objectiu reconèixer i agrair la feina que fan els voluntaris i voluntàries per la nostra societat.\ndocument pdf Programa


Rachel Cusk: "Per què una dona madura ens sembla obsoleta?"\nL'escriptora publica la novel·la 'L'altra casa'\nLlegim / Entrevistes 28/10/2021\nRachel Cusk, aquesta setmana a Barcelona Ruth Marigot Murillo\nBarcelonaHi ha poques novel·les als taulells de novetats en què la intel·ligència de l'autor despunti pràcticament en cada pàgina. L'altra casa, de Rachel Cusk , és una d'aquestes excepcions. Publicada a Les Hores en català i a Libros del Asteroide en castellà, explica els mesos que un pintor en decadència passa a la propietat d'un matrimoni, enmig de la natura. La narradora és una escriptora de mitjana edat que malda per recuperar la inspiració entrant en contacte amb l'artista, que al seu torn es proposa amargar el projecte de l'amfitriona fent-se escàpol i, les poques vegades que hi coincideix, torpedinant les seves conviccions. És un llibre breu però dens, carregat d'observacions agudes, sovint despietades, sobre l'envelliment, l'egoisme de l'artista, el fracàs inevitable de les parelles i les contradiccions de la maternitat.\nL'altra casa arriba poc després que s'hagi instal·lat a París. La ciutat hi té un paper simbòlic destacat, a la novel·la: és on la protagonista es troba amb el dimoni.\n— La vaig escriure quan encara era al Regne Unit. El París del llibre i el París on ara visc són molt diferents. La ciutat que surt a la novel·la és l'escenari ideal perquè un artista home hi pugui viure envoltat de privilegis.\nHa marxat a causa del Brexit?\n— Sí. Necessitava continuar sent una europea sana mentalment. És cert que el meu marit i jo hem marxat en un moment en què l'edat dels nostres fills ens ho ha permès. Tots dos som molt conscients de la manca de llibertat que es dona en la vida familiar. Tenir fills i educar-los fins a l'edat adulta és un gran esforç. Et priva de la individualitat i et deixa exhausta, sobretot si ets una dona, encara que això cada vegada passi més també amb els homes.\nHi ha hagut novel·listes com Ian McEwan, Jonathan Coe i Ali Smith que ja han dedicat ficcions al Brexit.\n— Sí. La sensació és que les han escrit des del fons del pou. El Regne Unit passa per un moment complicat, i les coses empitjoraran. Estem en mans de gent horrible.\nNo tothom pot marxar del país.\n— És veritat, nosaltres ens trobem en una situació de privilegi. Però tot i així anar-se'n sempre et posa en una posició de vulnerabilitat. No serem els únics que se'n van. L'escriptora Hilary Mantel va anunciar fa poc que marxaria a Irlanda.\nAra que ja no viu a Anglaterra, té ganes d'escriure sobre el Brexit?\n— No. He pagat els impostos que calia i he viscut preocupada massa temps per dedicar-hi una novel·la. No dec res més al meu país. De fet, a Anglaterra no m'he sentit mai especialment valorada, com a autora.\nLa trilogia de novel·les que va començar amb Outline el 2014 –i que Asteroide va publicar el 2016 amb el títol d'A contraluz– sí que va ser ben rebuda.\n— Potser això ha canviat una mica els últims anys, d'acord.\nL'altra casa arriba tres anys després de tancar la trilogia amb Prestigio. Aquella novel·la semblava un final de trajecte.\n— Sí. La novel·la era un camí cap al silenci, cap a deixar d'existir a través del llenguatge. Com podia continuar, després d'això? Va anar passant el temps i vaig anar acumulant alguns temes que m'interessaria explorar, com ara l'envelliment, la reavaluació de la vida en funció de si has estat home o dona, després de l'experiència de formar una família i del teu destí biològic. Quan tot això passa et trobes en un territori incert pel que fa a la feminitat, per exemple.\nLa narradora del llibre és una dona que ronda la cinquantena. Convida un pintor de 45 anys a passar una temporada a la propietat que comparteix amb el marit.\n— El triomf de l'artista home té a veure amb l'enormitat i profunditat dels seus privilegis. Com a dona crida l'atenció, aquest privilegi, i més si tenim en compte que la protagonista està en una edat en què es deixa de sentir desitjada sexualment. Per què una dona madura sembla obsoleta? Per què viu pensant que ja no té cap valor?\nSón dues de les preguntes que la protagonista es fa mentre el pintor viu a l'altra casa de la propietat. Encara que ella i el marit ocupin la casa principal, la protagonista sempre se sent desplaçada, en segon lloc: també en la seva pròpia vida.\n— En anglès, el doble sentit del títol és evident. Second place és l'altra casa, però també és sentir-se el segon plat. Creure que sempre perdràs qualsevol cursa que corris. No arribaràs mai la primera.\nSabem que ella és escriptora quan hem llegit més de 100 pàgines de la novel·la.\n— Exacte. Una dona escriptora sempre està en risc de desaparèixer. El silenci es pot instal·lar a les nostres vides amb una gran facilitat.\nEl llibre aborda aquesta qüestió amb una gran subtilesa: el pintor i ella són com la cara i la creu d'una trajectòria artística. Ell és egoista; ella, com a dona, no pot posar la carrera en primer lloc. A més, la història està inspirada en un cas real, el de l'estada que l'escriptor D.H. Lawrence va fer a casa de la mecenes Mabel Dodge Luhan, a Nou Mèxic.\n— Tenia moltes ganes de portar aquella història al meu terreny. Mabel Dodge Luhan convidava artistes a passar una temporada a casa seva. S'ho podia permetre, tenia els diners... l'únic que esperava era una gratificació personal, un reconeixement. Lawrence va passar dos anys a Nou Mèxic, als anys 20 del segle passat, i es va acabar comportant amb ella de forma violenta i destructiva. No és l'únic que la va menysprear, recordo que va passar el mateix amb la pintora Georgia O'Keeffe.\nEl conflicte entre la mecenes i l'escriptor es converteix aquí en un problema entre una escriptora i un pintor.\n— Mabel Dodge Luhan va escriure un llibre de memòries on parlava de l'estada de Lawrence a casa seva. Gairebé un segle després de la mort de l'autor de L'amant de Lady Chatterley, la seva vida i obra continuen sent molt estudiades. La Mabel no apareix mencionada pràcticament enlloc. Agafar les seves memòries, que estan oblidades i que fa dècades que no es reediten, i donar-los una nova vida a través de la ficció em semblava una acció interessant. Era una manera de fer una mica de soroll i d'aconseguir que el seu personatge tornés a tenir protagonisme, encara que fos amb una novel·la.\nAl llibre, ella voldria que el pintor la retratés. Ell ho rebutja.\n— Vol que, pintant-la, ell la vegi de debò. Gràcies al quadre, quedaria fixada aquesta imatge d'ella que creu que s'evapora. Però la sospita que ella té del pintor és que no aconsegueix veure-la com un algú que valgui la pena pintar. Físicament no val la pena. Aquí torna a entrar la idea d'obsolescència que tenim les dones. Quan una dona es fa gran se la percep com a obsoleta, ja no té cap valor. Un home que es fa gran, en canvi, sempre és a temps de rejovenir a través de l'art o d'una altra dona.\nAquest pintor té l'opció de quedar-se a París amb la filla d'una dona de qui havia sigut parella quan era jove. No deixa en gaire bon lloc els homes...\n— Oi que no? I, en canvi, és una història que no resulta inversemblant. Ha passat, passa i continuarà passant.\nHi ha dues maneres molt diferents de gestionar el patiment entre la dona i el pintor.\n— El pintor va patir quan era jove, i va aconseguir traslladar-ho al seu art i triomfar. Més endavant, com que ja no pateix, la seva obra perd autenticitat. Caldrà que torni a patir per tornar a aconseguir resultats artístics remarcables.\nL'egoisme i la maldat de l'artista ens fan plantejar una altra pregunta, com a lectors: quina relació hi ha entre vida i obra? ¿Es pot fer art valuós sent un desgraciat?\n— ¿L'art virtuós ve necessàriament de persones virtuoses? Sabem que la resposta és no, i té una importància especial en un món com el d'ara, on es parla tant de la cultura de la cancel·lació. La meva proposta en relació a aquest tema és molt poc pràctica. Jo seria partidària de perdonar els creadors a canvi d'extirpar de les seves obres aquelles mencions masclistes, racistes, antisemites... Caldria practicar-hi una certa censura, però sé que és poc viable. D'altra banda, si ens poséssim estrictes en aquest sentit la majoria d'artistes blancs i homes no passarien l'examen.\nFes clic aquí per comprar L'altra casa a través de Bookshop, una plataforma que dona suport a les llibreries independents.\nRachel Cusk Editorial Les Hores Libros del Asteroide


Ràdio Cubelles dóna a conèixer les companyies de la 6a Mostra de Pallassos | Ràdio Cubelles\nRàdio Cubelles dóna a conèixer les companyies de la 6a Mostra de Pallassos\nL'emissora municipal ha recollit en un espai a la ràdio a la carta, totes les entrevistes relacionades amb la Mostra de Pallassos.\n6a Mostra de Pallassos a la ràdio a la carta (cliqueu)\nEl proper 28 de juliol el nucli antic de Cubelles s'omplirà un any més de rialles. La Mostra de Pallassos s'ha consolidat com l'acte que obre les activitats del cap de setmana de la Festa Major petita. L’activitat segueix disposant de l’assessorament artístic del popular pallasso cubellenc Pep Callau i la coordinació de la regidoria de Cultura.\nEnguany, Marcel Gros serà la figura més coneguda entre les vuit companyies, amb el seu espectacle Marcel Sol (plaça de Jaume Marsé, 19.00 h.). Es tracta d’un espectacle senzill, on l’artista es presenta amb tota la seva sensibilitat, bestiesa i innocència. Tot jugant a fer espectacles, agafa la música, la màgia, els mim i els converteix en un joc.\nDestaca també en el programa el retorn a Cubelles d’en Robert Gobern, que exercirà de mestre de cerimònies (Pg Marítim-Pl. De Jaume Marsé, 18.00 h.). Gobern i la seva companyia van ser els encarregats de presentar la Xatonada Popular durant gairebé una dècada.\nEls espectacles es combinaran un any més amb els tallers. Al carrer de Sant Antoni (18.00 h.) la companyia Tot Circpresenta Circ a 3 pistes, amb activitats dirigides a infants fins a 8 anys centrats en el maquillatge i la caracterització, equilibris, punteria, música, malabars, xanques… També la companyia Desastrosus Cirkus oferirà els seus tallers de circ com una manera de apropar a la gent les tècniques de circ, no solament com un aprenentatge sinó també com una manera de valorar els espectacles (plaça del Mercat, 19.00 h.).\nCirc en estat pur\nNo faltarà tampoc un espectacle itinerant, que sol fer les delícies de grans i petits. Enguany l’encarregada serà la companyia Revoluclown (C. Major-Pl. de Jaume Marsé, 18.00 h.) que presenta un grup de pallassos que arriben per fer la revolució creant una aventura èpica, entusiasta i amb molta diversió. Un espectacle perquè gaudeixi tota la família. També hi seran presents les tradicionals titelles, a càrrec de la companyia Marionetes Herta Frankel SC(plaça del Castell. 19.20 h.) amb l’espectacle Pallassos de fusta.\nL’espectacle Les ballerines (plaça de la Font, 19.45 h.), de la companyia La La La, presenta una esborrajada actuació de dansa que es va complicant per la diversió dels assistents. Mentre que Cirkonita porta a la plaça de la Vila una acurada posada en escena de malabars, acrobàcies i equilibris amb l’espectacle Petit efecte (plaça de la Vila, 20.20 h.).\nLa plaça del Mercat acollirà enguany els espectacles de tancament, dirigit a un públic més familiar i amb muntatges de més gran format. La companyia Desastrosus cirkus repeteix amb el seu espectacle homònim (plaça Mercat, 21.00 h.), en què tres personatges es troben en un espai on, a través de les seves relacions, ens atansen a un univers de somnis, il·lusions i els més difícils encara. El Circ Los serà l’encarregat de posar el punt i final a la sisena edició de la Mostra de Pallassos 2017 amb el muntatge Xarivari Blues (plaça del Mercat, 22.00 h.), en què quatre experimentats artistes de circ en una exuberant escenografia i inspirats en la pel·lícula Blue Borthers, oferiran malabars, monocicles i llit elàstic amb equilibris impossibles i vertiginoses acrobàcies amb elegància i molt d’humor.


AGLAIA: La dificultat del diàleg\nNormalment, abans d’una confrontació conscient hi ha intents de diàleg per evitar-la. De vegades, el diàleg funciona i no s’arriba a la confrontació. De vegades, el diàleg serveix per posar en evidència la dificultat d’estalviar-se la confrontació.\nEl matí del 27 de setembre de 2011 s'ha viscut a Sant Benet de Bages un bon intent de diàleg sobre la relació entre Catalunya i Espanya. Els interlocutors eren rellevants, tant els que van parlar com els que no ho varen fer públicament. Entre els primers (no és una relació exhaustiva) hi havia Agustí Colomines, Ferran Requejo, Enric Juliana, Miquel Roca i Junyent, José Maria Lassalle, Fernando Vallespín, José Luís Álvarez, Laia Bonet, Joan Rigol, Ramón Jáuregui i Jordi Pujol. Hi havia també, a la darrera part, Felipe González, que no va abordar el tema (tot i que ho va fer una mica després en una entrevista per a TV3). La tarda anterior havien intervingut Antonio Garrigues Walker i Artur Mas, les aportacions dels quals eren també referents rellevants en el diàleg matinal. Gent de pes, gent valuosa, interlocutors vàlids.\nTambé ho eren els que no varen intervenir públicament. D’una banda, alguns empresaris o alts directius empresarials i alguns alts càrrecs de l’àmbit de l’administració i l’educació. També un grup de membres d’un àmbit empresarial organitzat com és FemCAT. La cúpula dirigent d’ESADE i alguns professors d’aquesta escola. Alguns dirigents significatius del món de l’esquerra. I una colla de periodistes i opinadors significats i d’alt nivell. El grup humà, per tant, no només era significatiu sinó també molt adient per dur a terme el diàleg.\nLa interpretació del que es va veure i viure aquell matí serà diferent certament segons qui la faci, segons la posició, el lloc d’observació del qui la faci; les interpretacions sempre estan mediatitzades per la particular vivència subjectiva. Des del meu punt de vista, vaig constatar una fractura difícilment superable. Es van exposar posicions, però no es van establir ponts per a l’entesa. Vaig tenir la sensació d’observar una esquerda com les que produeixen els terratrèmols, potser no gaire ampla però força profunda. I em vaig sentir travessat per l’esquerda, engolit per l’esquerda.\nLa meva mirada subjectiva sobre el diàleg té com a mínim dos trets que cal explicitar. Un és la meva opció política confederal (Catalunya com a estat lliurement associat a Espanya). Aquest tret em permet sentir-me còmode parlant tant amb els sectors independentistes o secessionistes (com li agrada dir a en Ferran Requejo) serens (amb els més arrauxats tinc moltes dificultats) com amb els sectors autonomistes i federalistes. L’altre tret és la meva convicció que la política és una qüestió de correlació de forces (les coses s’aconsegueixen quan tens prou poder per fer-ho possible; la clau es troba en l’acumulació de poder. I els aspectes emocionals només tenen rellevància política en la mesura que són aportacions a aquesta acumulació de poder). Aquest tret em permet sentir-me prou còmode parlant amb la part espanyola no anticatalana, en un debat que visc sense gaire emocions (ni decepció, ni sentir-me enganyat). És des d’aquests dos trets que constato l’esquerda abans esmentada. Una esquerda que separa els independentistes i la gent decebuda del tracte rebut d’Espanya (i això inclou bona part de Convergència) dels autonomistes i federalistes catalans, que en alguna mesura s’identifiquen amb les posicions més raonables expressades des d’Espanya, siguin del PSOE o del PP.\nD’aquí la meva preocupació. L’esquerda que constato no és la que separa catalanistes d’anticatalanistes, més clara i fàcil de veure, sinó l’esmentada, una mica més difícil de constatar però que a Sant Benet em va semblar palpable. Caldrà llegir amb cura la transcripció de la rica conversa per veure’n tots els detalls i matisos, però la impressió global viscuda per mi és aquesta. I si la meva percepció no és equivocada la situació és preocupant, perquè esdevé un indici d’una confrontació més dolorosa que la que hi pugui haver entre catalanisme i anticatalanisme. Perquè és una esquerda que no passa per cap frontera geogràfica sinó pel cor de la societat catalana, i comporta el risc que més voldríem evitar: la fractura interna dins de Catalunya.\nNota addicional: Jo no crec que l’increment de l’independentisme o la radicalització (sobreescalfament, crec que en diu en Juliana) de posicions sigui positiu per a Catalunya. Jo estic d’acord en la necessitat d’enfortir la cohesió, de generar grans majories al voltant de propostes concretes, i el pacte fiscal em sembla una d’elles, i ben adient. Sé que és probable que fracassi, però no crec que aquest fracàs generi una segona onada independentista. El que generarà en un primer moment és desànim col·lectiu, i també una major radicalització de l’independentisme, però no el seu creixement significatiu. Serà un escenari complicat, però que caldrà assumir i a partir del qual caldrà trobar altres camins de construcció de la identitat nacional i d’enfortiment de la cohesió del poble català. Però això no em fa considerar que la proposta de pacte fiscal sigui incorrecta: crec que és positiva i ben orientada, i que és una batalla que val la pena lliurar, que cal lliurar. Si fracassa, serà per la incomprensió espanyola, però també perquè no haurem estat capaços de construir una majoria i una mobilització suficient, una consciència prou intensa al voltant del pacte fiscal (no haurem acumulat prou poder). La pilota està també en part, doncs, al nostre camp, i per això no és una batalla perduda d’entrada.


“Les 11dones afuselladades al camp de la Bota”, acte dintre del la XXIV Setmana cultural de la Mina\nPosted on 20 maig 2015 29 maig 2015 by Júlia López\nEl dijous 4 juny, a les 19 hores al Centre Cultural de La Mina i dintre de la XXIV Setmana Cultural, es fà un acte sobre ” Les 11 dones afusellades al camp de la Bota” que vol recuperar la memoria històrica de les dones, amb dramatització i posterior taula rodona. No us ho perdeu!\nCom podeu veure al cartell a l’acte hi serán: Marta Mas (del col.lectiu Memòria i Genère), Nuria Ricart, de l’Universitat de Barcelona, Mamen Conte (Historiadora) i Montserrat Crulla, actriu: Moderarà Josep Maria Montaner, d el’Arxiu Històric dela Mina.\nEl Centre Cultural Font de la Mina està al carrer Ponent 21.\nTambé cal destacar la Taula Rodona del divendres 5 de Juny, de 10 a 13 hores, a la Rambla de La Mina, a l’alçada del carrer LLull.\nEn aquesta Taula es volt analitzar els 15 anys del Pla de Transformació de La Mina i la cel.lebració dels 11 anys l projecte ddlm+1 (des de la Mina) que ha omplert d’activitats culturals i associatives el barri. La taula Rodona preten amb les seves activitats donar a conèixer el barri, reflexionar sobre la seva realitat i pensar el seu futur , Es vol trobar respostes a la pregunta “CAP ON CAMINEM?” que ens formulem a la setmana cultural. Proposen aquesta trobada per a identificar concrecions i propostes per a continuar aquest camí col·lectiu, amb la idea de que aquesta trobada sigui punt i seguit per a traçar fites en la ruta del barri. [+Info al Blog de Món Comunicació]


LA CONVIVÈNCIA A BADALONA\nPer línia materna, la meva família es va establir a Badalona (després d’una prèvia estada a Palamós), fa més de vuitanta anys; per la banda paterna, ho va fer a finals dels anys 50 del segle passat. Tant els uns com els altres procedien del camp espanyol, i empesos per la necessitat i la recerca legítima d’un futur millor, un bon dia van decidir venir a Catalunya i van convetir Badalona en la seva nova llar.\nDes de fa moltes dècades, si quelcom destaca entre les múltiples virtuts de la nostra ciutat, és precisament el fet de ser un centre d’acollida i d’extraordinària convivència veïnal. El segle passat hi arribava gent de tot Espanya, com la meva família, i més recentment, els nous badalonins procedeixen de tot el món, però la causa és la mateixa: la recerca d’oportunitats per poder viure dignament.\nAquest és un valor que mai no hem d’oblidar, ni a Badalona ni a cap altre indret del nostre país. Ben al contrari de considerar-ho una càrrega, ens ha d’enorgullir que tanta i tanta gent hagi triat la nostra terra, senyal inequívoc que som una societat avançada. Per això hem de rebutjar meridianament aquells discursos i tendències polítiques que puguin posar en perill aquesta convivència.\nPublicat per Dídac Rubio Lencina a 3:43 Cap comentari:\nL’ENÈSIM FRACÀS D’UN ESTAT FALLIT\nLa propera mitjanit finalitza el termini per formar govern a Espanya, i en no haver-se pogut constituir aquest executiu, les noves eleccions generals seran convocades per al 26 de juny. Recordo que durant tres mesos i mig, van ser molts els que van riure de Catalunya perquè era incapaç de formar govern, després de les eleccions del 27S. Molts dels que ara han fracassat en les negociacions assenyalaven amb plaer i un to de superioritat que com volíem ser independents, si ni tan sols érem capaços de posar-nos d’acord per governar una comunitat autònoma... Si apliquessin el seu propi argument, potser ara ells haurien de ser els primers a demanar l’annexió a França, Andorra o Portugal, ja que un estat consolidat com Espanya no és capaç d’arribar a acords en moments crítics com els que està vivint a tots els nivells en l’actualitat.\nDes del meu punt de vista, són tres les causes d’aquest fracàs, directament entrellaçades:\n1.-La crisi territorial imposada per Catalunya.\n2.-La nul·la cultura de pacte existent a Espanya.\n3.-La manca de projecte comú de l’estat espanyol.\nPublicat per Dídac Rubio Lencina a 8:53 Cap comentari:\nTE N’HAS ANAT, PERÒ HI SERÀS SEMPRE\nSembla que els catalans no puguem gaudir mai d’una felicitat completa i duradora. Quan les coses van bé, sempre hi ha a punt algun fenomen per esguerrar-ho tot. Després del sobresalt que fa unes setmanes vam tenir en saber que la Muriel havia estat atropellada per una bicicleta, crèiem que s’estava recuperant; però diumenge passat ens vam llevar amb la trista notícia que ens havia deixat per sempre.\nSense cap mena de dubte, és aquesta una gran pèrdua per a la nostra societat. Per damunt de les seves idees, la Muriel era una dona radicalment bona. La prova d’això és la gran quantitat de missatges d’afecte que han recorregut el país, de part de persones molt diverses i en molts casos antagònics a la seva ideologia política, llevat d’algunes excepcions gens honroses, que demostren no conèixer realment la Muriel o no tenir prou nivell per arribar a entendre la seva dimensió humana.\nEducada i culta, sempre amb un somriure generós, però alhora amb uns plantejaments ferms i una convicció total en els seus ideals, que la convertien en una de les persones més aptes per dur a bon port allò en el que creia. Deixar un projecte a les seves mans era garantia d’èxit en fons i forma.\nEl seu capteniment, en el terreny polític i l’activisme social la convertia en una peça clau del procés sobiranista català. Ella no parlava mai de vencedors i vençuts, ni de bàndols. Tampoc alçava mai la veu ni abandonava el to cordial, cosa que li atorgava una autoritat envers l’audiència. Es feia escoltar; seduïa amb la paraula, sempre en la justa mesura; l’equilibri, i per tant, la virtut. Un optimisme traduït en el seu somriure, capaç de convèncer els més escèptics.\nEl seu compromís insubornable amb la llengua, la cultura i la llibertat de Catalunya, sempre des de les files socials, i en els darrers temps a les de la política, van servir perquè tothom trobés un referent en com es pot defensar sense ofendre i de com es pot preservar i protegir allò teu amb dignitat i amb esperit positiu i bona cara, però alhora amb fortalesa i valor.\nHa estat un exemple de discreció i senzillesa fins al moment de la mort. Se n’ha anat sense fer soroll, el dia que alguns assenyalen com el dels enamorats. Hem perdut la seva presència física, la seva veu dolça, el seu somriure sincer... Però una part d’ella continuarà sempre entre nosaltres: el seu exemple i la seva lluita per aconseguir construir una Catalunya millor, més justa i lliure. Hem de posar-hi tot el nostre esforç. Li ho devem. D’aquesta manera, continuarà bategant ben fort dins del cor del nostre poble.\n“No som aquí per buscar un somni; nosaltres som el somni.”\nDescansa en pau, Muriel.\nPublicat per Dídac Rubio Lencina a 13:33 Cap comentari:\nDiuen que de la necessitat se’n fa virtut, i crec que és cert. Fins i tot crec que la virtut és proporcional a la necessitat, per això en el cas de Catalunya les dimensions són enormes, ja que hi ha en joc el nostre futur i benestar, i també la nostra dignitat, que no és poca cosa.\nRecordo amb emoció la Diada de fa tres anys, la gran manifestació pels carrers de Barcelona, la primera convocada per l’ANC, Òmnium i l’AMI. Allà vam tocar el cel constatant que el nostre projecte tenia molt de recorregut i passava a formar part de la centralitat política.\nUn any després va ser la Via Catalana, aquella cadena groga de mans enllaçades que recorria el Principat de punta a punta i que va donar la volta al món, internacionalitzant el procés independentista català i demostrant que no havia estat una flamarada d’encenalls, sinó el projecte democràtic més ambiciós plantejat a l’Europa recent.\nPublicat per Dídac Rubio Lencina a 3:36 Cap comentari:\nVAGI-SE’N, SENYOR GONZÁLEZ\nFelipe González, expresident del govern espanyol, ha adreçat una carta als catalans a través d’un diari. Com era d’esperar, intenta dissuadir-nos per deixar córrer el procés independentista que estem a punt de culminar. I no hi ha res més sà que poder debatre sobre una idea, apuntant els pros i els contres. El que no es pot tolerar en una societat democràtica és la manca de respecte, que és precisament el que destil·la a tots els nivells aquest personatge amb la seva missiva.\nHa comparat la situació actual de Catalunya amb la de l’Alemanya nazi o la Itàlia feixista dels anys 30. A més ha afirmat que el nostre país corre el perill d’esdevenir l’Albània del segle XXI. Això és una fastigosa manca de respecte no només als catalans, sinó també als alemanys i italians, i per extensió a tots els col·lectius, que han estat víctimes de fenòmens tan greu que res té a veure amb la situació de cap ciutadà català actual. En canvi, la seva postura, anàloga a la que manté l’altre gran partit del poder espanyol, sí recorda la dels anys 30 o fins i tot èpoques més reculades, en tant que justifiquen tots els mètodes per aturar un poble que simplement es vol expressar democràticament per ser més lliure.\nPublicat per Dídac Rubio Lencina a 14:58 Cap comentari:\nXIULETS A PIQUÉ: LA REVENJA MESETÀRIA\nAhir al vepsre, la Selecció Espanyola de Futbol va jugar un partit amistós, en el qual Gerard Piqué, jugador català i del FC Barcelona va ser xiulat i escridassat per l’afició. Molta gent ha interpretat aquest gest com una resposta al record que el jugador en qúestió va dedicar envers el Reial Madrid en la celebració dels títols aconseguits per l’equip català diumenge passat.\nQuedar-se amb aquesta idea és simplista. Hi ha molt més que això, ja que la xiulada fou pràcticament unànime, i suposo que a Lleó, on es va jugar el partit, no tothom és madridista. El que va irritar a molts espanyols fou que el mateix Piqué va clavar la Senyera al bell mig de l’estadi de Berlín, després de guanyar la Champions. I també cal tenir en compte que es van acarnissar contra Piqué convertint-lo en l’ase dels cops d’un fet anterior: la monumental xiulada a l’himne i al cap d’estat espanyol durant la final de Copa del Rei. És adir, van xiular a Piqué per ser català i mostrar la seva catalanitat sense gaires complexos. Va ser una manera de venjar-se, tot i que també està bé que alguns esportistes catalans s’adonin del pa que s’hi dóna a les Espanyes.\nPublicat per Dídac Rubio Lencina a 14:01 Cap comentari:\nL’AVE, DE TREN A CANAL\nL’AVE va arribar a la falsa frontera entre el Principat i la Catalunya del Nord amb 20 anys de retard. I ara resulta que el ministeri de Foment en mans del PSOE i el PP no ens va construir un tren, sinó un canal o més ben dit, una claveguera que quan no porta aigua permet que circulin els Trens de Gran Velocitat, que tampoc són ben bé això, perquè en el seu tram entre Barcelona i Figueres no assoleixen aquesta marca de velocitat.\nÉs curiós que Espanya sigui el segon país del món amb més quilòmetres de vies d’alta velocitat i justament els únics problemes els ha tingut amb els trams catalans. L’arribada de l’AVE al nostre país ha estat un calvari. A més del retard de dues dècades amb el consegüent perjudici econòmic que ens ha causat, cal sumar-hi esvorancs, retards diaris a rodalies, haver de suportar ministres indecents i prepotents tractant-nos com si fóssim imbècils... I un cop acabat ens adonem que, com no podia ser d’altra manera amb aquests ingredients, com en tantes altres infraestructures, ens han fet una xapussa per la qual, a sobre, ens fan pagar les tarifes més cares de tot l’estat.\nPublicat per Dídac Rubio Lencina a 4:21 Cap comentari:\nLACONVIVÈNCIA A BADALONA Per líniamate...


▷ Tallers, activitats i animacions al Casal de Jocs de Montblanc\nTallers, activitats i animacions al Casal de Jocs de Montblanc\nEl Casal de Jocs tindrà lloc els dies 27, 28 i 29 de desembre\nUn any més el pavelló del Casal Montblanquí acollirà, durant el Nadal el Casal de Jocs, el parc infantil de Nadal de Montblanc, que es durà a terme el 27, 28 i 29 de desembre al pavelló del casal. Durant aquests dies, els nens i les nenes tindran al seu abast un seguit de tallers, activitats i animacions per tal de passar una estona agradable i divertida.\nCom ja es va fer en passades edicions i, gràcies a la col·laboració de la Unió de Botiguers i Comerciants de Montblanc, els infants de la vila podran gaudir d’un abonament per a tots els dies. El preu d’aquest serà de 10€ i per aconseguir-lo caldrà presentar la butlleta degudament segellada a l’entrada del parc.\nEl Casal de Jocs 2016 com en les últimes edicions del parc tindrà diferents espais: esports, tallers, jocs gegants, jocs de taula, ludoteca i inflables.\nA l'espai d'esports, es podrà aprendre i practicar diverses disciplines esportives. A l'espai de tallers es realitzaran diverses activitats creatives i manuals. A l'espai de jocs gegants es podrà jugar al tres en ratlla, dames, escacs o dòmino, mentre que a l'espai de jocs de taula hi haurà cartes, jocs de tauler, wargames o dòmino, entre d'altres.\nL'espai ludoteca és el destinat als més petits, que podran trobar elements de psicomotricitat, llibres, jocs i pintures. La novetat d’enguany serà una zona de luduteca separada per a més petits de 3 anys. Aquesta zona està limitada als infants de 0 a 3 anys.\nTambé es comptarà amb la col·laboració d’entitats culturals com els Torraires, l’Aliga i el drac petit i la cucafera que de ben segur faran gaudir els infants del parc.\nFinalment, a l'espai d'inflables es podrà saltar, jugar i descarregar tota l'energia acumulada.\nEls horaris del parc seran d’onze a una del migdia i de quatre a vuit de la tarda.\nL’entrada al parc per sessió serà de 5€, el preu de l’abonament serà de 20€ i 10€ amb les butlleta degudament plena amb segells dels establiments de l’UBCM.


6 dels millors temes gratuïts de l'element del 2019\nHomeTutories elementals6 dels millors temes gratuïts de l’element del 2019\nJa hem estat baixant per aquesta carretera i us hem presentat la baixada dels creadors de pàgines. Això és un munt de suggeriments del creador de pàgines per facilitar la vostra vida en termes de dissenyar la pàgina web sense esquinçar-se. També t’hem ensenyat com allotjar el vostre lloc WordPress des de zero i identificat els errors més comuns en crear el vostre lloc web WP. I ara tornem a tornar als creadors de pàgines, amb èmfasi en la popularitat del connector Elementor. No estaria bé saber quin tema lliure completaria Elementor?\nElementor és un dels millors creadors de pàgines que hi ha. I, si decidiu fer servir aquesta eina, també voldreu un tema que encaixi.\nA continuació, teniu una llista dels sis millors temes gratuïts d’Elementor que definitivament heu de consultar.\n4 4. Marc del creador de pàgines\n5 5. Hola Tema\n6 6. Gènesi\nAstra és un tema gratuït de WordPress que té una rapidesa i senzillesa excel·lents. Permet les previsualitzacions en temps real del personalitzador de WordPress de manera que l’usuari es mostri confiat en realitzar els canvis. Abans que ens oblidem, ho tenim una revisió detallada del tema d’Astra aquí.\nCaracterístiques clau d’Astra:\nEl seu rendiment és fiable ja que elimina jQueries.\nTé llocs pre-construïts optimitzats per Elementor.\nInclou una àmplia selecció de configuracions de personalització com dissenys, tipus de lletra, capçaleres i molts altres.\nUna altra millor característica d’Astra és que ofereix una enorme biblioteca de demostracions de lliure accés. La seva flexibilitat és la seva clau per ajudar-vos a crear un lloc web que destaqui.\nGenerate Press és un tema lleuger, ideal per estendre amb un paquet d’extensions premium. És conegut per tenir alts estàndards sobre codificació i accessibilitat. Manté el vostre lloc web segur i garanteix que gairebé tothom pot accedir al vostre lloc.\nCaracterístiques clau de GeneratePress:\nEstà construït tenint en compte el SEO.\nProporciona controls de configuració per personalitzar el rellotge, els marges, les barres laterals i altres elements del vostre lloc web.\nProporciona accés a més de 10 demostracions optimitzades per Elementor.\nPodeu combinar els controls de disseny de GeneratePress amb Elementor per simplificar el procés de creació d’un lloc web sensible.\nEs considera que OceanWP és el proveïdor de temes gratuïts per al pack lliure, ja que ofereix opcions vastes i diversos temes, amb funcions més innovadores en comparació amb altres. Feu un capbussador i submergiu-vos-hi la nostra revisió OceanWP de 2019 aquí.\nA més, proporciona complements únics d’Elementor per ampliar la funcionalitat del creador de pàgines i augmentar la velocitat de creació del vostre lloc web.\nCaracterístiques clau de OceanWP:\nOfereix temps de càrrega ràpida de pàgines i SEO integrat\nCompta amb suport RTL\nUna àmplia gamma de plantilles gratuïtes\nInclou una integració fàcil de WooCommerce per a venedors en línia.\nEl suport d’OceWWP respon plenament al problema dels usuaris.\n4. Marc del creador de pàgines\nPage Builder Framework és un complement molt personalitzable que ha estat creat específicament per treballar amb constructors de pàgines com Elementor. La seva atenció es centra en la flexibilitat i la rapidesa que satisfan els desenvolupadors del lloc web.\nCaracterístiques clau de Framework Builder Framework:\nCreat per donar suport específicament als creadors de pàgines.\nProporciona una facilitat de personalització per a esquemes de colors, menús i molts altres.\nIntegra el rendiment d’alta velocitat amb la mínima inflor.\nUna altra cosa bona amb Page Builder Framework integrat a Elementor és que ofereix la forma més senzilla de crear una pàgina amb un control complet sobre la personalització i moltes funcions per explorar..\nVisita Framework Builder Framework\n5. Hola Tema\nHola tema és nou en el negoci, però ofereix un tema WordPress lleuger i ràpid. Hello Theme ofereix una compatibilitat 100% amb Elementor que us permet dissenyar les vostres pàgines sense problemes.\nCaracterístiques principals del tema hola:\nCompatible amb la nova versió d’Elementor.\nEl millor per crear pàgines de destinació\nProblemes mínims plantejats entre Elementor i tema.\nOptimitzeu els resultats de SEO per al vostre lloc web.\nTingueu en compte que el tema Hola és sempre gratuït, cosa que fa que els usuaris siguin feliços ja que poden centrar-se en dissenyar i personalitzar el seu lloc web sense preocupar-se de la quota de subscripció.\nVisita Tema hola\nGenesis Framework ofereix una base optimitzada per al rendiment on podeu dissenyar i decidir pel vostre compte. Permet als desenvolupadors accedir a les plantilles reutilitzables per al disseny i combinar-ho amb les seves idees per personalitzar completament els temes que s’utilitzin a les seves pàgines..\nCaracterístiques clau de Genesis Framework:\nProporciona moltes opcions de tema per triar.\nTé una opció de vista prèvia en temps real per comprovar i revisar els dissenys i editar-los quan ho necessiteu.\nTé una capçalera personalitzable on podeu afegir logotips basats en text o carregar el vostre propi logotip.\nÉs mòbil responsive.\nEl tema Genesis també ofereix una àmplia varietat de dissenys i plantilles nous que podeu triar per la singularitat de les seves pàgines web..\nVisita Genesis Framework\nLa creació d’un lloc web pot ser una mica estressant, però amb l’ajuda dels creadors de pàgines i els seus temes associats, poden millorar la vostra vida.\nRecordeu que l’elecció d’un tema ha de coincidir amb el creador de pàgines escollit i que hauria de ser de forma fiable i ràpida per evitar errors al vostre lloc web en directe.


Xerrades virtuals per explicar el de l'Escola Bressol a P3: el proper dijous, 3 de febrer\nL'any vinent anem al cole!\nTens dubtes sobre el procés de preinscripció i matrícula per anar a P3?? Doncs, us animem a participar en les sessions en format online que organitzem des de l'Àrea d'Educació, Innovació i Cultura on t'ho explicarem, i on podràs compartir els teus dubtes.\nDe l'Escola Bressol a P3\nllegir més(Llegir més de Xerrades virtuals per explicar el de l'Escola Bressol a P3: el proper dijous, 3 de febrer)\nEl programa "Aprendemos en Clan. El debate tria l'escola Joaquim Ruyra per a una de les seves emissions\nEl programa setmanal abordarà l'assetjament escolar amb diferents experts i l'alumnat de l'escola hi podrà intervenir L'enregistrament s'ha fet avui al Teatre Joventut\nL'Escola Joaquim Ruyra de les Planes, ha estat seleccionada pel programa Aprendemos en Clan. El debate, de RTVE, per participar en una de les emissions, que s'ha enregistrat avui al Teatre Joventut, i que s'emetrà en les properes setmanes.\nllegir més(Llegir més de El programa "Aprendemos en Clan. El debate tria l'escola Joaquim Ruyra per a una de les seves emissions)\nLa iniciativa proporciona als centres educatius recursos i orientacions pedagògics que ajuden els mestres a implantar metodologies més participatives i creatives a l'aula. Aquests recursos permeten la realització de petits treballs de recerca i de pràctiques experimentals per part de l'alumnat\nllegir més(Llegir més de L’Hospitalet promou els Petits talents científics)\nllegir més(Llegir més de Ep, famílies? Voleu participar al Consell Educatiu de L'Hospitalet?)\nEs constitueixen els nous Consells Escolars de les Escoles Bressol Municipals\nEls dies 13, 15 i 16 de desembre es van constituir els Consells Escolars de les Escoles Bressol Municipals. Es van renovar després d’un any de pròrroga que va establir el Departament d’Educació, degut a la situació de la pandèmia el curs passat.\nllegir més(Llegir més de Es constitueixen els nous Consells Escolars de les Escoles Bressol Municipals)\nllegir més(Llegir més de L’Ajuntament acull alumnat d’FP dual)\nllegir més(Llegir més de L'Hospitalet commemora el Dia de la Ciutat Educadora)\nEl Pacte Local per l'Educació fa 5 anys\nDimarts, 30 de Novembre: Dia Internacional de les Ciutats Educadores\nEl novembre de 2016, 110 col·lectius es van comprometre a vetllar per la realització de 155 accions fins al 2025. Des del gener s’ha fet un procés d’avaluació en el qual han participat representants del Consell Educatiu de L’Hospitalet i els signants del pacte.\nEl Pacte recull que l’educació pública és “un servei essencial de la comunitat, destinat a fer que l’educació sigui accessible per a tothom, sense distinció de cap classe, en condicions d’igualtat d’oportunitats, amb la garantia de regularitat i continuïtat, i amb l’adaptació progressiva als canvis socials”.\nllegir més(Llegir més de El Pacte Local per l'Educació fa 5 anys)\nXerrada sobre l'ús inclusiu de la llengua\nPromoguda per la Xarxa de Criança i Educació 0-6 del Districte III\nLa Xarxa de Criança i Educació 0-6 del Districte de Santa Eulàlia- Gran Via sud ha organitzat una xerrada sobre "l'ús inclusiu de la llengua", que tindrà lloc el proper 25 de novembre, a Can Riera.\nLa sessió serà a càrrec del Consorci de Normalització Lïngüística.\nllegir més(Llegir més de Xerrada sobre l'ús inclusiu de la llengua)\nllegir més(Llegir més de Eleccions als Consells Escolars de les Escoles Bressol Municipals)\nDijous, 27 de gener, dijous, 27 a les 17'15h\nTrobades entre el món educatiu i el món laboral: Xcelence-Escoles Que Inspiren\nUna activitat d'apropament entre el món eudcatiu i el món del treball\nPrograma: Trobada entre el món educatiu i el món laboral. 27 de gener\nllegir més(Llegir més de Trobades entre el món educatiu i el món laboral: Xcelence-Escoles Que Inspiren)


Auberge Du Bon Fermier Valenciennes França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n64 Rue De Famars, Valenciennes, Valenciennes, França, 59300 - Veure al mapa\nMés informació sobre Auberge Du Bon Fermier\nDissenyat tant per oci com per negoci, Auberge Du Bon Fermier està situat idealment a Valenciennes; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Auberge Du Bon Fermier, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Recepció 24 hores, aparcacotxes, restaurant, servei de bugaderia, neteja en sec són només algunes de les comoditats que fan que Auberge Du Bon Fermier sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar, telèfon per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses camp de golf (a 3 km), per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Auberge Du Bon Fermier és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Valenciennes.\nComentaris de Booking.com (216)Comentaris d'Agoda (3)\nHabitació Doble Charm\nRien à dire : top”\nGentillesse du personnel / qualité de l'hotel et de la cuisine.\n朝食は余りにもシンプル。追加でオムレツを頼んでしまった。 部屋は最上階で荷物が多い方は大変かもしれません。 部屋はとても広く、天井も高かった。アンティックな家具がたくさんあって、 その手の趣味の方には最高ではないでしょうか？


'Amb So de Cobla' presenta tres produccions pròpies per festejar la seva tercera edició - SIESTV\n20 juny 2019 'Amb So de Cobla' presenta tres produccions pròpies per festejar la seva tercera edició\nEl grup Obeses, el saxofonista Llibert Fortuny i la BigCat de música llatina, així com les cobles Mil·lenària i Principal d'Amsterdam, noms propis de l'edició d'enguany\nPosted at 13:53h in Cultura, Música by siestv\nRedacció.- La tercera edició del festival Amb So de Cobla de Palamós referma el seu compromís amb la producció destinada a divulgar el so de la cobla amb l’objectiu de situar-la en un lloc central de la creació contemporània. D’aquí que l’edició d’aquest 2019, que se celebrarà del 7 a l’11 d’agost a Palamós, posi en valor el fet que la cobla té capacitat d’atracció d’un públic divers si és capaç d’articular produccions singulars i de qualitat que mostrin perspectives novedoses, més enllà de la formació ‘clàssica’ d’onze músics.\nEl festival s’ha presentat aquest matí en roda de premsa a la Casa Solterra, seu dels Serveis Territorials de Cultura a Girona. Hi ha participat la directora general de Cultura Popular i Associacionisme Cultural, Àngels Blasco; l’alcalde de Palamós, Lluís Puig; el diputat provincial de la Diputació de Girona, Jordi Camps; el codirector d’Amb So de Cobla, el tenora Adrià Bauzó, i el cantant del grup Obeses, Arnau Tordera.\nEl festival Amb So de Cobla, que impulsen el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya i l’Ajuntament de Palamós, en col·laboració amb l’Agrupació Sardanista Costa Brava de Palamós i el suport de la Diputació de Girona i de la Confederació Sardanista de Catalunya, ha buscat des dels seus inicis aquest equilibri entre les propostes tradicionals i les més innovadores. Amb tot, en aquesta tercera edició el certamen fa un salt endavant significatiu apostant per tres produccions pròpies que troben els seus protagonistes en noms reconeguts de l’escena nacional.\nEn aquest sentit, el codirector del festival, Adrià Bauzó, ha destacat que en només tres anys ja han pogut percebre que “el festival creix, en dimensió, en capacitat de producció i en públic” i ha assegurat que no poden atendre totes les propostes que reben. “Treballem en col·laboració amb altres festivals com la Fira Mediterrània de Manresa i la nostra voluntat és continuar-ho fent”, ha assegurat.\nEn la línia de reivindicació del so de la cobla, de la seva potència i ambició artística, ha intervingut el músic Arnau Tordera, protagonista d’una de les produccions principals d’enguany. “Revisitarem alguns dels èxits d’Obeses, recollits en els nostres cinc enregistraments, però també tocarem clàssics de Garreta o Ventura, entre d’altres”, ha assegurat.\nPer la seva banda, la directora general de Cultura Popular i Associacionisme Cultural, Àngels Blasco, ha posat en valor la línia artística defensada pels directors d’Amb So de Cobla, Pau Marquès i Adrià Bauzó, i els ha esperonat a continuar treballant en “col·laboració i coordinació amb la resta de festivals del país”. “Heu de ser, com ja passa, referència de tot allò que ofereix el món de la cobla”, ha afirmat mentre recordava que la creació d’aquest certamen va respondre a la voluntat de corregir “una mancança dins el mapa global dels festivals a Catalunya: és l’únic dedicat al so de la cobla. No hi era i per això vam impulsar-ne la creació”.\nL’alcalde de Palamós, Lluís Puig, s’ha mostrat “satisfet pel camí fet fins ara i molt il·lusionat per una programació ambiciosa que la gent espera”. Puig també ha posat en valor la gratuïtat dels espectacles atesa la seva voluntat “de fer accessible la cultura a tothom”. En la mateixa línia s’ha manifestat el diputat Jordi Camps, que ha recordat el rol “d’Ajuntament d’ajuntaments de la Diputació de Girona”. Camps, ara en funcions, considera que “difondre el so de la cobla també com element d’atractiu turístic és un valor que cal remarcar” i ha manifestat la seva satisfacció pel treball col·laboratiu fet entre les distintes administracions.\nEn aquest sentit, obrirà les prèvies del festival Amb So de Cobla d’enguany la doble actuació de la BigCat de música llatina que lidera el pianista i compositor Eduardo Tancredi. Aquest projecte neix de la voluntat de músics professionals llicenciats a l’Escola Superior de Música de Catalunya (ESMuC) de crear una gran formació instrumental moderna a partir de materials tant universals com propis de la nostra cultura. La formació explora repertori modern fusionat amb gèneres tradicionals com el joropo veneçolà, el tango argenti, el baiao brasiler, el son montuno cubà o, naturalment, la sardana catalana. Actuaran a Figueres el 10 de juliol, a Banyoles l’11 de juliol i, ja en el marc del festival, a Palamós, el 9 d’agost a les 23 hores i al passeig del mar. També faran una darrera actuació a Lloret de Mar, l’1 de setembre, a les nou del vespre.\nEncara de manera prèvia a les actuacions centrals del festival, el 28 de juliol i al parc de l’Arbreda, tindrà lloc la celebració del 51è Aplec de la Sardana de Palamós a partir de les 17.30 hores i amb les cobles Mil·lenària de Perpinyà (en el seu 30 aniversari), Bisbal Jove, Principal d’Amsterdam, Mediterrània i Baix Empordà. Dies més tard, el 7 d’agost, tindrà lloc a manera d’obertura d’Amb So de Cobla, el 19è Memorial Ricard Viladesau a les 22 hores i de nou al parc de l’Arbreda. Amb la participació de les cobles La Principal de la Bisbal i Els Montgrins, aquesta iniciativa que organitza anualment l’Agrupació Sardanista Costa Brava s’ha convertit en un dels concerts més concorreguts i rellevants de l’any en temàtica sardanista.\nL’endemà dijous, 8 d’agost, l’activitat del festival comença acollint a les 20 hores i a l’escenari fix situat al passeig del mar de Palamós el concert de caràcter extraordinari que festeja el 90è aniversari de la cobla La Principal del Llobregat, titulat Som. La proposta, de tall més clàssic, preludia la primera de les estrenes del festival, a les 23 hores i al parc del Convent dels Agustins, amb la banda Llibert Fortuny Electro Cobla Sound. Aquesta producció, encàrrec del festival, convida un dels músics de jazz més destacats i reconeguts del país, el saxofonista Llibert Fortuny, i s’inspira en la seva mítica banda que va revolucionar el panorama del jazz català a principis d’aquest mil·lenni. El seu estil, que mescla jazz tradicional amb elements de l’electrònica, és fruit d’un talent innegable però també d’una dedicació plena i unes ganes d’innovar i renovar el panorma jazzístic actual.\nEl divendres 9 d’agost, a les vuit del vespre i de nou al parc del Convent dels Agustins, arribarà la tercera producció del NewCat, The New Catalan Ensemble, la formació que sota l’alè del també pianista i compositor Joan Díaz ha mesclat el so de la cobla en propostes de fusió entre àmbits -amb Andrea Motis en el seu primer projecte o amb Gemma Humet i Manu Sabaté en la seva producció més ètnica. En aquest cas, el NewCat presenta, ampliat per a l’ocasió amb instruments com el flabiol (Xavi Torrent), el fiscorn (Eduard Prats) o la tenora (en col·laboració amb Adrià Bauzó, codirector d’Amb So de Cobla), el seu macroprojecte Bestiari a partir del poemari homòleg de Josep Carner i amb les veus solistes de Carles Belda (veu i acordió) i Gemma Abrié (veu i contrabaix). Una proposta per a tots els públics que preludia el que serà, l’any 2020, la commemoració del cinquantenari de la mort del Príncep dels poetes. La jornada finalitzarà, com hem apuntat anteriorment, amb l’actuació de la BigCat -que presenta el seu projecte La sardina llatina.\nDissabte 11 d’agost arriba la producció més trencadora del festival d’enguany, la proposta que protagonitza el grup Obeses juntament amb la cobla Berga Jove i el cor d’Obeses. Serà a les 23 hores al passeig de mar (a la zona “petanca”), i compta amb el quartet de música moderna que lidera el cantant Arnau Tordera, la cobla Berga Jove i un cor que suma forces per presentar un projecte “que revolucionarà tant l’esfera contemporània com la tradicional”. Els seus promotors es pregunten: “Com pot arribar a sonar la formació tradicional catalana interpretant repertori de música moderna? Com pot arribar a sonar el repertori tradicional català interpretat per una banda moderna?”. Al llarg d’un concert d’hora i mitja de durada, les peces més importants de la discografia d’Obeses apareixeran presentades amb un nou i sorprenent arranjament, que signa el propi Tordera i que sumarà els timbres característics de la cobla al món tímbric de la banda.\nEl mateix dissabte, de manera prèvia -a les 22 hores-, arriba una proposta de caràcter itinerant que és també una de les produccions pròpies del festival: ens referim a la Cobla Tropic & Cobosmika, una fanfara inusual amb so de cobla formada per 8 músics. El seu espectacle combina temes propis i versions de música llatina, creant una sonoritat world music que de ben segur convidarà els passavolants a ballar com ja van fer altres formacions de caràcter itinerant en les edicions precedents del festival.\nPer últim, i seguint l’esquelet de les edicions anteriors, diumenge 11 d’agost tindrà lloc la proposta que atorga a la dansa tradicional tot el protagonisme; ens referim a l’exhibició de colles sardanistes programada a manera de fermall del festival, a les vuit del vespre i al passeig del mar. Enguany hi participarà Dolç Infern, la colla gran del Grup Sardanista Montserrat de Lleida, i la cobla Mil·lenària “Fidelíssima Vila de Perpinyà” que celebra 30 anys i ha enregistrat el disc Perpinyà Capital de la Sardana (2019).\nAmb un pressupost de 90.000€, la tercera edició d’Amb So de Cobla presenta tots els espectacles i la formació -que se celebra anualment entrada la tardor- de manera gratuïta excepte el concert de l’Agrupació Sardanista Costa Brava, 19è Memorial Ricard Viladesau, que tradicionalment ha estat un acte de pagament.


revisió: impuls de sang - Zombie\nRessenya: Blood Drive\nLa de Sidhe Interactive Unitat de sang acull els jugadors a Las Rulettas, un muntatge fictici inspirat a Las Vegas per a un reality show homicidi que comparteix el nom del joc. Bonus: Unitat de sang Les zones de sorra estan plenes de morts de morts, amb les quals els concursants poden llaurar-se, per esquitxar els desplaçaments a tota la pantalla, però també per anotar punts.\nL’etiqueta de la caixa diu “Cervells, Stains i Automòbils” i, aparentment, és la configuració perfecta per al que podria ser un plaer de joc culpable a la pel·lícula d’estil. Malauradament, se sent com si el desenvolupador hagués sortit del seu camí per sabotejar el seu propi títol Unitat de sang tan deliciós com quedar encallat en un embús de trànsit.\nUnitat de sang (Xbox 360, PlayStation 3)\nData de llançament: 2 de novembre de 2010\nPreu: 49,99 dòlars\nUnitat de sang és un joc basat en un terreny, desglossat en diversos tipus d'esdeveniments, la majoria dels quals es poden reduir a una de les dues coses: matar el màxim nombre de zombis o destruir vehicles dels oponents. De vegades és una amalgama d’ambdós, o de vegades és un tema d’eliminació. També hi ha un mode 'Rei del Crani' en el qual se li encarrega agafar i mantenir un crani daurat el màxim temps possible. Finalment, hi ha una modalitat de cursa en un punt de control que resulta ser un atac horrible i frustrant a les petites zones de batalla del joc. Al final del dia, es tracta principalment de destruir el màxim de coses possibles en una quantitat de temps assignada, que en un món d’idees hauria de ser força entretingut.\nEls esdeveniments d’assassinat de zombis són senzills, sent el guanyador el que pugui massacrar els més no morts, ja sigui mitjançant l’ús d’armes o simplement atropellant-los amb un vehicle a la màxima velocitat. És estranyament catàrtic i tan sense cervells que és prou divertit amb el que és. L’única veritable estratègia aquí és conduir cap a zones on trobareu una gran quantitat de zombies i hi feu foc sense voler mentre barreu el vehicle en direcció. Si hi ha cap queixa real (fora del fet que molts ho tindran sense sentit fins al tedium), és que simplement no hi ha prou zombis a la pantalla. El joc sembla que emplaça aleatòriament multituds de fantasmes, de manera que, fins i tot si esborreu una zona, sempre podeu cercar més endavant i trobar-ne més. Tot i així, vaig passar massa temps conduint per zones desertes del que m’hauria agradat, sobretot una vegada que l’error triturat amb zombies m’havia mossegat.\nEl 'Derby de la Demolició' és l'esdeveniment centrat en el combat automobilístic del joc, on els jugadors fan pipí a altres conductors amb diverses armes (fulles de serra, metralladores, coets i molt més) i fins i tot s'introdueixen directament cap a casa per conduir el punt de casa. El major problema aquí és que si bé la majoria dels danys es fan amb les armes, semblen tenir un subministrament reduït a totes les zones. Mentre que els motors com els kits de reparació i els impulsos de velocitat són abundants (de debò, estan a tot el lloc maleït), hi ha molt menys recollides d'armes.\nCom us podeu imaginar, això es converteix en un tema en un joc on el focus es centra en el combat de cotxes; la paraula clau aquí és 'combat'. Sentir el so del clic, el canó buit d'una arma mentre es desplaça a la recerca de reposició (principalment es troba amb els reforços de velocitat i kits de reparació esmentats anteriorment) és més que irritant. Sens dubte ajuda una vegada que s’ha après la terra, però la falta d’accés constant a les armes en un joc d’autocombatiments és desconcertant com a mínim.\nUna altra de les maneres del joc, 'Checkpoint', només serveix per posar en relleu els altres problemes del joc: confusions, arenes desordenades i física de cotxes de poca gravetat. En aquest mode, els jugadors reben una quantitat finita de temps i se’ls demana que arribin a punts de control, indicats per fletxes i cercles d’un mini-mapa. El problema és que els mapes són tan poc còmodes i a vegades tan confusos que és massa fàcil perdre els punts de control o, de vegades, conduir cap a un carrer sense sortida en lloc del destí. Aquest problema es veu agreujat pel fet que cada cop que el cotxe pateix un xoc (ja sigui d’un altre conductor o d’una paret), es llença a l’aire i sembla que flueix lentament cap a les seves rodes. Tot i això, l'IA del joc (que sap exactament on va en tot moment, per descomptat) tira per davant, i les possibilitats de posar-se al dia en aquests casos no són minses.\nLa modalitat principal d'un sol jugador del joc és un torneig que consta de diverses copes, totes que consisteixen en variacions repetitives dels tipus de joc que ja he esmentat. Aquest gran problema, la naturalesa monòtona dels esdeveniments, es veu agreujat pel fet que algunes de les tasses posteriors poden durar prop de tres hores per peça. Tot i que és possible tornar a la mitja copa i tornar a qualsevol esdeveniment que vau deixar, però això no té en compte la possibilitat de no classificar-se a la conclusió de la copa.\nDins Unitat de sang , és el primer lloc o res. El segon o fins i tot el tercer lloc no s’obrirà a la propera zona del joc, de manera que es torna a quadrar un. Això és frustrant fins i tot a la segona copa del joc, que consta de només quatre esdeveniments. Tingueu en compte la importància i la distància que llençareu el vostre controlador quan us adoneu que a l'esdeveniment 32 de 40 no hi ha res possible. En poques paraules, Unitat de sang no fa res prou interessant per justificar el monopolització de tres hores del seu temps, i és gairebé insultant que el desenvolupador demanés al jugador que fins i tot ho consideri.\nAra, per totes aquestes frustracions, Unitat de sang no és sense els seus 'encants'. Sembla intencionadament prou desenfadat que funciona, amb un anunciant que crida coses com ara: 'Puta-ho!' i una tranquil·la guitarra acústica que toca durant el menú de pausa, una hilarant contradicció a la banda sonora de rock i al metall del joc. Blood Drive ' La premissa del combat automobilístic basat en l’arena es troba amb zombies pot semblar passiva, però el joc porta les seves intencions a la màniga, de manera que no hi hauria confusió per part del jugador, ja que saben exactament en què s’introdueixen.\nUnitat de sang també inclou un mode bàsic multijugador en línia que és a la vegada que no té cap avantatge. Trieu una arena, escolliu el tipus de joc i tingueu-hi. A més, només és compatible amb quatre jugadors en línia, però no us preocupeu amb aquest número, perquè és possible que no pugueu trobar una altra persona que jugui el joc. Certament no ho era, i per tant no he pogut provar aquest mode per a la revisió. I atès que hi ha menys de 1000 persones classificades a les taules de classificació del joc per al seu mode 'Repte', és probable dir que trobar altres jugadors serà cada vegada més difícil.\nCom a lloguer, Unitat de sang pot ser un bon desviament de cap de setmana per a gent amb les orelles que puguin afectar a la menció de 'zombies' i 'combat de cotxes'. Per descomptat, els seus defectes poden ser frustrants i la seva modalitat de torneig pot ser una de les proves de resistència més taxatives en jocs ja que Banda de rock Trofeu 'bufeta de l'acer'.\nTot i això, ara no és el pitjor dels prestatges, però la seva tarifa de preu de 49,99 dòlars tampoc fa cap favor al joc. Potser com un títol de descompte profund o fins i tot una descàrrega digital amb alguns dels modes més frustrants del joc es va eliminar (deixeu-me atropellar zombies per deu dòlars!) Unitat de sang potser hauria estat una proposta més atractiva. Tal com està, recollir còpies de Metal retorçat i Dead Rising 2 és una millor aposta si voleu rascar aquesta picor particular.\nJim Sterling preval en la seva demanda amb Homicidi Digital\nRessenya: Chantelise: Un conte de dues germanes\nEl remaster de Bullet Witch apareix a PC actualment, així que mirem algunes ressenyes antigues\nRessenya: Tiny Metal


STE – Servei de Telecomunicacions de l'Empordà. WhatsApp anuncia que serà gratuït per sempre.\nWhatsApp anuncia que serà gratuït per sempre.\nComentaris tancats a WhatsApp anuncia que serà gratuït per sempre.\nFins ara, si no erets del primer any, molts han pagat al voltant d’un euro a l’any per el servei de WhatsApp, una quantitat que la immensa majoria ho compensava amb la comoditat i estalvi que això suposava, sent un dels principals causants de la pèrdua d’ús dels SMS.\nL’empresa, comprada per Facebook, ha anunciat que deixarà de cobrar el pagament anual de WhatsApp, fent efectiu i oficial que WhatsApp serà ara i per sempre gratuït.\nSerà gratuït i sense publicitat.\nSegons fonts oficials han declarat que poden permetre’s no cobrar als usuaris, però a més a més, han confirmat que tampoc hi haurà publicitat, així doncs, serà una aplicació neta com ha sigut sempre. El seu finançament vindrà de la mà del que, segons han batejat, com les comptes d’empresa, que permetran gestionar de la millor manera la comunicació per WhastApp. Aquest programa encara no s’ha publicat i veurà la llum al llarg de l’any.\nTambé s’han anunciat altres millores, com el cas de una millor encriptació amb els missatges, per tema de seguretat. També han avisat que tots els canvis programats estan en fases de desenvolupament i veuràn la llum en els següents mesos.


La revista Fotogramas incorpora animacions en 3D amb tecnologia de realitat augmentada - Observatori Beat\nPublicat el diumenge, de setembre 05, 2010\nLa revista Fotogramas incorpora animacions en 3D amb tecnologia de realitat augmentada\nEspanya, Iolanda Bethencourt, realitat augmentada, revista\nEn aquest vídeo Pere Vall, redactor en cap de Fotogramas mostra alguns exemples de les animacions en 3D de la revista Fotogramas i explica el procediment per poder visualitzar-les.\nLa revista de cinema Fotogramas (que pertany al grup Hachette Filipacchi) incorpora tecnologia de realitat augmentada en el seu darrer número de setembre. Recordem que amb el terme de realitat augmentada es designa la visió en temps real del món físic real al qual s'hi incorporen imatges o dades generades per ordinador amb l'objectiu de crear una realitat mixta que combina el món real i el virtual. Quan es col·loca la pàgina amb un codi bidimensional QR (Quick Response Barcode) davant d'una pantalla webcam es visualitzen imatges i textos en 3D en moviment. En el cas de Fotogramas s'inclouen set codis QR repartits per totes les seccions, entre les quals destaquen una entrevista a Leonor Watling, la presentació de la nova pel·lícula de Julia Roberts i Javier Bardem, o continguts en exclusiva de la nova estrena de Karate Kid.\nS'observa una tendència a incloure la realitat augmentada en els productes editorials, i si bé en aquests moments s'utilitza bàsicament com a reclam publicitari (com per exemple la revista Esquire, que vàrem comentar en aquest post de BEAT), es tracta d'una tecnologia amb un gran potencial per proporcionar a l'usuari una experiència lectora més immersiva i interactiva. De fet, algunes editorials ja l'han començat a experimentar de manera continuada, com és el cas del diari alemany Süddeutsche Zeitung, que tractarem en un altre post.


L’Alcalde és qui té la potestat de celebrar els matrimonis civils i que, a la vegada, delega en els diferents regidors municipals.\nMatrimonis amb cerimònia\nEls matrimonis amb cerimònia caldrà consultar la disponibilitat del celebrant. L’acte s’acostuma a celebrar a la sala de plens, que té una capacitat per a unes 200 persones. També es podrà celebrar a la sala d’actes del Casal de Joventut (Maset) amb una capacitat per a 150 persones.\nLa seva durada és d’uns 25 minuts i hi ha la possibilitat de personalitzar la cerimònia amb música i parlaments.\nEl cost d’aquest acte ve regulat per les taxes municipals corresponents aprovades cada any.\nMatrimonis sense cerimònia\nTambé hi ha la possibilitat de fer casaments sense cerimònia. En aquest cas els enllaços caldrà consultar la disponibilitat del celebrant. Es tracta d’un acte administratiu, sense convidats, on només hi són presents els dos membres de la parella i els seus testimonis.\nAquest acte té una durada aproximada de quinze minuts es què es fa la lectura dels articles del codi civil corresponents als drets i deures dels contraents i es demana el consentiment dels testimonis i la parella. A continuació se signen les actes matrimonials i es dóna per finalitzat l’enllaç.\nQui ho pot sol·licitar ?\nTota la ciutadania. Com a mínim un dels membres de la parella.\nQuan es pot sol·licitar ?\nDurant tot l’any\nQuin cost té ?\nSala d’actes del Casal de Joventut (Maset) 36,75 €/hora\nCal aportar la fotocòpia del DNI o passaport de la parella, a més dels testimonis. Els testimonis han de ser, com a mínim, dues persones majors d’edat. No necessàriament han de ser familiars de la parella de nuvis.\nExpedient administratiu que s’hagi tramitat davant el Registre Civil.


L'Arquebisbe d'Urgell Mons. Joan-Enric Vives saluda els cònsols de les set parròquies durant la visita pastoral a Ordino\nL'Arquebisbe d'Urgell i Copríncep d'Andorra, Mons. Joan-Enric Vives, va poder saludar els cònsols de les set parròquies a Ordino el dimarts 4 de novembre, en el transcurs de la seva Visita Pastoral. Va coincidir que els cònsols s'havien reunit durant el matí. Després de dinar, el Copríncep va saludar els alts representants comunals, abans de iniciar els actes de la tarda de la Visita Pastoral, a la Casa Pairal.\nEls cònsols van obsequiar Mons. Vives amb set plomes estilogràfiques, una per parròquia, el mateix obsequi que va rebre el copríncep francès durant la seva visita oficial. L'Arquebisbe va rebre l'obsequi amb sorpresa i va agrair el bonic gest dels cònsols.


Què és l'AER?\nL'Agència Energètica de la Ribera (AER) és un organisme autònom del Consorci Medioambiental de la Ribera, entitat formada per les Mancomunitats de la Ribera Alta i la Ribera Baixa.\nL'Agència ha estat creada en el marc del programa europeu SAVE II-2000.\nObjectius de l'Agència\nImplantar en la comarca una cultura d'estalvi energètic.\nAprofitament de recursos energètics endògens.\nUtilització d'energies renovables, contribuint al desenvolupament sostenible de la comarca.\nActuacions i serveis que oferim\nRealització d'un programa d'eficiència energètica del territori.\nSensibilització, informació i divulgació al respecte de l'ús racional de l'energia.\nCertificació i diagnòsi energètic als edificis i indústries.\nGeneració de llocs de treball en relació amb la gestió de l'energia.\nCreació de nous perfils curriculars educatius en relació amb la gestió de l'energia i medi ambient.\nAfavorir la informació i utilització òptima d'energies renovables.\nProtecció del medi ambient, reduint i/o substituint l'impacte de l'ús de les energies tradicionals.\nAfavorir la investigació tecnològica sobre energia.\nMillorar la seguretat energètica.\nAssistir a les autoritats locals del territori en matèria energètica, estimulant la realització de projectes energètics i la presentació de projectes en el marc de programes de la Unió Europea.\nConsell Directiu: Format per representants d'administracions locals, organitzacions de consumidors, empreses o associacions professionals, agències de gestió energètica nacionals i regionals i altres representants. Les entitats presents al Consell Directiu són: el Consorci de la Ribera, la UPV, la Federació de Cooperatives Elèctriques de la Comunitat Valenciana, l'AVEN, CC.OO, UGT, l'associació TYRIUS, COAG, l'associació AVACU-CECU, l'IDAE, la Diputació Provincial de València, la Càmara de Comerç, Indústria i Navegació, FEDALCIS, i IBERDROLA S.A.\nPresident: Representació de l'Agència, direcció i control de les seues activitats\nEn aquestos últims temps, la necessitat d'un us sostenible de l'energia s'ha fet més i més urgent. Els negatius efectes sobre el medi ambient causats per la utilització d'energies convencionals i les conseqüències d'un progressiu malbaratament energètic han provocat finalment una resposta d'acció. Per una banda sorgeix la investigació i aplicació de les energies renovables, buscant la implantació d'uns recursos energètics més nets i inesgotables. Per altra banda trobem les tècniques aplicades a les diferents àrees productives i les bones pràctiques d'us de l'energia, que pretenen aprofitar d'una manera més racional els recursos energètics dels quals disposem. Evidentment, esta realitat està present també als nostres pobles, als pobles de La Ribera.\nl'Agència Energètica de La Ribera sorgeix com a organisme públic per impulsar la realització d' aquestes dues línies d'acció a les comarques de la Ribera Alta i la Ribera Baixa. Els 47 municipis riberencs, els seus ajuntaments, empreses, escoles i ciutadans es veuen beneficiats diàriament d'aquesta entitat tècnica, formativa i informativa. Mitjançant l'assessorament tècnic i legal sobre les instal·lacions d'energies renovables i els mètodes per aconseguir eficiència energètica junt a accions concretes destinades a la seua promoció i divulgació dins de la societat, es pretén dur a terme una tasca que situa a La Ribera entre els col·laboradors europeus al capdavant de la millora mediambiental i econòmica.\nDes de l'Agència, volem convidar-vos a que ens conegueu i disposeu dels nostres servicis destinats a satisfer les necessitats relacionades amb l'aplicació d'un us sostenible de l'energia als pobles de La Ribera.


El contundent discurs de renúncia de Montse Venturós, en 10 conceptes | Aquí Berguedà\nFinal de la compareixença de Montse Venturós, amb Ivan Sànchez, aquest dimarts a la plaça Maragall. MARC CANTURRI\n07 juliol 2021 12:41\nL’alcaldessa de Berga, Montse Venturós, va comparèixer aquest dimarts en roda de premsa per anunciar que deixa l’alcaldia. Renuncia al càrrec per recuperar-se totalment de la depressió que pateix des de fa mesos. I va aprofitar la roda de premsa per fer un clam contra l’estigma en salut mental. Ho va fer amb un discurs contundent, sense acceptar preguntes i deixant clar que serà l’última compareixença pública que farà fins que estigui recuperada al 100%.\n“Pateixo una depressió”\n“Em va costar assumir que estava malalta i que jo, Montse Venturós i Villalba, tingués una baixa mèdica. Però encara em va costar més d’assumir el meu diagnòstic: pateixo una depressió. L’aprenentatge que aquesta malaltia m’ha comportat és una lliçó de vida. Tractar amb aquest tipus de malalties mai és fàcil. Sobretot perquè parteixen d’un estigma molt arrelat, que fa que les persones que patim malalties de salut mental siguem vistes com a persones febles, que no han estat valentes, que alguna situació les ha sobrepassat. I en un sistema com el capitalisme, ferotge i putrefacte, que impera actualment, aquestes persones se silencien, s’obvien. Aquí el que compta i recompta és la productivitat de les persones i l’individualisme.”\n“Que aquesta roda de premsa sigui també un crit contra l’estigma en salut mental”\n“Durant aquests mesos he sentit comentaris de tota mena sobre la meva malaltia. És imprescindible que prenguem consciència del comportament que han de tenir per tal d’evitar minar encara més aquestes persones. Serveixi doncs aquesta roda de premsa per ser un crit contra l’estigma en salut mental. Cosa que no hauríem de reivindicar, sinó senzillament normalitzar. I més, en un context que ens aboca a la misèria moral, material, humana i de valors. Un context on els índexs de problemes de salut mental entre els joves creixen cada dia de manera exponencial i alarmant.”\nS’aparta de l’alcaldia perquè el sistema no permet nomenar un substitut mentre es recupera\n“Em correspon per responsabilitat apartar-me definitivament de l’alcaldia de l’Ajuntament de Berga per la incompatibilitat que suposa no poder disposar de substituts o substitutes a les institucions durant tot el temps que marca la meva recuperació.”\nPosar el bé col·lectiu per sobre del personal?\n“M’agradaria demanar a totes aquelles persones que m’han demanat que posi el bé col·lectiu per sobre del bé personal, si s’haurien expressat de la mateixa manera en cas que la meva baixa hagués estat una baixa per maternitat, o per algun tipus de malaltia física. La resposta crec que és evident: no.”\n“Portes obertes” a explicar o especificar el que calgui sobre els sis anys d’alcaldia\n“Les portes seran sempre obertes per explicar, fiscalitzar, comprendre o especificar el que sigui necessari d’acord amb tot allò que he estat gestionant al capdavant de la Corporació aquests sis anys. Tingueu clar que aquestes portes seran sempre obertes, no als mitjans de comunicació, però sí al bon periodisme.”\nEl paper de la dona en llocs de poder\n“Cansades de ser sempre qüestionades: ens hem de justificar constantment, les nostres veus són silenciades davant les dels nostres companys i veure que les actituds no serien les mateixes si al capdavant hi hagués una figura masculina. I això, senyors, cansa fins a l’exhaust en ple segle XXI.”\n“Encaro el camí cap a la recuperació total”\n“Encaro el camí cap a la recuperació total, amb la ferma convicció que el projecte que porta l’equip de govern és el que aquesta ciutat necessita per poder tirar endavant”\n“Hi ha hagut errors, accions que no han agradat a tothom”\n“Tota la tasca que he desenvolupat durant tots aquests anys ha estat sempre intentant-ho fer el millor possible pel conjunt de la ciutat. Evidentment hi haurà hagut errors, accions que hauran agradat a tothom, però cap d’aquestes han estat amb la voluntat que les coses anessin malament.”\nLes persones que venim dels moviments d’arrel popular hem de tractar cada dia amb milions de contradiccions. Però precisament jo soc de les persones que creu que les contradiccions i el fet d’afrontar-les, assumir-les i revertir-les en benefici d’un pro col·lectiu, són l’única manera d’avançar.\n“No soc la mateixa persona que va entrar a l’Ajuntament”\nNo soc la mateixa persona que va entrar a l’Ajuntament, ara fa sis anys, però puc mantenir que els meus principis són intactes, ara també des de fora de la institució.\nAjuntament de Berga Montse Venturós


Pràctiques externes 7 - GFPRACT7\nPràctiques externes 7\nCODI DE L'ASSIGNATURA: GFPRACT7\nHaver superat les Pràctiques Externes 1, 2, 3 i 4\nL’assignatura permet l’articulació bàsica entre els conceptes teòrics i la realitat de la intervenció professional viscuda des de les estades clíniques que l’estudiant ha realitzat a quart curs.\nL’assignatura consta d’una estada en el centre de pràctiques, on l’estudiant durant un període desenvolupa les tasques assistencials pròpies de l’especialitat del centre assignat. Associat a aquesta pràctica clínica, l’estudiant ha de realitzar un treball. Aquest treball vol donar importància al fet de ser una de les darreres pràctiques del Grau, ja que preveu que l’estudiant tingui integrades habilitats assolides al llarg del procés de formació. Per aquest motiu, l’estudiant haurà d’elaborar un informe de Fisioteràpia de final de tractament, de seguiment o bé de derivació a un altre professional de la salut.\n· Demostrar capacitat de treballar conjuntament en l'equip multidisciplinari, complir amb la normativa pròpia del centre així com amb la normativa de les pràctiques, (assistència, puntualitat, uniforme, higiene, etc.) i integrar els coneixements teòrics i pràctics relacionats amb l'especialitat\n· Reconèixer els diferents formats d’informes que un fisioterapeuta elabora en la pràctica professional.\n· Demostrar l’habilitat per dissenyar i elaborar un informe (d’alta, de seguiment o de derivació) del procés d’atenció en fisioteràpia (PAF) durant les pràctiques externes 7.\nContingut teòric i pràctic assolit al llarg de la carrera des de les diferents assignatures curriculars i procediments aplicats en els centres de pràctiques (Pràcticum en diferents centres).\nRealització d’un període d’estades clíniques on l’estudiant, durant 4 setmanes d’estades, s’adaptarà a la normativa, horari, especialitat i característiques pròpies del centre on realitza les pràctiques corresponents a aquest període.\nPresentació d’un treball treball vinculat a la pràctica externa 7.\nL’avaluació d’aquesta assignatura s’obtindrà fent la mitja de les notes obtingudes en cadascuna de les parts. El valor de les parts és el següent:\nEstades clíniques: 75%\nTreball escrit: 25%. L’avaluació del treball la realitzaran la professora Mercè Sitjà.\nPer aprovar l'assignatura és necessari assolir les dues parts (mínim de 5 a cada part). En cas de no superar una de les parts la nota final serà la de la part suspesa.\n· Complir amb la normativa pròpia del centre i de les EECC (assistència, puntualitat, uniforme, higiene, etc...)\n· Demostrar capacitat de treballar amb l’equip inter o multidisciplinar\n· Demostrar la integració dels coneixements teòrics i pràctics relacionats amb l’especialitat de fisioteràpia\n· Presentar un treball escrit on l’estudiant demostri la capacitat d’elaborar un informe del procés d’atenció en fisioteràpia (PAF) realitzat durant les Pràctiques externes 7.\nDonades les característiques de l’assignatura la bibliografia abasta un ampli espai de disciplines i referències.\nMercè Sitjà Rabert • Isabel Fernández Prieto


Avui us deixarem unes receptes saludables de gelat. Que millor que uns deliciosos gelats saludables per refrescar l’estiu?\nA més si es fan de manera fàcil, ràpida i són saludables, molt millor.\nA continuació us ensenyem 3 gelats saludables i molt ràpids de fer.\nPorten molts pocs ingredients; bàsicament fruita i iogurt natural. No porten gens de sucre ni cap edulcorant que no sigui el de la mateixa fruita. Com més madura i dolça estigui la fruita, més dolç quedarà el gelat!\nPer preparar-los, necessitarem congelar prèviament la fruita per a després triturar-la en el processador d’aliments. Quan la fruita ja es trobi congelada, la traurem del congelador 5 minuts abans, depenent de la calor que faci, per facilitar el treball al processador d’aliments.\n2 tasses de maduixes congelades\nTritura les maduixes amb el iogurt en un processador d’aliments durant uns 5 minuts o fins que quedi cremosa.\nUna vegada cremosa pots servir-ho directament. Si t’agrada més ferm pots ficar-ho en el congelador uns 30 minuts i després, servir.\nGelat de cirera i nabius\n2 tasses de cireres desossades i congelades\n½ de tassa de nabius congelats 1 iogurt natural\nTritura les cireres, els nabius i el iogurt en un processador d’aliments durant uns 5 minuts o fins que quedi cremosa.\nUna vegada cremosa pots servir-ho directament. Si t’agrada més ferm pots ficar-ho en el congelador uns 30 minuts i després de servir.\nGelat de mango i gerd\n2 tasses de mango, en trossos i congelat\n1 tassa de gerds congelats 1 iogurt natural\nTritura el mango, els gerds i el iogurt en un processador d’aliments durant uns 5 minuts o fins que quedi cremós.\nUna vegada cremós, pots servir-ho directament. Si t’agrada més ferm pots ficar-ho en el congelador uns 30 minuts i després de servir.\nEs pot conservar els gelats en el congelador per consumir-los en un altre moment. El gelat es quedarà dur, per la qual cosa hauràs de treure-ho uns minuts abans de consumir i servir quan sigui mal·leable i estigui en el punt desitjat.\nQuan es conserva el gelat fet, perd una mica de cremositat, això dependrà del tipus de fruita que estiguem utilitzant. Per exemple, els gelats fets amb mango, plàtan o alvocat, quedaran més cremosos que els fets amb fruites com a fruits vermells. La textura canvia però el sabor es manté sempre deliciós.\nQue aprofiti, amics!


Nou de cada deu ciutadans creu que a Espanya hi ha molt de frau fiscal - À Punt\nNou de cada deu ciutadans creu que a Espanya hi ha molt de frau fiscal\nUn estudi del CIS reflecteix que el 81,4% dels contribuents considera que els impostos no es cobren de manera justa\nImatge d'arxiu d'una terrassa al centre de València / À Punt NTC\n04 d'agost 2021 - 13:46\nMés del 90% dels ciutadans creu que a Espanya hi ha molt o bastant frau fiscal i un 61% considera que l'administració fa pocs o molt pocs esforços per a evitar-ho, segons l'estudi anual "Opinió pública i política fiscal" realitzat pel Centre d'Investigacions Sociològiques (CIS).\nL'estudi, publicat aquest dimecres, s'ha fet sobre la base de 2.849 entrevistes realitzades entre el 21 i el 29 de juliol de 2021 a persones majors de 18 anys de 1.007 municipis i 50 províncies. Els qüestionaris s'han aplicat mitjançant entrevista telefònica assistida per ordinador.\nEn les seues respostes, un 81,4% dels enquestats va assenyalar que els impostos no es cobren amb justícia i que no paguen els que més tenen, un 46,2% considera que els espanyols paguen molt en impostos i un 58,6% sosté que, tenint en compte els serveis públics i prestacions socials existents, la societat es beneficia poc o res del que es paga en impostos i cotitzacions.\nÉs més, un 60,6% creu que rep menys de l'administració del que paga en impostos i cotitzacions, un 30,2% creu que rep més o menys el que paga, i solament un 5,5% creu que rep més de l'administració del que paga.\nA més, un 84,1% va contestar que l'administració fa pocs o molt pocs esforços per a explicar la destinació dels impostos, enfront d'un 11,1% que va donar suport al treball realitzat pels poders públics sobre aquest tema.\nDesaprovació del frau fiscal\nMalgrat una percepció generalitzada del frau, els enquestats creuen que la gran part de persones que coneix declara realment tots els seus ingressos quan fa la declaració de la renda (IRPF) (un 75,9% va respondre que tota, quasi tota o bastant), enfront d'un 16,6% que creu que poca gent, o directament cap, compleix les seues obligacions.\nA la pregunta de si es considera conscient i responsable a l'hora de pagar impostos, quasi un 92,7% es veu a si mateix bastant o molt conscient i responsable. La mateixa pregunta, però referida al conjunt dels espanyols, deixa com a resultat que un 62,9% creu que són poc o gens conscients i responsables, enfront d'un 33% que creu el contrari.\nPreguntats per la tolerància pel que fa a diferents tipus de frau, un 96,4% rebutja que es puga rebre una prestació social a la qual no es té dret; un 94% considera poc o gens tolerant que una gran empresa eludisca o evite pagar l'impost de societats; i un 88,4%, que una xicoteta empresa eludisca o evite pagar societats.\nMenys rebuig, encara que majoritari igualment, rep muntar una empresa que opere només en internet per a pagar menys impostos (62,9%), pagar sense factura una reparació domèstica per a evitar abonar l'IVA (75,9%), ser autònom i no cobrar l'IVA (80,2%), i ser autònom i deduir-se despeses personals com a despeses d'empresa que no corresponen (86,4%).