Detenen a Girona i quatre províncies a onze persones relacionades amb les clíniques iDental – Actualidad\nEn una operació dirigida pel Jutjat Central d’Instrucció número 5, agents de la Policia Nacional que investiguen la gestió fraudulenta del grup Idental han descobert altres fets presumptament delictius vinculats als últims administradors d’aquesta companyia i ha detingut onze persones vinculades a la gestió de les clíniques odontològiques. Les detencions s’han dut a terme a Girona, Madrid, Alacant, Múrcia i Granada, informa el cos policial.\nEls agents han constatat que es va crear una estructura societària que, en principi, estava destinada a la inversió en empreses, negocis i explotacions de diferents sectors econòmics i ciutats d’Espanya per tal de solucionar els problemes econòmics pels quals passaven.\nNo obstant això, el seu objectiu principal era l’enriquiment personal dels investigats a costa dels fons desemborsats per diferents inversors nacionals i estrangers, fins i tot amb el coneixement de la inviabilitat econòmica de les inversions i en perjudici de treballadors, proveïdors i clients.\nEls diners defraudats podria superar els 60 milions d’euros i comptaven amb la connivència d’empleats d’entitats de crèdit encarregats de la concessió dels préstecs que sol·licitaven. Al mateix temps es feia ús de testaferros, societats pantalla i comptes pont, controlades per l’organització, per progressivament descapitalitzar les empreses i amagar la destinació final dels imports estafats.\nEngany a pacients\nEn el cas de IDental també s’aconseguien fons per a l’enriquiment personal mitjançant l’engany als pacients, als qui se’ls feia contractar préstecs per al finançament de tractaments dentals amb suposats descomptes, que podien arribar al 80% d’un pressupost inflat a propòsit en basant-se preteses subvencions d’organismes públics estatals que en realitat no existien ia polítiques molt agressives de màrqueting.\nEs pretenia per tant obtenir la major quantitat possible de diners en efectiu, sense importar els mètodes, sabent que no s’anaven a completar els tractaments i que la qualitat del material odontològic era molt deficient i de caràcter provisional.\nAmb la col·laboració de les autoritats británcias, un dels fundadors del grup empresarial IDental va ser detingut al Regne Unit on estaria planejant implantar noves clíniques odontològiques.\nEls agents investiguen l’administració fraudulenta i fallida de diferents societats pels seus administradors, a més de pertinença a organització criminal, estafa continuada, apropiació indeguda, alçament de béns, falsedat documental i blanqueig de capitals i no es descarten més detencions.


Modalitats i Preus - Starting Gavà, espai de coworking i viver d'empreses\nPortada » Modalitats i Preus\nm2 (IVA no inclòs)\nEspai d’acollida temporal de dos anys prorrogable a tres per a empreses i projectes empresarials que volen comptar amb una oficina pròpia. Compta amb 5 despatxos independents moblats amb taula, cadires i armaris individuals que van des dels 9,20 m2 fins als 12,35m2. Feu clic a sobre de la imatge per veure els espais.\nMobiliari dels despatxos\nAccés 24/7, 365 dies l’any\nConnexió elèctrica protegida amb Sistema d’Alimentació Ininterrompuda\nConsergeria i recepció de visites (en horari d’atenció al públic del CSE)\nBústia individual per recepció de correspondència ordinària i certificada\nSala polivalent d’ús compartit (previa reserva)\nAccés a l’auditori i les sales de formació, informàtica i de reunions del CSE (previa reserva)\nConsums elèctrics i servei de neteja\nmes (IVA no inclòs)\nZona de treball individual en entorn dinàmic compartit. Ideal per a persones emprenedores que vulguin disposar d’un centre de treball compartit, on s’intercanvien idees i es comparteixi coneixement. És un espai d’acollida temporal de dos anys prorrogable a tres. Feu clic a sobre de la imatge per veure més espais.\nTaula individual, cadira ergonòmica i armari amb clau\nSala polivalent d’ús compartit (prèvia reserva)\nConsergeria i recepció de visites (en horari d’atenció al públic)\nServei adreçat a empreses no allotjades per a rebre la seva correspondència i fixar-hi el domicili social al Centre de Serveis a l’Empresa. La durada inicial serà de tres anys prorrogable dos anys més.\nBústia individual per recepció de correspondència ordinària i certificada.\n2 hores setmanals d’utilització de la sala de reunions polivalent del Viver d’empreses (prèvia reserva i dins de l’horari d’obertura del CSE).\nT’interessa alguna d’aquestes modalitats? Contacta amb nosaltres al 93 633 34 50 o emplena aquest formulari


La XXVIII Setmana de Música Antiga girarà a l’entorn del barroc incipient - Ajuntament de Mataró\nLa XXVIII Setmana de Música Antiga girarà a l’entorn del barroc incipient\nEs faran quatre concerts i una xerrada del 13 al 28 de novembre\ndimarts 02 novembre 2010\nEl president de l’Institut Municipal d’Acció Cultural (IMAC), Sergi Penedès, i el músic i coorganitzador de la Setmana de Música Antiga, Joan Vives, han presentat avui en roda de premsa la programació de la XXVIII Setmana de Música Antiga, que organitzen l’IMAC i Unda Maris. El cicle comptarà amb quatre concerts i una xerrada programats del 13 al 28 de novembre.\nL’eix temàtic entorn al qual girarà aquesta nova edició de la Setmana de Música Antiga és la música, l’escena i la dansa en el barroc, segles XVII i XVIII, amb l’afegit estilístic de la interpretació i recreació de músiques populars angloibèriques.\nA l’avantguarda catalana del gran moviment de recuperació de la música antiga s’hi troba el conjunt barroc Diatessaron, que actuarà el dissabte 13 de novembre a les 20.30 h al Foment Mataroní amb el concert “Els plaers de les muses: la música i la dansa”. Gràcies a l’estudi de la pràctica musical de l’època i a l’ús d’instruments originals o còpies fidels d’aquests, aquest conjunt barroc aconsegueix donar una nova dimensió a les cançons tradicionals.\nLa producció pròpia de la XXVIII Setmana de Música Antiga interpretada pel Cor Ciutat de Mataró i el Conjunt Barroc del Cafè serà una de les fites més altes d’inspiració, encant i refinament musical assolides per Henry Purcell (1659-1695). Aquesta producció és la semiòpera “The Fairy Queen”, una recreació de finals del segle XVII del “Somni d’una nit d’estiu” de Shakespeare. La interpretació d’aquesta producció es podrà veure el diumenge 14 de novembre a les 18 h a l’Altar del Roser de la Basílica de Santa Maria.\nEl divendres 19 de novembre a les 19 h a la Sala polivalent del Museu Arxiu de Santa Maria, el musicòleg Màrius Bernadó oferirà la conferència “El cant de les pedres: els sons d’una catedral al llarg de l’Edat Mitjana” on, mitjançant una xerrada il•lustrada amb audicions musicals, donarà una visió de les catedrals com a indrets evocadors de l’artesania creativa musical del seu temps.\nRafael Bonavita, reconegut internacionalment com un dels valors més ferms i versàtils en l’àmbit de la corda polsada, actuarà a la Basílica de Santa Maria el diumenge 21 de novembre a les 18 h. Amb “Danses de vells i nous móns”, Rafael Bonavita presentarà un repertori amb el qual desitja aportar una mica de llum a l’evolució de certs estils i mostrar les connexions entre la Península Ibèrica i les antigues colònies americanes.\nL’actuació del trio Rubato Appassionato conclourà la XXVIII Setmana de Música Antiga el diumenge 28 de novembre a les 18 h a la Basílica de Santa Maria. Gràcies a la recerca d’obres desconegudes i a la voluntat de recuperar i difondre obres oblidades de la nostra cultura, Rubato Appassionato oferirà un seguit de peces exquisides i virtuoses, on es manté l’estètica i l’esperit de la música barroca i es combinen instruments antics.\nEntrades i col·laboracions\nEl preu de les entrades és de 9 € per als concerts de Diatessaron, Rafel Bonavita i Rubato Apassionato i el del Cor Ciutat de Mataró i el Conjunt Barroc del Cafè és de 12 €. La conferència és gratuïta.\nLes entrades dels concerts que es fan a la Basílica de Santa Maria es podran adquirir a partir del 2 de novembre a les oficines de l’IMAC (carrer de Sant Josep, 9) de dilluns a divendres de 9 a 14 h i de dimecres a divendres de 18 a 20 h; a les oficines de Caixa de Catalunya; al servei Tel-entrada de Caixa Catalunya (www.telentrada.com i tel. 902 10 12 12). En el cas del concert de Diatessaron es vendran al Foment Mataroní.\nHan col·laborat desinteressadament el Museu Arxiu de Santa Maria i la Basílica de Santa Maria. Han participat en aquesta nova edició Foment Mataroní i Te de Tertúlia i el patrocini de Procter& Gamble.


Experiments que revolucionaran la física\nActualitzada el 17/11/2011 00:00\nEl col·lisionador de partícules del CERN (LHC) provoca col·lisions frontals entre dos faigs de llum del mateix tipus, o bé protons o ions de plom, després d'accelerar-los al seu túnel de 27 quilòmetres de circumferència, en un espai comparable al buit de l'espai sideral. Una sèrie d'imants superconductors guien aquests faigs de llum pel superconductor.\nL'LHC por provocar fins a 600 milions de col·lisions per segon. Són els xocs més energètics que mai s'han arribat a produir en un laboratori. Els científics han comparat les condicions que es poden recrear amb el moment del Big Bang.\nAquests xocs es registren amb quatre intensos detectors: l'ALICE, el CMAS, LHCb i l'ATLAS. Cadascun està dissenyat per estudiar diferents aspectes. A més de voler detectar la partícula de Déu, que explicaria l'origen de la massa de les partícules, també busquen entendre la matèria fosca que forma el 80% de l'Univers, l'antimatèria o respondre preguntes com les següents. Què passa amb la matèria quan es troba a la temperatura que hi ha al centre del sol? Per què els protons i els neutrons pesen 100 vegades més que els quarks? També participa en l'experiment OPERA, en què es van detectar neutrins més ràpids que la llum. Hi participen científics d'universitats catalanes. Per exemple, l'IFAE ha construït part del detector ATLAS.


Els experts no descarten confinaments selectius\nper Beatriz Paricio divendres, 3 de juliol 2020 - 11:31h\nEls experts ja treballen per aturar els brots de coronavirus al país | ACN\nDes de l'entrada a la 'nova normalitat' s'han detectat gairebé 60 brots de coronavirus a Espanya. Especialment preocupen els d'Andalusia i Aragó, però el que s'està produint a Lleida també manté en alerta al Ministeri de Sanitat. El Govern de Pedro Sánchez assegura que els casos d'aquesta província catalana estan controlats, però des del ministeri han llançat una proposta que per a molts significaria tornar un pas enrere.\nSegons informa '20 minutos' la proposta del govern per frenar els contagis seria el confinament selectiu de diverses zones. «Em consta que una de les mesures que està valorant la Generalitat pot ser la possibilitat d'aplicar confinaments selectius», assenyalava Fernando Simón, director del Centre de Coordinació d'Alertes i Emergències Sanitàries. L'expert va assegurar que «és millor sobreactuar una miqueta que quedar-se curt», i que les decisions més dures respecte a la pandèmia sempre han d'estar presents. «Cal pensar-hi constantment», afegia.\nTot i això, aquestes paraules han quedat desmentides per la consellera de Salut, Alba Vergés, que assegurava que «de moment no ens plantegemels confinaments selectius a Lleida perquè la pròpia mobilitat de la regió és a dins». «No tindria sentit fer un confinament com el de la conca d'Òdena però sí actuar sobre els col·lectius vulnerables», manifestava.\nDiversos brots actius\nDivina Farreny, gerent de la regió sanitària de Lleida, informava de l'existència de diversos brots que acumulaven un centenar de positius. Tres d'aquests s'han produït en empreses fructícoles, on s'han detectat 24 casos positius. Les residències han suposat dos brots més, que ja es troben sota control. També se n'han detectat en un centre de majors, en un alberg, en un edifici i en un escorxador.\nAquests nous contagis s'han donat en nuclis familiars provocats «per moviments de lleure o personals», com el cas de l'últim brot localitzat en la celebració d'una barbacoa a la Vall d'Aran. «No és difícil que un brot familiar acabi generant un brot comunitari», explicava Fernando Simón. Fins a la data, ja són 58 els brots actius a Espanya i, «tot i que és un nombre molt important», estan sota control.\nL'aclamada i inesperada botiga que arriba a BCN amb la nova normalitat\nSanitat Lleida Salut Malaltia Govern Espanyol Generalitat de Catalunya Govern Català Alerta Sanitària


20-07-2020 | Actualitzat 25-09-2020 11:59\nJoan Marsé a casa seva a Calafell. Carles Castro\nSe m'encén la bombeta d'aquest títol arran la mort d'en Joan Marsé. Podria haver parlat de renunciar, abdicar, refusar, abjurar, abstenir-se, declinar, desistir, dimitir, prescindir, resignar-se i alguna altra accepció. Un conjunt de verbs que quadren en la seva figura. La vida és bona quan estàs content. I molt millor quan fas contents els altres.\nTot plegat em recorda quan li etzibà una sonora plantofada al mateix José Manuel Lara Bosch, plegant com a jurat del premi Planeta-2004. Hi havia aterrat substituint en Manuel Vàzquez Montalbán, traspassat l'octubre de 2003. No oblidem que tant en Joan (La muchacha de las bragas de oro-1978) com en Manuel (Los mares del Sur-1979) havien rebut el mateix premi.\nDeixant-se pregar, accedí a romandre-hi un any més, moment en el que copsà que tot era com un joc d'ous o un mamoneig. En el sentit d'aquell adagi que diu "ell s'ho talla i ell s'ho cus". Entengué que el nivell d'obres finalistes de 2005 era ben justet. Al punt de votar, fins i tot, contra el guardó finalment lliurat a na Maria de la Pau Janer. Arribant a dir que el premi no tenia res a veure amb la literatura. Davant la sorpresa de l'esposa del doctor Corbella, l'elegància d'en Marsé la deixà muda: “no et confonguis. A mi, m'interessa la literatura i, a vosaltres, la vida literària”.\nEm fastigueja que encara hi hagi gent que me l'hi encaselli l'etiqueta de “polèmic”. Sobretot sense haver llegit una sola de les seves obres. Nascut a Barcelona, va optar per escriure tan sols en castellà. Una llengua on rebé -entre d'altres- els premis Cervantes i el referit Planeta. De ben segur que, per això mateix, l'odi independentista el va convertir en diana de les seves diatribes. En aquest punt, reitero que em costa entendre la deriva política d'una entitat com Omnium.\nEn qualsevol cas, tenia el seu perfecte dret a no donar el seu suport al projecte secessionista. També a negar-se a ésser entrevistat per TV3. Potser aquest punt pugui arribar a tenir alguna concomitància amb el “grinyolament” al·legat per na Mònica Terribas per abandonar el vaixell del “Matí de Catalunya ràdio”… Aviat veurem qui esdevé seleccionat per a prendre el seu relleu. Llavors tal vegada veurem per on van els trets.\nNo es considerava pas un intel·lectual, sinó un narrador. Creia que més de la meitat del què s'entén com a cultura popular prové d'allò que no mereix ésser vist ni escoltat en la TV. Fa de mal dir, però clava -al bell mig del clatell- el grau d'idiotesa de massa gent. En aquests moments que ens té acorralats la por al Coronavirus, hi ha qui sent que li trepanen l'oïda quan es deixa seduir i abduir pel nivell patètic i groller de bona part del menú dels “mass-media”.\nQuina llàstima que, massa sovint, hi hagi gent que s'anima a llegir algun autor al moment que se'n va per sempre! Mai no és tard. Heus ací un nou autor de qui ens en podem imbuir al llarg de l'estiu. Tenim obres per a triar i remenar: “Últimas tardes con Teresa / La muchacha de las bragas de oro / La amante bilingüe / Teniente Bravo / La fuga del río lobo / Un día volveré” i un llarg etcètera.\nEn el cas dels qui encara tenim la sort de gaudir de la vida, que no hi hagi ningú que digui que no. Un sí a la categoria, nivell, fondària i gaudi d´un autor inconmensurable. Que la terra li sigui lleu!


"El PP i el PSOE de Montserrat pacten altra vegada els pressupostos | Tot Alzira Actualitat\nHome ACTUALITAT “El PP i el PSOE de Montserrat pacten altra vegada els pressupostos\n“El PP i el PSOE de Montserrat pacten altra vegada els pressupostos\nGonzález (Compromís): “El PP i el PSOE de Montserrat pacten altra vegada els pressupostos per a seguir tapant-se les vergonyes”\nL’aprovació dels pressupostos de l’any 2018 evidencien una falta total d’interés negociador per part del govern del PSOE i EU, amb Compromís.\nDesprés d’un plenari tens i dur, on es va fer evident el suport implícit del PP amb la seua abstenció, i per tant, l’aprovació dels pressupostos, Compromís considera molt complicat, qualsevol tipus de diàleg entre aquest grup i l’equip de Govern.\nUn equip de Govern, que des del nostre punt de vista, no busca el diàleg ni la conjunció d’idees, sinó l’execució d’un projecte desvertebrat i sense mires a una reactivació del nostre municipi. Ara ens trobem amb actuacions populistes, on no es busquen solucions per als vertaders problemes municipals, abocant-nos cada vegada més a la seua vella i encallada política.\nLa seua viabilitat i sostenibilitat econòmica es basa en la continuïtat del planejament urbanístic, que varen formular sota la bombolla immobiliària els succesius governs populars i socialistes.\nÉs moment de donar a saber al poble els seus projectes abans de realitzar-los i que opinem sobre ells, i no veure-ho ja fet.\nEncara neguen els “pressupostos participatius”, en què la ciutadania proposa i decidix en què invertir els nostres diners. Compromís continuarà reclamant aquesta participació en projectes que volen portar a terme PSOE-EU-PP i per a què deixen de primar els interessos dels particulars per damunt del benestar de les persones.\nComencem un altre any amb manca de projectes destinats específicament a la joventut local, l’atur i gestió del seu temps lliure, a la cura del nostre entorn i el patrimoni cultural i arquitectònic, a la revitalització de les nostres festes populars. Però sí que continuaran externalitzant els nostres serveis esportius, socials, de jardineria… I sense gestionar unes borses de treball efectives i de treball digne. Tot açò denota una falta de confiança de l’Equip de Govern en els nostres serveis públics.\nLa gestió i actuació dels governs del PP i PSOE, han portat el poble i els diferents nuclis urbans, a viure en un caos urbanístic i en una total desproporció de serveis entre ells que provoca molèsties i tensions veïnals, innecessàries. Com va dir el senyor Alcalde durant el Ple, “ha estat impossible arribar a cap acord amb cap dels presidents de les diferents urbanitzacions”, i això, condiciona i molt la gestió municipal, perquè, per al portaveu de Compromís, això fa evident la falta total, d’interés negociador amb cap equip o formació, que no s’ajuste al pensament personal de l’alcalde.\nMoltes són les decisions que s’han de debatre en els mesos vinents. I la formació política Compromís, lamenta i molt el camí que a pres l’equip de Govern. Però, aquestes actituds no dialogants no ens intimiden per a seguir actuant com fins ara.\ntags: ACTUALIDAD MANSERRAT politica SOCIEDAD\nprevious I SETMANA CULTURAL FALLA CAPUTXINS I EXPOSICIO 75 ANIVERSARI


Qui hi ha a la presó i qui no - Editorial - VilaWeb\nQui hi ha a la presó i qui no\nPedro Pablo Peña va ser jutjat ahir per l'Audiència espanyola. És el líder de la formació ultradretana Alianza Nacional i era qüestionat per un discurs seu del 12 d'octubre passat en què deia que si Catalunya es feia independent caldria fer córrer la sang. El discurs va ser denunciat pel fiscal antiodi de Barcelona, que va remarcar que Peña havia parlat obertament de matar partidaris de la independència i que un dels crits més seguits de la concentració demanava de portar Artur Mas a una cambra de gas.\nDavant l'audiència, el personatge en qüestió no únicament no es va preocupar de dissimular ni de rebaixar el to de les seues paraules, ans va insistir-hi i s'hi va refermar. I en cap moment ningú no aturà les seues proclames violentes.\nHem d'esperar al resultat d'aquest judici, és obvi. Però d'entrada hi ha una comparació que resulta més que sorprenent. Mentre aquest senyor és lliure de dir aquestes coses, Arnaldo Otegi és a la presó. Otegi, recordem-ho, l'acusaren d'haver organitzat l'esquerra abertzale, però també d'haver pronunciat unes paraules en un acte d'homenatge al pres d'ETA empresonat de feia més temps. Paraules que ni de lluny eren comparables a les que ara, en una seu judicial, ha pronunciat Pedro Pablo Peña.\nQuè passa, doncs? Que dir una cosa és delicte si la diu gent d'una tendència política, però no si la diu gent d'una altra tendència? O més exactament si la diuen des d'un projecte de nació o des d'un altre? La pregunta és retòrica. Naturalment que és així, i aquest és el gran problema. L'estat espanyol no és neutral amb els seus ciutadans, sinó que discrimina negativament segons les opcions polítiques i molt especialment nacionals.\nI si no que algú ens explique com és que Pedro Pablo Peña pot dir això que diu amb la tranquil·litat amb què ho diu...\nL' Estat espanyol i el seu entorn ja fa uns dies que ha apujat el to. Ells ja no es conformen en insinuar i han passat, de fet, a la amenaça verbal. Tot amb l'excusa de la constitució, del ordre establert i de la defensa de la pluralitat unificada.\nTot plegat es un esglaó més, un pas més enllà. Ara ja no esgrimeixen la legalitat de manera diplomàtica. La legalitat espanyola esdevé una arma llancívola, un suport per a la amenaça verbal directa. Ací estem i en aquest punt es troba l'establishment espanyol-centremadrileny.\nNo sé si en son prou conscients del que està provocant això a la gent d'aquí. De com ens esperona, de com fa sumar dubtosos (o no independentistes de soca-rel) a la majoria (poc silenciosa) que vol votar, que vol ser consultada. La gent que no voldria pas fer una escissió s'està veient abocada a saltar de bàndol, saltar per posar-se al costat de conciutadans que tan sols pretenen dir i votar el que volen ser. La pujada de tensió, les amenaces acaben en gravacions com les d'ahir, on persones que mai havien mostrar el seu independentisme ara demanen sens dubte participació i llibertat per decidir.\nCom diuen, no es pot barrar el camp.\nNo sé pas si acabarem votant la consulta (jo en tinc la meva pròpia conclusió des de ja fa mesos, molt abans de que es fes oficial la data), però la intransigència, el supremacisme, la imposició, l'us de la força i la amenaça, mai han sigut pilars on bastir una convivència entre els pobles. I ara no es diferent, amb el to més pujat hem de saber mantenir l'ànim, el respecte, el discurs positiu i la fermesa. Així guanyarem, o serem més aprop de guanyar que no pas ells.\nManifest de caire feixista, manifest federalista, extrema dreta violenta, govern sord, etc. no podem amagar el seu menyspreu, la seva desesperació i la falta d'arguments (arguments sòlids, valuosos i acollidors). No poden amagar que si votem, quan sigui, sigui una consulta, sigui un referèndum, sigui en eleccions generals, municipals o autonòmiques... si votem.. i perden... hauran perdut definitivament, del tot. No poden suspendre la democràcia, no indefinidament. I hem d'estar preparats per votar tan aviat com puguem, amb un somriure als llavis, però també amb la determinació que ens cal.\nQuan pitjor ho facin, millor per nosaltres. Ningú va dir que seria senzill i que no caldria fer-hi esforços, ens en caldran molts encara, se'ns farà feixuc, haurem de veure i escoltar coses gruixudes, però ens hi juguem molt, ens hi juguem massa com per deixar-ho córrer. Es la pervivència com a poble, com a cultura, com a nació... es ara o enterrarem moltes generacions futures.\n'...Qui per impotència o per odi es complau amb l’extracció gratuïta i absurda d’una vida, qui fredament calcula els trajectes de la mort, és un contrafet moral i un esguerrat còsmic' R.A.\n(dedicat també a l’estat assasí d’Israel i al silenci còmplice)\nLa llista de temes de justícia en que el poder judicial, a la pràctica, actúa de forma parcial i sempre en la mteixa direcció és molt llarga: temes de llengua al carrer, a l'escola, insults als catalans o a lo català, amenaces, ...\nNo n'hi ha prou que les lleis ens discriminin - llengua, història, finançament, acció política, ... - sino que, pel que es veu, els cal portar a terme una acció judicial també parcial.\nNo em sembla un tema menor.\nCrec que cal fer també públic que la defensa dels drets polítics dels catalans, reconeguts per l'ordenament vigent, esta quedant sense un sistema de justícia en el que acollir-se.\nEls catalans som molt exigents amb els propis catalans en el respecte a la legalitat, per por a donar raons a l'espanyolisme. Nosaltres hem d'anar molt en compte a no provocar la reacció de l'espanyolisme rampant. L'asimetria en la llibertat d'expressió és bastant insuportable.\nDe fet, la Generalitat no actúa regularment en defensa dels catalans front els abusos de l'estat. És lògic. Però hi haurà d'haver un moment en que la defensa dels catalans haurà de ser a càrrec de la Generalitat per no quedar políticament orfes d'estat en la defensa dels nostres drets.\nEl problema més important de la democràcia espanyola ha estat i és el feixisme d'idees, de persones i de pràctiques instaŀlat en les estructures de l'estat. Tothom és conscient d'aquest fet, i no obstant els partits polítics i els poders de l'estat no han sigut capaços d'eradicar aquesta plaga.\nEls actes feixistes, els comentaris feixistes, les agressions feixistes a persones i institucions, en general, ni s'han perseguit ni la justícia els ha condemnat com a tals actes feixistes (recordem el cas Agulló, en què la justícia va dictaminar que la mort del jove Guillem era conseqüència d'una baralla entre joves).\nLa conclusió per a mi és clara: diuen i fan feixisme a cara descoberta perquè se saben impunes. I això sí que és un autèntic i terrible problema.\nVoldria comentar un fet que no és pas el primer d’aquest tipus, però caldria buscar-li la volta al tema, perquè crec que s’estan passant: la persecució d’estelades a la final de la copa d’Espanya mentre les banderes nazis onegen com si res.\nEn principi és un cos policial al servei de la constitució, no del PP, que paguem tots els ciutadans peninsulars, excepte Portugal. No poden actuar com si fos un grup ultra, o com un partit d’extrema dreta, han de tenir respecte per a tots els ciutadans i també si alguns d’aquests ciutadans son 'estrangers', i crec que en aquest cas el consolat francès hauria de demanar explicacions al ministre de governació.\nEn qualsevol cas s’ha de denunciar el paper de la policia a totes les instancies internacionals, ja que estem en aquest procés d’internacionalitzar la nostra causa cap a la independència i cal que se sàpiga com actua la policia espanyola.\nUna cosa és delicte si la diu gent d'una tendència política, però no si la diu gent d'una altra tendència? Funciona així l'estat espanyol?


Ramon Espadaler (bloc): febrer 2007\n(fragment de la conferència Unió Democràtica avui, INEHCA, abril de 2006)Vet aquí la paradoxa: militar en la causa ideològica del personalisme comunitari esdevé, al capdavall, la principal garantia de preservació de la institució (o partit). Una institució que, de fet, no és més que una eina al servei de les persones i de la nostra comunitat nacional. Aquesta és, a parer meu, la qüestió. Transcorreguts 75 anys d’ençà del nostre naixement com a partit polític, com a nacionalistes i com a personalistes, tenim molt a dir –i sobretot a fer- en l’actual context polític. Hi tenim a dir i a fer, en primer lloc perquè som la única força política d’obediència estrictament catalana inspirada en el personalisme. Si bé és cert que trobem elements personalistes en altres forces polítiques de la Catalunya d’avui (fet que jutgem com a positiu), cap d’aquests partits polítics s’emmarca en l’àmbit de pensament socialcristià. És en aquest context, i mercès a aquesta combinació, que Unió té espai propi i raó de ser. En altres paraules, i sense cap mena de pretensió, podem afirmar amb orgull legítim que l’existència d’Unió contribueix a normalitzar el panorama polític català. Més enllà del recurs retòric de “si no existís Unió, caldria inventar-la...” crec que podem afirmar amb rotunditat, que si no existís un partit polític en el que hi confluís la inspiració personalista per una part, i l’obediència estrictament catalana per l’altre, estaríem condemnant a una part importat (per be que potser no majoritària) del nostre electorat a aixoplugar-se sota altres formacions que, o bé són poc (o gens) proclius a entendre i defensar la nostra realitat nacional, o bé sacrifiquen massa aspectes fonamentals del nostre ser personalista, al servei del rèdit electoral.Aquesta és, a parer meu, la nostra raó de ser com a partit, i aquest és el sentit de la nostra existència ara i aquí: representar un segment de l’electorat català que, si no troba acollida en els nostres plantejaments, s’haurà de conformar amb una imperfecte representació a les institucions de la mà de forces alienes (i fins hostils) a la nostra realitat nacional. En altres paraules, Unió vol garantir a aquest electorat una representació a les institucions, sense que es vegi abocat a haver d’escollir (ni jerarquitzar) entre dues qüestions essencials: la visió personalista de la política (amb totes les conseqüències suara esmentades) i la defensa insubornable de la nostra realitat nacional. Segmentar l’electorat per representar-lo de forma eficient i honesta, conscients, això sí, que per definició no abastarem espectres amplis de la nostra societat. Precisament per això, crec que per ara i en aquests termes, la Federació amb CDC és útil i constructiva.Amb Unió, CDC abasta un electorat més ampli i amb CDC, Unió incrementa la seva capacitat d’acció. Aspectes, un i altre, que ni es donarien amb la fusió entre ambdues formacions, ni amb el trencament de l’espai compartit que representa la Federació CiU. Junts, Unió i Convergència, sumem més que separats, i junts -que ningú ho perdi de vista- sumem més que barrejats. Crec que és des d’una Unió Democràtica ideologitzada en els termes aquí expressats, que podrem ser veritables servidors de les persones i del país. Crec que aquesta és la manera més honesta d’encarar les relacions al si de la Federació. Aconseguir-ho és a les nostres mans.\n(Publicat a El Punt)La frivolitat amb la que el Conseller Saura ha plantejat la legalització de totes les drogues el fa indigne del càrrec institucional que ostenta. Amb aquesta proposta, el líder eco-socialista ha errat tant en la forma, com en el fons. En la forma, perquè un anunci d’aquestes característiques no es fa en un programa televisiu d’entreteniment, sinó al parlament o al si del Govern. I en el fons, perquè, com s’han afanyat a recordar-li distingits col•legues del seu mateix Govern, aquesta és una mesura insòlita i forassenyada tant al nostre entorn europeu, com a la resta del planeta.Saura va comparèixer el 25 de gener davant la comissió de Justícia, Dret i Seguretat Ciutadana del Parlament per tal d’exposar les línies bàsiques d’actuació en relació a la política de seguretat del Departament d’Interior, Relacions Institucionals i Participació. Al llarg de la seva intervenció, la transcripció literal de la qual ocupa 21 folis, la paraula droga ni tan sols fou esmentada pel Conseller. Ni un sol mot sobre el drama humà i familiar de la droga, ni una sola paraula sobre la conveniència o no de la seva legalització. Per tant, una de dues: o el Conseller va amagar deliberadament el seu objectiu al Parlament, o bé el va improvisar irreflexivament en el context d’una entrevista televisiva. Tant se val, en un o altre cas, Saura s’ha equivocat. Com s’hauria equivocat, més encara, si la seva veritable intenció hagués estat la d’aportar la proposta a la campanya electoral d’Iniciativa per Catalunya-Verds. Aleshores, la irresponsabilitat encara fora més greu.Però si les formes són decebedores, el fons és inadmissible. Inadmissible perquè a aquestes alçades, està sobradament demostrat que la legalització de determinades drogues en el seu moment mal anomenades toves, ha fracassat allà on s’ha implementat. Un fracàs de tal intensitat, que els mateixos que un dia varen creure que la legalització podria solventar alguna cosa, avui, constatada la ineficàcia i les dramàtiques conseqüències de la mateixa, ja n’estan de tornada. Una tornada que, per cert, ha deixat milers i milers de persones i de famílies pel camí. Les dades que sobre el consum de drogues a Catalunya ens lliura el mateix Govern al que pertany el fins avui Conseller Saura, són preocupants. A grans trets es poden resumir en dos inputs: el jovent accedeix a la droga cada cop a una edat més jove, alhora que baixa en picat la noció de risc per a la salut associada al consum de drogues. Dos aspectes que preocupen i ocupen (o almenys així ho voldríem creure) al Govern de la Generalitat, i sobre els quals la proposta de legalització del Conseller Saura hi incideix d’una manera directíssima. Amb proclames tant irresponsables i fetes des de tan alta instància governamental, ens preguntem de què serveix tota la tasca de prevenció que, suposem, orienta la política de Salut del mateix Govern al que pertany el Conseller Saura. Ens preguntem per quina raó un adolescent s’ha d’auto convèncer del risc del consum de drogues, si és el mateix Govern qui en proposa la legalització.Certament, el drama de les drogues és de solució complexa i segur que requereix una coordinació de moltes instàncies. Segur que requereix complicitats entre famílies, escola i administracions. Però, per damunt de tot, ens exigeix a tots plegats, al Govern i a l’oposició, sentit comú, responsabilitat i demagògia zero. I, malauradament, cap d’aquestes actituds les hem sabut apreciar darrera la proposta del Conseller d’Interior. Ans contrari: la proposta del Conseller Saura, va en la direcció oposada de la feina del Departament de Salut, en tant que sembra el dubte al sí de la població més vulnerable i allunya gratuïtament qualsevol possibilitat de consens entre forces polítiques per fer front al drama humà, familiar i social de la drogoaddicció. Pitjor impossible, Sr. Conseller. El problema, però, és que aquesta vegada estem parlant de persones i de famílies.\n(Publicat a Expansión)Entre l’aprovació per part del Govern del projecte de llei de dret a l’habitatge (amb expropiació de pisos inclosa), i la pública professió d’antisistèmica per part de la Tinent d’Alcalde de Barcelona, el Govern tripartit encara ha tingut temps d’obsequiar-nos amb una no menys vistosa perla: la implantació d’un cànon de nou euros diaris per als pisos buits. Sorprenent. Que hi ha un problema greu d’accés a l’habitatge, és una constatació irrefutable, com ho és el fet que entre els joves la qüestió s’agreuja encara més. Una i altra raons, justifiquen amb escreix una intervenció decidida des de la instància pública. Ara bé, que aquesta s’hagi de concretar en les mesures anunciades pel Govern és un punt de discrepància profunda des del primer grup de la Cambra catalana. En altres paraules: des de CiU compartim el diagnòstic (hi ha un important problema d’accés a l’habitatge), per bé que discrepem radicalment de la teràpia que ens proposa el tripartit. Respecte la creació d’una nova taxa per gravar els pisos buits, la nostra discrepància és formal i conceptual. Formal, perquè és d’aplicació complexa, per no dir impossible. La catalogació de pis buit (amb la seguretat jurídica exigible) requereix la creació d’un nou registre a partir del creuament de diverses bases de dades avui en mans de diferents instàncies públiques (padró), i privades (consums de llum, gas, etc). Fins i tot en el supòsit –poc plausible a parer nostre- de poder superar les restriccions que imposa la llei de protecció de dades, la implementació de la mesura esdevindria exageradament ineficient. Hi ha, però, un altre tipus de raons que van més enllà de les estrictament formals i que ens porten a discrepar radicalment d’aquesta mesura. Es tracta d’un conjunt de raons conceptuals de fons que no tan sols argumenten la nostra discrepància, sinó que a més sustenten la nostra proposta. Si l’objectiu –compartit- és el de fer aflorar al mercat de lloguer un nombre important d’habitatges avui desocupats, des del nostre punt de vista, les mesures governamentals haurien d’orientar-se cap a corregir les causes profundes que mantenen aquest important parc d’habitatge fora del mercat de lloguer. I, en aquest sentit, des de CiU identifiquem dues grans mancances: la manca de garanties legals per al propietari que opti per llogar els pisos, i la inexistència d’incentius fiscals que facin mínimament atractiva la col•locació al mercat de tot aquest parc. En conseqüència, des de CiU, no sols ens oposem a la imposició d’un nou gravamen, sinó que proposem al Govern tripartit l’adopció de mesures legals que incrementin la seguretat pel titular de la vivenda davant les actuals incerteses, així com l’adopció de desgravacions fiscals per aquells propietaris que optin per col•locar al mercat els pisos ara desocupats. A diferència de les propostes eco-socialistes, les mesures de CiU estan totes a l’abast del nostre Govern, sense necessitat d’haver d’acudir a registres externs, ni d’haver de modificar lleis d’abast estatal. Es tracta de mesures que el Govern pot implementar des del tram autonòmic de l’IRPF, i que pot introduir al Projecte de llei de dret a l’habitatge recentment enviat pel Govern a la Cambra i que es troba en la fase inicial de la seva discussió parlamentària.Un diagnòstic compartit i dues teràpies confrontades. O bé anem de nou euros en nou euros fins a l’expropiació final tal i com ens proposa el tripartit, o bé optem per compatibilitzar civilitzadament els articles 33.1 i 47 de la Constitució Espanyola (a la propietat privada i a l’habitatge) com proposem des de CiU. Estem aspectants per veure fins on arriba la mà estesa.


Activitats extraescolars CURS 2010-2011 | AFA l'Univers\nUs recordem que les activitats extraescolars s’iniciaran a partir del 4 d’octubre.\n–\tMúsica P4: Dilluns 27 de setembre de 16:30 a 18:00\n–\tAcollida matí i tarda i piscina P3 i P4: Dimarts 28 de setembre de 16:30 a 18:00\n–\tTeatre i expressió corporal P4: Dimecres 29 de setembre de 16:30 a 18:00\nLes famílies que necessitin acollida pels dies de reunió us heu d’apuntar a la llista que hi ha en el suro de l’AFA de l’escola abans del 20 de setembre. El preu de l’acollida serà de 5’50 euros que es pagaran en efectiu el mateix dia.\nRecordem a les famílies dels infants preinscrits a l’activitat de piscina a l’UBAE que han de formalitzar la inscripció a les oficines de l’UBAE abans del 17 de setembre. Cal dur: 2 fotos del nen/a, fotocòpia del carnet de vacunes, targeta sanitària, DNI si se’n té, fotocòpia de les dades bancàries si no es fa el pagament complert i comprovant del pagament de la preinscripció.\nLes famílies de P3 que volen acompanyament per a l’activitat de piscina us heu d’incriure a la llista que hi ha en el suro de l’AFA de l’escola.


Escola Jardí de l'Ateneu - Més enllà dels estudis, la vida\nMés enllà dels estudis, la vida\nCreat el Divendres, 24 Gener 2014 16:36\nDijous passat vam assistir a la primera edició d'unes xarrades organitzades des del Departament d'Orientació amb els mateixos alumnes de tercer i quart d'ESO i la inestimable participació d'una important representació dels seus pares.\nElls foren els grans protagonistes de la jornada perquè ens van explicar la seua vivència professional; tot mirant de connectar els estudis amb la vida, que mai no és linial ni tan previsible com podríem imaginar, sinó que dóna moltes voltes. Per això és tan important traure el major partit possible del nostre pas per les aules.\nAixí, comptàrem amb la presència d'una infermera, una professora d'educació infantil, una funcionària de carrera i policia local, una policia nacional, una periodista i un tècnic superior d'electricitat i electrònica a qui els alumnes no desaprofitaren l'oportunitat de transmetre alguns dels seus dubtes i inquietuds davant de tots els reptes que se'ls presenten.\nTornarem a fer una altra xarrada similar, i esta vegada tindrem el luxe de compartir la vesprada amb un enginyer, un metge, una assistenta social, una treballadora de guarderia i un tècnic d'imatge i so. Amb ells xarrarem de moltes coses més enllà dels estudis, i de la vida.


Espores - Mostrant articles per etiqueta: Jardí Botànic de la Universitat de València\nAmb motiu de la Setmana de la Ciència 2019 hem presentat part de la tasca d’investigació i del suport a aquesta que es fa des del Jardí Botànic de la Universitat de València. Amb aquesta iniciativa, volem mostrar que el Botànic és un espai de natura, però també és un jardí de ciència que us animem a conèixer. Doneu-li al play i trobareu un magnífic vídeo resum de tot el que us hem anat contant.\nIsabel Mateu, vuit anys al capdavant del Botànic\nLa professora Isabel Mateu s'agafa enguany unes vacances molt especials, les primeres sense el càrrec de direcció del Botànic després de donar el relleu a Jaime Güemes. Tanca així vuit anys de treball, gestió i coordinació en un centre de la Universitat de València molt especial, ja que combina l'activitat docent, divulgativa i investigadora, amb la recepció de milers de visitants a l'any. Parlem amb ella de tot aquest temps, de projectes realitzats, dels que han quedat en el camí, de la seua experiència.\nSeguim treballant en continguts inclusius! Fa 10 anys que la llei reconeix les llengües de signes espanyoles i ho celebrem amb un diccionari botànic en Llengua de Signes Espanyola. Aprèn 8 conceptes botànics en Llengua de Signes, és molt fàcil!\n10 PREGUNTES VERDES A... VIKTORIJA PILATOVIC\nViktorija és cantant, compositora i arranjadora i la seua veu va omplir l'auditori del Botànic el passat 16 de setembre. Dins del cicle de jazz que aquest 2017 porta per títol 'Llunàtic Jazz', Viktorija va brillar molt més que el satèlit que dóna nom al cicle. D'origen lituà, viu a València on és professora de cant en Sedajazz i ens ha confessat encara no coneix massa bé el nostre territori natural. Ha actuat i estudiat amb coneguts noms de la música com Chris Dave, Don Braden o David Berkman entre molts altres, una dilatada trajectòria que es nota dalt de l’escenari. Ara ens explica com la natura inspira la seua música contestant l'enquesta verda!\nMONOGRAFIES BOTÀNIQUES: ELS CACTUS\nEl Botànic s’ompli de punxes en aquesta setmana dedicada a la família de les cactàcies. Una exposició fotogràfica, jornada informativa i tècnica organitzada per l’Associació dels amics dels cactus i altres plantes suculentes i la presentació de la nova "Monografia Botànica, Els cactus". Vine al Botànic aquest cap de setmana!\nNORBERTO LEGIDOS, (INS)PIRAT PEL BOTÀNIC\nHui, 17 de setembre, tanquem la mostra (Ins)Pirats pel Botànic, derivada del concurs de pintura i narrativa ràpides que porta el mateix nom. Per això, us presentem el guanyador de la segona edició en la modalitat de pintura. Norberto Legidos es va emportar el primer premi i hui ens respon a unes preguntes breus sobre la seua obra i l'experiència al concurs. Phyllostachys nigra, el nostre bambú negre va ser el model perfecte per a la seua aquarel·la!\n10 PREGUNTES VERDES A... MANUEL SÁEZ\nQuien sólo conoce a Manuel Sáez por su pintura, quien además se siente irremediablemente atraído hacia ella, le imagina dedicado casi en exclusiva a sus cuadros, para lograr esa precisión que los convierte en dignos de un tratado de ingeniería artística además de en objetos bellísimos. Pero en el Botánico hemos tenido la suerte de acoger Por las ramas, su última exposición, que termina el 24 de septiembre, dedicada a otra de sus pasiones, nuestro Jardín, por lo que hemos podido conocerle mejor y saber que también acumula muchas otras. Nuestras 10 preguntas verdes se han rendido a sus respuestas.


Celades deixa la selecció sub 21 i fitxa per al Madrid com a assistent de Lopetegui\nAlbert Celades (Europa Press)\nSegons un comunicat del club blanc, Albert Celades s'incorpora al Reial Madrid com a tècnic assistent de Julen Lopetegui. La seva carrera com a entrenador està lligada a les categories inferiors d'Espanya, on ha exercit el càrrec de seleccionador sub-21 de 2014 a 2018. Amb aquesta categoria va ser subcampió d'Europa en 2017. Prèviament, Celades va dirigir a la selecció sub-16 i va estar present en els últims Mundials del Brasil i Rússia com a auxiliar del cos tècnic de la selecció espanyola.\nEl Reial Madrid inicia la pretemporada perdent\nNo obstant això, Celades ha deixat aquest estiu de formar part de la Federació. La seva falta de sintonia amb Rubiales es va posar de manifest després de la sortida de Lopetegui i al no comptar amb ell per al relleu. Va acceptar, però, el lloc de tècnic assistent amb Fernando Hierro tot i ser més gran la seva experiència a les banquetes. Finalment, i un cop eliminada Espanya, va comunicar a la Federació que deixava el seu càrrec a la sub 21, una decisió que també va veure de bon grat Rubiales.\nCelades torna al Reial Madrid per treballar, de nou, amb Lopetegui. Format a la Masia del Barça, és un dels pocs jugadors que han canviat la samarreta blaugrana per la blanca. En la seva etapa com a jugador madridista, durant quatre temporades entre 2000 i 2003 i en la campanya 2004-05, Celades va sumar 101 trobades guanyant la Novena, dues Lligues, una Copa Intercontinenal, una Supercopa d'Europa i una Supercopa d'Espanya. També va jugar al Celta i al Saragossa i va deixar el futbol en 2009, quan militava al Red Bull New York de la MLS.


L'Ajuntament de Sagunt convoca la ciutadania a guardar tres minuts de silenci per les persones que han perdut la vida a causa de la COVID-19 - Diari Millars, informació local en valencià.\nL’Ajuntament de Sagunt convoca la ciutadania a guardar tres minuts de silenci per les persones que han perdut la vida a causa de la COVID-19\nEl consistori se suma així a la convocatòria del Consell perquè demà, diumenge 19 d’abril, a les 12 hores, la ciutadania isca als balcons en senyal de respecte, condol i reconeixement de les víctimes.\nL’Ajuntament de Sagunt convoca la ciutadania perquè demà diumenge, 19 d’abril, a les 12 hores isca als balcons i guarde tres minuts de silenci en senyal de respecte, condol i reconeixement de les persones que han perdut la vida a causa de la COVID-19.\nD’esta manera, el consistori se suma a la convocatòria del Consell de declarar dol oficial en tota la Comunitat Valenciana diumenge per a honrar la memòria de les víctimes de la pandèmia i per a fer costat a les seues famílies, així com per a testimoniar l’agraïment de la Generalitat Valenciana a totes les persones que han ajudat a mitigar els efectes de la pandèmia. Per este motiu, a més, les banderes dels edificis municipals onejaran a mitja asta.\nPost més nousLa Biblioteca d’Onda descarta l’avorriment i ofereix contacontes, recomana llibres i crea concursos per als xiquets\nPost més vellsL’Ajuntament de Vila-real eleva a 4,4 milions els pagaments a proveïdors durant la crisi per la COVID-19 i abona quasi 200.000 euros a entitats socials de la ciutat


Disseny i coordinació de l’exposició “Viladrau, 100 anys de motor” - Graficser\nUn projecte de reestructuració de l’Espai Montseny de Viladrau, en què hem coordinat les feines de construcció (obres) i aspecte general (pintura i il·luminació) per acabar personalitzant una exposició retrospectiva del motor durant els darrers cent anys a Viladrau.\nEls continguts han estat elaborats pel Sr. Josep Autet, comissari de l’exposició, i l’agència JAS, encarregada de la recerca de continguts i tractament de la informació.\nDes de Graficser ens hem ocupat de la coordinació en l’adequació de l’espai, el disseny i la conceptualització de les activitats del motor durant el darrer segle utilitzant els materials més adequats a les necessitats arquitectòniques.\nEl trial neix a Viladrau, Critèrium Montseny Guilleries, biografia d’Antonio Zanini, 100 anys de competicions, Moto Club Viladrau i un plafó per a “La Gent del Motor de Viladrau”, destinat a tots els col·laboradors i aficionats del poble perquè hi puguin aportar les seves imatges. Una exposició que evoluciona constantment, que viu de la tradició però que mira amb decisió al futur, igual que ho ha fet el motor a Viladrau durant els darrers cent anys.\nexposicio 100 anys motor viladrau 1\nexposicio 100 anys motor viladrau 5\nexposicio 100 anys motor viladrau 3\nexposicio 100 anys motor viladrau 2\nexposicio 100 anys motor viladrau 4\nexposicio 100 anys motor viladrau 6\nexposicio 100 anys motor viladrau 7\nexposicio 100 anys motor viladrau PORTADA\nexposicio 100 anys motor viladrau 8


Bayram Khan - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(fa) بيرام خان\n18 gener 1501\n31 gener 1561 (60 anys)\nMort en combat\n1517 (Gregorià) –\nAbd al-Rahim Khan\nBayram Khan o Bairam Khan —en persa بيرام خان— (Badakhxan o Gazni vers 1512 - Patan, 1561) fou un noble turcman d'origen anatòlic (tribu baharlu, branca dels Kara Koyunlu) que va servir a la cort mogol sota els emperadors Humayun i Akbar on s'havia establert el seu avi i havia servit també el seu pare. Va portar el malnom de Khan Baba o Baba-am (Bon Vell). El seu pare Sayf Ali Beg havia estat governador de Gazni sota Baber.\nVídua i fill\nBairam Khan va iniciar el servei a Humayun quan aquest era governador de Badakhxan (1529) i tenia uns 16 anys. Després el va acompanyar a l'Índia i va participar en les desastroses batalles de Chausa (Čawsa) el 1539 i de Kanauj (Kannawadj) el 1540 que van suposar derrotes completes per Humayun. Va fugir i es va refugiar amb el zamindar de Sambhal però els homes de Sher Shah el van trobar; el cap afganes li va oferir passar al seu servei però s'hi va negar i va poder fugir al Gujarat, mercès a un estratagema del seu company Abu l-Kasim governador de Gwalior (que li va costar la vida).\nA la cort de Sultan Mahmud de Gujarat es va posar al servei d'aquest. Quan es va voler reunir amb Humayun va al·legar que volia anar a peregrinar a la Meca i li fou concedit permís i llavors va anar a Rajputana, va creuar el desert del Sind i es va retrobar amb Humayun a Djund (1543) una ciutat avui en ruïnes, on el desposseït emperador tractava de recuperar el tron. Humayun va anar a Kandahar a demanar ajut a son germà Mirza Askari, i on fou maltractat pel noble Tardi Beg quan Humayun li va demanar un cavall per la seva dona Hamida Banu Begam. Humayun va anar llavors a demanar ajut al xa de Pèrsia Tahmasp I i aquest va oferir a Bayram entrar al seu servei, cosa que va refusar per seguir al costat d'Humayun. En l'ofensiva d'Humayun del 1554 Bayram va guanyar diverses batalles com a comandant en cap, que van culminar amb la victòria de Maciwara (prop de Sirhind) sobre Sikandar Sur el 1555. Contra el costum no va esclavitzar a les dones i fills dels afganesos derrotats. Restaurat Humayun, Bayram fou nomenat tutor oficial (atalik) del jove hereu Akbar (de 13 anys) amb el títol de Khan Baba.\nBayram va acompanyar a Akbar al Panjab, del que el jove havia estat nomenat governador. Coneguda la mort accidental de Humayun, Bayram que estava lluitant a Lalanawr, districte de Gurdaspur, contra les restes dels Sur, va proclamar a Akbar com emperador i allí mateix el va coronar sobre un tron improvisat. Mentre el cap militar dels Sur, Himu, va atacar Delhi, d'on va fugir el governador Tardi Beg, i Bayram el va fer executar per no haver defensat la ciutat (però probablement en venjança per l'ofensa al seu senyor Humayun a Kandahar). El 1556 Bayram va derrotar a Himu a la decisiva segona batalla de Panipat (1556) i va fer matar (decapitar) al general vençut que havia estat ferit. Destruït l'exèrcit afganès, l'Índia va quedar en poder d'Akbar. Sikandar Shah, assetjat a Mankot (moderna Ramkot a Jammu) es va haver de rendir.\nEl 1557 Bayram es va casar a Jalandhar, en segones noces, amb Salima Sultan Begum, cosina d'Akbar, filla de Gulrukh (germana d'Humayun). Ja estava casat anteriorment amb la filla del cap mewat Djamal Khan, que fou la mare de Mirza Abd al-Rahim Khan (khan-i Khanan) i el territori de Mewat havia estat donat per Bayram al seu lloctinent Pir Muhammad Shirwani.\nBayram va cometre un error greu al nomenar governador de Delhi a Shaykh Gadai Kamboh, un xiïta, quan tota la noblesa era sunnita. Els nomenaments de xiïtes fets per aquest, enfrontaments menors amb Akbar sobre les seves despeses, i la seva arrogància i sobrevaloració del serveis que feia, li van fer perdre el favor de l'emperador; Bayram es va adonar que la balança de poder a la cort anava en contra seva i amb l'excusa d'anar a peregrinar a la Meca (altre cop) va posar a la seva família en seguretat a Bhatinda i va anar a Jalandhar que volia conquerir, però fou derrotat per les forces lleials a l'emperador (1560) i va haver de retornar les insígnies del seu càrrec. Fou també privat del seu títol de khan-i khanan que fou donat a Munim Khan. Es va sotmetre humildement i fou perdonat en atenció als serveis prestats i va poder anar a la Meca (aquesta vegada de veritat) però fou assassinat pel camí (a Patan o Anhilwara) per Mubarak Khan Luhani (el pare del qual havia mort a la batalla de Maciwara) el 31 de gener de 1561. No va ser ni enterrat pel governador de Patan, Musa Khan Puladi, que inicialment l'havia acollit amigablement, i va haver de ser enterrat per la caritat del poble. La seva família va poder arribar a Ahmadabad sense res més que el que portaven posat. Per compensar la seva ingratitud, Akbar va afavorir després al seu fill Mirza Abd al-Rahim Khan.\nVa escriure també poesia en turc i persa, fou un bon coneixedor de la religió (era xiïta) i va protegir els ulemes i als homes de lletres, poetes i artistes. El seu diwan fou publicat a Calcuta el 1910. Va escriure també panegírics glorificant a Humayun i Akbar.\n↑ Annemarie Schimmel: The Empire of the Great Mughals\n↑ Wheeler M. Thackston, The Baburnama: Memoirs of Babur, Prince and Emperor, 2002, xix, The Modern Library\n↑ «Rahim-Abdul Rahim Khankhana at Indiagrid». Arxivat de l'original el 2011-07-13. [Consulta: 25 novembre 2008].\n↑ Bose, Mandakranta. Faces of the Feminine in Ancient, Medieval, and Modern India, 2000.\nArticle "BAYRAM KHAN" a Encyclopaedia Iranica\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bayram_Khan&oldid=28658549»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 nov 2021 a les 17:25.


Els G-7, disposats a condonar el 100 per cent del deute dels països més pobres\n02 març 2021 09:10\nEl set països més rics, reunits a Londres, analitzaran la situació «cas per cas»\nReuters | 06 febrer 2005\nFoto de família dels ministres de Finances i caps dels bancs centrals reunits a Londres.\nEls set països més rics del món (G7) expressaren ahir per primera vegada la seva «voluntat» d'oferir un alleujament de «fins al cent per cent» del deute multilateral de les nacions pobres. Al terme d'una reunió de dos dies realitzada a Londres, el ministre britànic d'Economia i amfitrió de la reunió, Gordon Brown, assenyalà que aquesta possible cancel·lació del deute per part del Grup dels Set (G7) serà analitzada «cas per cas per a les nacions més pobres del món, incloses en la iniciativa HIPC».\nEl setembre passat, Brown ja anuncià que el Regne Unit anava a condonar la part que li correspon del deute multilateral contreta per 37 dels països més pobres del món amb el Banc Mundial (BM) i el Banc Africà de Desenvolupament, com a mitjà de pressió a la resta dels seus socis del G7. Els ministres d'Economia i els governadors dels bancs centrals de les nacions més industrialitzades (EUA, Alemanya, Regne Unit, França, Itàlia, Japó i Canadà) van admetre ahir que s'«ha de fer més» per millorar la situació dels països pobres.\nA la roda de premsa final, Brown fou taxatiu: «Londres 2005 serà recordat, en la meva opinió, com la cimera del cent per cent de l'alleujament de deute». Els països del G7 rebran una proposta de les institucions multilaterals sobre com dur a terme aquest alleujament del deute i tornaran a estudiar aquest assumpte l'abril durant l'assemblea del Fons Monetari Internacional (FMI).\nEl director gerent de l'FMI, Rodrigo Rato, presentarà llavors un informe sobre el possible ús de les reserves d'or d'aquest organisme per a l'alleujament de deute, una iniciativa que no compta amb el suport d'EUA, que està a favor d'un sistema de donacions. Tampoc no té l'acceptació de Washington la proposta de Londres de crear un Mecanisme Financer Internacional que duplicaria l'ajuda exterior fins als 100.000 milions de dòlars, que en canvi sí ha trobat el suport d'Alemanya, França i Itàlia.


Notícies - ERC demana la supressió de barreres arquitectòniques de l'estació de Renfe\nERC demana la supressió de barreres arquitectòniques de l'estació de Renfe\nL'estació de Renfe a Sant Cugat no garanteix l'accés de persones discapacitades. Per aquest motiu, ERC ha inclòs Sant Cugat en la llista d'estacions a remodelar en una iniciativa presentada al Congrés dels Diputats.\nERC ha presentat al Congrés dels Diputats una bateria de proposicions no de llei al Ministeri de Foment per suprimir les barreres arquitectòniques a les estacions de Renfe. Entre el centenar d'estacions, hi figura la de Coll Favà, a Sant Cugat.\nLa Llei d'Igualtat d'Oportunitats deixa en mans del govern espanyol l'actuació en matèria d'igualtat d'oportunitats i d'accessibilitat universal. Per això, la formació republicana ha demanat al Congrés que les estacions de Rodalies disposin de plataformes elevadores. Els republicans demanen la implicació 'urgent' de l'executiu.\nHo explica la diputada d'ERC, Georgina Oliva.\nInstem el govern, tal com està obligat per llei, a fer les reformes oportunes perquè tothom pugui accedir-hi en igualtat de condicions.\nLa proposta inclou 95 estacions de Rodalies d'onze comarques de Catalunya.


Repetiran al novembre el judici per la mort d’una noia de Lleida a Salou - Teleponent\nInici Comarques Repetiran al novembre el judici per la mort d’una noia de Lleida...\nRepetiran al novembre el judici per la mort d’una noia de Lleida a Salou\nL’Audiència de Tarragona repetirà al novembre el judici contra Claudio Augusto Santana, l’home condemnat a tres anys i mig de presó per haver mort una noia de 28 anys a Salou (Tarragonès) en un joc sexual.\nL’any passat el TSJC va estimar parcialment el recurs de la fiscalia, que assenyalava contradiccions i defectes en la redacció de les preguntes lliurades al jurat popular. El tribunal va anul·lar la sentència de l’Audiència i va ordenar la repetició del judici amb un nou jurat i un altre magistrat-president. Mentrestant, un cop va sortir de la presó, l’acusat va deixar de comparèixer als jutjats i es va dictar contra ell una ordre de crida i cerca. Finalment, el juny passat la policia espanyola el va detenir en un centre comercial d’El Ejido (Almeria).\nEl jurat va considerar provat que, tot i que l’acusat en coneixia els riscos, no pretenia ocasionar-li la mort. Segons van precisar, però, no va quedar provat durant el judici oral que la víctima acceptés la pràctica de la hipoxifília, que es porta a terme per obtenir plaer sexual mitjançant l’ofegament.\nEl veredicte assumia que, com a conseqüència del consum d’alcohol i cocaïna, el condemnat presentava efectes euforitzants que van alterar parcialment la seva percepció de situacions de risc.\nEl mateix dia a la tarda, Santana es va presentar a la comissaria dels Mossos d’Esquadra de Salou on va reconèixer haver mantingut les relacions sexuals i va explicar que va trobar morta la noia al llevar-se al matí.\nAl mateix llocs dels fets va reconèixer voluntàriament davant dels agents haver estat el causant de la mort. L’home va ser condemnat a tres anys i mig de presó per un delicte d’homicidi imprudent amb els atenuants d’afectació tòxica i alcohòlica, i el de confessió.\nLa fiscalia argumentava el seu recurs amb motius relacionats amb el trencament de les normes i les garanties processals, i infraccions legals. Un d’ells era l’existència de “determinades contradiccions en la motivació de l’acta de votació del veredicte” per part del jurat popular que, al criteri del ministeri públic, haurien d’haver comportat la devolució de l’acta.\nA més, segons la fiscalia, hi havia certs defectes en la redacció de l’objecte del veredicte -el qüestionari que es lliura al jurat- que serien motiu d’anul·lació de la sentència. En la seva resolució, la Sala Civil i Penal del TSJC ho va compartir i va tombar el procediment.\nLa principal peça en discòrdia va ser l’onzena proposició del veredicte, que exposava quatre opcions -dues de favorables i dues de desfavorables a l’acusat-. Els nou ciutadans havien de determinar si quan l’home va estrènyer el coll de la víctima amb força, la qual cosa li va produir la mort per asfíxia, sabia o no que podia matar-la, i si tenia o no intenció d’acabar amb la seva vida.\nFinalment, per sis vots el jurat va acordar que, amb aquella acció, l’acusat advertia el risc que podia ocasionar-li la mort, però no la volia matar. El TSJC va fer notar que, per a aquesta opció, no existia cap base en els escrits de la defensa ni de les acusacions.\nLa sentència del TSJC recollia també que no es va incloure cap pregunta relativa al risc que podia suposar la pràctica sexual de la hipoxifília -que la pròpia defensa havia reconegut durant el judici-, ni les cauteles que hauria pogut adoptar l’acusat per tal d’evitar la mort de la noia.\nAixò, segons el tribunal, hauria propiciat una “resposta més racional” del jurat, atès que ja havia conclòs que la noia no havia consentit aquesta pràctica, que estava amb les mans lligades i d’esquenes, que hi havia una diferència de complexió, pes i alçada molt destacables entre tots dos, i que l’home tenia experiència en aquella pràctica i era conscient dels seus riscos.\nEl TSJC va veure contradictori que el jurat assenyalés que l’acusat advertia el risc que la pràctica sexual podia ocasionar la mort de la noia, però que no la volia matar, amb el fet que la víctima volgués abandonar el domicili a partir d’una determinada hora i que aquella pràctica no fos consentida.\nSegons els magistrats, tenint en compte tots els condicionants en joc, era “indiferent” que l’home no busqués la mort de la noia per poder imputar-li un homicidi amb dol eventual, que suposaria una pena més elevada.\nArticle anteriorUna tempesta acompanyada de pedra afecta cultius de fruita del Pla d’Urgell\nArticle següentUP demana a Agricultura una valoració ràpida dels danys per la pedregada al Pla d’Urgell


Toni l' abellerol: de març 2012\nprimeres polllades de coll vert al riu Algar 31-03-2012\nel riu baixa crescut igual que la setmana passada i es que les plutges van fer que el cabal pujara i fins hui que l´aigua baixa amb foça.\nEl primer Acrocephalus scirpaceus ( boscarla de canyar) l´observa Juanma Fereira i ademés la fotografia, també nosaltres vegem una llacada d´ànec coll vert que partava 15 polllets.\nToni Mulet e Ivan Mohedano realitzem una jornada d´anellament de poques captures( 1 ex de cardenera, 2 exs de rossinyol bort, 1 ex de merla comuna, 1 ex de pit roig i 1 ex de tallarol de cap-negret).També hi ha un bon grapat d´observacions: un exemplar de blanca, tudó, estornells, agró blanc, corb marí, teuladí, 2 exs de corriol petit( per dins de la cantera),polla d´aigua, coeta torrentera, coeta blanca,polleta bastarda( observada per Juanma Ferreira),1 ex de piuleta( Actitis hypoleuca), bequeruda ,carreta taronga, verderol, xoriguer, oroneta rogenca, capellà.\nMentres tant " el Gallo " paseja amb el carro als " perxerons" i les rosselles donen un color als bancal que fa goig.\nPublicat per Toni a 11:18 Cap comentari:\nArribada dels falcies 27-03-2012\nBon matí i dins d´una pasejada pel Benacantil m´en a done que les falcies( Apus apus ) ja volen alt i de vegades pasen just les murs del Castell on els teuladins aprofiten els forat de les grosses pedres.\nEl xoriguer cria a la part nort del castell i la parella la podem observar molt junteta i la femella entra al niu i de vegades ix montant vigilancia a la cornisa de pedra.\nPublicat per Toni a 11:10 Cap comentari:\nXORIGUER CRIANT EL BENACANTIL\nbon matí puje al Benacantil per observar ocell i una ampla llista d´ocells apunte: Cul-blanc, solitari, cap negrt, gafarró, xou, cul roig, verderol, carganera, gavina coeta, puput, bec tort..etc\nPublicat per Toni a 21:51 Cap comentari:\nAnellant al riu Algar i alliberant un blauet\nVarem anar a realitzar una jornada d´anellament a pesar que les captures son més be poques: 4 exs de rossinyol bort, 1 ex de merla, 1 ex de reit i 1 ex adult i vell de teuladí també el blauet que Jose Alcaraz ha recuperat durant 2 dies i que li ho va dur AAdrian en un estat molt decaigut.\nNo podiem pensar mai que aquet au et puguera recuperar i volara com va volar cap amunt al riu en preséncia de la familia Mayor i Landete. Va valdre la pena intertar-ho.¨\npodem observar a Jose alimentant al blauet moments abans de la seua lliberació.\nEl matí finalitza per a nosaltres a la gola del riu on podem vorer: gall de canyar, ànec coll verd, fotxes comunes, cigne vulvar, mosquiters, corb marí i gavina riatllera.\nPublicat per Toni a 11:13 Cap comentari:\nPujada de nivell hídrique a la Marjal de Pego i Oliva\nHui la Marjal rebossa per tot arreu i fa gust vorer l´arribada de falcies i corbellots i també l´oroneta comuna i rogenca.Els arpellots n´encara estàn\ntratant d´alimentarse pel seu viatge que prompte realitzaran.\nEls bancals plens d´agrons i algun ànec juntament amb la seua femella pel mig dels canals, també podem vorrer al blauet i al repicatalons.\nLa cuereta groga, el mosquiter i la boscarla comuna és detectem pel senillar.\nPublicat per Toni a 11:59 1 comentari:\nCorriol petit ( Charandrius dubius ) de passa al saladar calpí 19-03-2012.\nBen matí Joan Sala i jo quedem a les salines per tal de fer fotos ben amagats i prop del fang. Pel raconet han anat desfilant una bona colla de aus: camallonga, gallineta d´aigua, ànec coll verd, rascló, pit roig,merla, estornel, oroneta, ànec blanc, ànec cullerot, fotxa comuna, flamenc( llunyà).\nCria a la part baixa dels ruis i també ho fa a les basses de reg i depuradores i rarament a les salines, per aixó creem que aquet està de passa.\nLa migració primaveral va de març a maig i la de tardor de juliol a octubre.\nPrefereix les aigües dolçes pero aguanta les lleugerament eutrofitzades.\nEs el cas de les parelles de la EDAR de la Vila Joiosa i altres basses de depuradores.\nPublicat per Toni a 22:57 Cap comentari:\nArpella ( Circus aeruginosus) al P.N de Pego i Oliva. 17-03-2011\nAquet au rapinyaire la tenim a la nostra terra durant l´hivern i quan arriba la primavera vola cap al nord per reatlizar el seu cicle vital.\nEl carrizar és la zona seua per excelència alimentant-se de peixos morts i de gallinetes d´aigua i altres preses.\nEls agrons blancs tranquilament al costat de l´arpella saben que està ocupat devorant una carronya i van a la seua.\nTambé el blauet ( Alcedo atthis) entra al seu "posadero" en diferents moment del matí mentre dura l´espera.Uns van i venen com per exemple el ànec coll verd i la femella, també el gall de canyar i les seues cries que pareixen coixins de lo grossos que et troben\nEl corriol gran resta un ratet devant nostra i aprofitem per disfrutar d´ell un moment.\nLa camallonga mascle també paseja per el nostre racó i s´en va quan l´arpella arriba.\nPublicat per Toni a 4:27 1 comentari:\n10 de març observem pollla pintada ( Porzana porzana) al riu Algar.\nLa polla pintada de vegades i observada de lluny facilment és pot confondre per un rascló, però si et fitxes bé veuràs que la base del bec la te més grossa y el bec és més curt.\nNo acostuma a eixir volant i sempre per dins de la vegetació, eixint en contades ocasions al descobert.\nAl riu se la pot observar a l´hivern i també en època de migració.\nToni Mulet, Guille Mayor i Julio Merayo la vegueren el passat 5 de març en una revissió rutinaria del riu.\nAqueta setmana Any també la ha pogut observar,Juanma Ferreira la ha fotografiat i Toni Mulet ha constatat fins a 3 exs diferents.\nPer altra banda comentar que la jornada del passat dissapte va ser fluixa en captures, ja que reinava un vent molest i a raxes.\n12 exs de mosquiter comú i un teuladi va ser totes les captures, però hi havia un grupet molt maco de gent: Any , Celia, Juanma, Carlos, Adrià i jo.\nobservacions: pit -roig, carganera, verderol, corriol menut, merla, estornel, coeta torrentera i coeta blanca, corb marí, gall de canyar, ànecs i gallinetes.\nTambé cal dir que ja hem començat la tasca d´entrevistes al homes majors que coneixien el riu abans i poden comentar els canvís que han agut a través del temps.\nCamallonga (Himantopus himantopus) arriba al saladar calpí dies abans que s´inicie la primavera.\nA les salines de Calp aquet any 1 ex de camallonga ha passat l ´hivern sempre a la voreta just al costat de la carretera, menjar n´ha tengut de sobra ja que les larves de mosquit estàn present tot l´any a les aigües de la salineta.\nPerò hui arriben 8 exs que venen a reproduir-se i ja ocupen els seus llocs de reproducció, venen en parella i algunes pareixen esgotades ja que no poden ni moure.\nL´any 2011 varem anellar en PVC més anella metàlica per tal de diferenciar-les de lluny i poder acrditar que ternayen a la cria de la temporada 2011.\nHui estaven alimentant-se a la zona on més fang hi ha.\nLa varietat devegades arriba a sorpren-mos de ocells observats aquet mati:\nun corb canta just al eucaliptus, 8 ànecs blancs dotoretgen pel mig de la salineta, el pit roig pel mig dels caminets, un puja soques als arbres més\ntupits i just al costat del carrís, les gallinetes amagades baix la vegetació palustre i les fotxes i espulgabous tarden en possar-se en moviment. Pocs corbs marins i 10 exemplars de gavira riatllera, junt a un nutrit grup de flamencs conformen una estampa de lo més agradable que puguen trobar, tant Jose Alcaraz i jo disfrutem amb l´observació d´aquet panorama natural que ens brinda el saladar calpí\nPublicat per Toni a 7:02 1 comentari:\nprimeres polllades de coll vert al riu Algar 31-03...\nPujada de nivell hídrique a la Marjal de Pego i Ol...\nCorriol petit ( Charandrius dubius ) de passa al s...\nArpella ( Circus aeruginosus) al P.N de Pego i Oli...\n10 de març observem pollla pintada ( Porzana porza...\nCamallonga (Himantopus himantopus) arriba al salad...


Passejant pel Jambo - Revista Portella\nVoltar pels escenaris del Jambo Street Music Festival és sinònim de xopar-se d’escena musical andorrana, entesa no com una moguda autòctona que implica una manera de fer i un so determinat i representatiu, sinó com una col·lecció de preciosos supervivents, músics de cor i ànima, apassionats més enllà dels límits obvis de certs esnobismes institucionals o de certa indiferència classista. Fa referència als grups i artistes que s’atreveixen a fer música al nostre país i que no pertanyen a enlloc, però que busquem emmirallar-se en tot el que els agrada i els motiva. Mai l’escena del país havia estat tan atapeïda de presència i qualitat; tantes bandes i propostes i amb tant criteri.\nAssegut al Jambo escoltant algú enredat en una versió de Dylan, em veig a mi mateix fa una pila d’anys assegut a Casa No-No de l’Aldosa escolant aquesta mateixa tonada cantada pel Mike Thompson, un paio que un bon dia va aterrar a Andorra amb la seva guitarra. En Mike es va convertir en una mena de visita obligada i va ser força la gent que corejava les seves versions de Dylan, Cat Stevens o Neil Young. I em ve al cap la primera banda andorrana que recordo, els BFM. Amb un deix stonià evident, els Bazán, Flecha i germans Medina ens feien tenir present que sí que era possible al nostre país pujar dalt d’un escenari i fer rock’n roll. Alguns ja ho havien fet abans, i així ho vam fer uns quants temps més tard.\nPenso també en les llargues improvisacions dels Trànsit, la banda dels germans Guerra -el Migue i l’Antonio- i l’Agustí Compte, a cavall entre el rock i el jazz. I qui no té al pensament la sala de festes d’Escaldes, un temple on actuaven els d’aquí i els de fora, on vaig tocar blues en públic per primera vegada, i on vaig veure i escoltar Tino Casal i Sleepy Labeef, entre d’altres.\nPassejant pel Jambo la música em porta bons records, i em demano si alguna de les bandes actuals és conscient del que nosaltres vam viure, del que passava musicalment a Andorra tres dècades enrere.\nImagino que d’aquí a trenta anys al panorama del moment tampoc ningú serà conscient del temps passat. I segurament és millor així, sempre sotmesos a una tabula rasa, sempre sense saber què tocarem i com sonarem, o quin tipus de públic cohabitarà amb el que sona.\nVa arribar la dècada dels vuitanta i amb una colla de gent vam crear Fokyllokys 6002 i, poc després, Quattro. Tot va començar en la inaguració del Col·lectiu d’Activitats del Comú d’Andorra la Vella, sota la plaça del Poble. Allí ens trobàvem un grup d’amics i coneguts per rascar la guitarra i intentar versionar Joy Division, Dire Straits o els Purple i Zeppelin. També Tequila o la Bamba. Allí ens vam ajuntar el Matute, el Jan Cartes, el Paco Bogas, el Charly Rossell, el Mark Dannau i d’altres que s’hi deixaven caure de tant en tant.\nD’un any a l’altre vam aprendre molt de música i del que significa formar part d’un grup. En aquell temps vam compartir escenari, material, coverses i birres amb els We Don’t Know dels germans Llauradó i el Jordi de Miguel, i amb la banda dels germans Marsal i el Michel Paris. I alguna més que no recordo. I vam ser testimonis de com el Xavi Dalleres musicava i cantava els poemes del seu germà al més pur estil Nova Cançó.\nAquella va ser l’època del primer Sarau, organitzat per la conselleria de Cultura, on ens vam aplegar els qui aleshores fèiem música, teatre o animació de carrer. Va ser una època moguda, fresca, heterogènia i força creativa. Pocs anys després tot es va potenciar i va deixar a la vista un bon grapat de bandes i una florida diversificació d’estils. L’inici d’un canvi en tots els sentits, una generació de músics i projectes que prenien forma d’una manera més contundent i consistent, més d’acord amb el que passava fora d’Andorra. La gent s’agrupava no només per fer rock o el que fos, també ho feia perquè tenia ben clar el que volia fer. Se sentien plenament identificats amb el que pregonaven. O aquesta era la sensació que jo tenia. L’època d’un nou rock urbà, del grunge, del metal, de l’electrònica i més…\nEls Arkham d’en Jordi Gorgues marcaven el camí a les formacions de metal que poc a poc anirien apareixent. Els germans Llauradó, amb el David Micó, s’aventuraven amb V Columna, i al mateix temps apareixia el single “Made in Andorra” amb els guanyadors d’un concurs de bandes: Presence, Drac i Strawberry Jam van ser-ne els guardonats, però hi va haver molts altres vencedors sense podi. Hi havia grups com Zilder, Smirna, Rigor Mortis, Awake, The Axle, Broncobilly’s, Profanation o Abbadie 500, entre d’altres.\nBandes seminals, un dia hi eren i l’altre es convertien en un nou projecte. Bandes creades per dues generacions de músics que continuen evolucionant i creant propostes. Esmento Oriol Vilella, Jacob Díaz, Xavi Bartrina, Lluís Cartes, Toni Mestre, Roger Casamajor, Migue Guerra, Òscar Llauradó, Edu Cabrera, Ishtar Ruíz, Landry Riba o Fano Pallarès, i paro, perquè la llista és molt llarga. D’aquest brou de cultiu han sorgit projectes de clar ressò fora del nostre país, com Hysteriofunk i sobretot Persefone. I queda molt per escriure.\nPassejant pel Jambo veig les cares d’ahir i les d’avui, i miro de comprendre el pas del temps i de com l’autèntica realitat ha anat configurant l’escena andorrana: la mestissa, la tenaç, la menystinguda, la indiferent, la veraç.


Ribó defén que les Falles són patrimoni de tots i totes\nRibó defén que les Falles són patrimoni de tots\n“Les festes de la ciutat de València són diverses, i són patrimoni de tots i totes, i el regidor Pere Fuset ha treballat de valent per elles. Per dignificar el Museu Faller, per donar suport els artistes que fan possible la festa i despolititzar l’elecció de les Falles Municipals. A més, ha promocionat la festa amb professionalitat, fins a l’àmbit internacional”. Així, nomenant molts dels avanços aconseguits en la regidoria de Cultura Festiva, amb aquests i altres arguments, ha defensat l’alcalde Joan Ribó la gestió del regidor Pere Fuset. Durant el debat plenari generat per la petició del grup Ciutadans, que ha demanat el cessament de l’esmentat edil, Joan Ribó ha reiterat que Pere Fuset té la confiança de l’alcalde i del Govern de la Nau, “per la seua incansable i encomiable tasca al capdavant de la regidoria de Cultura Festiva i perquè les Falles no són patrimoni de cap partit polític”.\nL’alcalde, que ha lamentat l’actitud dels qui “voldrien patrimonialitzar la festa, que és un moviment ciutadà de primer ordre, divers i plural”, ha qüestionat amb quina autoritat es pot demanar que s’aparte un regidor del seu càrrec quan, per exemple, “ha treballat perquè el Museu Faller siga un museu en majúscules, ha renovat el seu contingut i n’ha impulsat la difusió i dinamització, amb la programació d’activitats”.\nA més, ha continuat Joan Ribó, “Pere Fuset és qui ha aconseguit que un jurat d’experts, sense vinculacions partidistes, siga el que trie les Falles Municipals, i qui ha fet unes bases consensuades amb el Gremi d’Artistes Fallers, al que, per cert, s’ha augmentat el seu conveni amb l’Ajuntament”.\n“Parlem –ha continuat l’alcalde- d’un regidor que ha aconseguit uns cartells de promoció de les Falles amb un nivell de professionalització que ha sigut lloat per veïns, turistes i professionals del disseny. I pels fallers. I això ha tingut una repercussió com mai s’havia vist. Una promoció de la festa que ha arribat al món amb la campanya Falles UNESCO que va culminar amb la històrica Crida a la Humanitat, i amb la Cavalcada del Patrimoni, d’indubtable èxit. Amb una cobertura televisiva d’àmbit estatal i internacional mai vista”.\n“L’obertura, per primera volta en la història, del balcó de l’Ajuntament durant les mascletaes a totes les comissions falleres i a la ciutadania, i les noves línies de subvenció per a les comissions falleres, per tal de valorar les bandes de música, són altres iniciatives amb les quals el regidor Pere Fuset ha impulsat les Falles”, ha afegit l’alcalde, qui també ha recordat que la tasca desenvolupada per Cultura Festiva “per racionalitzar i afavorir la convivència durant aquestes festes, que cada vegada són més multitudinàries”.\n“El regidor Pere Fuset, amb l’equip de Junta, també ha sigut el qui ha dignificat l’Exposició del Ninot, traslladant-la de la carpa on es muntava, fins a un lloc tan emblemàtic de la ciutat com és el Museu de les Ciències. Ha recuperat actes i n’ha millorat altres cap a l’excel·lència, així com ha fet amb la Setmana Santa Marinera, les festivitats del Corpus i de Sant Vicent Ferrer, i la renovada i exitosa Gran Fira de València, que, com el Nadal, ha arribat als barris”:\n“Demaneu la dimissió de qui també ha rellançat Expojove, ha impulsat la declaració BIC de la Processó Cívica del Nou d’Octubre i ha reivindicat que les festes, per fi, siguen considerades Cultura Festiva”, ha conclòs l’alcalde, manifestament molest davant dels regidors “que han volgut polititzar els sentiments, les tradicions, la cultura popular” als qui ha aclarit: “Pere Fuset té la meua plena confiança, i la del Govern de la Nau”.\nPer la seua banda, la regidora del Grup Municipal Ciutadans, Amparo Picó, que ha presentat la moció demanant el cessament de Pere Fuset, ha assegurat que aquest edil “ha aconseguit tindre a tot el món faller en contra, a través de la polèmica i la crispació amb temes que han afectat la sensibilitat dels valencians i valencianes”. A més, ha denunciat, “l’abusiva concessió de contractes menors que ha dut a terme i el fet que haja renunciat l’assemblea de presidents de les falles”.\nA l’hora de debatre aquesta proposta, el regidor popular Fèlix Crespo ha lamentat les formes de l’actual regidor de Cultura Festiva, “a qui no li interessa parlar dels problemes que pateix el món faller”, i s’ha fet ressò “del malestar generat amb mesures com l’enquesta realitzada per a conéixer el col·lectiu faller, al que –segons Crespo- Fuset ha girat l’esquena”.\nPel que fa a aquesta enquesta, que també ha sigut objecte de debat, l’alcalde ha explicat l’interés de l’equip de govern de conéixer la diversitat d’opinions en les comissions falleres, “perquè el camí cap a l’excel·lència, o té la complicitat dels fallers de base, o serà impossible d’aconseguir”.\n“Mentre jo siga alcalde, aquest Ajuntament no destruirà les opinions de ningú, com en altres temps feien aquells que cremaven llibres, que és el que vostés reclamen ara, en ple segle 21. Totes les opinions, ens agraden o no, són importants. I clar que són rellevants les opinions dels fallers de base!”, ha resolt Joan Ribó, en recordar que quan el PP governava també feia enquestes “però, la diferència, és que no les publicaven”.\nEn debatre al Ple l’esmentada enquesta, que –tal com ha informat l’alcalde- van realitzar el 87% de les persones que havien sigut convidades a omplir-la, el regidor de Cultura Festiva, Pere Fuset, ha recordat que el 99,6% d’ells la van completar, “de forma lliure, anònima i voluntària”; una dada que li ha servit per a demostrar l’absència de polèmica entre els fallers “més enllà dels comunicats incendiaris del PP”.


Unes 150 persones s'han concentrat aquest divendres davant les portes d'IQOXE per reclamar més seguretat a les empreses químiques de Tarragona i per recordar la víctima de l'accident laboral de dimecres a...\nEl Servei Català de Trànsit ha informat que el conductor d’una motocicleta s'ha mort en un accident a l’A-7 a Vila-seca (Tarragonès), aquest dimarts al matí. Amb aquesta víctima, són 39 les persones...\nUGT i CCOO convoquen l’AEQT a una reunió d’urgència sobre l’accident mortal a la Pobla de Mafumet\nUGT i CCOO han convocat l'Associació d'Empreses Químiques de Tarragona (AEQT), a una reunió d'urgència de l'Observatori Sindical de Seguretat, on hi prenen part els tres agents. Els sindicats volen avaluar...\nLa Setmana Santa es tanca amb sis víctimes mortals a les carreteres catalanes\nUn total de sis persones s'han mort aquesta Setmana Santa en sis accidents a les carreteres catalanes, segons el balanç provisional del Servei Català de Trànsit (SCT). Aquesta xifra és lleugerament superior...\nUn home es mor a Salou en caure d'una grua mentre talava un arbre\nAgents dels Mossos d'Esquadra de la comissaria de Salou han rebut avís a dos quarts d'1 del migdia d'aquest dimarts que s'havia produït un accident mortal en una empresa encarregada de talar els arbres en una...\nUna dona ha mort aquest dilluns al vespre en el sinistre amb un camió bolcat a l'AP-7 en terme municipal d'Altafulla (Tarragonès). En un primer moment s'havia indicat que l'accident havia tingut lloc a...\nLa conductora morta en l'accident d'Alcover és una veïna de Reus\nUna conductora d'un turisme de 30 anys de Reus ha mort aquest dissabte al migdia en xocar amb un camió a la C-14, al seu pas per Alcover (Alt Camp), segons ha informat el Servei Català de Trànsit. El...


El masoquisme de TV3 i Catalunya Ràdio convidant els periodistes de l’odi contra Catalunya - follimfollam.cat\nEl masoquisme de TV3 i Catalunya Ràdio convidant els periodistes de l’odi contra Catalunya\nCal convidar a periodistes de l’odi als mitjans públics catalans?\nMalgrat que els critiquen a base de moltes infàmies, els periodistes d’aquest grup comunicatiu no deixen de participar en els diferents programes de la ràdio i televisió publica catalana, David Basteiro participa al FAQS, Laura Fabregas (FAQS, Catalunya migdia), Manuel Manchón (FAQS, Catalunya Nit i altres) o Alejandro Tercero (Mati de Catalunya Ràdio). “Comisarios, incendiarios y bufones: los siete jinetes del odio de TV3” un acusació contra els periodistes dels mitjans catalans sense cap mena de justificació.\nLa major part de les seves intervencions generen indignació per les falsedats que diuen i en regla general per la poca preparació que mostren en les seves intervencions. Fins i tot, els mateixos periodistes atacs quant els tenen davant en el programes no els hi pregunten per aquestes indecències.\nAixò si, si l’atac es a periodistes de la caverna mediàtica, encara que siguin anònims, aleshores reben la solidaritat de quasi tothom.\nDiferents maneres de veure les coses, uns són criminalitzats públicament i no passa res, fins i tot els mitjans on treballen aquests periodistes conviden i paguen a suposats periodistes de la caverna en una acció de sadisme i masoquisme inexplicable. Diuen que és per garantir la pluralitat.\nTags: Crónica GlobalEl Español


El Consell concedix la condecoració de Plata al mèrit policial al Capità de la Companyia d’Alacant i al Caporal de l’Equip Roca de Calp – Ràdio Pego\n25 de setembre de 2017 Sara Garcia 0 Comment Equip ROCA Calp, Reconeixement\nUna petició que es va presentar al plenari ordinari de maig de 2017 per part dels grups socialista i Ciutadans de Pego Independents a instància del regidor d’Agricultura, Andreu Dominguis i que va rebre el suport de tota la corporació pegolina. Destacava aquella petició «el gran esforç humà» que realitzen els integrants dels equips ROCA, en concret en la zona de la Marina Alta.\nDissabte 23 de setembre, a la Ciutat de València el Consell va concedir les condecoracions i distincions de la Generalitat al mèrit policial de la Unitat del Cos Nacional de Policia adscrita a la Comunitat Valenciana. En esta ocasió, l’alcalde de Pego hi va estar present perquè entre les concessions atorgades es trobava la petició realitzada per l’Ajuntament de Pego a l’equip ROCA de Calp.\nEn el plenari de maig de 2017 es van presentar moltes mocions, entre elles, els socialistes de Pego i Ciutadans de Pego Independents, a instància del regidor d’Agricultura, Andreu Dominguis, van presentar una que proposava «sol·licitar a la Conselleria de Justícia la concessió de la condecoració al mèrit policial per a l’equip ROCA de la Guàrdia Civil de Calp amb base en El Verger».\nLa moció, que va ser llegida per l’alcalde, Enrique Moll i recordava que «Les unitats ROCA van ser creades pel Ministeri de l’Interior per a previndre els robatoris en instal·lacions agrícoles i ramaderes de les zones rurals. La seua funció principal és la prevenció i investigació dels fets delictius ocorreguts en les explotacions agrícoles i ramaderes de la comarca. Fonamentalment durant les campanyes de recol·lecció dels cultius. Però també investiga altres tipus de delictes contra el patrimoni i l’ordre econòmic en l’àmbit rural, destacant els robatoris en cases de camp, sostraccions de ferramentes i eines de conreu, així com coure i altres tipus de metalls que es venen en el mercat negre».\nPosant el focus més a prop, a la zona d’influència de la localitat, Moll destacava «el gran esforç humà que, per part dels integrants d’estes unitats, en concret la que opera en la zona de la Marina Alta» es realitza, atenent que tot i comptar «amb escassos mitjans humans i materials, han aconseguit resoldre centenars de sostraccions. I sobretot, controlar els robatoris de taronges que tant afecten el nostre municipi».\nEste equip ROCA està integrat pel capità Diego Sàez Aguilar, el cap primer José Luís Álvarez Pic i els guàrdies civils Miguel Ángel Ramos Meira, Víctor Manuel Muñoz Alcaraz i Sergio Fernández Fernández.\nDissabte, el Consell va atorgar la Condecoració de Plata de la Generalitat al mèrit policial al Cap de Companyia d’Alacant, el Capità Diego Evaristo Sáez Aguilar i al Cap de l’Equip Roca de Calp, el Caporal 1r José Luis Álvarez Pic.\nD’altra banda, en l’àmbit comarcal també podem dir que es va concedir la Distinció honorífica de la Generalitat al cos de la Policia Local de Dénia (Alacant).\nLes condecoracions, els diplomes de reconeixement a la trajectòria professional i les distincions honorífiques concedides en este decret tenen caràcter vitalici i no comporten pensió o cap recompensa econòmica per part de la Generalitat.\n← El Pego és líder del grup VII de Primera Regional\nLa Regidoria d’Urbanisme estalvia 46.900€ anuals en consum d’energia →


Empresa | Ecobuslom\nEmpresa de nova creació dedicada al reciclatge de tota mena de residus, així com de la seva valoració situada a Sant Celoni . Especialitzada en reciclatge informàtic, com també de mòbils mitjançant la ubicació en diferents punts de botigues de mòbils d’uns contenidors per la recollida de aquests aparells.\nQuè faig amb els meus residus electrònics? Com tractar amb seguretat els residus dels teus aparells electrònics?\nEn les llars comptem amb cada vegada més tecnologia, que a més renovem amb freqüència. Si aquests residus no són rebutjats correctament, poden arribar a ser perillosos per a nosaltres i per al medi ambient.Si aquests components tòxics (sobretot metalls pesats, com a mercuri i cadmi) s’aboquen a la naturalesa incontroladament, l’aigua de la pluja pot arrossegar els metalls cap als cursos subterranis d’aigua i des d’aquests, cap als rius i el mar, amb la possible afectació d’éssers vius.\nDipositi els seus residus informàtics en Punts Nets de recollida gestionats per Ecobuslom,S.L.\nAprofita al màxim el temps de vida útil dels aparells electrònics i quan decideixis desfer-te d’ells, fes-ho de manera segura!\nCóm realitzar el reciclatge d’equips Informátics?\nRecomanem que es posi en contacte amb ECOBUSLOM,S.L. per a qualsevol servei de reciclatge d’equips informàtics ja que són productes molt contaminants si no són reciclats de la manera correcta. Sempre ha d’assegurar-se el client que totes les dades personals que tingui en el disc dur copiar-los i eliminar-los del sistema, ja que no tornarà a recuperar-los. Comprovi a més tots els components pertanyents als equips informàtics i adjunteu-los per procedir al reciclat de tots junts. Sí també desitja reciclar el sofware de l’ordinador inclogui la llicència d’aquest sofware el CD d’instal·lació.\nQuè pot fer amb els equips informàtics que no utilitza?\nSi té un equip informàtic que està en bon estat de funcionament i no l’utilitza el millor que pot fer amb ell és reciclar-ho. Telèfons, televisors, equips informàtics i molts més poden reciclar-se. Aquest reciclatge ajudarà al medi ambient i a no tenir productes escombraries dins del nostre entorn. A més, aquests equips informàtics disposen de material elèctric i electrònic que pot ser reciclat i reutilitzat. Els equips informàtics poden contenir una gran varietat de materials que poden ser separats per al reciclatge i la utilització en nous productes com a plàstics i metalls. Amb tots aquests esforços estalviem en recursos i energia. Si aquests no es realitzen correctament, el reciclatge dels equips informàtics poden acabar en abocadors i abocar substàncies perilloses i contaminants capaces de filtrar-se i causar la contaminació en l’aigua o en l’ambient, perjudicar de manera perillosa la fauna i la flora i també la salut humana.\nGestió de vehicles fora d’ús.\nGestionem la recollida de tota classe de vehicles per desballestament. Fem la tramitació de baixa de vehicles per DGT. Es farà la valoració segons el vehicle.\nEmpresa de reciclatge a Sant Celoni, Llinars,Barcelona, Girona, Vallès Oriental,Cardedeu,Santa Maria de Palautordera,Sant Esteve,Hostalric,Gualba,Breda,Vallgorguina


A la primera pregunta, crec que va ser una antologia poètica d'Antonio Machado. I aprendre'm alguns poemes d'escola com "el barranc dels Algadins" de Teodor Llorente o algun fragment del Canigó de Jacint Verdaguer.\nBen aviat em vaig adonar de la meva necessitat d'escriure, sobre els 11 anys, encara que en aquella època de forma romàntica vaig utilitzar el català, molt macarrònic, els meus coneixements eren molt dolents donades les deficiències educatives de la ciutat de Santa Coloma als anys 70, tenia la sensació de ser el darrer escriptor en llengua catalana i gairebé el darrer catalanoparlant.\nLa inspiració no existeix, existeix la feina ben feta, la fermesa i l'amor per allò que es fa, tinc poca fe en les abstraccions metafísiques sobre la creació, cal mirar més a prop, el món que tenim al davant és ple de sorpreses.\n4. Quin autor de la literatura t'ha marcat més?\nL'Edip a Còlono de Sòfocles, en Virgili i les seves Geòrgiques em semblen d'una extraordinària vitalitat, també m'agrada molt Lucreci, les metamorfosis d'Ovidi, entro més en March que en Llull i Dante és el punt de sortida de la literatura mediterrània que coneixem ara.\nVaig néixer, créixer, multiplicar i morir, el verb sempre ha estat una excusa.


SFxI: Carta de Junqueras a la militància d’ERC: «Puigdemont també és el nostre candidat»\nCarta de Junqueras a la militància d’ERC: «Puigdemont també és el nostre candidat»\nÉs imprescindible continuar amb la voluntat de sumar i sumar per disposar d’una veritable palanca de canvi polític i social, sempre amb generositat, amb una comunió de sensibilitats per posar-les totes al servei d’una societat justa i neta i d’un país que avui acarona la idea de ser una República. I poder exhibir un partit de gent honrada i honesta no és mai menor. No ens hauríem de cansar de dir-ho sempre i a tothora: 85 anys d’història i ni un cas de corrupció. I no serà perquè no ens han buscat. Tant és així que han intentat, el mateix Ministeri de l’Interior, fabricar proves en contra nostra. I ni així. La gent d’ERC ens podem equivocar –no som immunes als errors– però el que no hem fet mai és posar la mà a la caixa. És transcendental que la nostra també sigui una força ètica. Aquesta és la nostra legitimitat per denunciar la indústria de la corrupció que és avui el PP. La corrupció a Catalunya també ha fet mal a les files del sobiranisme –per molt que hagi estat maximitzada i explotada sense rubor per l’Estat– i ha neutralitzat una basa molt important davant d’aquest Estat, que ha rebatut la seva corrupció estructural apel·lant a la corrupció a Catalunya, per poca que fos.\nSabeu perfectament quina és la meva opinió i com crec que hem de concórrer a les eleccions: passem tres rasclets que no deixin ningú al marge, vist també que no quallava una candidatura que inclogués totes les sensibilitats. En tot cas, sigui com sigui, feu la feina i endavant. Cap fórmula és màgica, però. Per tant, obvieu tota baralla –no participeu de polèmiques que només desgasten i que ja hem viscut–, perquè és una irresponsabilitat que ens distreu de l’únic que és imprescindible: tots a votar, tots els demòcrates que facin un pas endavant i a omplir les urnes de dignitat i esperança. Tal com va passar l’1 d’Octubre quan la ciutadania, en comunió amb el seu Govern i institucions, va fer possible el que semblava impossible. Aquesta és l’única fórmula màgica perquè és l'única eficaç, tots a votar. Creure-hi i votar massivament.


Agència | apple tree communications\nEnEsCa AgènciaApple treeServeisEquipClientsBlogContacte Agència\n“A qui a bon arbre s’acosta, bona ombra el cobreix”.Refrany popular d'El Quixot, capítol XXII, 2a part.(Traducció de Josep Pons i Lluch, 1993) apple tree va néixer amb la idea de ser com aquell arbre, amb arrels profundes i aferrades a la terra, amb una base, un tronc fort que ens sosté, branques altes que arriben cada vegada més lluny… i sempre ple de pomes: idees fresques, noves i temptadores.\nEns dediquem a dissenyar i executar estratègies de comunicació amb un alt retorn per als nostres clients. Per això creem programes de comunicació i relacions públiques, esdeveniments corporatius de gran format, campanyes online als mitjans socials i accions de màrqueting experimental.\n“L’equip de apple tree ha estat molt proper i ha sabut adaptar-se en tot moment a les circumstàncies, resolent amb molta imaginació determinats moments clau per al desenvolupament dels premis. És important destacar que hem comptat amb un gran equip, no tan sols per a la cerimònia, sinó també per a la ‘Jornada Eficacia’ que s’ha celebrat per primera vegada aquest any” Juan Ramón Plana, Director General de la Asociación Española de Anunciantes “Els valors de apple tree per nosaltres són clars: aportació estratègica, solucions creatives i vocació de servei al client. A més té present les noves formes de comunicació i formen al client en el seu ús. És una agència amb la que et trobes molt còmode i tranquil treballant.” Cesar Vacchiano de la Concepción, President & CEO de Grupo Consultores “He treballat amb apple tree en moltes ocasions i per a mi són extraordinaris pel que fa a pensament estratègic i creativitat: sempre em sorprenen agradablement.”\nHans de Visser, General Manager Marketing, BMW Motorrad “apple tree ha estat decisiva en la creació d’un d’esdeveniment amb un format nou i fascinant per a l’entrega dels Global Mobile Awards, dins del Mobile World Congress. Enguany ens ha ofert una producció de categoria internacional, dirigida amb gran precisió i molt entretinguda, que reflecteix perfectament l’energia i l’agitació que viu avui la indústria del telèfon mòbil.” Mark Smith, Marketing Director, GSMA "apple tree és més que la nostra agència de comunicació: és el nostre soci estratègic. Treballem junts en reptes com el rellançament de la nostra marca i la reputació corporativa." Ferran Soriano, CEO de Manchester City FC “apple tree entén les necessitats estratègiques i comunicatives i les accions below the line de la nostra marca. És una agència àgil i creativa que afegeix valor i s'integra a la nostra estructura com un equip intern.”\nJesús Ramírez, Maxxium Brand Manager “Ens agrada treballar amb apple tree perquè ens ofereixen solucions innovadores i d'alta qualitat.” Jaume Masana, Conseller Delegat de Catalunya Bank Top


UN PREMI EUROPEU PER UN PROJECTE ETWINNING SOBRE L’OLI DE PALMA | INS Jaume Callís\nEl projecte “The Truth Behind Palm Oil”, realitzat per alumnes de 3r B durant el curs 2017-18, juntament amb un centre italià, el ICS “Fra’ Ambrogio da Calepio” di Castelli Calepio, i un centre lituà, el Petro Armino High School de Marijampolé, ha resultat guanyador d’un Premi Europeu eTwinning, en la categoria de 12-15 anys.\nFellicitats a les professores i alumnes participants!!!!\nAquí podeu trobar informació sobre els premis, en la seva publicació en el web del Servei Central eTwinning a Brussel.les, on es fa menció especial al projecte al tractar sobre el tema de l’any 2019, Participació Democràtica. També s’ha publicat al web del Servei Nacional eTwinning\nPodeu veure el treball fet en el nostre Twinspace públic. També hi podeu accedir des del menú esquerra del nostre web, clicant sobre el logotip del projecte.\nUs deixem amb algunes imatges del projecte.\nel programa del projecte\nuna convenció virtual!\nels alumnes parlen sobre diferents aspectes de l’oli de palma\nnúvol de paraules sobre el tema\nvideoconferència amb Lituània


Aliments Ecològics. Etiquetatge i garantia | PROECO\nAquest mètode de producció no utilitza substàncies químiques de síntesi, com pesticides o fertilitzants, amb l’objectiu d’obtenir aliments naturals, saludables i amb totes les seves propietats nutritives.\nLa producció agroalimentària ecològica està regulada per una normativa de la Unió Europea, que estableix les exigències en el camp de la producció vegetal i animal, l’elaboració i comercialització de productes alimentaris, així com el sistema d’inspecció, la certificació i l’etiquetatge. El resultat és que els aliments ecològics estan sotmesos a uns controls molt estrictes, realitzats per entitats de certificació autoritzades i degudament acreditades. A Catalunya, la inspecció i certificació dels aliments ecològics les realitza el Consell Català de la Producció Agrària Ecològica.