(Solucionat) Fallout 3 es congela a Windows 10: controlador fàcil - Problemes Del Programa\nPrincipal Problemes Gràfics Error De Pantalla Blava\n(Resolt) Fallout 3 es congela a Windows 10\nSi el vostre Fallout 3 GOTY continua congelant-se aleatòriament quan jugueu al joc, aquesta guia està escrita per a vosaltres. La publicació us proporciona cinc mètodes per solucionar el problema\nFallout 3 és un joc antic però clàssic. Tot i que Fallout 3 es pot instal·lar i reproduir a Windows 10 (llegiu Aquest article per saber com), és possible que pugueu trobar el problema de congelació de tant en tant en qualsevol moment aleatori.\nAquí teniu alguns mètodes que us poden ajudar a desfer-vos d’aquest problema de congelació.\nHi ha cinc solucions que han ajudat molts jugadors a resoldre el seu problema de congelació. No cal provar-los tots; només cal que baixeu de la llista fins que trobeu el que us funcioni.\nMètode 1: juga en mode Windowed\nDe vegades, el problema de congelació del joc es pot solucionar fàcilment canviant les opcions de visualització del joc. Juga al joc en mode Windowed quan et trobis bloquejat. Aquest mètode us permet jugar durant hores sense congelacions.\nReinicieu el joc i comproveu si es congelarà o no.\nNota : Si utilitzeu monitors dobles, desactiveu-ne el segon Configuració de la pantalla de Windows .\nMètode 2: editeu el fitxer de configuració\nSi seguiu la guia per instal·lar el joc correctament, podeu editar el fitxer de configuració per resoldre el problema de congelació.\nMètode 3: Canviar compatibilitat i executeu Fallout 3 com a administrador\nEl problema dels privilegis podria ser el motiu pel qual es bloqueja Fallout 3. Amb accés d’alta integritat, Fallout 3 pot fer un ús complet de les seves funcions, així que executeu-lo com a administrador per veure si això soluciona els vostres bloquejos.\ncom configurar el micròfon logitech g230\nMètode 4: actualitzeu els controladors de la targeta gràfica\nÉs molt important actualitzar els controladors de la targeta gràfica. Windows 10 no sempre proporciona la versió més recent. Però amb conductors obsolets o incorrectes, és possible que el joc es bloquegi. Per tant, és molt important que els conductors estiguin actualitzats per obtenir una millor experiència de joc.\nOpció 1: manualment - Necessitareu coneixements informàtics i paciència per actualitzar els controladors d’aquesta manera, ja que heu de trobar exactament el controlador adequat en línia, descarregar-lo i instal·lar-lo pas a pas.\nrisc de pluja 2 estavellar-se\nMètode 5: Torneu a instal·lar Fallout 3\nSi cap de les solucions anteriors no funciona, és hora de desinstal·lar Fallout 3 i tornar-lo a instal·lar. El fitxer del sistema malmès pot ser el motiu de la congelació. Feu una desinstal·lació neta i, a continuació, descarregueu el joc i seguiu les instruccions guia per configurar el joc.\n(DESCÀRREGA) Controladors Insignia per a Windows | Ràpid i fàcil\nNo s'ha pogut inicialitzar Direct3D (solucionat)\ndescàrrega de programari de captura de vídeo USB Easycap\nkotion cada micròfon g2000 no funciona ps4\nel flaix no funciona a Windows 10 cromat\nLa comunicació de la impressora lexmark no està disponible\nels altaveus del meu portàtil són cruixents\nno trobo Windows 10 de wifi


L'Eliana instal•larà fins a tres Punts Violeta durant les celebracions de Falles - Noticias CAMP DE TURIA\nL’Ajuntament de l’Eliana continua amb les accions integrades dins del Programa Municipal de Foment de la Igualtat i Prevenció de la Violència de Gènere especialitzat en família, dona i persones menors d’edat, a través de l’establiment de Punts Violetes en diferents actes de les festes falleres.\nAixí, dissabte que ve 14 i dimecres 18 s’instal•laran els estands de referència segura en els esdeveniments d’oci nocturn de la Falla Antic Molí-Les Casetes, mentre que el dimarts 17 es col•locaran en la Falla El Mercat. Tots ells estaran presents durant les discomòbils que concentren a una major afluència de públic jove en la localitat, que buscarà així sumar-se als municipis lliures de violències sexistes durant les Falles.\nEl termini per a participar com a voluntari estarà obert fins dimecres que ve 11 de març i haurà de sol•licitar-se a través del Registre d’entrada de l’Ajuntament o enviant un correu electrònic a l’adreça inmab@leliana.es, indicant en l’assumpte “Voluntariat en Punt Violeta”. En la sol•licitud s’haurà de justificar l’assistència a les jornades formatives en Punts Violeta o la formació específica en temes d’Igualtat o Violència de Gènere.\nL’edil d’Igualtat, Cocha Montaner, ha convidat a participar en algun dels estands que tenen com a objectiu sensibilitzar especialment als joves a través de dinàmiques de perspectiva de gènere, informació i marxandatge. I ha recordat que aquests llocs estaran presents en les grans cites festives que se celebren a l’Eliana aquest 2020, des de les Falles fins a la Nit de cap d’any, passant per les Festes Majors de juliol.


Felip VI fa públic un patrimoni de 2,6 milions en comptes, art i joies - Diari de Girona\nFelip VI fa públic un patrimoni de 2,6 milions en comptes, art i joies\nEl Rei declara que no disposa de propietats immobiliàries ni de diners a l’estranger i que la majoria dels estalvis els té en dipòsits i fons\nFelip VI ahir durant un acte amb magistrats. | EUROPA PRESS\nFelip VI va decidir donar a conèixer ahir el seu patrimoni per respondre a la «demanda de regeneració pública» i fer la Corona «mereixedora del respecte i la confiança dels ciutadans». La Casa del Rei va informar que el monarca en aquests moments té 2.573.392 euros, dividits en 2.267.942 en dipòsits en comptes corrents o d’estalvi, i 305.450 en «objectes d’art, antiguitats i joies de caràcter personal». El Rei no té propietats immobiliàries ni fons a l’estranger, van concretar fonts de la Zarzuela.\nÉs la primera iniciativa de pes que el cap de l’Estat pren després dels escàndols del seu pare, Joan Carles I, per la seva fortuna oculta en paradisos fiscals. L’última mesura per regenerar la institució la va aprovar el juny del 2015, quan va retirar el ducat de Palma a la seva germana Cristina, imputada llavors en el cas Nóos que va portar a la presó el seu marit, Iñaki Urdangarin.\nSegons fonts de la Casa del Rei, el patrimoni de Felip VI està «principalment constituït» per les retribucions que ha percebut dels pressupostos de la Zarzuela durant els darrers 25 anys. Primer, com a Príncep d’Astúries, des del 1998, quan el seu pare, Joan Carles I, li va començar a donar una assignació, i després, a partir del 2014, com a cap de l’Estat. Aquestes retribucions han pujat a una quantitat bruta de 4.275.796,94 euros, dels quals cal deduir les retencions fiscals practicades i els impostos satisfets durant els cinc lustres.\nLa Zarzuela va descartar que la reina Letizia, que també percep una assignació de diners públics, faci públic el seu patrimoni perquè no ostenta «la titularitat de la Corona». Els assessors del monarca rebutgen que Felip VI informi anualment d’aquest assumpte i no aclareixen quina regularitat tindrà aquest tipus d’informació.\nJaime Alfonsín, cap de la Casa del Rei, va avançar aquesta decisió al Govern i a diversos grups parlamentaris del Congrés. Va excloure els que no respecten «el consens de la Constitució del 1978», en concret ERC, Junts, Bildu, la CUP i BNG. Fonts de la Zarzuela van concretar que ho han fet així perquè han seguit el «criteri» establert per l’exvicepresidenta Carmen Calvo quan va dir, segons aquestes fonts, que només consultaria amb els partits «constitucionalistes» la possibilitat d’«elaborar una llei de la Corona» . A Unides Podem el va donar per informat a través del contacte amb l’executiu, ja que forma part del Govern de coalició.


Traducció de comunicats de premsa en la combinació català-francès: Barcelona | LinguaVox\nLinguaVox: especialistes en traducció de comunicats de premsa a Barcelona\nLinguaVox ofereix traducció de comunicats de premsa a clients de Barcelona i d'arreu del món.\nConfieu en el nostre servei de traducció de comunicats de premsa\nLinguaVox gestionarà el vostre projecte de traducció de comunicats de premsa amb rapidesa, professionalitat i confidencialitat.\nQuan sol·liciteu un pressupost gratuït de traducció de comunicats de premsa, podeu estar segur que el vostre projecte el gestionarà un coordinador de projecte qualificat, atent i amb experiència, qui respondrà a qualsevol dubte que pugueu tenir, dedicarà el temps que calgui a enviar-vos una oferta personalitzada i explicar-vos-la detalladament sense compromís, i tractarà els vostres documents amb la màxima confidencialitat.\nEl vostre projecte de traducció de comunicats de premsa en la combinació català-francès està en les millors mans\nLa nostra empresa de traducció només treballa amb traductors experimentats que tradueixen a la seva llengua materna. Això és particularment important en el cas de la traducció de comunicats de premsa.\nEls nostres lingüistes tenen estudis universitaris superiors, normalment en traducció i interpretació; viuen o tenen contacte quotidià amb els seus països d'origen i les seves llengües maternes, i estan en disposició de traduir al/a l' francès el vostre projecte de traducció de comunicats de premsa.\nLa majoria dels nostres traductors de Barcelona i d'altres llocs són especialistes en traduccions tècniques, jurídiques, mèdiques o empresarials. El vostre projecte de traducció de comunicats de premsa en la combinació català-francès sonarà tan natural en francès que el lector no percebrà que la llengua de partida era el català.\nGràcies al nostre equip de traductors especialitzats, distribuïts arreu del món, gestionarem el projecte de traducció de comunicats de premsa que ens encarregueu amb total garantia de qualitat.


Josep Pastells - Inventari de sensacions - Pàgina 3\nUn repte, potser un destí (109)\nPublicat el 5 de març de 2008 per giusepe\nPer fi he tingut l’oportunitat de llegir alguna cosa de Manuel Puig (Buenos Aires, 1932- Cuernavaca, 1990) o, per ser més precís, podria dir que finalment he tret temps de no sé on per llegir un parell de novel.les que m’han agradat més del que esperava: Boquitas pintadas i El beso de la mujer araña. Acostumat com estic, per raons de feina, a llegir autèntiques porqueries que pretenen passar per literatura, capbussar-me en l’obra de Puig ha estat una experiència molt refrescant. Havia llegit que era romàntic i passional, però he estat incapaç de detectar en els seus textos una sola carícia que no es desfés en retrets o un sol petó que no conduís al penediment. En Puig el plaer és una excusa per ferir i desencadenar culpes, una força poderosa que du a la mentida i la traïció.\nAquest matí, després d’un rodatge suau de vint-i-cinc minuts, he fet sis sèries de mil metres i, després, dos quilòmetres més molt a poc a poc. Llevat del vent, fred i desagradable, d’aquells que et vénen de cara prenguis la direcció que prenguis, les sensacions han estat prou bones.\nUn repte, potser un destí (108)\nPublicat el 4 de març de 2008 per giusepe\nTot i que després de fer periodisme -o ciències de la informació, com es deia llavors- vaig completar un curs sencer de ciències polítiques i actualment em guanyo la vida en un setmanari que es nodreix bàsicament d’afers polítics, tot i ser conscient que la política -o aquest complex joc d’estratègies, mentides i disbarats que anomenem política- té força a veure amb el progrés i l’evolució de la societat en què ens ha tocat viure, he de confessar d’una vegada que no m’agrada la política.\nEl debat d’ahir a la nit entre Zapatero i Rajoy, per exemple, em va semblar tan poc apassionant que he d’admetre que, quan acabava de començar el quart bloc temàtic, em vaig quedar adormit. És ben possible que fos una conseqüència parcial del cansament del dia anterior, quan vaig córrer 31 quilòmetres i en vaig recórrer 750 més per arribar al costat de la meva estimada, però no tinc cap dubte que també té molt a veure amb la falta de trempera de dos polítics que no obtindran el meu vot. Això sí, si fos indispensable triar-ne un dels dos em decantaria per Zapatero, però sent conscient que en cap cas em deixarà satisfet amb la seva gestió. Quatre anys com a president dels espanyols -i també, per molt que ens pesi, dels catalans, per sobre del Montilla de torn- són més que suficients per avaluar-lo i només cal mirar enrere per treure les nostres pròpies conclusions.\nGuanyarà la democràcia, afirmen els més optimistes. Hi perdrem tots plegats, afegeixen els més sarcàstics. Ja veurem què passa, dic jo. I em pregunto: algun dia podrem veure debats que ens apassionin entre polítics que ens semblin propers? Algun dia tindrem la sensació que donem el nostre vot a algú que s’ho mereix, a un polític competent que sabrà dirigir la nau més enllà de les tempestes?\nUn repte, potser un destí (107)\nPublicat el 3 de març de 2008 per giusepe\nAhir al matí vaig completar el rodatge més llarg que he fet fins ara en la preparació de la marató. De la Creueta als Àngels, anada i tornada, i de la Creueta a Quart per la via del Carrilet, també anada i tornada. Una miqueta més de 31 quilòmetres en dues hores i tres quarts. El ritme supera per poc els cinc minuts i vint segons per quilòmetre, de manera que seria perfecte per dur-lo el dia de la prova i encara em deixaria marge per reduir-lo a sis minuts per quilòmetre els últims 11.195 metres i acabar la marató en menys de quatre hores, el meu gran objectiu. En qualsevol cas, i deixant de banda el temps, crec que cada cop tinc més opcions de córrer fins al final els 42.195 metres. Ho dic perquè, exceptuant unes molèsties a les plantes dels peus i al quàdriceps esquerre, he sobreviscut en força bon estat a la cursa del diumenge.\nUn repte, potser un destí (106)\nPublicat el 29 de febrer de 2008 per giusepe\nAquest migdia m’ha trucat la meva germana per dir-me que el diumenge es fa la mitja marató de Banyoles. Com que seré a Girona, em podria anar bé fer-la, però encara no sé si la inscripció continua oberta. Si no fos així, possiblement em decantaré per un rodatge de 25 ó 30 quilòmetres per la zona dels Àngels.\nFa força dies que, per raons laborals, estic molt encallat en el tema de l’escriptura. No em refereixo pas al bloc, que d’una manera o altra vaig tirant endavant de dilluns a divendres, sinó al vessant més literari de la qüestió, els projectes de contes i novel.les que tinc entre mans. M’agradaria escriure textos híbrids, polifacètics i polifònics, que només insinuïn però alhora ho diguin quasi tot. M’agradaria aprofundir en la incomunicació entre éssers humans amb perspectives radicalment diferents, potser oposades, d’una mateixa situació. A veure què.\nUn repte, potser un destí (105)\nPublicat el 28 de febrer de 2008 per giusepe\nL’argentí Raúl Brasca (Buenos Aires, 1948) és un dels grans estudiosos d’un gènere narratiu força recent, els microcontes, però també compta amb una notable obra microficcional que ha anat creant durant vint anys. Acaba de publicar a Mondadori Todo tiempo futuro fue peor, un llibre que aplega un centenar de contes minúsculs i completament independents. Cadascun d’ells té lleis i mecanismes propis, perquè només tenen en comú una simplicitat aparent que, en el fons, amaga un profund respecte al pes de cada paraula, a la funcionalitat del text.\nUn repte, potser un destí (104)\nPublicat el 27 de febrer de 2008 per giusepe\nEls que correm per parcs i carrers, o ben mirat per quasi qualsevol lloc que no sigui una pista d’atletisme, estem acostumats a conviure en una certa harmonia amb gossos de totes les races i mides que, per sort, acostumen a passejar en companyia dels seus amos. Però de vegades no és així i el que en principi podria ser una repartició equilibrada de l’espai s’acaba convertint en un terreny adobat per al conflicte. I per molt que tinguis facilitat per als driblatges és fàcil que tard o d’hora protagonitzis algun incident desagradable que, si el gos és gros i té mala llet, pot acabar conduint-te a l’hospital.\nL’anècdota que vull explicar avui no va acabar ni de bon tros tan malament, però tan sols perquè l’enemic, és a dir, el gos que em va atacar era un petaner que no aixecava ni un pam de terra. Jo portava mitja hora corrent i anava una mica forçat pel cronòmetre, per la necessitat de complir les expectatives que m’havia marcat en iniciar el recorregut. Potser esbufegava més fort de l’estrictament necessari, però no crec que, per fina que sigui l’oïda dels gossos, fos motiu suficient perquè el petaner m’abordés d’aquella manera, amb tota mena d’insults i amenaces -en forma de lladrucs, és clar- que em donaven a entendre que acabaria mossegant-me, que el seu objectiu era fer-me miques. Per sort, la desproporció entre les seves paraules (lladrucs, d’acord, però no em calien intèrprets per saber què em deia) i la seva mida era tan enorme que ni per un instant vaig témer per la meva integritat física. Per tant, vaig mantenir el ritme sense fer-li gens de cas. Ell seguia darrere meu, a menys d’un pam dels meus peus i, quinze o vint segons després, me’n vaig cansar.\n-Vols fer el favor de deixar-me en pau? -li vaig dir.\nNi cas. Continuava bordant-me.\nMig minut després, fastiguejat per la seva insistència, vaig decidir plantar-li cara amb més vehemència. Després d’aturar-me sense previ avís, li vaig dir:\n-Fot el camp d’una vegada!\nVa dubtar uns segons i vaig aprofitar-ho per reprendre el meu camí. Però era evident que no seria tan senzill, perquè de seguida va tornar a seguir-me. Completament fart, i també molest perquè m’havia tallat el ritme, que ja dic que començava a ser un pèl forçat, vaig optar per perseguir-lo jo a ell. Quan vaig frenar bruscament ell va imitar-me i quan va veure que el perseguia, que esprintava per atrapar-lo, va córrer tan ràpid que amb prou feines vaig tenir temps de cridar-li:\n– Em deixaràs en pau, ara?\nQuan ja ens separava una distància d’uns quinze o vint metres, vaig canviar de sentit per completar el traçat previst. No m’esperava tornar a sentir els seus lladrucs, ni tampoc que mig minut després tornés a tenir-lo rere les vambes. I encara em va sorprendre més l’opció que definitivament vaig prendre: esprintar amb totes les meves forces sense mirar enrere, fins arribar a la meta (la meva meta particular de cada dia) en el temps previst.\nUn repte, potser un destí (102)\nPublicat el 25 de febrer de 2008 per giusepe\nSóc el que m’envolta, diu el poeta.\nI també es pregunta per què (o per què no)\nestima la gent que estima\ni no estima la que no estima.\nPotser són preguntes inútils,\nperò li agrada perdre el temps\nen qüestions accessòries que\nacaben sent essencials,\ni també sortir a passejar\nper fixar-se en els que són com ell\ni en els diferents,\nen els que corren al voltant de l’estany\ni en els que es limiten a mirar.\nUn repte, potser un destí (101)\nPublicat el 22 de febrer de 2008 per giusepe\nQuan et ve de gust escriure més, les circumstàncies semblen aliar-se per impedir-ho, t’obliguen a desoir els consells dels experts i vessar el primer que et passa pel cap en una pantalla d’ordinador oberta quasi de foma clandestina, en un bloc que t’entestes a renovar de dilluns a divendres tot i saber que el nombre de lectors no arriba, ni de bon tros, al centenar. Però, per absurda que sembli la insistència, a pesar que moltes vegades no saps què dir ni com expressar el que vols dir si és que tens alguna cosa a dir, sempre acabes pensant que potser hi ha algú, en algun racó del planeta, que espera els teus escrits com un costum adquirit. I llavors escrius el que sigui, per exemple:\nRes com la lluita oberta\nRes és més dolç\nque la teva boca\ni el domini de l’amor\nen l’alquimia del petó.\nUn repte, potser un destí (100)\nPublicat el 21 de febrer de 2008 per giusepe\nLa Xènia em convida a escriure una mica més de poesia. No m’hi negaré pas, a pesar que és dijous -dia especialment complicat a la redacció del diari on treballo- i hauré de fer-ho, com de costum, d’una esgarrapada:\nVoldria conservar el viatge\nl’eco de l’abisme,\nd’aquella llum malferida\na llançar-me a la vida\nsense càlcul ni pors


Memnó d'Heraclea - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMemnó (en grec Mεμνων), possiblement va viure al segle i aC. Fou un historiador grec, probablement d'Heraclea Pòntica.\nVa escriure una extensa obra sobre aquesta ciutat, especialment pel que fa als tirans sota els quals havia caigut unes quantes vegades. Actualment coneixem la seva obra gràcies a Foci, encara que es desconeix de quants llibres constava. Foci en llegí del novè al quinzè volums, fent-ne un extracte, que inclou alguns llibres posteriors.\nEl novè llibre comença parlant del tirà Clearc, deixeble de Plató i d'Isòcrates d'Atenes. L'últim fet mencionat al llibre setzè és la mort de Britàgores, enviat pels heracleans com a ambaixador a Juli Cèsar quan obtingué el poder suprem l'any 48 aC. Vossius creu que l'obra es va escriure a l'època d'August, però altres autors consideren que potser va ser en temps d'Adrià. Com que no es coneixen els darrers llibres no se sap fins a quina època arribava.\nL'estil de Memnó, segons Foci, era clar i senzill, i les paraules ben escollides. El resum de Foci, però, conté nombrosos exemples d'expressions poètiques rares i algunes que indiquen el declivi de la llengua grega. Els Excerpta de Foci van ser publicats a bocins, juntament amb fragments de Ctesies i Agatàrquides, per Henry Estienne el 1557.\nLa història de Memnó és l'únic exemple mitjanament complet de la historiografia grega a nivell local.\n↑ Memnon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1029\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Memnó_d%27Heraclea&oldid=29995042»\nDarrera modificació: 14 abr 2022 a les 18:20\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 14 abr 2022 a les 18:20.


Equipo Nizkor - Mas, Ortega i Rigau tornen al consell executiu després de la sentència del 9-N.\nL'ex-president de la Generalitat Artur Mas; l'ex-consellera de Governació i ex-vicepresidenta del Govern Joana Ortega i l'ex-consellera d'Ensenyament Irene Rigau assistiran a la reunió del consell executiu d'aquest dimarts al Palau de la Generalitat, segons ha avançat ElNacional.cat i ha confirmat l'ACN.\nEs tracta d'un gest inèdit amb el qual el Govern vol expressar el seu suport als tres ex-membres de l'Executiu a penes d'inhabilitació pel 9-N després que fa just una setmana es fes pública la sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya i plantejar de quina manera poden ajudar al procés. Per aquest motiu, la reunió començarà una mica abans de dos quarts de deu del matí i continuarà desprès -ja sense Mas, Ortega i Rigau- amb la trobada ordinària de cada dimarts.\nDilluns passat, el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) va condemnar l'ex-president de la Generalitat Artur Mas a 2 anys d'inhabilitació, l'ex-vicepresidenta Joana Ortega a 1 any i 9 mesos i l'ex-consellera Irene Rigau a un any i mig, pel procés participatiu del 9 de novembre del 2014. Tots tres van ser castigats pels delictes de desobediència i absolts del de prevaricació. A més de les condemnes per inhabilitació de càrrec públic, Mas haurà de pagar una multa de 36.500 euros, Ortega 30.000 euros i Rigau 24.000 euros.\nEn la reunió d'aquest dimarts, però, no hi assistirà l'ex-conseller de Presidència i actual portaveu del PDECat, Francesc Homs, que va ser jutjat per la mateixa qüestió al Tribunal Suprem a finals de febrer pels delictes de desobediència i prevaricació i encara espera sentència.


Alfredo, Galeria ART Galeria d’art que s’inaugurà a Santa Eulària des Riu l’any 1979. En el seu origen el local era l’annex d’una cris-tal·leria, però el contacte amb els artistes que hi portaven la seua obra a emmarcar i l’entusiasme de la seua fundadora, Francesca Ferrer Riera, donarien lloc a l’aparició de la galeria. La seua trajectòria pot dividir-se en dues etapes. La primera, fins a l’any 1985, en què portà a terme una programació continuada com a galeria d’art, i hi exposaren artistes com Eva Alcaide, Alfonso Baiget , Boberman , Alfonso Costa, Montserrat Faura, Ferrer Guasch , Alfredo Lanz , Ana i Ed van Lennep i Rafael Sainz entre d’altres. Entre 1985 i 1987 tancà les portes i les reobrí després amb una concepció diferent de l’espai. En paraules de la seua propietària, es converteix en sala d’obres d’art en dipòsit; això vol dir que les cinc parets de les quals disposa el local rebran, alternativament, obra d’un artista diferent, tots ells, però, amb obra en dipòsit a la galeria. Així, juntament amb els artistes de la primera etapa hi exhibiran les seues obres Aymat , Duran, Dirk , Fèlix Serra , Theressa i molts altres. [CFF]


BLOG | Sergi Garcia\nHi ha problemàtiques del dia a dia en que qualsevol persona pot veure’s afectada. Si no es tenen uns sòlids coneixements legals és possible que aquestes persones es vegin sobrepassades per la situació.\nAquest és el meu Blog i, amb ell, pretenc donar la meva visió (com a advocat) sobre aquestes situacions més o menys quotidianes i aportar solucions efectives per totes aquestes persones.\nEscric sobre tot tipus de problemes comuns que em vaig trobant amb la meva pràctica professional. No escric per a advocats o altres experts en Dret, sinó per a persones alienes al món de les lleis que puguin requerir de la orientació d’un advocat. Per això, a les meves entrades intento deixar de banda, en la mesura del possible, el llenguatge tècnic jurídic, sense faltar a la precisió i correcció legal.\nSempre agraeixo i responc tots els comentaris, així que no dubtin en interactuar.\n¡Espero que el meu Blog els sigui d’ajuda, doncs aquest és l’objectiu!


El negociador del Brexit pensa que és possible un nou acord "aquesta setmana"\nRedacció Catalunyapress | dimarts, 15 de octubre de 2019\nUn acord amb el Regne Unit per aconseguir una sortida amistosa britànica de la Unió Europea (UE) podria ser "possible aquesta setmana", va dir dimarts a Luxemburg el negociador de la UE Michel Barnier.\nIsabel II obre el nou cicle polític a Regne Unit amb la promesa de sortir de la UE\n"Les converses van ser intenses durant el cap de setmana i ahir [dilluns], i encara que cada vegada sigui més difícil, per ser franc, encara és possible arribar a un acord aquesta setmana", va dir Barnier quan va arribar a Luxemburg per informar els ministres d'Afers Europeus sobre el tema abans de la cimera europea dels dies 17 i 18 d'octubre.\n"Encara és possible trobar un acord. Per descomptat, un acord d'aquest tipus hauria de funcionar per a tothom, per al Regne Unit i per a la UE. És hora de convertir les bones intencions en un text legal", va afegir Barnier en un breu comunicat de premsa.\nAmb la data del Brexit, la sortida del Regne Unit de la UE prevista per al 31 d'octubre, Brussel·les i Londres van decidir intensificar els contactes després que dijous passat es celebrés una reunió entre el primer ministre britànic Boris Johnson i el primer ministre irlandès Leo Varadkar que permetria, segons ells, veure "un camí" cap al consens.\nJohnson va dir als seus ministres aquest diumenge que "encara queda molta feina per fer" per arribar a un acord.\nEls plans de Johnson de substituir la polèmica salvaguarda per evitar una frontera física a l'illa d'Irlanda després que el Brexit -un obstacle per a l'aprovació d'un pacte- fossin rebutjats inicialment per Dublín i Brussel·les, però sembla que ha estat possible fer concessions que promouen el consens.\nLa UE ha insistit davant el Govern britànic a que qualsevol alternativa a aquesta salvaguarda ha de ser "legalment operativa" i assolir els mateixos objectius: no construir una frontera física entre Irlanda del Nord i la República d'Irlanda, mantenir la cooperació entre el nord i el sud de l'illa i la integritat del mercat únic.


Propietats i requeriments dels envasos alimentaris. Agència Catalana de Seguretat Alimentària\nPropietats i requeriments dels ...\nPropietats i requeriments dels envasos alimentaris\nData04.06.2018 - 04.06.2018\nLa jornada és gratuïta però cal inscriure’s prèviament a través de l’enllaç https://goo.gl/forms/ywvR2eH2n0IApKFD2\nEn aquesta jornada que organitza l’Escola Agrària de l’Empordà es pretén explicar com s’ha d’interpretar la documentació obligatòria pels materials en contacte amb els aliments. Significat i interpretació d'aquests documents (Certificat de\nconformitat, Test de migració, fitxa tècnica...). Com sabem que el que ens envia el proveïdor és correcte?\nD’altra banda, a la segona part analitzarem quins són els requisits que s’han de tenir respecte a les diferents normes que l’afecten.\nPrograma [PDF, 178,63 KB ]


Aquest serà l’últim curs que fareu TAC. M’agradaria saber què us agradaria fer o aprendre a fer. Cliqueu a sota i accedireu a una presentació on podreu anar posant les vostres propostes i preferències. Us demanarà que us identifiqueu.\nQuè m’agradaria fer a TAC\nComentar les propostes per fer TAC aquest curs.\nEditem arxius sonors amb l’Audacity\nComentar les respostes dels documents sobre què els agradaria fer a l’aula TAC\nFem un document compartit amb una graella.\nEntrareu al vostre correu i veureu un missatge que diu que he compartit un document. L’obrirem i veurem que és una graella formada per moltes files i columnes.\nEs tracta de fer entre tot el grup una taula amb la informació sobre els diferents bolets.\nLa taula serà semblant a aquesta\nCadascú tindrà assignada una fila, i en aquesta hi anirà posant tota la informació del seu bolet. És molt important que respecteu les files, que no us poseu a les que no us corresponen.\nAcabar la taula.\nCrear una taula i veure les diferents possibilitats de “propietats de la taula”\nAra fem una felicitació amb aquesta aplicació:\nSESSIÓ 7 – 8\nJa heu acabat? En voleu més? Aquí teniu Blockly Games. És una proposta de l’Ona Elias de 6è C. Són jocs per aprendre a programar. Gràcies Ona\nTambé podeu practicar aquestes activitats de raonament\nSESSIÓ 9 – 10\nComencem a programar amb l’Scrath.\nIntroducció a l’Scrath\nConèixer les diferents parts\nCrear i compartir petits projectes.\nLes Scrath Cards.\nAquí tens un breu tutorial d’Introducció a l’Scrath\nSubtitulem un fragment d’una pel·lícula de Bollywood. Cliquem aquí\nDeformem una imatge. Agafarem la nostra fotografia de perfil i la deformarem de manera que s¡assembli a un quadre del Dalí.\nFem el nostre Blog amb WordPress.\nAl document hi inserirem la fotografia.\nFem un muntatge fotogràfic:\nFem un puzzle amb la fotografia dels fillols i padrins\nFelicitem el Nadal d’una manera original\nCrea un mapa conceptual amb l’aplicació CACOO\nFem un calameo\nNo, no, fem un Glossi.\nClick to view LA CLASSE DE SISÈ on GLOSSI.COM\nFem el nostre blog amb WordPress\nEntrem a http://es.wordpress.com/\nDonem-nos d’alta (“registrarse” o “comenzar”)\nCanviem l’aspecte buscant una plantilla\nDiferència entre “article” (entrada o post) i una pàgina.\nFem la nostra primera pàgina i el nostre primer article


Holiday home Nøddevænget XII Hejls Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Nøddevænget XII\nAl visitar Hejls, vosté es sentirà com a casa a Holiday home Nøddevænget XII, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Nøddevænget XII també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Hejls. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD a cada habitació. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de sauna. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Holiday home Nøddevænget XII és una selecció idònia per a la vostra estada a Hejls.


desembre | 2012 | Famílies i escola\n13 [Programa i conclusions] ‘Me l’estimo tal com és’\n1. “No exagerem dipositant somnis en els nostres fills. Sobretot, si després caiem en l’error de convertir aquests somnis en exigències”.\n2. “Transmetem-los aquelles coses que van bé per la vida, però deixem-los ser, també, lliures i singulars”\n3. “Davant les coses dels nostres fills que no ens agraden, pensem sobre la importància que tenen i, si podem, raonem i negociem amb ells”.\n4. “Estimar els nostres fills no vol dir exigir-los ser els millors, sinó procurar que estiguin bé amb si mateixos i amb el seu entorn”\n5. “Donem als nostres fills una base sòlida, sobre la qual ells puguin edificar la seva vida”\n6. “No imposem als fills les coses que ens agraden a nosaltres: transmetem-los-les de manera flexible i amable”\n7. “El més important és respectar la manera de ser i fer de cada fill, allò que el fa ser diferent i únic”\n8. “Allò que ha de ser bo pel nostre fill no és necessàriament el que teníem pensat per a ell. Influïm en les seves decisions, però deixem llibertat”\n9. “Naturalment, aquest respecte per la individualitat dels fills no està renyida amb posar límits, que sempre hi han de ser”\n10. “És comprensible que esperem coses diferents dels nens que de les nenes, però no cometem l’error d’arribar a l’estereotip ni de ser injustos en això”\n11. “Haver respectat la individualitat dels fills i haver-los posat límits correctament serà sempre valorat per ells quan siguin grans”\n12. “No busquem que els nostres fills siguin d’una manera determinada. Busquem que se sentin bé amb si mateixos i que facin sentir-se bé als altres”\nPublicat dins de Programes i conclusions, Temporada 4\n13 [Prèvia] ‘Me l’estimo tal com és’\nNo deu haver-hi cap pare ni cap mare al món que no estimi els seus fills. No forma part de la naturalesa humana no estimar-los. Els fills, ja ho sabem, és el que estimem més de tot.\nI tant cert com això ho és també això altre: bona part dels pares i mares tenim una imatge preconcebuda de com seran els nostres fills, abans que neixin. De com voldrien que fossin. Segurament, en aquest desig s’hi barregen coses diferents (els nostres valors de sempre, els èxits i frustracions que nosaltres hem viscut…), però tan se val, això, ara. Tots ens imaginem, en algun moment o altre, d’una manera o altra, com seria el nostre fill ideal, i ens esforcem per aconseguir que hi arribi.\nJa de ben petits, i encara més quan es fan grans, els nostres fills són… com són. Sortosament. Tenen la seva manera de ser i fer, els seus interessos i aptituds, les seves tendències i aficions, les seves prioritats. I no sempre coincideixen amb allò que nosaltres haguéssim volgut.\nEn sabem, d’estimar-los tal com són? Fins a quin punt tendim, els pares i les mares, en encaparrar-nos en un fill/a que no és ni serà mai? Fins a quin punt ens fa mal que no sigui aquell que havíem imaginat? Sabem entendre que en això, en la diferència i en la llibertat per triar, rau la meravella del ser humà?\nAl voltant d’aquesta qüestió hi ha una reflexió, profunda segurament, que tots hauríem de fer: en quina mesura eduquem els nostres fills emmirallant-los en nosaltres? Sabem trobar bé la frontera entre aquells aspectes no negociables (el nostre fill ha de ser una persona que s’esforci) i aquells que formen part de la seva individualitat i, per tant, hem de saber respectar?\n12 [Programa i conclusions] ‘I speak english’\n1. “La importància de l’anglès per al futur dels nostres fills és enorme. Les empreses el demanen i el demanaran encara més”.\n2. “Sempre que sigui possible, participem amb il·lusió en l’aprenentatge de l’anglès dels fills. No els ho presentem com una assignatura obligatòria que han de fer”\n3. “No cal que els pares sapiguem anglès. Podem aprendre’n junts amb els nostres fills”\n4. “Aquells pares que en saben poden destinar estones i situacions a fer-lo servir amb els fills: per exemple, les comunicacions per email o l’estona de sopar”.\n5. “Aprendre l’anglès, a més, obre les portes a noves cultures, a tot un món angloparlant, ampli i molt interessant”.\n6. “Aprendre una llengua estrangera, d’altra banda, ensenya a pensar d’una altra manera. Ajuda, doncs, a transformar i obrir la ment”\n7. “Val la pena aprendre anglès de ben petits, però sempre que es faci de la manera correcta. Els nens han de donar un sentit a allò que diuen i aprenen”.\n8. “És important, en tot cas, haver començat a aprendre la llengua abans dels 12 anys perquè, si no, és possible que la pronúncia no sigui tan bona”\n9. “Aprendre dues o tres llengües des de petit no provoca un problema d’interferència important. Que no ens preocupi aquest problema”\n10. “Perquè els nostres fills practiquin anglès podem viatjar, però també plantejar-nos tenir una “au pair”, proposar intercanvis a l’escola o anar a la biblioteca del barri”\n11. “Preguntem com tracta l’escola dels nostres fills l’aprenentatge de l’anglès. Podem, fins i tot, proposar-los que facin intercanvis lingüístics”.\n12. “Plantegem-nos que siguin els nostres fills els qui ens ensenyin l’anglès. Pot convertir-se en una estona magnífica de relació amb ells”.\n11 [Programa i conclusions] ‘Amb el pare i la mare també aprenc’\n1. “Mostrem al nostre fill que tenim interès per l’escola, per allò que hi aprèn, per allò que hi fa. Així l’ajudarem molt a què ell connecti escola i realitat”.\n2. “No fem que l’estona a casa sigui un allargament de l’estona d’escola. A casa, fem-li fer, sempre que puguem, coses de la vida quotidiana”.\n3. “Hem de garantir que els fills facin els deures, i fins i tot poden ajudar-los a estudiar i aprendre, però no fer-los en lloc seu. Això no els ajudarà en res”.\n4. “La nostra tasca, pel que fa als deures, és recordar-los que els tenen, donar-los eines perquè s’organitzin el temps i els facin, i garantir que els queda temps d’oci per gaudir”.\nText: Ajudem-los a ser autònoms.\n5. “Els pares ajudarem molt a enriquir el que es fa a l’escola si som capaços de mantenir-hi una relació propera, de complicitat, de màxima confiança i de molt diàleg”.\n6. “Donem oportunitats als nostres fills perquè aprenguin a organitzar-se el temps i perquè creixen autònomament. Si els ho fem tot no els deixem créixer”.\n7. “Que les famílies entrem a l’escola i compartim coses amb ella és altament enriquidor pels nostres fills. Permet un intercanvi cultural entre alumnes i entre famílies”.\n8. “No ens despreocupem del que es fa a l’escola. Mestres i professors són professionals de l’educació, però a casa hem de saber què s’hi aprèn i ser al costat del nostres fills tan com puguem”\n9. “Les activitats culturals no són només tasca de l’escola. Busquem-ne per anar-hi amb els nostres fills”\n11 [Prèvia] ‘Amb el pare i la mare també aprenc’\nNo cal que ens posem d’acord, en això: els infants i joves no només aprenen a l’escola sinó també a casa (i a molts altres llocs!). Això ho tenim tots clar fa molt de temps, i ens dóna, de fet, una excel·lent oportunitat per enriquir, complementar i fomentar allò que els nostres fills aprenen amb els seus mestres i professors.\nUna de les preguntes interessants que podem fer-nos és: com podem ajudar, des de casa, a què els nostres fills adquireixin tot allò que aprenen a l’escola? Alguns dirien: aquest no és el nostre paper; els continguts escolars no són responsabilitat de la família. Altres dirien: no ho són, però des de casa podem donar un cop de mà. Què vol dir, un cop de mà? Fer-los els deures, si ells no se’n surten? Explicar-los tot allò que no han entès a l’aula?\nHi ha famílies que ensenyen els seus fills a estudiar; n’hi ha que els ajuden a superar exàmens, preguntant-los la lliçó el dia abans. N’hi ha també que intervenen molt menys, potser només oferint un lloc de treball adient al seu fill.\nDe vegades, alguns pares i mares expliquen que la seva funció no és posar el nas en les assignatures escolars, però sí transmetre valors importants, com ara interès per l’estudi, esforç, puntualitat, respecte pel mestre… i d’altres, diuen que la seva missió consisteix en educar per a la vida, és a dir, aprofitar les tasques familiars quotidianes (anar a comprar i parar la taula, per exemple), per educar.\nInfants i joves poden aprendre amb el pare i la mare; en això no estem d’acord, segurament. Però què i com? Quina ha de ser el nostre paper envers l’escola i en què podem ajudar-la? Què podem aportar nosaltres perquè a l’escola, segurament, no ho aprendrà?


El GR 2-2 comença una mica més amunt, a la Riba de Sau, on podeu deixar el cotxe tranquil·lament perquè hi ha una bona zona d'aparcament. Des d'aquest punt en surten diverses rutes i una d'elles us porta fins a Rupit. La veritat és que és una ruta molt maca de fer, que us permetrà descobrir la riquesa dels paisatges de la zona. De tota manera a peu no és apta per a tothom, ja que per arribar-hi caldrà caminar 15 quilòmetres d'anada i 15 més de tornada amb 300 metres de desnivell, una mica més de sis horetes en total. Per aquest\namb calma i tranquil·litat, que sovint passem per la vida sense acabar de mirar-la i val la pena que la mirem alguna vegada.\nDe fet es poden fer moltes passejades diferents i moltes rutes a peu o amb bicicleta. Un dels camins que ens porten fins a Rupit arrenca a només 1 quilòmetre i mig del Pantà de Sau i aquesta és precisament la ruta que vam seguir nosaltres per arribar-hi: el GR 2-2, un camí pavimentat i molt ben senyalitzat pel que és impossible perdre's. Abans d'emprendre aquest camí, però, és aconsellable fer una parada al Pantà de Sau, per contemplar amb tristesa el deplorable estat en què estan les reserves d'aquest pantà on fins i tot s'hi pot aparcar i fer-hi una passejada, tot tocant les parets de l'església de l'antic poble de Sau, normalment enfonsada sota les aigües i actualment totalment descoberta.\nmotiu si la voleu fer us recomanem que agafeu la bicicleta. La ruta us servirà per agafar gana de cara a l'hora de dinar. A Rupit hi trobareu molts restaurants però si hi aneu en cap de setmana us serà una mica complicat poder menjar-hi si no teniu reserva, per tant, us recomanem que la feu abans d'anar-hi si no us voleu quedar sense dinar. I si no, ja que la nostra proposta d'aquest mes busca descobrir la natura, sempre podeu fer un bon pícnic pels voltants de Rupit, aprofitant el bon temps que s'acosta, que ja tindrem temps de tancarnos dins de casa quan torni a fer fred.


2.1 Encara hem de seguir parlant de les Eleccions Generals « L'Altra Mirada\nQuan tinguérem a les mans els resultats de les eleccions generals del 10 de novembre tothom va constatar que les coses quedaven si fa no fa com estaven abans. És veritat que es podien constatar algunes dades significatives dins els distints blocs electorals.\nA la dreta estatal el PP es recuperava, Ciudadanos s’enfonsava i VOX creixia substancialment, mentre a l’esquerra espanyola el PSOE i Podemos perdien pistonada. I dins el sobiranisme tant de centredreta com d’esquerres es mantenien alguns i altres creixien.\nPerò des del punt de vista de l’estabilitat i de les dificultats per formar govern les coses quedaven com estaven o pitjor. Les tres dretes no tenen possibilitat de formar Govern. El PSOE, Podemos i altres aliats d’esquerres tampoc. Per tant estem com estàvem. O pactava el PSOE amb el PP, l’anomenada gran coalició, o PSOE i Podemos s’obrin a pactes amb els sobiranistes, el PNB per una part i ERC per l’altra. O cinquenes eleccions en quatre anys.\nAquesta darrera opció la descarta pràcticament tothom perquè el tuf de crisi del sistema polític espanyol no el podria amagar ningú.\nPer valorar quina sortida queda, consider que cal tenir en compte dos elements que no podem passar per alt i que suposen un canvi significatiu en relació a la situació anterior:\nUn és els resultats extraordinaris de VOX, no tant des del punt de vista del que suposa de creixement per l’extrema dreta feixista, per què som dels que considera que Ciudadanos representava el mateix espai polític i per tant, la suma de VOX i Ciudadanos no canvia substancialment. Però el fet que VOX se situï amb 52 diputats enfront dels 89 del PP impossibilita a la pràctica que aquest pugui adoptar posicions de pacte amb Pedro Sánchez si no vol que VOX li pegui una altra forta queixalada al seu electoral i es mogui per convertir-se amb el primer partit de la dreta, en aquest cas extrema, del país.\nI l’altre és la patacada monumental que s’ha pegat Pedro Sánchez, que convoca eleccions per créixer significativament i deixar a Podemos molt enfora. Mentre el resultat és que perd tres diputats i Podemos baixa però no tant com anunciaven les enquestes, i Errejon s’estavella.\nAquests dos fenòmens expliquen per què Pedro Sánchez, que no passarà a la història per ser «un gran estratega», però si amb suficient olfacte tàctic, després de fer callar molt grollerament els seus militants la nit electoral que li cridaven “con Casado no” i “con Pablo Iglesias sí”, en menys de 48 hores, un record històric per un personatge com Pedro Sánchez, renuncia a la gran coalició i signa un pacte amb Podemos.\nÉs clar que això no basta per formar govern, almanco necessita al PNB que possiblement no li resulta molt difícil, i ERC que, ben protegit per la seva militància, ha plantejat unes condicions perfectament assumibles. Com tots sabem, tenim l’exigència de resoldre el problema vigent mitjançant el diàleg, i en conseqüència, que es crei una mesa de diàleg entre les parts, primer partits polítics i després institucions estatals i catalanes.\nMentrestant, dins l’independentisme català hi ha altres dues opinions ben diferenciades. Des de la CUP no es creu que el diàleg sigui una solució. La seva aposta és la victòria de l’independentisme pel camí de la desobediència pacífica. Mentre Junts per Catalunya, que sí que defensen el diàleg, posen com a condició per abstenir-se a la investidura i per tant facilitar l’elecció de Pedro Sánchez, la creació d’una mesa de diàleg a la qual participi el President Puigdemont, que hi hagi un mediador internacional i l’acceptació per part del Govern del dret d’autodeterminació.\nEn aquest panorama o Sánchez accepta la proposta d’ERC, que no pot rebaixar ni un centímetre més, o anem a unes altres eleccions. Però no acceptar la proposta d’ERC és deixar ben clar que no es vol una solució negociada, i per això es treballa per debilitar el sector més favorable a la negociació de l’independentisme i deixar la porta oberta a la pura confrontació entre l’Estat i tot el seu potencial i el poble català.\nSi Pedro Sánchez deixa passar aquest tren, haurà de seguir tacant-se les mans amb la repressió i probablement de sang i en conseqüència, respondre davant la història.\nEspanya solament sortirà més o manco indemne de l’atzucac en què es troba si accepta que és una societat plural, i solament per la via del diàleg és possible trobar solucions als problemes que s’han convertit en endèmics a la nostra societat.\nI per això és una premissa imprescindible assumir el canvi climàtic com un risc evident, i que sense polítiques sostenibles no es pot continuar. Que el nivell de desigualtat social que patim posa en risc la mateixa democràcia i que sense assumir la defensa del benestar social, incloent-hi les pensions, cap solució és possible. Que no es pot acceptar cap solució política que mantengui en peu el poder indiscutible del patriarcat. Que Espanya és plurinacional i que solament es podrà pactar una solució que sigui acceptada per totes les parts que componen aquest estat plurinacional.\nTotes aquestes propostes són el punt de partida de qualsevol negociació que pretengui superar la constitució actual i els problemes que tenen la vida política estatal tenallada. Fins que s’entengui això podrem fins i tot formar ara un nou govern, però tard o prest hi tornarem a ser. El nostre sistema polític està esgotat, es miri per on es miri.


L’independentisme és populista?\nJoaquim Valdivielso, en el debat d’ahir a Pedralbes. CRISTINA CALDERER\nBarcelonaEl terme populisme serveix més per desqualificar el rival que per explicar els profunds canvis que en els últims anys han experimentat l’escenari polític català, espanyol i mundial. És una eina d’atac més que de comprensió. Això és el que creu el filòsof Joaquim Valdivielso, professor de la Universitat de les Illes Balears, que aquest dijous ha estat el ponent convidat a l’última sessió del cicle de debats organitzats pel Monestir de Pedralbes, de l’Ajuntament de Barcelona, i l’ARA, una sessió presentada pel també filòsof Daniel Gamper i moderada per Antoni Bassas.\nEn lloc de populisme, Valdivielso prefereix parlar de “nova política”, que es caracteritza per noves formes d’actuació al marge dels partits tradicionals i de la societat civil clàssica, i per un rebuig del consens liberal en el qual havien confluït la dreta -després d’abandonar posicions més conservadores- i l’esquerra -després de renunciar als seus postulats històrics.\nEl populisme no serveix\nI per què no populisme? Doncs perquè segueix tenint una connotació molt negativa fruit dels seus orígens: el concepte va néixer als anys30 com a gènesi dels feixismes. En la seva forja teòrica, hi va contribuir decisivament la psicoanàlisi, situant-hi al centre un líder carismàtic, outsider del sistema, que s’erigia com la veu del poble i que apel·lava a les baixes passions i no pas a les bones raons. Hitler, vaja.\nSegons Valdivielso, els intents de donar al terme una altra dimensió, com ha provat de fer Podem a partir de les experiències llatinoamericanes de països com l’Equador, Bolívia o Veneçuela, han fracassat. “El populisme és massa ambigu, lax i marcat per una càrrega pejorativa”.\nValdivielso, doncs, es resisteix a qualificar de populistes Trump i Sanders, Le Pen i Mélenchon. Tampoc el Brexit. Ni Podem o Syriza. Creu que la categoria de “nova política” sí que els uneix, tot i les diferències. I creu que a Espanya i Catalunya alguna cosa no quadra respecte als altres països. “Aquí no hi ha nova política autoritària o xenòfoba perquè el sistema, és a dir, el consens liberal hegemònic basat en l’espanyolització etnocèntrica imposada pel PP i assumida pel PSOE, ja l’ha integrat”. Una espanyolització etnocèntrica construïda en bona mesura en oposició als nacionalismes basc i català. De fet, creu que “el substrat xenòfob a Espanya és molt més fort del que volem reconèixer”.\nI pel que fa al cas català, Valdivielso creu dues coses. Primera: “El Procés és fruit d’una confluència de nova política i vella política”, en el sentit que ha fet explosionar el sistema de partits i ha renovat la societat civil, però que també s’alimenta de continuïtats històriques. I segona: “La demanda sobiranista catalana no té solució en l’estructura política espanyola”. Ni amb el concurs de “la nova política”.


La Vila Joiosa - Notícies: La Vila Joiosa programa diferents activitats per a xiquets amb motiu de Halloween\nLa Vila Joiosa programa diferents activitats per a xiquets amb motiu de Halloween\nLes regidories de Cultura i Educació de l'Ajuntament de la Vila Joiosa han organitzat diferents activitats per a nens amb motiu de la celebració de la festa de Halloween.\nLes accions es repartiran en dos dies diferents, el 26 d'octubre, com a preludi a aquesta festa en què la por i els fantasmes són els principals protagonistes, Vilamuseu ha preparat una activitat molt especial. De 17.30 a 18.30 a la Barbera es comptaran antigues històries de por. El preu és de dos euros.\nEl dia de Halloween la festa serà al carrer, al parc de la Barbera i a la plaça de l'església de l'Ermita, per a xiquets de totes les edats. Hi haurà inflables, música i tallers terrorífics. Totes les activitats seran gratuïtes.\n«La celebració de Halloween s'ha popularitzat molt al nostre país i per això volíem aprofitar per oferir activitats als més menuts. L'activitat de Vilamuseu té un caràcter més històric i cultural, ja que es comptaran històries de por relacionades amb la nostra finca del Barberà. El dia 31, dia de Halloween, serà un dia més lúdic amb tallers i inflables, però tot relacionat amb la celebració» ha comentat M. Ángeles Gualde, regidora de Cultura i Educació.\nNotícia publicada el 23 d’Octubre de 2017


Teoria del conflicte realista - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nTeoria del conflicte realista\nLa teoria de conflicte realista és una teoria dins de la psicologia social que uneix discriminació i estereotip. La teoria fa palès el concepte que els recursos limitats portaran a estar en conflicte entre grups i això és una raó directa per la qual la discriminació i els estereotips es poden desenvolupar dins d'una societat. Fou originalment investigat per Muzafer Sherif i Carolyn Sherif.\nL'Experiment de la Cova dels Lladres[modifica]\nEl 1954, Muzafer i Carolyn Sherif estudiaven l'origen de prejudici en grups socials en un estudi clàssic anomenat l'Experiment de la Cova de Lladres. Dirigien la seva recerca a un espai de 220 acres (0.8 quilòmetres) en unes colònies d'estiu que estaven envoltades completament per Parc Estatal de la Cova dels Lladres a Oklahoma.\nDurant l'estudi, Sherif es feia passar per un conserge del camp. L'equip d'estudi cobria un grup de 22 nois de dotze anys amb fons similars. Eren recollits per dos autobusos que es transportaven 11 nois cadascun. Cap grup no sabia de l'existència de l'altre. Els nois foren assignats a dues àrees d'estada, que estaven prou lluny perquè cada part romangués ignorant de la presència de l'altra durant els primer dies. Els Sherif havien interromput amistats preexistents en la mesura dels possible, de manera que la identificació de cada noi amb el seu grup nou pogués passar més ràpid. Quan se li demanà que triés noms per als seus grups, un escollí "Les serps de cascavell", l'altre "Les Àguiles." En dos o tres dies, els dos grups espontàniament desenvoluparen jerarquies socials internes.\nL'experiment es dividia en tres fases.\nFormació a dins del grup, com la que s'ha descrit més amunt\nUna Fase de Fricció, que incloïa primer contacte entre grups, competicions d'esports, etc.\nUna Fase d'Integració (reducció de la fricció).\nCap dels nois no estava familiaritzat prèviament abans de l'experiment, però l'hostilitat entre els grups s'observà en els primers dies de contacte. Les activitats de la Fase Dos continuaren com estava planejat, però aviat es demostraren massa reeixides. L'hostilitat entre els grups s'intensificà fins al punt que l'equip d'estudi acabà les activitats que produeixen fricció en un punt que no les podia continuar de manera segura. S'acabà la Fase dos i començà la Fase tres.\nPer disminuir fricció i promoure unió entre els "Serps de cascavell" i els "Àguiles", Sherif ideava i introduïa tasques que exigien cooperació entre els dos grups. Un es refereix a aquestes tasques en l'estudi com a objectius superordenats. Un objectiu superordenat és un desig, desafiament o risc que les dues parts en conflicte necessiten que es decideixi, i que cap part no pot resoldre de manera única. Els desafiaments establerts pels Sherif incloïen un problema d'escassetat d'aigua, una "avaria" en un camió que necessitava prou "gent" per poder-lo retirar del camp i trobar d'una pel·lícula per veure. Aquestes i altres col·laboracions necessàries provocaren que el comportament hostil s'apaivagues. Els grups es van unir fins al punt que, al final de l'experiment, els nois insistien unànimament que tots ells tornarien a casa en el mateix autobús.\nL'experiment de la Cova dels Lladres és un dels estudis més citats de psicologia social que tracten de la diferenciació, i mostra com de fàcilment poden formar-se grups oposats a dins i hostilitats de grup. Alhora, és un dels millors exemples de resolució de conflicte ocasionada per necessitats superordenada de descobriment que superen conflictes intergrup.\nMuzafer Sherif, O. J. Harvey, B. Jack White, William R. Hood, Carolyn W. Sherif (1954/1961) "Conflicte intergrup i Cooperació: L'Experiment de la Cova dels Lladres"\nSherif, M. (1966) In common predicament: Social psychology of intergroup conflict and cooperation, Boston: Houghton-Mifflin'\nAkert. R.,& Aronson, E., & Wilson, T. (2005). "Social Psychology". ISBN 0-13-238-2458\nL'experiment, l'experiment sencer, tal com va ser publicat.\nExperiment de la Cova dels Lladres, un assaig que descriu l'experiment i la dinàmica de camp.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Teoria_del_conflicte_realista&oldid=25176115»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 oct 2020 a les 13:46.


Hotel Victoria Poza Rica Poza Rica Mèxic - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 13 allotjaments a Poza Rica.\nBlvd Adolfo Ruiz Cortines # 1306 Colonia Cazones, Poza Rica, Poza Rica, Mèxic, 93230 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Victoria Poza Rica\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Poza Rica, Hotel Victoria Poza Rica és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Aeroport nacional d'El Tajín.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Victoria Poza Rica asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, aparcament de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent camp de golf (a 3 km), piscina exterior, jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Hotel Victoria Poza Rica la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Poza Rica.\nAllotjaments a Poza Rica


B&B Annaines Sanremo Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 243 allotjaments a Sanremo.\nStrada Sen Ernesto Marsaglia, 412, Sanremo Centre, Sanremo, Itàlia, 18038 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre B&B Annaines\nAl visitar Ceriana, vosté es sentirà com a casa a B&B Annaines, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix B&B Annaines asseguren una estada plaentera als seus clients. Magatzem d'equipatge, àrea de TV/saló compartit, cuina compartida són només algunes de les comoditats que fan que B&B Annaines sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, insonorització, aparell de televisió, habitacions interconnectades disponibles, articles de tocador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent camp de golf (a 3 km), equitació, jardí. B&B Annaines és una elecció inteligents per a viatgers a Ceriana, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nAllotjaments a Sanremo


La diada de la Mercè tanca la Santa Tecla castellera\n4 de 8 del Xiquets de Tarragona.\n4d8 del Xiquets de Tarragona.\n2d7 de Sant Pere i Sant Pau.\nPilar de 6 de la Jove.\nDiada castellera Mercè i pilars caminant (I)\nDiada castellera Mercè i pilars caminant (II)\nDiada castellera Mercè i pilars caminant (III)\nDiada castellera Mercè i pilars caminant (IV)\nLes quatre colles de la ciutat han celebrat avui la darrera cita d’aquestes festes, amb el tradicional pilar caminant\nActualitzada 24/09/2019 a les 20:05\nLa imatge gràfica de la Festa Major d’aquest any han estat els pilars caminant de les quatre colles castelleres, el dia de la Mercè. Es tracta una de les celebracions més estimades i esperades de les Festes de Santa Tecla, on l’emoció de veure caminar els pilars de quatre convida a tothom a gaudir d’aquesta històrica tradició. Avui, el dia de la Mercè, les quatre colles castelleres de la ciutat s'han donat cita a la plaça de les Cols per darrera vegada aquest any. A partir de la una del migdia, els Xiquets de Tarragona, la Colla Jove Xiquets de Tarragona, els Xiquets del Serrallo i la Colla Castellera de Sant Pere i Sant Pau han alçat els seus castells en dues rondes, tal i com marca el protocol, i han donat pas als pilars caminant.\nEnguany, i per quarta vegada consecutiva, els quatre pilars caminant han arribat al balcó de l’Ajuntament amb èxit, tot i les diferents dificultats de cada colla. Un cop més, l’interès del públic casteller i turístic s'ha fet palès amb aquesta estimada tradició, amb unes places de les Cols i de la Font plenes a vessar tot i la intensitat del sol, preparades per veure com les colles tarragonines exhibien als seus poderosos pilars caminant.\nLa tradició mana que l’ordre de les colles sigui l’ordre d’aparició per antiguitat. És a dir, als Xiquets de Tarragona els tocava obrir la ronda dels pilars caminant. Quan eren les dues del migdia just tocades, els matalassers han fet lloc a la plaça de les Cols i a les escales de la Catedral i han muntat el peu del seu pilar de quatre caminant. Han fet pujar les escales i, després de saludar la plaça i de baixar-les, el pilar ha emprès el camí del carrer Major enmig dels aplaudiments de tot el públic present. Els Xiquets han arribat a l’Ajuntament amb 7 minuts i 52 segons, just quan les gralles de la Colla Jove de Tarragona començaven a entonar el toc del pilar caminant.\nEls liles comptaven amb una baixa sensible al segon del pilar que ho havia fet els darrers anys com a conseqüència d’una llenya aquestes festes. Amb una peça renovada que assumia totes les esperances de la Jove de Tarragona, la travessia per les escales s'ha hagut de fer amb més tranquil·litat que de costum, però demostrant confiança i aplom. El pilar ha travessat tot el carrer Major i, amb algun canvi obligat al pis de baixos, també ha arribat al balcó de l’Ajuntament, des d’on han agafat l’enxaneta amb una faixa. El pilar dels liles ha trigat pràcticament vuit minuts i mig en completar el camí.\nAl seu torn, i abans de l’arribada de la Jove al consistori, els Xiquets del Serrallo ja enfilaven les escales amb el seu pilar de quatre caminant, apadrinat enguany pel conegut i reconegut meteoròleg de TV3, Tomàs Molina. El pilar més lent de tots buscava la tranquil·litat necessària per agafar la confiança i no caure, i ha aconseguit arribar al balcó de l’Ajuntament. Un cop allà, la diminuta enxaneta no ha estat estirada amb la faixa, però sí que ho ha estat el jove terç, davant l’aplaudiment unànime dels presents, que ja havien vist arribar tres dels quatre pilars amb èxit. Amb gairebé deu minuts, el pilar dels Xiquets del Serrallo ha arribat a la impressionant xifra de vint-i-quatre de consecutius, no assolida per ningú més.\nLa Colla Castellera de Sant Pere i Sant Pau, els quarts i últims en sortir tal i com ho marca el protocol d’actuacions castelleres, també han imitat els seus companys de plaça i han preparat el seu pilar caminant, amb molt poca gent per fer-lo més lleuger. L’últim pilar ha enfilat les escales de la Catedral, ha saludat la plaça i ha marxat pel carrer Major, emportant-se el públic que quedava present. Amb una rapidesa característica en els de la camisa verda, els de Sant Pere i Sant Pau han portat el pilar caminant (o corrent, en aquest cas) fins a la façana de l’Ajuntament. Tan sols han necessitat sis minuts i 48 segons per poder dir que, per quart any consecutiu, els quatre pilars caminant de les colles han arribat a bon port.\nEls pilars caminant han tancat d’aquesta manera les diades castelleres de les festes de Santa Tecla, amb tres jornades castelleres d’alt nivell. Avui, la diada de la Mercè s'ha celebrat a la una del migdia a la plaça de les Cols, just abans dels pilars caminant i en un entorn màgic. També per estricte ordre d’antiguitat, les quatre colles de la ciutat han enllestit la diada de la Mercè amb tan sols dues rondes amb una construcció cadascuna, no sense l’habitual ball de colles per ocupar l’espai central de la plaça.\nEls Xiquets de Tarragona, encarregats d’obrir la diada puntualment a la una del migdia, han escollit el 4 de 8 com a carta segura, opció que també ha pres la Colla Jove Xiquets de Tarragona. En ambdós casos s’havien vist vint-i-quatre hores abans, a la plaça de la Font. Aquests serien els dos castells de més entitat que veuria la plaça avui al migdia, seguits d’un 4 de 7 dels Xiquets del Serrallo i d’un 2 de 7 de la Colla Castellera de Sant Pere i Sant Pau.\nLa segona ronda ha vist el 5 de 7 dels Xiquets de Tarragona, intentat sense èxit aquestes Festes amb un pis més i el pilar de 6 de la Colla Jove. També el 3 de 7 dels Xiquets del Serrallo que estava clarament pensat per pujar aviat un pis més, com s’havia pogut veure dilluns a la diada de Santa Tecla i el 4 de 7 amb l’agulla dels Castellers de Sant Pere i Sant Pau, també amb aspiracions a alguna cosa més a mitjà o llarg termini.\nAixí s'ha tancat, avui al migdia, la participació dels castells a la Festa Major, poques hores abans del tradicional “Visca Santa Tecla!” al balcó del Mediterrani. Es tracta de l’última vegada que les quatre colles tarragonines es veuran enguany a plaça, fet que serveix per treure conclusions de com s’ha viscut la temporada castellera a Tarragona. L’any que ve el calendari interessant començarà amb la cita de Sant Jordi, però abans, les nostres colles tindran compromisos importants per saldar definitivament aquest any casteller.\nComenta el contingut : La diada de la Mercè tanca la Santa Tecla castellera


Govern descongelarà parcialment els lloguers el 2022 - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEn els contractes que finalitzaven el 2019 i que es van prorrogar per llei el 2020 i el 2021 es permetrà un increment de la renda de fins al 10% sempre que arrendador i arrendatari tanquin un nou acord per cinc anys\n27/07/2021 (14:18 CET)\nEl Govern permetrà l’any vinent una descongelació parcial dels lloguers d’habitatges. En concret, la mesura afectar a aquells contractes que havien de finalitzar el 2019 i que, ja llavors, es va prorrogar per llei el 2020 i enguany. En canvi, de cara al 2022 els propietaris podran incrementar fins a un 10% la renda sempre que es faci un nou acord per una durada de cinc anys.\nAixí s’ha anunciat aquest dimarts durant una nova reunió de la taula d’habitatge. La voluntat del Govern, segons s’ha explicat, seria no eliminar totalment la congelació de lloguers vigent des de l’any 2019 com a mesura per intentar pal·liar la greu problemàtica del mercat. És a dir, per a una part dels contractes que acabin durant el 2022, es mantindrà l’opció que el llogater pugui demanar una ampliació d’un any sense pujada de renda.\nAra bé, l’executiu considera que, en alguns casos, aquesta pròrroga no es pot mantenir més en el temps. Es tracta d’aquells contractes que ja van ser objecte de congelació el 2019. Des de llavors, han sumat tres anys sense pujada de cost. I s’entén que cal descongelar-los.\nUn dels motius, més enllà de la demanda de liberalització total feta pels propietaris, és evitar que quan la mesura s’aixequi en un futur es puguin voler actualitzar de cop els contractes de tots els anys de la congelació\nPer això, el que s’estableix és que es permetrà als propietaris fer un nou contracte per cinc anys amb un increment de la renda màxim del 10%. Tot i això, s’indica que si no hi ha acord entre totes dues parts, es pot mantenir la pròrroga, això sí amb la incertesa de saber que només hi ha garantit un any més.\nEl ministre de Territori i Habitatge, Víctor Filloy, ha justificat la mesura tot recordant que “hem de trobar un equilibri entre totes les parts” i que els propietaris “demanaven una liberalització” total que, però, “encara no estem en disposició de fer”. Per això, s’opta per aquesta mesura, tenint en compte que “ja tenim un gruix de contractes prorrogats de molts anys”. En aquest sentit, es vol evitar el que podria passar si la congelació s’aixeca de cop: “hem de començar a evitar que tots puguin alliberar-se al mateix moment” perquè “podria tenir un efecte greu en la inflació”.\nFilloy ha explicat que aquesta excepció se suma a les que ja es van recollir en la congelació pel 2021, com ara les dels lloguers superiors a 1.500 euros o els pisos que es vulguin fer servir per a algun familiar. També ha deixat clar que la mesura de congelació, més o menys modulada, va per llarg. De fet, ha indicat que, de cara al 2023, es preveu mantenir-la però amb l’excepció pels contractes que, sense aquesta disposició, haguessin finalitzat el 2020. I així successivament.\n“Es fa perquè hi ha una sobredemanda que supera l’oferta”, ha apuntat. Per tant, “mentre es mantingui aquest desequilibri, s’ha de mantenir aquesta protecció per a les famílies”. Això sí, sempre “modulant-la segons la circumstància” i, també, a l’espera que vagin donant resultats les polítiques encaminades a posar nous pisos al mercat.


L'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor manté aquesta aplicació mòbil amb l'objectiu de facilitar l'accés a informació institucional actualitzada i exacta. Tractarem de corregir els errors que se'ns assenyali amb la màxima celeritat possible. No obstant l'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor no pot garantir la inexistència d'errors ni que el contingut de la informació es trobi permanentment actualitzat.\n- Titularitat de l'aplicació mòbil.\n- Referències i enllaços a webs d'altres organitzacions Titularitat de l’aplicació mòbil\n- Nom de l'aplicació: App Sant Pere de Vilamajor\n- Titular: Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor\n- Adreça: C/ Nou, 26 08458 | Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor\n- Telèfon: 938450008\n- Fax: 938452059\n- Correu electrònic: ajuntament@vilamajor.cat\n- C.I.F.: P0823400G\n- Dades registrals: Registre d'ens locals de la Generalitat de Catalunya Reproducció de continguts propis La Llei 37/2007, de 16 de novembre, sobre reutilització de la informació del sector públic, que transposa la Directiva 2003/98 /CE del Parlament Europeu i del Consell, regula la reutilització de la informació pública de què disposen les administracions i organismes, és a dir, el dret de tots els agents potencials de mercat a la reutilització de la informació de les instàncies públiques.\nD'acord amb aquesta normativa, l'Administració permet la reproducció, la distribució i la comunicació pública de l'obra i, a més, la transformació de l'obra per fer obres derivades, sempre que no es contradigui amb la llicència o avís que pugui tenir una obra i que és la que preval. Per reutilitzar la informació, cal seguir les següents condicions:\nc) Esmentar la data de l'última actualització de la informació.\nAixí mateix, la reutilització es pot limitar per la tutela d'altres béns jurídics prioritaris, com ara la protecció de les dades personals, la intimitat o els drets de protecció intel·lectual de tercers. La reutilització d'obres protegides per la propietat intel·lectual es pot formalitzar mitjançant l'ús de llicències de difusió oberta, com les de Creative Commons, que cedeixen determinats drets d'explotació de les obres. En els continguts on s'apliqui aquest tipus de llicències, es permet la reutilització en les condicions que s'estableixin.\nNo s'autoritza en cap cas l'ús de logotips, marques, escuts i símbols distintius de l'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor en publicacions i webs que no siguin participats o patrocinats per aquesta institució. Aquests elements d'identitat gràfica corporativa són propietat exclusiva de l'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor i estan protegits per la legislació vigent aplicable. Referències i enllaços a webs d'altres organitzacions.\nAlgunes pàgines d'aquesta web contenen referències o enllaços a webs d'altres organitzacions. La presència d'aquests enllaços té una finalitat informativa, no constituint en cap cas una invitació a la contractació de productes o serveis que s'ofereixin en la pàgina web de destí. L'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor no es responsabilitza ni de l'exactitud ni de l'actualització d'aquestes webs externes. Protecció de dades Protecció de dades personals En l'aplicació mòbil institucional de l'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor, se sol·licita als Usuaris dades de caràcter personal: nom, cognoms, etcètera, per tal de dur a terme la gestió o servei que han sol·licitat, i amb el Compliment de les condicions de seguretat i CONFIDENCIALITAT que exigeix la legislació vigent en cada cas. Aquestes dades s'integren en els Arxius de l'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor, d'acord amb la legislació o la normativa vigent en cada cas. L'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor garanteix la CONFIDENCIALITAT al Tractament de les dades de caràcter personal que es recullen, i també la implantació de les mesures, d'ordre tècnic i organitzatiu, que garanteixin la seguretat d'aquestes dades. L'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor utilitzarà aquestes dades exclusivament per a la prestacions de servei o gestió. En cap cas és cedirà o comunicarà a TERCERS les dades recollides sense consentiment de l'usuari, excepte quan siguin necessàries per a la prestació del servei sol·licitat o siguin requerides per les autoritats públiques competents, de conformitat amb els Disposicions legals i reglamentàries aplicables en cada moment. Com encarregats de tractament, l'Ajuntament té contractats els següents proveïdors de serveis, que s'han compromès al compliment de les disposicions normatives d'aplicació en matèria de protecció de dades, en el moment de la seva contractació: Servei d'allotjament o hosting amb Be One MCP Apps S.L. Servei de desenvolupament de l'aplicació amb Be One MCP Apps S.L. D’acord amb la normativa de protecció de dades, l'interessat podrà exercir els drets d'accés, cancel·lació, rectificació o OPOSICIÓ, previstos a la Llei Orgànica de Protecció de Dades de caràcter personal. Respecte de l'Exercici d'aquests drets:\n• Dret d'accés: Saber quines dades de la persona interessada té l'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor.\n• Dret de rectificació: Rectificar unes dades errònies de la persona interessada.\n• Dret d'oposició: Demanar que és deixin de tractar unes dades de la persona interessada.\n• Indicacions per a l'Exercici d'aquests drets:\n• Es requereix omplir el model general de sol·licitud o instància i lliurar-lo presencialment o bé a través de la seu electrònica, a l’oficina d'atenció ciutadana de l'ajuntament.\n• El dret d'accés només és podrà exercir un cop cada any, llevat de motivació específica.\n• En cas d'exercir el dret de rectificació, cancel·lació o OPOSICIÓ, a l'efecte d'evitar canvis indesitjats que poguessin posar en perill algun dret de la mateixa persona interessada, cal indicar clarament la dada afectada.\n• L'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor denegarà, motivadament, peticions d'exercicis de drets de cancel·lació o OPOSICIÓ, en algun dels supòsits següents:\n• Les dades són necessàries per a les actuacions administratives tendents a assegurar el compliment d'obligacions tributàries.\n• A l'hora d'exercir aquests drets sobre fotografies o imatges captades per càmeres cal TENIR EN COMPTE el següent: Cal afegir la fotografia de la persona que exerceix el dret i especificar el lloc, la data i l'interval horari aproximat en franges no superiors a dues hores. Per aclarir possibles dubtes és es recomana indicar un telèfon o correu electrònic de contacte. En alguns casos podrà ser impossible materialment satisfer el dret d'accés. Per Exemple, càmeres que visualitzen imatges, però no els gravin, imatges ja eliminades o plànols on la identificació física no és possible. Protecció de dades Responsable del Tractament. El responsable dels tractaments realitzats és l'Ajuntament de SANT PERE DE VILAMAJOR, amb domicili al carrer Carrer Nou núm. 26, 08458 Sant Pere de Vilamajor.\n• Telèfon: 938450008\n• Fax: 938452059\n• Web: https://www.vilamajor.cat/\nFinalitat La Finalitat del tractament de dades corresponent a cadascuna de les activitats de tractament que realitza l'ajuntament i que seran accessibles al registre d'activitats de tractament. Legitimació El tractament de les seves dades es realitza per al compliment d'obligacions legals per part de l'ajuntament, de funcions realitzades en interès públic o en l'exercici de poders públics que li són atorgats. En els casos que la finalitat del tractament requereixi el seu consentiment, AQUEST caldrà que sigui prestat per mitjà d'una clara acció afirmativa. Es podrà consultar la base legal per a cadascuna de les activitats de tractament que porta a terme l'ajuntament en el registre d'activitats de tractament. Conservació de dades. Les dades personals proporcionades es conservaran durant el temps necessari per complir amb la finalitat per a la qual es recullen i per determinar les possibles responsabilitats que es puguin derivar de la finalitat, a més dels períodes establerts en la normativa d'arxius i documentació. Comunicació de dades amb caràcter general no es comunicaran les dades personals a tercers, excepte per obligació legal. Pot consultar els destinataris per a cadascuna de les activitats de tractament que porta a terme l'ajuntament en el registre d'activitats de tractament. Delegat de protecció de dades (DPD) El delegat de protecció de dades (DPD) és el garant de l'acompliment de la normativa de protecció de dades a l'ajuntament, que s'encarrega de supervisar, de manera independent, l'aplicació de l'acompliment de la normativa de protecció de dades. Pot contactar mitjançant: Correu electrònic: dpd.ajvilamajor@diba.cat Direcció: Servei d'Assistència Municipal i Suport Estratègic - DPD ens locals Diputació de Barcelona Recinte Mundet. Ed Migjorn, bloc B, 2a planta Passeig de la Vall d'Hebron, 171 08035 Barcelona Telèfon: 93.472 65 00\nEl delegat de protecció de dades es troba regulat en el Reglament (UE) 2016/679 de el del Parlament Europeu i del Consell (RGPD), de 27 d'abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques pel que fa al tractament de dades personals i a la lliure circulació d'aquestes dades i pel qual es deroga la Directiva 95/46/CE.\nL'article 39 de l'RGPD, recull les funcions del delegat de protecció de dades que són les següents: Informar i assessorar de les seves obligacions al responsable o l'encarregat del tractament i els empleats que s'ocupen del tractament, de conformitat amb aquest Reglament i amb altres disposicions de protecció de dades de la Unió o dels estats membres. Supervisar el compliment del que disposa aquest Reglament, altres disposicions de protecció de dades de la Unió o dels estats membres i de les polítiques del responsable o de l'encarregat del tractament en matèria de protecció de dades personals, inclosa l'assignació de responsabilitats, la conscienciació i la formació de personal que participa en les operacions de tractament i les auditories corresponents. Oferir l'assessorament que se li demana sobre l'avaluació d'impacte relativa a la protecció de dades i supervisar la seva aplicació, de conformitat amb l'article 35. Cooperar amb l'autoritat de control. Actuar com a punt de contacte de l'autoritat de control per qüestions relatives al tractament, inclosa la consulta prèvia a què es refereix l'article 36, i fer consultes, si escau, sobre qualsevol altre assumpte. Drets de les persones interessades. L'ajuntament, mitjançant diferents sistemes de recollida d'informació en paper o format electrònic (instàncies, formularis, etc.), sol·licita als usuaris dades de caràcter personal, per tal de gestionar la seva sol·licitud d'acord amb la normativa de protecció de dades vigent . La persona interessada pot exercir els drets següents:\n• Dret a la limitació del tractament: Marcar les dades personals conservades, amb la finalitat de limitar el tractament futur. Indicacions per a l'exercici d'aquests drets: Es requereix emplenar el model general de sol·licitud o instància, per mitjà de la seu electrònica https://vilamajor.eadministracio.cat, o presencialment en el registre general de l'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor i haurà d'acreditar la identitat de la persona interessada. En els drets de rectificació, supressió o oposició, a l'efecte d'evitar canvis indesitjats que poguessin posar en perill algun dret de la mateixa persona interessada, cal indicar clarament la dada afectada.\nL'ajuntament denegarà, motivadament, peticions d'exercicis de drets de cancel·lació o oposició, en algun dels següents supòsits:\n• La persona afectada és objecte d'actuacions inspectores.


Joc amb Snap!: Música i sèries tv - Gamifica't!\nJoc amb Snap!: Música i sèries tv\nQuina ilu! Les ganes que tenia digitalitzar alguns jocs: aquí el primer sobre música i sèries de la tele. Aviso que és difícil… i molt… Només per frikis de sèries TV ;)\nFa un temps, vaig crear un joc senzill de cine basat en preguntes, imatges i àudios de pelis. La cosa és que, un amic meu, es va inspirar del joc i va crear el seu propi: aquest que presento de música i sèries TV. I confesso que, quan me’l va fer, em vaig frustrar una mica perquè no en vaig encertar moltes…\nJoc de música i sèries TV amb Snap!\nCom jo n’hi havia fet un i ell a mi també, vam engegar-ne un conjuntament sobre cinema de ciència ficció. La nomenclatura és similar a tots i són petites proves que donen puntuació. Tot i que es pot jugar individualment, sempre és millor jugar en petits grups de dues o tres persones.\nFins ara, només es podia jugar de forma analògica (amb papers i vídeos), que mola molt, però sempre mola més que es pugui jugar de moltes maneres: visca el transmèdia ;) Gràcies a Snap! ara també podem jugar via web o mòbil :)\nEl primer que vaig fer és de cine-miscel·lània i força assequible per a tothom, trobo. Hi ha una primera prova de directors, on tens a 9 dires que has de reconèixer; n’hi ha una segona de bandes sonores, on has d’endevinar-les; la tercera prova és de frases de cine, on has de reconèixer la peli on es diu la frase; i, per últim, la quarta prova, consisteix en fotogrames de pel·lícules a reconèixer. Del que estic més orgullosa del joc és de les solucions.\nJuga al joc de cine miscel·lània!\nPer fer-les, vaig muntar un vídeo, de manera que pots anar corregint al final tot mirant el vídeo. Intentaré muntar-lo amb Snap! que serà un bon exercici d’àudiovisuals programades ;) L’únic problema del vídeo és que, com conté les solucions, no el puc publicar en obert perquè esguerraria el joc. I potser el muntatge no té res de l’altre món però és que les cançons són molt xules: parlen totes de cinema :) Aquest serà, molt probablement, el proper minijoc que faci amb Snap!\nEl de música i sèries TV del Xavi és bastant difícil. Així que, si algú es queixa que no arriba als >30 punts que he programat per obtenir totes les respostes de les preguntes, que m’ho digui i baixo la puntuació una miqueta ;) El joc pesa gairebé 7Mb (6872 Kb) i no sé si és el meu ordinador o què però, de vegades, va una miqueta lent.\nEspero que us funcioni tot. De vegades, i encara no sé perquè, algunes imatges de la primera prova no apareixen. Potser sóc jo… En fi, que si us passa, torneu a clicar la bandera verda de nou, que és l’única solució que tinc…\nPer cert, abans de programar-lo amb Scratch, ho havia intentat fer amb App Inventor 2… Però és no m’acabo de sentir còmode amb aquest software… Ho vaig deixar uns mesos i, quan vaig tornar, no entenia res del que havia fet… I em vaig frustrar molt perquè m’havia passat hores dissenyant mandangues… En fi, ja està reciclat, hehe.\nAhh! Els crèdits!!! La tele i la clau de sol són de domini públic.\nLes músiques i les imatges de les sèries pertanyen a qui pertanyin, hehe. I com el servidor és de la Universitat de Berkeley, si reclamen drets d’autor: adéu joc… Els sons, més o menys, en ordre d’aparició:\nEls sons inicials els he tret d’uns sons de dibuixos animat\nD’aquí, el petó.\nAlguns vénen de Freesound, com l’Start i el Game Over o el so correcte o el so d’incorrecte o el tadá final.\nStart i Game Over\nArrrgghh! No trobo el so del “Crowd saying Ooh”… Si el localitzo, actualitzo.\nPer cert, el color groc de fons del joc no és casual… Volia fer un repte final però se’m complicava la cosa i no tinc massa temps. Aviam, pregunta: qui em sabria dir a quina sèrie pertany aquest color groc en particular? ;)


Dossier d'aprenentatge: Descobrint la descripció.\nDescobrint la descripció.\nPodem trobar la descripció objectiva, que és aquella en què l'autor adopta una actitud imparcial davant de l'objecte descrit, i es limita a descriure amb la major objectivitat i precisió possibles, les característiques que millor el defineixen. La podem trobar en els textos acadèmics i científics.\nTambé podem trobar la descripció subjectiva, que és aquella en què l'autor reflecteix el que li suggereix personalment l'objecte que descriu.\nLa descripció s'estructura en tres parts:\nEn la classe de COED on vam treballar la descripció vam escoltar un seguit de cançons que contenien una descripció. Aquestes són molt variades pel que fa al tema, ritme,... Aquestes cançons són: El gripau blau, d'Ara va de bo, que és una cançó tradicional nord-americana; Lila, de Whiskyn's; Pedro Navaja, de Gato pérez; Com un puny, de Raimon.\nAquí a l'esquerra us poso un vídeo de la cançó, El gripau blau (cançó tradicional nord-americana), d'Ara va de bo:\nTambé podem trobar descripcions en la poesia visual de Joan Brossa. Aquí us deixo una de les seves poesies. Us animeu a descobrir què vol dir en aquesta imatge, l'autor?\nUs deixo l'enllaç per si en voleu veure més:\nTambé es poden trobar seqüències descriptives en les novel·les: El carrer estret, de Josep pla; Els homes que no estimaven les dones, de Stieg Larsson; "La tramuntana", dins El geni del país, de Josep Pla. I en els poemes: Gernika, de Palau i Fabre; Si parlo dels teus ulls, de Miquel Martí i Pol.\nEn la classe vam escoltar el conte de l'Abiyoyo, explicat i cantat per Xesco Boix, que està ple de descripcions.\nPer últim us deixo aquí el vídeo Summercat, de l'anunci d'Estrella Damm del 2009, on es pot apreciar una altra manera de descriure molt divertida. Espero que us agradi!\nDes de petita, en l'escola els mestres ja ens parlaven del que era i és la descripció, de manera que quan ho vam treballar a classe de COED ja sabia què era i de què parlàvem. Però en la classe vaig viure la descripció d'una altra manera, més divertida i original.\nAquesta originalitat va venir de la mà d'una exposició que vam fer que tenia com a tema "Qui ets, tu?". Havíem de representar a partir d'una foto i d'un lema, la personalitat i caràcter d'una persona de la classe. Jo vaig fer-la sobre la companya Marta Álvarez. La foto que vaig presentar va ser la següent:\nTambé havíem de portar una descripció per escrit d'aquella persona que no havia de tenir relació amb la imatge exposada.\nVa ser una activitat molt divertida que ens va permetre conèixer-nos més entre nosaltres a partir de les diferents imatges, que estaven totes molt ben treballades. Va ser una classe diferent, divertida, creativa i original.\nPublicado por Cristina Mateu en 1:37\nFem presentacions amb el Prezi!\nAprenent amb Twitter!


La marxa 24 hores del Cap de Creus bat el rècord de participants | NacióMuntanya\nLa marxa 24 hores del Cap de Creus bat el rècord de participants\nLa 15a edició de la Marxa aplega més gent que mai a Llançà\nper Redacció , 24 d'abril de 2019 a les 12:32 |\nLes 24 hores del Cap de Creus, una marxa de resistència amb un paisatge únic\nMés de 630 senderistes i corredors han batut aquest cap de setmana el rècord de participació a les 24 hores del Cap de Creus, la cita de Llançà que es consolida com una prova esportiva de referència per Setmana Santa amb la presència, també, de participants procedents d'altres països com França o la Gran Bretanya. Un esdeveniment que més enllà de la vessant esportiva també facilita el turisme a La Mar d'Amunt.\nLa marxa en la distància llarga, de 87 quilòmetres, entra dins el circuit català de marxes de resistència de la FEEC. És tracta de una prova no competitiva on guanyar és arribar i sobre tot experimentar córrer entre mar i cel per la muntanya per llocs mítics com Sant Pere de Roda o Cadaqués.\nEl més ràpid en aquesta ocasió ha estat Ismael González, amb 9 hores i 46 minuts. Artur Moya (Morlacos) ha sigut el segon en completar el recorregut amb 10 hores justes i la primera dona en arribar ha estat Gemma Barrabeig (CE Torredembarra), amb 12 hores i 53 minuts i per davant de Núria López (CE Penedès).\nAls 60 km Xavier Llamas dels Senglars Rosincs ha sigut el primer, amb 6 hores i 18 minuts, i la primera dona l'Anna Buada del Trailrunner.cat, amb 9 hores 2 minuts. En la modalitat de 30 km la primera dona ha sigut la basca Uxua Barandiaran del club Beleak amb 3 hores i 8 minuts. El primer home ha estat Michael Henderickx del club TRC Aresta amb 2 hores i 27 minuts.\nEntre els participants veterans el Lluis Tuneu de 69 anys ha acabat els 87 km en 18 hores i 45 minuts i el més veterà dels inscrits, en Manel Andreu de 72 anys, va acabar els 30 km en 6 hores i 18 minuts. Un tribut a ells que van mostrar que encara que passin els anys continuen al peu del canó participant activament en curses com aquestes.\nLa propera cursa que organitza la Unió Excursionista Llançanenca és la Mitja Marató de Muntanya de l'Albera aquest gener proper, on es podrà gaudir altre cop del recorregut per l'Albera empordanesa.\nMés notícies, General, 24 hores del Cap de Creus, senderisme, marxa


Casado presenta a Barcelona el seu equip amb l'absència de Sáenz de Santamaría - Diari Jornada\nPablo Casado, president del PP. FOTO: EFE\nL'equip de Santamaría va donar ahir a la nit per trencades les negociacions amb Casado després d'assegurar que la candidatura guanyadora només oferia dos llocs a les persones de confiança de l'exvicepresidenta\nCasado presenta a Barcelona el seu equip amb l'absència de Sáenz de Santamaría\n| 26 de jul, 2018 - 12:17\nEl nou president del PP, Pablo Casado, presenta avui a Barcelona el nou organigrama del partit i també la cúpula que l'acompanyarà en aquesta nova etapa, i no hi haurà entre aquests noms, en principi, ningú del nucli dur del seu rival a les primàries , Soraya Sáenz de Santamaría.\nDe fet, tal com avança en aquests moments 324.cat, la cita de Casado a Barcelona es produeix sense la presència de la seva rival a les primàries, Soraya Sáenz de Santamaría. L'exvicepresidenta del govern espanyol ha plantat Casado l'endemà que els seus equips respectius trenquessin negociacions sobre la formació de la nova direcció del partit.\nL'equip de Santamaría va donar ahir a la nit per trencades les negociacions amb Casado després d'assegurar que la candidatura guanyadora només oferia dos llocs a les persones de confiança de l'exvicepresidenta, amb càrrecs mitjans -secretaries d'àrea- per Fátima Báñez i Íñigo de la Serna i haver-se negat a aquest oferiment per considerar-lo insuficient.\nL'entorn del nou líder, per contra, assegurava haver aconseguit integrar sis persones que havien donat suport públicament a Santamaría en la campanya, amb les que havia negociat directament perquè ocupessin secretaries diverses. Es tracta d'Álvaro Nadal, que serà secretari d'Economia d'Ocupació, així com de Sergio Ramos, Marimar Blanco, Yolanda Bel, i Sofia Acedo. Els de Casado van assegurar ahir a la nit comptar també amb Iñaki Oyarzabal, encara que el dirigent alabès va acabar rebutjant l'oferta.\nOyarzábal no s'incorporarà per tant al Comitè Executiu Nacional perquè no li sembla bé acceptar el càrrec si s'han trencat les negociacions entre les dues parts, segons han confirmat fonts populars. Si finalment es queda així el repartiment i no es reprenen les negociacions, els partidaris de Soraya Sáenz de Santamaría estaran representats amb cinc càrrecs mitjans del partit, però cap de la cúpula, i ni l'exvicepresidenta ni el seu cap de campanya, José Luis Ayllón, o noms com Báñez o de la Serna, tindran cap càrrec a Gènova.\nAhir a la nit, les dues parts es culpaven del fracàs de les negociacions: els de Casado enlletgien les exigències de la candidatura perdedora i els de Santamaría acusaven als vencedors de no voler, realment, integrar. En l'equip de Santamaría havien començat la negociació ahir al matí amb una exigència elevada, la de comptar amb una representació adequada al 43 per cent dels suports en el congrés, però a mesura que van anar passant les hores van assegurar que no es trobaven en posicions maximalistes i han recalcat que només demanaven una presència digna.\nI també apostaven perquè els partidaris de Santamaría es visualitzés en tots els nivells del partit. Però en l'equip de Casado van defensar des d'ahir que l'objectiu sempre ha estat integrar, encara que també van posar en valor la victòria del líder, van recordar que des de dissabte hi ha un president que ha de dur les regnes i en alguns casos van defensar que no hi hagi ningú de la candidatura rival a la cúpula.\nEn aquest sentit, persones de confiança del líder advertien del risc que suposava per a Casado comprometre a ficar en el comitè de direcció -que conformen el president, el secretari o secretària general, els vicesecretaris i els portaveus parlamentaris- una persona que no fos de la seva màxima confiança.\nCaldrà veure si avui, finalment, el president accedeix al fet que en aquest selecte grup entra alguna altra quota com la de l'entorn de l'exsecretària general, María Dolores de Cospedal, el suport a Casado de la qual ha estat determinant per a la victòria en la segona volta.


Mirant a la Xina - Diari de Girona\nMirant a la Xina\ndaniel capó 06.12.2020 | 12:06\nMirant a la Xina Diari de Girona\nEl diplomàtic espanyol Fidel Sendagorta ha escrit un magnífic llibre sobre la Xina actual i sobre els reptes polítics del segle XXI, que tenen molt a veure ens agradi o no amb el gegant asiàtic. Es titula Estrategias de poder i l´acaba de publicar Deusto. Després de la Guerra Freda, 1989 va anunciar una «Pax americana» que es creia definitiva sota el paraigua de les institucions democràtiques. El parlamentarisme, les classes mitjanes, l´optimisme científic, el nou despertar de la globalització, l´Estat de benestar i el consens multilateral semblaven marcar el dictat d´una modernitat sense història ni conflictes. La tesi Fukuyama, tan mal entesa, aventurava el triomf irrevocable dels ideals del liberalisme, una vegada conclòs el combat ideològic entre els totalitarismes i la democràcia. El desenvolupament econòmic i la millora contínua dels estàndards de vida traçaven un camí sense retorn: el de l´ampliació i consolidació de les llibertats. Sobretot a la Xina. El futur era la Unió Europea ?amb la moneda única a punt d´estrenar-se? i el vincle atlàntic; d´aquí la projecció cap al Pacífic i Orient. No obstant això, no va passar exactament així. Tres dècades més tard, els equilibris de poder mundial «s´han desplaçat», en paraules del desaparegut Lee Kuan Yew. «No es pot pretendre ?puntualitza el polític de Singapur? que la Xina sigui tan sols un dels grans jugadors en la partida global. De fet, és el jugador més gran que hi ha hagut mai en la història».\nDel 2008 al 2020, el desplegament de la influència del gegant asiàtic ha estat cada vegada més gran. No únicament en termes de magnitud (per fer-nos una idea: cada any, vint milions de xinesos adquireixen un automòbil per primer cop), sinó sobretot pel que fa al poder polític. Seguint una estratègia de llarg termini, Pequín ja no només aspira a créixer de forma intensiva amb un model que en ocasions recorda el desarrollismo espanyol dels anys 60, sinó que competeix de tu a tu en sectors tecnològics tan decisius com la intel·ligència artificial, les bateries elèctriques o la indústria de defensa, davant la desorientació europea i el temor dels Estats Units. La importància del 5G en aquest camp és de primer ordre, ja que aquestes xarxes constituiran «la base per a la nova onada de tecnologies avançades, des dels vehicles autònoms fins a les ciutats intel·ligents, i de les fàbriques automatitzades fins a un ús extensiu d´aplicacions d´intel·ligència artificial», apunta Sendagorta. El veto de Washington a Huawei seria un intent de frenar el control de la tecnologia sobre aspectes clau de la seguretat nacional. Europa encara ha de decidir-se.\nPerquè, a l´hora de pensar el futur, la UE segueix embolicada en les seves contradiccions internes. Sense polítiques fermes en qüestions crucials, els diferents països que conformen la Unió són massa petits per competir a camp obert en el que podríem considerar les indústries del futur. Ni hi ha un pla Airbus per llançar un programa competitiu d´intel·ligència artificial, ni es garanteix la seguretat militar per mitjà d´una indústria pròpia, ni l´R+D verd acaba d´enlairar-se.\nDiríem que la història comença a desplaçar-se cap a altres països i que aquí tot just queden les restes, sovint inquietants, del que hem estat i ja no som. L´Europa envellida mira ?sense entendre? un món nou i accelerat, que exigeix responsabilitat en lloc d´hedonisme, i esforç en lloc de frivolitat. Intel·ligència en definitiva perquè, si alguna cosa demostra l´exemple asiàtic, és que la suma d´una voluntat decidida i d´una bona planificació dona fruit en poques dècades: aquest temps que hem perdut inútilment i que no hauríem d´haver malgastat.