Sagnant en verd: de setembre 2011\nPer a l´ ullet de bou les seves larves són una menja de déus\nEl Minador dels cítrics és un insecte de nom científic Phyllocnistis citrella que en la seva fase larvaria viu com a paràsit davall la cutícula de les fulles i brots tendres dels citrics de qualsevol espècie, alimentant-se de les cèl·lules vegetals a les quals buida perforant la seva membrana citoplasmàtica i xupant el seu contingut líquid. Excepcionalment, en absència de fulles, també pot parasitar els fruits verds.\nMinador dels cítrics al revers de la fulla d´un mandariner molt afectat a mitjan juliol de l'any 2006. La plaga estava en el moment àlgid de la seva expansió. S'aprecia com l'eruga va amb compte de no trencar la cutícula que li serveix de protecció. Avança desenganxant-la de les cèl·lules i després de perforar la membrana cel·lular absorbeix tot el seu contingut\nAquest fitoparàsit és originari del sud-est asiàtic, on ha conviscut amb els seus hostes, els cítrics, durant milions d'anys. A causa de l'auge del comerç i intercanvi de plantes i animals a nivell mundial a finals del segle XX va començar a expandir-se cap a Austràlia, Orient Pròxim i Àfrica, arribant al sud de la Península Ibèrica a l'agost de 1993, sent detectat per primera vegada a Màlaga. En els següents mesos es va anar estenent cap a totes les regions costaneres de clima subtropical i mediterrani de la conca mediterrània on es conreen cítrics i l'any 1994 va arribar a la Illa de Mallorca. A la Vall de Sóller, famosa per les seves grans plantacions d'excel·lents cítrics, en pocs mesos es va convertir en una plaga molt nociva, impedint als arbres renovar les seves fulles en destruir els brots nous.\nDetall de l'eruga del minador que va deixant darrera ella un fil de defecacions. A l'altra meitat de la fulla es veu un altre minador.\nQuan l'eruga assoleix el tamany adequat després de passar per quatre fases de creixement, realitza l'última muda i es transforma en pupa, la boca de la qual en forma de tub segrega fils de seda per a formar la càmera pupal en general molt prop de la vora de la fulla. Acabat el seu treball de teixidora, els fils de seda s'assequen i retreuen, la qual cosa provoca que la fulla es doblegui damunt la càmera pupal, quedant així protegida i fora de la vista dels seus depredadors. Uns dies després surt l'adult alat i després de la fecundació la femella cerca brots tendres i pon els seus ous transparents damunt les futures fulles que encara s'estan formant.\nCàmera pupal ja buida al setembre després de la sortida de l'adult. Es veu bé la vora de la fulla que es va doblegar cap a dins per a protegir la nimfa mentre s'estava metamorfosant.\nLes fulles molt afectades es deformen, la part menjada s'asseca i l´arbre acaba per desprendre's d'elles. Quan l'atac és molt intens el cítric no aconsegueix brostar fulles noves i ha de sobreviure amb les velles, és a dir, les que ja tenia abans de l'inici de la plaga, que aguanten sense caure més temps del normal per a que l'arbre no mori ofegat per falta de fulles que són els seus pulmons i la seva fàbrica d'aliment a través de l'energia del sol. Quatre anys després de l'inici de la plaga molts arbres estàven pràcticament defoliats, realitzant la fotosíntesi a través de l'escorça verda de les seves tiges més tendres. Estàven condemnats a una mort segura en dos o tres anys.\nEls agricultors hortofrutícoles de Sóller s´espantàren davant la virulència de la plaga i vàren cercar remeis a la Cooperativa. Ningú sabia res d'aquesta nova malaltia dels cítrics. Al principi provàren amb insecticides clàssics, però no funcionaven, després va arribar d'USA un suposat pesticida específic per a aquest paràsit a un preu prohibitiu per a la malmenada economia de subsistència de la majoria d'agricultors. Es vàren gastar milers de les antigues pessetes sense cap resultat. La frustració i la sensació d'impotència vàren ser molt grans, fins al punt que molts hortolans es donàren per vençuts i vàren acceptar perdre per sempre els seus magnífics tarongers, llimoneres, mandariners i arangers. Deixàren alehores de fumigar els seus cítrics amb pesticides inútils amb la convicció de que en realitat tot havia estat un muntatge per a treure'ls els diners, inclosa l'aparició i inexplicable expansió fulminant de la plaga, com si alguna multinacional estigués al darrere de tot.\nFulles tendres del cítric Severina buxifolia atacat pel minador dels cítrics. Al meu jardí vaig poder comprovar com el minador no tenia cap preferència especial per una espècie determinada de cítric, sinó que les atacava a totes per igual sempre que intentàven treure noves fulles. A part dels tarongers, llimoneres, mandariners, clementiners, arangers i la Severina de la foto, també afecta a la Fortunella margarita o Kumquat, a la pampelmusa, a la chironja de Puerto Rico, al poncemer "Buddha´s hand", a l´Atalantia citroides, al citrangequat, al limequat i al calamondí.\nFulles del cítric australià Microcitrus australasica mig seques després de ser parcialment menjades pel minador dels cítrics.\nI va arribar llavors el moment de l'actuació magistral de la natura. A partir de l'any 2000, uns 6 anys després de la seva arribada a l´illa, la plaga va començar a minvar inexplicablement, cada primavera hi havia menys brots afectats, moltes fulles aconseguien créixer senceres i els cítrics a poc a poc es cobríren de nou amb un esplèndida capçada de fulles sanes intensament verdes. Què estava passant?\nEls científics de la Universitat de les Illes Balears juntament amb els tècnics de la Conselleria d'Agricultura vàren estudiar l'estrany fenomen i descobríren que uns quants insectes autòctons depredadors d'altres insectes, com les avespetes Dacnusa sibirica y Diglyphus isaea, havien proliferat exageradament i s'havien especialitzat en alimentar-se del minador dels cítrics. Sense necessitat dels caríssims pesticides de les multinacionals, la saviesa de la natura havia aconseguit reduir a uns límits tolerables la plaga del minador. Em vaig alegrar molt en llegir aquesta notícia i també per haver resistit la temptació de comprar insecticides a multinacionals. Al meu jardí no vull usar pesticides ni abonaments. M'estalvii molts diners i molta feina, la terra està molt sana plena de cucs i em puc menjar la fruita dels meus arbres directament de l'arbre a mossegades sense necessitat de pelar-la ni rentar-la per a llevar cap verí. La majoria de "plagues" dels meus arbres estan perfectament controlades per la pròpia natura.\nUn dia fa uns 7 anys passejant pel meu jardí em va cridar l'atenció un ocellet diminut, l´ullet de bou, de nom científic Phylloscopus collybita, que saltava de branqueta en branqueta damunt una vella llimonera i mirava davall cada fulla. De tant en quan trobava un cuquet, l'aixafava una mica amb el seu petitíssim bec d'insectívor i se l´empassava com si fos un menjar deliciós. L´animalet desbordava alegria i realitzava una espècie de ball amb botets i moviments de la cua cada vegada que s'empassava un cuquet. El vaig estar observant durant una bona estona i no semblava molestar-li la meva presència, tan absort estava amb la seva vega de cuquets. Quan va estar sadoll se´n va anar volant fins a l´abeurador de les oques, va beure un parell de glopets d´aigua i va desaparèixer. Sospitant que s'havia alimentat de larves de minador, vaig mirar davall les fulles on havia estat l´ullet de bou i efectivament totes tenien la cutícula trencada i la larva havia desaparegut.\nDesprés de 17 anys de l'inici de la plaga avui he volgut comprovar l'estat dels brots nous d'aquest any dels tarongers, llimoneres i mandariners i només he estat capaç de trobar dues fulles afectades. La intel·ligent actuació de la natura ha estat espectacular, un èxit rotund.\nPublicado por Juan Bibiloni en 23:00 Cap comentari: Enlaces a esta entrada\nEl Myotragus balearicus els va esculpir amb els dos incisius de rata\nEls coixinets de monja són un conjunt d'arbustos, en general d'alta muntanya i zones costaneres, que malgrat pertànyer a diferents famílies botàniques han evolucionat d'una manera convergent i presenten tots ells una forma arrodonida i aplanada amb branquetes molt imbricades proveïdes d'espines temibles que els protegeixen del barram dels herbívors: cabres, ovelles, conills, etc.. Plantes semblants es troben a molts llocs del món, però a les Illes Balears són especialment abundants tal vegada per l'extrema aridesa del clima mediterrani, l'assot constant de forts vents i l'existència durant milions d'anys d'un herbívor únic, el Myotragus balearicus, que amb el seu brostejar donà forma a aquestes curioses plantes que es vàren adaptar a l'agressió per a poder sobreviure. A les illes Balears el seu nom té un origen fins un cert punt entranyable per a moltes dones que ara ronden els 80 anys.\nBellíssima imatge d'alta muntanya mallorquina a uns 1.100 msnm. Els coixinets de monja dominen els espais oberts més exposats a les radiacions solars. Aprofiten els sòls més pobres i pedregosos. A la imatge es veuen nombrosos Astragalus balearicus amb algun exemplar de Teucrium balearicum de color més grisenc. En ocasions creixen tan junts que se superposen. Us recoman ampliar aquesta i les següents fotografies per a apreciar millor la seva estranya bellesa.\nUna altra imatge de la mateixa zona de la Serra de Tramuntana de Mallorca. Es veuen alguns albons, Asphodelus aestivus, creixent entre els coixinets. Al fons domina un bosc d'alta muntanya mediterrània amb Pinus halepensis, Pistacia lentiscus, Juniperus oxycedrus ssp. oxycedrus, Olea europaea var. sylvestris, Quercus ilex ssp. ilex, Ephedra fragilis, Ampelodesmos mauritanica, Asparagus albus, etc...\nEsquelet complet de Myotragus balearicus en excel.lent estat de conservació. Es pot veure al Museu Balear de Ciències Naturals de Sóller.\nEsquelet anterior vist des de l´altre costat.\nImpressionant calavera que sembla mirar-nos acusadorament des del passat per a recordar-nos que vàrem ser nosaltres els qui acabàrem amb la seva espècie. Criden l'atenció els dos incisius inferiors de rata que creixien contínuament a mesura que s'anaven gastant amb el brostejar. La mandíbula inferior és molt robusta semblant a la dels conills per a poder triturar les coriàcies plantes mediterrànies. Els seus grans ulls tenien una posició frontal, el que fa suposar que gaudien d´una excel·lent visió estereoscòpica. Les seves dues banyes creixien cap a enrere com les dels actuals antílops.\nIncisius inferiors de roedor del Myotragus balearicus. Al maxilar superior no tenia cap incisiu, com ocorre amb tots els rumiants, encara que a diferència d´aquests que tenen quatre incisius, el Myotragus només en tenia dos. Per a tallar els brots tendres els subjectava entre els dos incisius i la geniva superior molt dura i féia un moviment ràpid cap amunt, tal com ho fan les cabres actuals. Els molars i premolars inferiors quedaven per dins dels superiors per a triturar millor l´aliment amb moviments laterals de la mandíbula, tal com ho fan tots els remugants.\nUs demanareu: què és un coixinet? A Mallorca anomenam coixinet al petit coixí de la panera de les costureres usat per a clavar les agulles de cosir i brodar. Per aquest motiu a aquestes bellíssimes plantes els donam aquest nom doncs la seva superfície espinosa recorda a aquests coixinets de costurera. I què té a veure amb les monges? Abans us he esmentat que aquest nom "coixinet de monja" era entranyable per a moltes dones espanyoles que ara ronden els 80 anys. El motiu és que antigament les nenes, en lloc d'anar a escola com els nens, anaven a COSTURA i les mestres eren monges que els ensenyaven a sumar i restar, a firmar, a llegir les majúscules i sobretot a cosir, brodar i tricotar. Amb això consideraven que tenien més que suficient per a ser bones esposes i mestresses de casa. Fa uns 40 anys a Mallorca l'escola de les monges dels pobles se seguia anomenant costura en lloc d'escola. Era l'equivalent actual de les guarderies.\nEn aquesta imatge veiem diversos Astragalus balearicus de diferents tamanys. El sòl és molt pobre amb pocs centímetres de gruixa i està assentat damunt una base rocosa calcària.\nSuperfície espinosa d'un Astragalus balearicus amb les fulles típiques d'una lleguminosa.\nDetall de les temibles espines que protegeixen a aquest endemisme de Mallorca, Menorca i Cabrera.\nLes flors són blanques amb un lleuger tint rosat. Les espines no són cap obstacle per a les abelles polinitzadores que acudeixen llépoles a libar la diminuta gota de nèctar del fons de cada flor.\nUn altre abundant coixinet de monja és el Teucrium balearicum, un endemisme tirrènic que viu a Mallorca, Menorca, Cabrera i Sardenya. El seu nom científic ha sofert diversos canvis en les últimes dècades doncs els botànics no aconseguien posar-se d'acord. Al principi el varen anomenar Teucrium marum ssp. occidentale i també Teucrium subspinosum var. balearium. Pertany a la família de les Labiatae.\nTeucrium balearicum amb el seu típic color grisenc a l'alta muntanya mallorquina. Al seu costat dret hi ha un petit Astragalus balearicus que s'ha integrat perfectament en l'estructura arrodonida del Teucrium, com si d'una simbiosi es tractés. Tots dos endemismes comparteixen el mateix hàbitat.\nEspines ramificades de Teucrium balearicum que sobresurten per damunt les petites fulles a les quals protegeixen.\nEl Teucrium balearicum és víctima freqüent d'una planta paràsita, la Cuscuta epihymum, que no té arrels pròpies i viu absorbint l'aigua i els nutrients directament de les arrels del Teucrium.\nPetitíssimes flors rosades del Teucrium balearicum amb la forma típica de les Labiatae.\nUn altre coixinet de monja de la família de les labiades és el Teucrium subspinosum, un endemisme tirrènic que viu a Menorca, Cabrera i Sardenya. Igual que el Teucrium balearicum, el seu nom científic també ha estat motiu de desacord entre els botànics. Durant anys l´han anomenat Teucrium marum ssp. subspinosum, Teucrium marum ssp. spinescens, Teucrium subspinosum ssp. spinescens, etc... Actualment per fi s'han posat d'acord i el consideren una espècie apart amb nom propi.\nTeucrium subspinosum cultivat al Jardí botànic de Sóller per a preservar-lo de l'extinció. El seu nombre en estat silvestre és molt escàs i el seu hàbitat està contínuament amenaçat per la cobdícia humana.\nEl Teucrium subspinosum difereix notòriament del Teucrium balearicum per les seves espines molt més petites, fines i poc punxants, d'aquí el seu nom de subspinosum. Les fulles i flors d´ambdós endemismes són idèntiques. Les seves branquetes estan menys imbricades i té un aspecte menys compacte. A la foto es veuen els fruits madurs després de la dispersió de les llavors a principis de setembre.\nFlors de Teucrium subspinosum al juny.\nFalses espines del Teucrium subspinosum, que són petites tiges que es van aprimant cap a la punta.\nUn espectacular coixinet de monja que en plena floració sembla una bola d'or és l´Anthyllis hystrix, endèmic de Menorca, de la família de les Leguminosae. A diferència dels anteriors coixinets que tenen preferència per les muntanyes aquest viu a les zones litorals de Menorca, assotades permanentment pels vents del nord.\nAnthyllis histrix a mitjan setembre en plena estivació, cultivat amb èxit al Jardí botànic de Sóller per a preservar-lo de l'extinció. A la primavera el seu aspecte és completament diferent, una bella combinació del groc intens de les flors i el verd brillant de les fulles.\nFulles i espines de l´Anthyllis histrix anterior. Com ocorre a la majoria de coixinets, les espines sobresurten per damunt les fulles.\nEn aquesta imatge veiem les temibles espines ramificades en forma de banya de cérvol sobresortint per damunt les fulles que queden perfectament protegides de la depredació de les cabres i ovelles.\nEl canvi a la primavera és espectacular. Les nombroses floretes grogues confereixen a l´Anthyllis histrix un bell aspecte de bola d'or.\nTenint en compte que tots els coixinets de les Illes Balears han evolucionat al llarg de milions d'anys per a protegir-se dels seus dos principals enemics: el vent i la depredació dels herbívors, tot fa suposar que varen ser els dos incisius inferiors de rata del mític antílop nan ja extint, el Myotragus balearicus, endèmic de Mallorca, Menorca, Cabrera i Dragonera, els que varen modelar la seva forma arrodonida, menjant-se totes les fulles i brots que sobresortien per damunt les espines. Aquest diminut antílop de no més de 50 centímetres d'altura a la creu, potes molt curtes i deambular lent es va extingir fa uns 4.000 anys, coincidint amb l'arribada dels primers humans que acabàren amb tots els Myotragus en unes quantes dècades. El seu nínxol ecològic va quedar buit per pocs anys, doncs les cabres importades pels primers pobladors des del llunyà Mediterrani oriental el varen substituir en la depredació dels coixinets. Uns segles més tard varen arribar les ovelles que especialment a la Serra de Tramuntana de Mallorca són explotades en règim de semi-llibertat i s´han de cercar l´aliment pel seu compte.\nUn altre espectacular coixinet de monja és la Femeniasia balearica, un endemisme que igual que l´Anthyllis histrix també és exclusiu de l´Illa de Menorca. Pertany a la gran família de les Compositae. El seu hàbitat predilecte són les zones costaneres una mica allunyades del mar on no arriben les esquitxades de les ones. Aquest és potser un dels endemismes més importants de Menorca, ja que tant el gènere Femeniasia com l'espècie balearica són exclusius d'aquesta bella illa mediterrània que fa 6 milions d'anys, durant el Miocè, era el cim d'una muntanya envoltada de valls resseques i llacs molt salats.\nVella Femeniasia balearica d'uns 25 anys d'edat conreada amb gran èxit al Jardí botànic de Sóller per a preservar-la i mantenir una població viable fora del seu hàbitat natural. Com tots els coixinets està protegida per la llei i catalogada en greu perill d'extinció. La foto és de principis de setembre amb la planta en plena estivació. El seu aspecte ressec és enganyós, doncs està plena de vida. Amb les primeres pluges de la tardor reverdirà espectacularment.\nVisió lateral de la Femeniasia balearica anterior amb les seves tiges acabades en temibles espines.\nVisió propera de les tiges anteriors amb un aspecte ressec enganyós, ja que a l'extrem d'alguna d'elles es veuen espines verdes en creixement.\nTija tendra de Femeniasia balearica a principis de juny. Cadascun dels petits brots acaba en tres espines divergents.\nResulta molt curiós que a Eivissa i Formentera, on no hi va viure el Myotragus, no existeixi cap planta amb aspecte de coixinet de monja, a excepció de l´aritja endèmica que creix a tot l'arxipèlag i podria haver arribat a les Illes Pitiuses amb posterioritat a l'extinció del Myotragus a través de llavors transportades per les aus.\nLa Femeniasia balearica floreix al maig i juny. Les seves flors s'obren a l'extrem de les tiges i tenen un bonic color groc-llimona.\nDetall d'una flor de Femeniasia balearica vista de costat. Al contrari que les fulles, les flors sobresurten per damunt les espines per a facilitar la pol·linització per les abelles i borinots.\nAbella melífera libant el nèctar d'una flor de Femeniasia balearica a principis de juny.\nDesprés de la fecundació les llavors maduren i a principis de la tardor són dispersades pel vent.\nFulles i llavors de Femeniasia balearica. Les fulles són linear-lanceolades i tenen una línia blanca a la seva cara superior. Les llavors estan equipades amb uns pèls radials en forma d'aspes d'helicòpter que els faciliten el vol i la seva dispersió pel vent a la conquesta de nous territoris.\nUn altre coixinet de monja de la família de les compostes és la Launaea cervicornis, endèmica de Mallorca, Menorca i Dragonera. El seu nom específic fa referència a les seves temibles espines en forma de banya de cérvol (cervicornis). El seu hàbitat preferit són els penya-segats i les roques costaneres.\nBellíssima Launaea cervicornis a mitjan juny coberta de flors grogues com un firmament ple d'estels. Aquest exemplar pertany a la col·lecció de coixinets de monja endèmics de les Illes Balears cultivats a les terrasses del Jardí botànic de Sóller per a preservar-los de l'extinció.\nLaunaea cervicornis en flor a finals d´abril, fotografiada al Cap de Formentor de l´Illa de Mallorca.\nFlors de Launaea cervicornis.\nFulles i espines de Launaea cervicornis.\nDe vegades la distinció entre fulles i espines no és gens facil, ja que amb freqüència hi ha moltes formes intermèdies. A la imatge es veuen bastantes fulles amb espines. És possible que aquest fenomen sigui un mecanisme adaptatiu per a evitar la depredació de les seves suculentes fulles pels herbívors.\nA les roques litorals protegides de les esquitxades de les ones hi viu un altre coixinet de monja, el Dorycnium fulgurans, endèmic de Mallorca, Menorca i Cabrera. Pertany a la família de les Leguminosae.\nDorycnium fulgurans cultivat al Jardí botànic de Sóller. Les seves espines són els extrems de les tiges molt ramificades i imbricades que acaben en punta. Les seves petites i escasses fulles són semblants a les del Dorycnium pentaphyllum.\nExtrems espinosos de les tiges de Dorycnium fulgurans.\nVisió lateral de la superfície espinosa d'aquest coixinet litoral.\nDiminutes flors blanc-rosades de Dorycnium fulgurans. Aquest endemisme sol florir des de maig fins a agost. Les flors brosten directament de la tija, a diferència del Dorycnium pentaphyllum les flors del qual s'obren a l'extrem d'un peduncle.\nDetall de les diminutes flors del Dorycnium fulgurans. Es veuen un parell de fulles lleugerament carnoses.\nFruits madurs de Dorycnium fulgurans a finals de l´estiu.\nA totes les Illes Balears hi viu una aritja endèmica molt espinosa que quan creix en terra adopta la forma d'un coixinet de monja. Es tracta de la Smilax aspera ssp. balearica. Sol tenir poques fulles o fins i tot no tenir-ne cap, realitzant la fotosíntesi directament a les tiges verdoses. Pot viure des del nivell del mar fins al cim de les muntanyes.\nSmilax aspera ssp. balearica en forma de coixinets de monja creixent a l'alta muntanya molt prop d'un embassament.\nSmilax aspera ssp. balearica amb un exemplar de la també endèmica Pastinaca lucida, fotografiades al Cap de Formentor.\nUna altra aritja endèmica de les Illes Balears amb el seu típic aspecte de coixinet espinós creixent entre les roques d'un penya-segat. Aquesta planta és un clar exemple d'evolució convergent: una mateixa estratègia de supervivència compartida per diferents espècies.\nFulles molt petites i estretes de Smilax aspera ssp. balearica.\nI per a acabar una altra planta que s'ha adaptat a la depredació dels herbívors, l'aranyoner, Prunus spinosa, que quan viu a l'alta muntanya i sofreix el brostejar constant de les cabres i ovelles, creix com un coixinet de monja. Pertany a la família de les Rosaceae.\nPrunus spinosa en forma de coixinet de monja creixent a l'alta muntanya mallorquina a 1.000 msnm. Les seves branquetes mil vegades escapçades per les cabres i ovelles estan molt ramificades i imbricades.\nDetall de la superfície del coixinet anterior. Curiosament no es tracta d'una subespècie endèmica diferent a l'aranyoner normal, ja que si se sembren les seves llavors neixen aranyoners amb l'aspecte propi de l'espècie i si s'arrenca un d'aquests coixinets i es trasplanta a un lloc sense herbívors creix com un aranyoner normal amb les branques llargues i obertes i escassament espinoses.\nVull acabar aquest llarg article amb aquestes belles flors de Prunus spinosa.\nPublicado por Juan Bibiloni en 9:49 Cap comentari: Enlaces a esta entrada\nMinador dels cítrics: la natura aprengué a control...\nCrocus cambessedesii: mira al sol que li dona la v...\nCapparis spinosa, una estratega amb èxit


Moda a dojo: arriba la 080\nGlobal icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right Moda a dojo: arriba la 080\nLa 19a edició del 080 Barcelona Fashion arriba de la mà del francès Pierre Cardin i el Teatre Nacional de Catalunya\nData de publicació: dimarts 24 gener 2017\nLA 080 BARCELONA Fashion ens apropa, una vegada més, a la màgia del món de la moda. El dissenyador francès Pierre Cardin obrirà aquesta nova edició amb Dorian Gray, la bellesa no té pietat a la Sala Gran del Teatre Nacional de Catalunya (TNC) el dilluns 30 de gener. L’espectacle musical, estrenat al teatre La Fenice de Venècia, reflexiona sobre l’inexorable pas del temps a partir de l’obra d’Oscar Wilde. A més a més, en aquesta edició el 080 Barcelona Fashion fa un pas més en la lluita contra els trastorns alimentaris amb accions de prevenció entre col·lectius, professionals i entitats vinculades a la passarel·la de moda catalana.\nEnguany també s’estrenarà la 3a edició del 080 Fashion Showroom, on hi seran presents prop d’una vintena d’empreses del sector tèxtil i la moda catalans com Escorpion, Punto Blanco, Wom&Now, Loa by Lidia Aguilera o Yerse, que també desfilaran a la passarel·la del 080 Barcelona Fashion. I per si tot això fos poc, en aquesta nova edició més d’una trentena de dissenyadors i marques presentaran les seves col·leccions: s’estrenen a la passarel·la els joves creadors Daniel Rosa, Anel Yaos, Pilar del Campo i la firma Aubergin.\nEl 080 també comptarà per primer cop amb la firma de moda infantil Litte Creative Factory, i amb el prestigiós dissenyador ZE Garcia com a convidat. La desfilada de cloenda anirà a càrrec de la firma E.S. Collection, tota una revolució en la moda íntima masculina.\nI què millor que acompanyar la millor moda amb una cervesa ben fresca? Un any més, Moritz, la cervesa barcelonina, acompanya aquesta nova edició del 080 Barcelona Fashion i moltes altres sorpreses –amb una campanya a càrrec de Snoop–, perquè hi ha pocs maridatges que casin millor que moda, Barcelona i cervesa. Segur que et sobraran motius per treure-hi el cap!


Winters (Califòrnia) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n38° 31′ 30″ N, 121° 58′ 15″ O / 38.525°N,121.97083333333°O / 38.525; -121.97083333333\nWinters és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2008 tenia una població de 6.977 habitants.\nSegons el cens del 2000, Winters tenia 6.125 habitants, 1.907 habitatges, i 1.546 famílies. La densitat de població era de 860 habitants per km².\nDels 1.907 habitatges en un 48,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,1% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 18,9% no eren unitats familiars. En el 14,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,56.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 33,3% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 7,8% 65 anys o més.\nLa renda mediana per habitatge era de 48.678 $ i la renda mediana per família de 55.183 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.257 $ mentre que les dones 27.662 $. La renda per capita de la població era de 17.133 $. Entorn del 4,2% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nDavis (21 km)\nDixon (16 km)\nEsparto (19 km)\nVacaville (19 km)\nWoodland (24 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Winters (Califòrnia)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Winters_(Califòrnia)&oldid=19023941»


La bellesa, enmig d’un paisatge abrupte, sempre sorprèn. Madrid és una postal que mereix que l’observin: té vitalitat i emoció. Aquesta mena de còlera de Déu que és el coronavirus ha emboirat la capital d’Espanya, dirigida per una política inepta que ha aconseguit el dubtós mèrit de tenir la medalla d’or, la de plata i la de bronze a la ciutat amb més concentració de virus de tota Europa.\nI com que Madrid s’està convertint en una sorprenent centrifugadora de brutícia, en lloc de capitalitzar l’error i rectificar, venen el pitjor souvenir que tenen i que s’exporta amb més facilitat: la culpa és de l’altre.\nEs pot camuflar com es vulgui, però Madrid ara té un problema i Madrid ara és un problema. M’agrada la gent que surt per allà on no se l’espera, però això té riscos: ara, per exemple, Madrid es pot camuflar amb un: “Conectamos con Barcelona, donde las escuelas ya suman 300 casos y Quim Torra caca, culo ,pedo, pis o Fernando Simón no trabaja y hace submarinismo” que només els serveix de pilates terapèutic per intentar escapar del laberint víric que els ha portat la seva presidenta i el seu govern autonòmic.\nCom sempre, a Madrid parlen de Messi i no parlen d’Hazard, i malgrat que aquí intentem parlar d’Hazard i no de Messi, no ho aconseguim.\nEl madrilenyisme camufla la seva desgràcia amb un “i tu més” de manual i intenta aturar la vida a puntades de peu. I no. Malgrat la seva gran bellesa, Madrid no mereix aquest paisatge ennegrit per la mala gestió pandèmica i, sobretot, amb la poca grandesa amb què l’assumeix.\nA la vida, s’ha de saber guanyar, però millor saber perdre. I més, quan la derrota ens afecta a tots. I tots el que volem és que Madrid es recuperi. No només perquè també ens recuperarem nosaltres, sinó per les impetuoses ganes que tenim de tornar-hi per gaudir-la.


Nova jornada de parades en l'EMT - À Punt\nNova jornada de parades en l'EMT\nLes aturades seran de 8:00 a 10:00 i de 16:00 a 18:00.\n12 de febrer 2019 - 07:30\nAquest dimarts els treballadors de l'EMT de València tenen previstes noves parades en el servei, que duran a terme de 8:00 a 10:00 hores i de 16:00 a 18:00, dins del calendari de sis jornades d'aturades parcials que ha convocat el comité d'empresa.\nSegons el president del comité, Adolfo Cruz, també hi haurà parades de 19:30 a 21:30 en el servei nocturn i de 22:00 a 24.00 en tècnica.\nLa vaga continua perquè la direcció de l'empresa no ha convocat la UGT i CCOO, sindicats que van rebutjar l'acord, que sí que van acceptar altres tres seccions sindicals. Tots dos demanen un aclariment del laude arbitral referit a les jubilacions parcials, que entenen que els dona la raó i els qui es prejubilen han de treballar 65 dies a l'any, mentre que l'empresa opina que se li va donar la raó a ella i han de treballar 131 dies.\nCCOO i UGT demanen un aclariment del laude arbitral referit a les jubilacions parcials, que entenen que els dona la raó, i els que es prejubilen han de treballar 65 dies a l'any. L'empresa, però, entén que té raó i, per tant, han de treballar 131 dies.\nEls dos sindicats, amb majoria en el comité d'empresa, es reuniran aquest dijous amb l'advocat d'aquest òrgan per a concretar el trasllat de la documentació d'aquesta petició, ha informat Cruz.\nEmergències mobilitza sis dotacions de bombers en un incendi al carrer de Lo Rat Penat de València El responsable del Centre del Carme de València declara com a acusat pel polèmic grafiti al claustre Investiguen una presumpta violació grupal a una dona de trenta anys a Pulpí Yolanda Díaz aborda amb els agents socials la falta de personal en la restauració Felip VI i Joan Carles I es retroben a la Zarzuela després de dos anys 'La llave mágica de Ángel', un conte per a conscienciar sobre la citrul·linèmia L'ONU condemna els discursos racistes i LGTBI-fòbics arran de la pigota dels micos Mor apunyalada una dona a Còrdova en un possible cas de violència masclista Antimonàrquics i republicans protesten a Madrid contra el rei emèrit


L'home tirotejat al Poblenou continua en estat crític després d'haver estat operat\nEls Mossos i la Guàrdia Urbana busquen un home que ha fugit en patinet\nper David Cobo 12 de juliol de 2019 23:39 Última actualització: 09:10\nUn home es troba en estat crític després que aquest divendres a la nit li disparessin. L’home va ser tirotejat, amb més d'una detonació, al voltant de les 22:30h a l’altura de la plaça Prim, al Poblenou. Els Mossos d’Esquadra i la Guàrdia Urbana busquen al pistoler, que hauria fugit en un patinet elèctric, i, mentre la víctima segueixi amb vida, se li imputa un delicte en temptativa d'homicidi.\nAquest diumenge a la tarda, el ferit continua en estat crític després d'haver passat per quiròfan al voltant de les 7 del matí del dissabte. L'home està ingressat a la Unitat de Cures Intensives (UCI) de l'Hospital del Mar, intentant-se recuperar de diverses ferides de bala que van impactar al tòrax i a l'abdomen, confirmen fonts del centre al TOT Barcelona.\nEn el moment de l'avís dels fets, es van enviar tres ambulàncies medicalitzades a l'indret i ja es va traslladar la víctima en estat crític, segons van explicar fonts del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) a l'ACN.\nEs tracta del tercer ús d'una arma de foc a Barcelona, i el seu voltant més proper, en un període de 24 hores. La matinada de divendres, a la discoteca Shoko, a la Barceloneta, dues persones van acabar detingudes per treure una pistola i disparar contra el terra perquè el personal de seguretat no volia deixar-los entrar. La baralla va iniciar-se al lloc de l'accés del club, al passeig Marítim. I en un dels moments del conflicte, una de les implicades va fer ostentació de l'arma i va detonar-la. La matinada de dissabte, a més, un altre home armat va descarregar la seva pistola contra un home a l'Hospitalet, a cinc carrers de Barcelona.


Neutralitzat un gang de lladres de cap de setmana a Barcelona - La Clau\nNeutralitzat un gang de lladres de cap de setmana a Barcelona\nEspecialistes georgians coneixien tots els panys\nDilluns, 13 de maig de 2019. 04:15h\n© Secure 54\nUn grup organitzat de lladres georgians operava els caps de setmana en cases besnestants a Barcelona, Badalona i Vic. Els Mossos d’esquadra han aturar els seus malvats.\nArran d'una investigació llançada el desembre del 2018, una banda de lladres molt organitzada va ser neutralitzada els dies 6 i 7 de maig a les comarques de Barcelona. Aquesta organització, composta per naturals de Geòrgia, operava els caps de setmana aprofitant l’absència de propietaris de pisos. La policia catalana, els Mossos d'Esquadra, han assolit localitzar i interceptar aquest grup de 8 persones "altament especialitzat", governats per una estructura jeràrquica "perfectament definida" segons els Mossos. El grup ha actuat a Barcelona, Badalona, Vic, Cornella, El Prat i Esplugues de Llobregat.\nForçaven tots els panys del mercat\nAquesta organització criminal ha robat 24 habitatges, ubicats en barris densament poblats. La policia ha estat alertada per un procediment repetitiu, ja que els lladres preferien un determinat tipus de pany. Han forçat l’entrada dels edificis a través d’una tècnica de radiografia, però el dia abans de llurs malifetes, fixaven una petita quantitat de pega d’enganxar al peu de les portes de l’apartament, per comprovar l’absència dels seus ocupants. Aqueixos especialistes eren capaços de "forçar bona part dels panys existents al mercat", segons les autoritats policials.


L'esperançador missatge de Boye abans que Puigdemont s'enfronti a una nova euroordre | NacióDigital\nL'esperançador missatge de Boye abans que Puigdemont s'enfronti a una nova euroordre\nLa Fiscalia belga reclamarà l'extradició de l'expresident de la Generalitat per delictes de sedició i malversació\nper Redacció , 29 d'octubre de 2019 a les 08:25 |\nLa justícia belga comença a examinar aquest dimarts l'euroordre d'Espanya contra Carles Puigdemont. En una vista al tribunal de primera instància, la Chambre du Conseil escoltarà els arguments de les parts i fixarà una data per decidir sobre la petició d'extradició de l'expresident de la Generalitat. La fiscalia belga demanarà que es lliuri Puigdemont a Espanya pels delictes de sedició i malversació, tal com demana el jutge Pablo Llarena, segons fonts de la seva defensa.\nPocs minuts abans de començar la vista, Gonzalo Boye ha compartit un missatge esperançador a través de Twitter: "A Brussel·les, més d'hora que tard, sortirà el sol".\nPuigdemont ja va comparèixer voluntàriament el passat 17 d'octubre davant la justícia belga, a Brussel·les. Va prestar declaració i, després de passar la nit en dependències policials, va ser deixat en llibertat sense fiança i amb la possibilitat de sortir del país amb permís del jutge. Davant dels mitjans, l'expresident i el seu advocat, Gonzalo Boye, van voler destacar que estan a disposició de la justícia i en contacte amb les autoritats belgues. Una de les possibilitats obertes aquest dimarts és que la defensa demani un ajornament de la vista que allargaria el procés d'instrucció.\nDesprés d'aquesta primera declaració, el jutge d'instrucció va concloure que Puigdemont no gaudeix d'immunitat europarlamentària i, per tant, el procediment podia continuar. El líder de JxCat va guanyar les eleccions europees a Catalunya a finals de maig, però les autoritats espanyoles no li van permetre que jurés la Constitució a distància, un tràmit necessari a l'Estat per esdevenir membre del Parlament Europeu. Tampoc van poder recollir l'acta Toni Comín ni Oriol Junqueras. El líder d'ERC, de fet, està pendent que la justícia europea decideixi sobre la seva immunitat.\nLes extradicions a Espanya, un malson històric\nDes de l'extradició del president Companys el 1940, els processos judicials dels anys del franquisme vinculats amb la legalitat internacional mostren la pàgina més negra de la dictadura\nTercera euroordre, ara per sedició\nEspanya reclama Puigdemont pels delictes de sedició i malversació, els mateixos pels quals el Suprem ha condemnat els presos polítics. Llarena va emetre l'euroodre poques hores després del veredicte del Suprem i demanant l'extradició només de l'expresident, no pas de la resta d'exiliats. Activar de nou l'euroordre un cop fet públic el veredicte de Manuel Marchena no era un mecanisme obligat ni automàtic, sinó que depenia única i exclusivament del jutge.\nAixí doncs, Llarena ho prova ara amb els delictes de sedició i malversació. Es tracta de la tercera euroordre que emet l'Estat. Les dues primeres, en què es demanava extradir els exiliats per rebel·lió, van ser rebutjades per Bèlgica i Alemanya en dos revesos per la justícia espanyola. Des que va anar a l'exili, el president del Consell per la República només ha estat uns dies empresonat. Va ser al país germànic, on va passar mesos en llibertat amb mesures cautelars fins que va poder tornar a Waterloo.\nEn declaracions als mitjans després d'activar-se la nova ordre de detenció, Boye va explicar que el delicte de sedició a Espanya està configurat "de manera poc democràtica" i que, en el cas de la malversació, el codi penal belga diu que hi ha d'haver un enriquiment "que no queda justificat a la sentència". "Teníem clar que s'activaria una nova euroordre, però estem tranquils i ho tenim tot controlat", va dir l'advocat de Puigdemont.\nEls arguments per l'extradició, reforçats?\nExperts consultats per NacióDigital apunten que la sentència pot servir per reforçar els arguments de extradir l'expresident de la Generalitat. El constitucionalista Xavier Arbós sosté que Llarena considera que ara està més "reforçat argumentalment" per obtenir una resposta positiva a l'extradició. En la mateixa línia, el jurista Josep Maria Fuster-Fabra creu que Bèlgica hauria d'acceptar l'extradició: "A diferència de les diligències, una sentència és homologable a qualsevol país d'Europa". D'altra banda, el penalista Joan Queralt recorda que Llarena hauria d'explicar per què va retirar les altres euroordres si, com era el cas d'Alemanya, s'acceptava extradir Puigdemont pel delicte de malversació.\nPuigdemont s'enfronta de nou a l'euroordre davant la justícia belga\nA la xarxa, Pablo Llarena, Gonzalo Boye, Bèlgica, Brussel·les, expresident a l'exili, procés català, justícia belga, extradició de Puigdemont, euroordre, ordre de detenció, Carles Puigdemont, Tribunal Suprem


Reprovada l'alcaldessa socialista de Puçol amb els vots de PP i Compromís | Valencia Extra\nEls grups municipals de PP, Compromís i el Partido Valenciano de las Urbanizaciones (Pavalur) en la localitat valenciana de Puçol han reprovat aquest divendres a l’alcaldessa de la localitat, la socialista Lola Sánchez, qui ha decidit retirar les regidories a la coalició i governar només amb Esquerra Unida.\nEn concret, la moció de reprovació s’ha aprovat amb els deu vots favorables del PP, Compromís i Pavalur, davant dels cinc vots en contra del PSOE i Esquerra Unida, i amb l’abstenció de Ciutadans i Ara Puçol, detalla l’Ajuntament en un comunicat.\nDavant d’aquesta situació, la primera edil ha decidit retirar les regidories delegades als tres membres de Compromís, per la qual cosa governarà només amb els tres edils socialistes i el d’Esquerra Unida. La nova distribució de les regidories es farà pública l’última setmana de setembre.\nLa portaveu ‘popular’, Paz Carceller, ha presentat la moció en la qual es demanava un “toc d’atenció” a l’alcaldessa per la “roïna gestió de les obres en l’avinguda Molí de Vent, el mal estat general dels contenidors de neteja, la tardança a realitzar algunes contractacions pendents com el bar del camp de futbol i la no adjudicació dels servicis de manteniment de les urbanitzacions”.\nPer la seua banda, el portaveu de Compromís, Enric Esteve, “ha aprofitat cada intervenció per a tirar en cara a l’alcaldessa socialista temes de gestió i de funcionament intern que, en moltes ocasions, gens tenen a veure amb els punts plantejats en la moció de reprovació”, ha indicat el consistori. En la seua única intervenció, l’alcaldessa ha defès la seua gestió i ha assegurat que la recollida de residus és responsabilitat mancomunal.\nD’aquesta forma, ha explicat l’Ajuntament, s’ha “accelerat un procés de ruptura que se n’anava intuint” després de declaracions de regidors de Compromís publicades en mitjans de comunicació, que van donar lloc a un “enfrontament obert” entre socis de govern.\nUNA “BATALLA CAMPAL”\nEl grup municipal popular, en un comunicat, ha titlat de “batalla campal” el ple d’aquest divendres i ha destacat que el pacte entre PSPV i Compromís ha “saltat per l’aire” perquè l’alcaldessa socialista ha portat al municipi a un “atzucac”.\nLa portaveu del PP local, Paz Carceller, ha assenyalat que els ‘populars’ recolzaran solament els projectes “imprescindibles per a mantindre l’estabilitat” en la localitat, però “no formarà part de governs de perdedors que han portat a Puçol a un atzucac”.\nPuçol viu en un “estat d’alarma”, ha advertit, abans de lamentar l’ambient de “ingovernabilitat”, que considera que “no es mereixen els veïns”.\nCarceller ha denunciat l'”actitud prepotent i altiva” de l’alcaldessa, “sense res d’autocrítica”. Al seu juí, “ha demostrat la seua incapacitat per a seguir al capdavant del govern municipal i ha posat de manifest la seua nul·la intenció de dialogar ni consensuar gens amb cap grup polític que no siga el seu”, ha resolt.\nL'Escola d'Estiu de Puçol conclou després d'acollir a 305 xiquets\nLa Nit de Jóvens Talents mesclarà ball, cant, esport i el paranormal\nTravessant el Blau compleix quatre anys amb l'arribada d'una nova prova\nJugadors del Futbol Sala Puçol guanyen el Torneig Solidari d'ASOM i la Federació Saharauí de Futbol


Trencadissa a la Federació d’Associacions de Veïns de Barcelona – Barrinant la plaça\nTrencadissa a la Federació d’Associacions de Veïns de Barcelona\nCessats els co-directors de la revista Carrer · Constituïda una comissió gestora\nEva Fernández, fins avui presidenta de la FAVB\nLa junta de la Federació d’Associacions de Veïns de Barcelona (FAVB) ha dimitit en bloc després de reconèixer discrepàncies amb els co-directors de la revista Carrer, segons aquest comunicat fet públic aquest migdia. Ara s’ha establert una comissió gestora, amb sis integrants, que d’ací a un mes aproximadament organitzarà l’assemblea extraordinària per a celebrar eleccions.\nSegons el secretari de la Federació d’Associacions de Veïns de Barcelona, Antonio Fortes, la decisió de la junta de dimitir ha estat a conseqüència de ‘discrepàncies’ amb els responsables de la revista ‘Carrer’, un dels projectes de l’entitat. Segons Fortes, els codirectors de la publicació van prendre decisions ‘pel seu compte’.\nFortes ha assegurat que no hi ha hagut desavinences dins de la Junta i que la decisió es va prendre per unanimitat de tots els membres. La Junta es veia ‘desautoritzada’, ha dit el secretari, i va decidir presentar la dimissió perquè volen que ‘funcionin els òrgans democràtics i sigui l’assemblea qui prengui decisions’.\nA partir d’ara, la comissió gestora formada per sis persones portarà el dia a dia de l’entitat.\n10 Novembre 2010 10 Novembre 2010 can PVMGeneral\nEntrada anteriorS’endureix la campanya del Raval “Volem un barri digne”\nSegüent entradaPendents de la darrera paraula de Districte


PAe - CTT - General - Servei de Correu Electrònic Multidomini\nAmb la solució de correu multidomini es persegueix mantenir unes polítiques de servei de correu homogènies per a tots els Organismes adherits permetent la distinció per dominis de cadascun d'ells.\nHTML , JAVA , Serveis Web , PHP\nEl correu electrònic multidomini permet des d'un punt centralitzat, donar servei de correu electrònic i agenda electrònica sense necessitat de tenir instal·lacions in situ o contractacions externes. Inclou correu electrònic sobre clients pesats (Outlook, Thunderbird, etc…), correu web, correu sobre dispositius mòbils, sincronització d'agendes, llistes de distribució, etc. Al mateix temps permet la gestió descentralitzada de les bústies de cada domini per part dels Organismes adherits\nEl correu electrònic és un dels serveis més demandats en l'actualitat com a sistema d'informació i comunicacions. El creixement en el seu ús ha estat exponencial en els últims anys i avui resulta imprescindible. Però com tota infraestructura de tecnologies de la informació comporta uns costos.\nAmb la solució de correu multidomini s'aconsegueix:\nReducció de costos d'operació i manteniment per als Organismes adherits en presentar-se el correu com un servei.\nJOINUP presenta el servei de correu electrònic multidomini Desplegar acordeon\nEl portal JOINUP de la Comissió Europea creat per fomentar l'intercanvi i reutilització de solucions entre les Administracions Públiques europees destaca en el seu article d'avui el servei de Correu Electrònic Multidomini " prestat pel Ministeri d'Hisenda i Administracions Públiques a través de la Direcció general de Modernització Administrativa, Procediments i Impuls de l'Administració Electrònica.\nAquest servei de correu electrònic en el núvol està a la disposició de qualsevol administració pública interessada que subscrigui el conveni corresponent amb la DGMAPIAE.\nL'especial rellevància d'aquest servei per JOINUP es deu al seu muntatge basat en productes de programari de lliure.


Volta a Espanya: Quarta victòria del Chaba\n25 juny 2021 09:28\nJosé María Jiménez guanyà l'etapa de la Laguna i Abraham Olano manté el lideratge\nEl corredor del Banesto José María Jiménez aconseguí el seu quart triomf en la Vuelta Espanya, en imposar-se en la 16a etpa disputada entre Sòria i la Laguna Negra de Neila, i el conjunt d'Eusebio Unzúe anul·là els intents de la resta de favorits per assaltar el lideratge en la classificació general d'Abraham Olano, que tan sols cedí uns segons en el darrer quilòmetre.\nEl conjunt navarrès va tenir una excel·lent actuació en la defensa del groc. L'elevada marxa que imposaren en el darrer coll, primer amb Chente i posteriorment amb Manuel Beltrán, impedí que els Jalabert, Fernando Escartín, Zülle i Virenque poguessin llevar-li el jersei a Olano i es conformaren amb un mínim retall de les distàncies.\nEl Chaba avantatjà en 33 segnos Jaja i Escartín, en 39 als «Festina» Zülle i Virenque i en 46 Beltrán i Olano. En la general, el cap de files del Banesto va mantenir el primer lloc i ara treu 22 segons a Jalabert, 31 a Jiménez, 38 a Escartín, 2 minuts i 12 segons a Zülle i 2 minuts i 19 segons a Clavero, del Vitalicio.\nL'equip d'Àlvaro Pino no esperà la darrera ascensió per llançar la seva ofensiva. Ho va fer des de lluny amb José Rodríguez, que s'endugué amb ell el danès Peter Meinert, de l'US Postal, a la seva roda. El madrileny del Kelme saltà del grup, després de nombrosos intents frustrats i un elevat ritme, abans d'iniciar la pujada al primer cim de la jornada, el coll de Piqueras.\nCap al cim, el duo avançava l'espanyol de l'Avianca Francisco León en 1 minut i 17 segons i 3 minuts i 15 segons sobre el gran grup liderat per José Ramón Uriarte (Festina) , Chepe González (Kelme) i el jersei blanc, J.M. Jiménez.\nFestina també volgué aliar-se en l'atac al lideratge i ho va intentar, primer, amb Félix García Casas i, més tard, amb Uriarte. Aquest darrer arrancà amb força després de la meta volant de Villoslada de Cameros (quilòmetre 61), juntament a José Luis Rubiera i el «Vitalicio» Domínguez.\nEl trio perseguidor al capdavant agafà el cap de cursa i els dos «Kelme» iniciaren una competició de persecució amb el Banesto, que encapçalà el gran grup amb Odriozola, Aitor Osa i Chente García Acosta. El fort ritme va permetre observar el fet curiós que el propi Olano fes d'«aiguador» per a la resta dels seus companys que estiraven el bloc.\nEl ritme dels homes d'Unzúe impedí el movimient entre els favorits fins els darrers cinc quilòmetres, quan el desnivell arribà a percentatges superiors al 13 per cent. Mikel Zarrabeitia, de l'ONCE cercà preparar el terreny per al seu cap de files. Laurent ho provà en tres ocasions, però el propi Olano, al qui es va veure molt ferm, va respondre perfectament.\nLa selecció que imposà el desnivell de la carretera deixà al capdavant un grup de vuit corredors, entre els qui es trobaven tots els favorits, a excepció d'Armstrong i Clavero.\nEl control del Banesto va permetre el salt de Jiménez a tres quilòmetres pel final. El del Barraco superà Domínguez, únic supervivent de l'escapada inicial que aguantà les conseqüències de les dures rampes.\nHeras imità, amb idèntic resultat, la persecució de Jiménez. En aquell moment, els problemes s'incrementaren per al líder, que va veure com el deixaven Jalabert, Escartín, Zülle i Virenque.\nTanmateix, ja no els quedava espai per reduir desavantatge i només avantatjaren en uns metres un Olano que es féu amb un important nombre d'accions per a la victòria final.


Ens sumem a la celebració del Dia Internacional de Commemoració anual en memòria de les Víctimes de l'Holocaust amb el llançament d'un nou clip SBAct! - UNITAT DE COOPERACIÓ, SOLIDARITAT I PAU UNITAT DE COOPERACIÓ, SOLIDARITAT I PAU\nPublicado el 29.01.2019 en Noticies, Sin-catalogar\nLa Campanya SBAct! reivindica la defensa dels drets humans i l’exercici de la memòria històrica commemorant aquesta data amb un tercer clip que compta amb el testimoni d’Isidoro Teruel, Secretari de l’Associació Amical de Mauthausen.\nL’1 de novembre de 2015 l’Assemblea General de les Nacions Unides va proclamar oficialment que cada 27 de gener es commemori l’alliberament del camp de concentració i extermini nazi d’Auschwitz-Birkenau, produït l’any 1945.\nIsidoro Teruel, Secretari de l’Associació Amical de Mauthausen, protagonitza el SBact!3\nEl santboià Isidoro Teruel és el Secretari de l’Associació Amical de Mauthausen. L’Amical de Mauthausen i altres camps i de totes les víctimes del nazisme d’Espanya, és l’associació que agrupa als exdeportats republicans dels camps de concentració del nazis, així com els familiars i amics, tant dels supervivents com dels deportats assassinats als camps. L’Amical de Mauthausen representa als deportats d’aquest camp austríac i de tots els camps del III Reich, tot i que l’associació pren el nom de Mauthausen pel fet de ser el camp on van ser deportats més espanyols.\nL’objectiu de l’associació és treballar a favor de la memòria de tots i totes aquells que van viure i lluitar durant la guerra civil abans de creuar la frontera catalano-francesa camí de l’exili, i més tard van patir deportació als camps nazis. L’Amical col·labora i impulsa actuacions a tot l’Estat espanyol, amb socis col·laboradors a tot el territori, i especialment actius a Andalusia, Aragó, Astúries, Comunitat Valenciana, Euskadi, Galícia i Madrid.\nA la Plaça Mercè Rodoreda de Sant Boi de Llobregat comptem amb dos monuments commemoratius a les víctimes del feixisme, l’exili i la deportació.


CURSET DE TÈCNIQUES D’ESCRIPTURA: de febrer 2007\nPublicat per Un o una de la colla a 11:46 1 comentari:\nXop de suor, lentament, el Ramon va cap a casa, amb el gec blanc sota el braç i un paquet a la mà. Ve del Palau del Govern, on ha servit en una festa on hi havia tots els secretaris d'Estat i el Cos diplomàtic, els alts funcionaris de l'Estat i dels bancs...\nQuatre hores de servir sandvitxos i begudes, sense reposar un moment. Aquells fanalets de papers de colors, com els que veia a les festes de carrer de Barcelona, han donat to a la festa. Ha vessat una coca-cola sobre la falda d'una dama mulata i aquesta se n'ha queixat al patró, que dirigia el servei, i li ha dit: "Pero, hombre, Ramón... A una dama!" Ha begut molt de conyac i se sent un xic excitat. Si es fica al llit ara, li costarà adormir-se.\nCom que ja ha cobrat, anirà al cinema.\nAixí que entra a casa, el Miquel, que està adobant una cadira que tenia una pota desencolada, el guaita i es posa a riure.\n- Quina "torradora" que portes!El Ramon riu i explica que s'ha begut mitja botella de conyac, i de seguida demana:\n- Ja has sopat?\nEl Ramon desfà el paquet i deixa sobre la taula mitja dotzena de sandvitxos.\n- Té, de pernil, de formatge i de foie-gras.\nEl Miquel n'agafa un, però abans de mossegar-lo el deixa i diu:\n- Tinc molta set. Si em pots deixar dos "cheles" aniria a comprar gel i refredaríem aigua.\n- Sí, anem. T'acompanyo.\nPublicat per Un o una de la colla a 11:34 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Sessió cinquena: 22 de febrer de 2007\n“Era un pagès de mig temps, malgirbat, amb un gec pansit de vellut blau i unes calces de pana groga estripades i cenyides al cos per una cordilla d’espart. Anava espitregat i descalç, i de la barretina posada sense gira, amb la puntorra enrera, entre clatell i orella, n’eixia un bordó ossós de color d’oli i una margera de celles que amagaven una enclotada, en qual fons s’hi removien inquietament, com dos insectes enmig de la brossa, dos ullets petits, petits, de no se sabia quin color.\nLi costava d’explicar-se, i, tot enraonant, sa mirada fugia de les persones com quelcom esquerp i espantadís, i la veu ronca se li ofegava completament, mateix que se li posés un tel al canyó.”\nPublicat per Un o una de la colla a 11:30 Cap comentari:\nEl segon en deixar l'escola, si bé de forma provisional van dir, va ser en Quirze jove. Va ser els dies que el mas quedava envaït de segadors, quadrilles de segadors arribats de totes bandes, homes madurs i homes joves, tots forts i descamisats que dormien a la pallissa o al bosc i es reunien a l'era cada matí per repartir-se en grups i dividir-se els camps de blat, feien garbes al racó del braç i després les apilotonaven en garberes, tots amb la falç a una ma i l'esclopet a l'altra, i les dones passaven després pels rostolls a espigolar. Les dones, a mitja tarda els portaven la beguda en un cistell tapat amb un tovalló, i els segadors quan veien arribar la cistella feien xiulets i reien (...) i anaven suats, amarats de suor, i feien una olor tèbia que barrejava l'aroma del blat i l'herba amb la calor dels cossos cepats. En Quirze jove aquell any va haver d'ajudar-los, al costat del seu pare o de l'oncle Bernat i dels mossos, havia d'aprendre'n, van dir, i ja era hora que comencés, l'estudi podia esperar, ja hi tornaria quan hagués acabat la sega. Però després de la sega venia la batuda...\nPa negre. Emili Teixidor (pàg. 292-293)\nPublicat per Un o una de la colla a 11:27 Cap comentari:\nVam parlar del temps narratiu, tan diferent del temps real, i dels diversos usos que n’han fet els grans escriptors i escriptores: alteracions d’ordre cronològic (anticipacions, retrospeccions, temps cíclic...), de duració (acceleracions, desacceleracions) i de freqüència (narració singulativa, repetitiva, iterativa). Tot això a partir del llibre Teoria literària 1, d’Enric Sullà, que us recomanem.\nDesprés de comentar l´ús del temps narratiu en alguns llibres i en el fragment de Tots tres surten per l’Ozama, de Vicenç Riera Llorca que adjuntem al bloc, vam passar a un altre tema: els diàlegs directes i indirectes.\nCom a exercici pràctic, vam transformar el diàleg directe del text de Riera Llorca esmentat a diàleg indirecte. I vam fer l’exercici invers a partir del fragment de Pa negre, d’Emili Teixidor, que també adjuntem.\nTeníem a punt la correcció col.lectiva d’una descripció de la pluja, però la vam ajornar perquè l’autor no hi era. Ja ho farem!\nTambé vam llegir una descripció de personatge de la novel.la Solitud, de Víctor Català, i una altra feta per una assistent al curset. Com a exercici per fer a casa, la proposta és canviar la persona gramatical d’aquesta descripció de Víctor Català: passar el text de tercera persona a primera.\nPer al proper dijous, caldrà aprofundir una mica en l’ús de les persones gramaticals i la funció del narrador. I ja estarem preparats per a veure l’estructura d’un o més contes.\nPublicat per Un o una de la colla a 11:07 Cap comentari:\nDes de darrera els vidres entelats de l’habitació veig un cel trist, tapat com si l’haguessin cobert amb una tela fina que no deixa passar ni un filet de claror.\nEl sol s’ha apagat. Fa escassos minuts, encara lluïa amb tota la força, però ara l’espessor que van agafant els núvols l’ha fet marxar: fuig, espantat de la pluja.\nPlovineja. Comencen a caure les primeres gotes, que repiquen amb suavitat sobre la catifa de fulles seques que hi ha damunt la terra. L’aigua esparvera els pobres ocellets, que no fa gaire encara cantaven i feien companyia al sol.\nObro la finestra i deixo entrar la flaire de la terra humitejada, que va envaint tota l’estança. Veig passar la gent apressada amb els paraigües oberts: intenten esquivar els aigüerols de les voreres.\nAra ja cau un bon xàfec, i l’aigua va formant petites riuadetes que s’obren pas pels carrers, ràpides.\nEstà tan fosc que sembla de nit. Els núvols segueixen atapeïts, sense deixar passar el sol. Tanco la finestra, perquè el vent empeny la pluja cap a dins.\nLa tempesta creix. Els llampecs aombren la ciutat, els trons m’ensordeiexen. Els núvols baixos han entenebrit la casa.\nPublicat per Un o una de la colla a 10:13 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Textos de Maria López\nEls núvols grisosos ens van prendre l'escalfor del sol i la puresa blava del cel que s'havia tornat d’un blanc brut. Hi havia una claror tènue, pàl.lida, desmaiada. Uns núvols botits d'humitat aclaparaven i oprimien l'ambient. En aquell moment veiérem creuar al cel un agosarat estol d'ocells que volava en línia, com si formessin una espasa que esquincés els núvols.\nTot seguit van començar a caure gotes: primer fou un gotellinar tímid, allargassat com agulles de cosir, unes gotinyes que es clavaven a la pell, feridores. Dalt les branques d'un vern ennegrit per la mullena, alguns ocells intrèpids estiregassaven les ales i rebien el plovisqueig que els rentava el plomall. El forat dels ocells en els núvols s'anava eixamplant i aquell roinejar esdevingué pluja: un ruixat dens, espès, que va aixecar olors soterrades de la terra. Fou un xàfec cantaire que va emmudir els festejos dels ocells, però que portava melodies del piano de Chopin a Mallorca. Rebíem l'aiguat amb els palmells estesos, els braços nus i la boca ben oberta, per poder beure de la puresa que venia del cel i calmar la nostra set de rebel·lia. Llampecs i trons esberlaven els bromalls, plovia ja a bots i barrals i l'aigua negava els solcs llaurats a la terra. Els bassals tèrbols s'agitaven amb les gotellades feixugues com un diminut mar encabritat. La pluja portaria fertilitat als camps, abeuraria els boscos assedegats.\nI les aigües revindrien a les fonts.\nPublicat per Un o una de la colla a 9:47 Cap comentari:\nPublicat per Un o una de la colla a 9:23 Cap comentari:\nOrientada cara nord, el sol defugia entrar-hi la major part de l’any, sols a les tardes d’estiu hi entrava d’esquitllada. L’ampli finestral de dues fulles rebia joiós els raigs de que anunciaven el capvespre i que inundaven tota l’estança.\nAl mig de la cuina, una taula de fusta sostenia els nostres àpats: l’amargor del primer cafè i les dolçaines enfitades de les festes obligades.\nEls armaris blancs omplien les parets i s’amaraven, com tota la casa, de l’aroma del brou d’api que ens reeixia de la fredor hivernal. Al costat dels armaris, el rellotge de pèndol dels avis mirava amb desdeny el microones i tenia un litigi no declarat amb la ràdio; la ràdio que callava el tic-tac del pas del temps amb cançons conegudes que omplien la cuina de música i de records nostàlgics.\nTot i que des del balcó albiràvem la muntanya del Puigmal i el seu alè gèlid penetrava per les escletxes, a l’interior de la cuina es respirava aire mediterrani. La fruita vessava dels calaixos de la fruitera i l’omplia de colors: el groc de l’olor de les pomes, el setí verdós de les peres, la calidesa de les taronges; i, a sobre de tot, els plàtans, com fulles de palmera de joguina.\nSobre l’armari baix del costat hi havia hi havia petits testos d’alfàbrega, d’orenga, de julivert i de romaní que usàvem per a condimentar els àpats. I tot plegat, la fruita i les herbes, desprenia olors tèbies, en espera del bon temps.\nEls dies de vent vèiem bressolar-se els arbres, buscant un consol impossible. Els més propers, els pollancres riberencs, desfullats i esquelètics, creixien gegants vora el riu, enyorats de les orenetes que ens havien abandonat. Més enllà del riu Freser vèiem un turó poblat de roures; un turonet marronós que contrastava amb la muntanya que en sorgia al darrera, verda tot l’any de l’esclat perenne del pi roig.\nPublicat per Un o una de la colla a 19:11 Cap comentari:\nUn pom daurat em convida a traspassar el llindar d’una porta de vidre glaçat. Un terra grisós marca el rectangle de l’habitacle, que contrasta amb la blancor d’uns armaris penjats a un costat, contenidors de tota mena d’estris. Entremig, un marbre negre clapejat de verds fa que l’aigüera, els fogons, el microones i sobretot la fruitera prenguin, amb la llum del gran finestral, tots els colors de l’arc de Sant Martí. Un parell de natures mortes a les parets, pintades d’un color de dona alliberada, quatre pàmpols per fer llum (amb disseny dels anys setanta) i una taula amb quatre cadires, conformen un espai dintre l’espai, amb la nevera que li fa de tanca.\nLa llum natural és finita i la part que fa d’obrador s’il·lumina amb un fluorescent de llum groga, que hi dóna calidesa.\nDiuen que, cada dia i en hores diferents, una o un alquimista barregen ingredients de tota mena, que tot seguit endrapen amb fruïció, asseguts a la taula.\nPublicat per Un o una de la colla a 18:42 Cap comentari:\nA la platja de Santa Cristina hi havíem fet excursions delicioses algunes tardes d'estiu. Allí, mentres la dida i el mariner que solia acompanyar-nos amb el gussi, coïen el sopar en fogons improvisats amb quatre pedres, la Jacobé i jo gambejàvem descalços per les maresmes, cercant-hi les petxines, que viuen aferrades als penyals banyats per l'onatge. Mai n'he menjat de més gustoses. I quan tot furategant amb el ganivet per arrencar-ne alguna, captombats a frecd'aigua, ens escometia de cop i volta una ona esvalotada, esquitxant-nos de xarabots, quins xiscles i quina tabola! Encara em sembla que veig com la Jacobé, de quatre grapes damunt de la roca, alzinava esverada el seu caparró adornat amb lliris de platja, tot ruixat de gotetes tremoladores, i com en un moment la seva cara passava de la sorpresa a l'espant, de l'espant a la consternació i de la consternació a la còmica hilaritat.\n-Que et creies estar en sec, Minguet?... Si ens descuidem!... A mi l'aigua em regala esquena avall que em fa unes pessigolles!... I tu sembles un mico remullat.\nJoaquim Ruyra (1858-1939)\nPublicat per Un o una de la colla a 19:59 Cap comentari:\nPublicat per Un o una de la colla a 19:48 2 comentaris:\nT'he tocat mil vegades i a penes mai et miro, t'he besat quasi sempre que t'he palpat i, ara que hi penso, avergonyit t'esbrino : Ets blanca, blanca com la llet que, a voltes, reposes; dins la teva cara de lluna guardes els meus primers anhels. Sempre et trobo freda quan els meus dits t'abasten del teu amagatall, alt i precís, i tanmateix saps guardar-hi bé l'escalfor que el meu cos desitja, fretura, a qualsevol hora del dia.\nSempre hi ets menys quan esperes, resignada a la teva sort, submergida amb altres cossos que, com el teu, esperen l'estrebada d'unes mans, massa sovint desconegudes, que et faran oblidar la nostra última trobada. Malgrat tot, sempre calles: qui sap si el teu silenci és el que més m'agrada, de tu. No sé per què, però tots et sabem nostra i a la vegada t'anomenem pel mateix nom: tassa, la nostra tassa.\nPublicat per Un o una de la colla a 19:02 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Textos de Joan Miralpeix


Madrid demana a les empreses fer el test de Covid als seus empleats abans dels àpats de Nadal\nSetge al coronavirus\nLa Comunitat estudia tornar a fer cribratges massius abans de les reunions familiars\nPrimer dia de vacunacion en el Wanda Metropolitano el estadio del Atletico de Madrid de policias municipales bomberos y profesionales de Proteccion Civil este jueves en Madrid donde comienza tambien la vacunacion para profesores de hasta 55 anos con dosis de AstraZeneca en el Wanda en centros de atencion primaria y en el hospital Enfermera Isabel Zendal EFE Juan Carlos Hidalgo / Juan Carlos Hidalgo\n17 de de novembre del 2021. 12:16\nEl Govern de la Comunitat de Madrid estudia tornar a fer cribratges massius abans de les reunions familiars de Nadal i demanarà ajuda a les empreses perquè testegin el seu personal abans dels àpats que se celebren en aquestes dates.\nAixí ho ha desgranat la presidenta regional, Isabel Díaz Ayuso, en una entrevista a Antena 3, recollida per Europa Press, on ha posat èmfasi en la necessitat de cara al Nadal «de tornar als tests, perquè és veritat que cal evitar que algú que està contagiant estigui en reunions amb els altres».\nLa dirigent madrilenya ha posat el focus en què «el 80% dels que s’estan contagiant no estan vacunats i dins d’aquests contagis, el 80% que no està vacunat emmalalteix molt o mor». Així, ha remarcat que «la vacuna és la solució sempre».\n«Veurem si fem cribratges massius per part de la Comunitat perquè abans de les reunions familiars, sobretot quan hi participa gent gran, sapiguem que estem protegits», ha dit.\nD’altra banda, ha revelat que des de la Conselleria de Sanitat s’estan estudiant els beneficis de vacunar els nens a partir dels 5 anys, però ha incidit que és una decisió que competeix al Ministeri de Sanitat amb l’Agència Europea del Medicament.


Com treballar l'autoestima en adults - 10 CLAUS | YCOM\nCom treballar l'autoestima en adults [ 10 CLAUS]\nCom treballar l’autoestima en adults [ 10 CLAUS]\nLa baixa autoestima comporta una percepció negativa sobre un mateix, i és un factor que ens pot limitar molt en la nostra vida diària. Per què hi ha algunes persones ens semblen segures i felices mentre unes altres es mostren retretes i poc confiades de si mateixes? Què és i quina importància té l’autoestima per caminar amb èxit? Com podem millorar l’autoestima? És fàcil treballar i millorar l’autoestima, solament cal posar-li una mica d’obstinació.\nAquest article et mostra deu claus perquè puguis superar els teus problemes de confiança.\n10 Claus per treballar l’autoestima en adults\nLa veritat és que, en moltes ocasions, no sabem identificar que sofrim d’una autoestima baixa. Per què? Perquè la baixa autoestima comporta a un altre tipus de problemes que són la suposada causa per la qual acudeixen al psicòleg, problemes com a símptomes d’ansietat, de depressió, problemes de conducta, estrès, addiccions, etc. i aquí van uns consells per saber identificar què és el que ens estan passant i com podem solucionar-ho.\nEl primer pas és prendre consciència de com és la teva autoestima en aquest moment. Adonar-te de quin és l’autoconcepte que tens de tu mateix/a. Com et veus? Quines qualitats creus que tens? T’agrada la imatge que tens de tu? Creus que ets digne/a de rebre amor, que t’acceptin, que et passin coses bones?\n2. Viatge al passat\nRevisa d’on véns, què és el que has viscut, quin has rebut i què t’ha faltat mentre anaves creixent. Amb aquesta informació, probablement, entendràs per què ets així i per què et sents d’aquesta manera!\n3. Accepta’t tal com ets\nÉs bàsic que sigui quina sigui la imatge que tens de tu i d’allò que en una altra etapa hagis viscut, siguis capaç de comprendre’t i acceptar-te amb els teus punts forts i amb els teus punts dèbils.\n4. Deixa de maltractar-te!\nT’adones de la quantitat de vegades al llarg del dia que et fas mal amb comentaris negatius i pejoratius sobre tu mateix/a? Segurament, no tractaries així ni li diries res d’això a cap altra persona! Has de deixar de fer-ho amb tu perquè el dany és el mateix.\n5. Potencia el reconeixement\nEsforça’t per trobar els teus punts forts, aptituds i habilitats. Tingues-ho present i entrena’t a dir-te coses boniques, a remarcar totes aquelles qualitats que tens i tot el que fas de meravella!\n6. El poder de la gratitud\nQuan pensem en coses per les quals ens sentim agraïts, inevitablement ens sentim bé, potenciem emocions positives en el nostre interior i això, al seu torn, fa que ens enfrontem al dia a dia amb una actitud més positiva i vital.\n7. Sigues assertiu/iva\nAprèn a dir no i expressar el que veritablement asseguis, respectant-te a tu mateix/a en cada moment.\n8. Defineix el teu rumb!\nTingues sempre clar quins són els teus propòsits a curt, mitjà i llarg termini. Només així sentiràs que la teva vida comença a tenir sentit de debò i tindràs la seguretat que els passos que vas donant en el teu dia a dia t’acosten a on vols arribar o, per contra, tindràs la seguretat que has de canviar el rumb per redefinir la teva marxa.\n9. Envolta’t de persones sanes\nAllunya’t de tot aquell que sigui tòxic en el teu al voltant. Les persones que et facin sentir bé, que t’aportin energia i benestar i que aconsegueixin treure el millor de tu, són les persones de les quals t’has d’envoltar. Quan fem un procés per treballar l’autoestima i millorar-la, prenem major consciència i ens connectem encara més amb nosaltres mateixos.\nAleshores és habitual que sentim que hi ha certes persones en el nostre entorn amb les quals ja no ens sentim bé ni ens ve de gust tenir-les a prop. Hem de respectar-nos i no forçar aquest tipus de relacions.\nEsforça’t per viure d’acord amb els teus valors, fidel a tu mateix/a, tractant-te amb afecte, respecte i seguretat.\nAquests són els 10 gestos que pots fer per treballar l’autoestima en adults, enfortir-la i millorar-la. Supera els problemes d’autoconfiança i segueix fluint pel riu de la Vida plenament i feliç!


La casa Coll i Regàs, una obra modernista de Puuig i Cadafalch a Mataró.\nBrowse: Home / 2017 / novembre / 10 / El gatet juganer\nrondaller / 2 maig 2020 / Leave a comment / El detall, Maresme\nAmb la industrialització del segle XIX, els Regàs de Mataró es convertiren en industrials tèxtils. Més tard, el nebot Joaquim Coll, es va fer càrrec del negoci, però més orientat al gènere de punt. Ja com a empresari de renom, va encarregar el projecte del seu habitatge familiar -la casa Coll i Regàs– a Josep Puig i Cadafalch.\nL’arquitecte modernista, amb el seu equip de grans professionals, va crear una meravella al carrer Argentona de Mataró.\nDe l’edifici ara no en parlaré, ja ho han fet altres persones més qualificades. Al final trobareu diversos enllaços.\nNomés ens fixarem amb el detall escultòric de la porta d’entrada, realitzat per Eusebi Arnau. Aquest artista és l’autor de les escultures de la casa Lleó Morera, Amatller, Hospital de Sant Pau i del Palau de la Música a Barcelona. Perquè veieu que Puig i Cadafalch es rodejava dels millors artesans.\nAl timpà destaca una noia jove que fila. Amb una mà sosté el fus amb la floca de fibra. A un costat, voleia la roba del vestit d’inspiració medieval. A l’altre, no sabem ben bé si s’escampen els llargs cabells o la fibra del fus.\nLa imatge d’una dona filant la trobem en diversos escrits i pintures. Zurbarán pintà la verge Maria filant, il·lustrant el que explica un evangeli apòcrif. Velázquez també representà unes dones filant, però el rerefons era un altre.\nUna altra pintura mostra santa Isabel d’Hongria filant quan era una nena. Filla d’un rei -segle XIII-, Isabel es va casar amb 14 anys i va tenir una filla -que es casaria amb Jaume I-. Era molt caritativa i fins i tot la llegenda diu que teixia vestits per als pobres.\nSigui com sigui, la imatge d’una noia filant es convertí en símbol de la indústria tèxtil. La podeu veure també a la façana de la Casa Berenguer -un altre industrial tèxtil- al carrer Diputació de Barcelona. De fet, Joaquim Coll l’utilitzà en un cartell publicitari de la seva fàbrica.\nAmb la mà dreta sosté una borla de les utilitzades per a lligar les cortines. Aquest i altres objectes de passamaneria, com els cordons o serrells que pengen del timpà, també són confeccions del mateix ram tèxtil.\nMés avall, dues simpàtiques mènsules ens segueixen remetent a l’activitat industrial del propietari. Trobem una llebre amb un drap -potser un símil de la rapidesa?- i un gat ben casolà jugant amb un cabdell.\nL’imaginari s’estén més enllà de la porta, tant a la façana com l’interior de l’habitatge, però si us ho explico tot, no tindreu res per a descobrir!\nSituació: carrer d’Argentona, 55. Mataró\nLa casa Coll i Regàs: km369.blogspot.com.es\nLa casa Coll i Regàs, per L. Bosi i A. Reinoso\nEtiquetes: Casa Coll i Regàs, escultura, Eusebi Arnau, Mataró, modernisme, Puig i Cadafalch, tèxtil\n← Parets tatuades (I)\nParets tatuades (II) →


Temes 2-4  | Microbiologia (UAB) | Unybook\nTemes 2-4 (2014)\nMicrobiologia Temes 2,3,4 – Estructura i funció procariota Estructura i funció dels prócariótes Esquema de l’estructura d’un procariota : Com es pot veure, no tenen orgànuls però si cossos d’inclusió i ribosomes.\nEl material genètic no es troba envoltat per cap membrana (no té nucli), però si que es troba més o menys condensat en una zona del citoplasma formant el nucleoide (genoma bacterià equivalent a un cromosoma).\nLes cèl·lules procariotes poden tenir estructures com el flagel i la càpsula.\n1. MEMBRANA PLASMÀTICA Es tracta d’una bicapa lipídica constituïda per fosfolípids que es disposen a la membrana de la següent forma : - Part hidrofòbica cap a l’interior Part hidròfila cap a l’exterior A més també està formada per proteïnes que poden trobar-se : - Integrades a la membrana : Proteïnes transmembranals No integrades però “adherides” : Proteïnes perifèriques Funcions de la membrana plasmàtica a) Barrera de permeabilitat : impedeix que surtin els components interns de la cèl·lula (ex. Citoplasma), és a dir, que hi hagin fuites, i a més, permet el transport de nutrients cap a dins o cap a fora de la cèl·lula.\nb) Ancoratge de proteïnes : aquestes proteïnes es trobaran implicades en el transport, poden ser bioenergètiques i quimiotàctiques ( fan que el bacteri es mogui cap on hi ha més o menys concentració d’un component ).\n1 Microbiologia Temes 2,3,4 – Estructura i funció procariota c) Conservació d’energia : es produeix un reservori de protons que tindran una funció energètica, ja que participen en el transport de substàncies cap a l’interior de la cèl·lula.\nTransport a través de la membrana plasmàtica  Passiu : no hi ha consum d’energia, ja que es realitza a favor de gradient ( [+] ⟶[-] ).\n Difusió passiva ⟶ A través de la membrana  Difusió facilitada ⟶ A través de proteïnes ( permeases ) i canals .\n Actiu : es consumeix energia, ja que es realitza contra gradient ( [-] ⟶[+] ).\nLes bactèries normalment viuen en medis amb pocs nutrients, i per tant en el seu interior hi ha major concentració que a l’exterior, per aquest motiu introduir els nutrients els costa, han d’utilitzar energia.\n Transport simple ⟶ A través de permeases però utilitzant un gradient de H+.\n Translocació de grup ⟶ Utilitza una proteïna transmembranal, per poder ser introduït cal una fosforilació (la molèc queda modificada).\n Transport tipus ABC ⟶ Necessita que una altra proteïna s’acopli a la proteïna transmembranal i es produeixi la hidròlisi d’una molècula d’ATP.\nNormalment aquest transport es dóna de nutrients de l’exterior cap a l’interior, però també pot succeir al revés (Ex.com a mecanisme de resistència extraient ATB).\nHi ha 3 proteïnes implicades: La que l’apropa a la MB externa, la que la traspassa (transmembranal) i la que catalitza la reacció (MB interna) i fa el consum d’energia.\nExemples de transport simple en E.coli : 2 Microbiologia Temes 2,3,4 – Estructura i funció procariota 2. PARET CEL·LULAR Es troba pràcticament en tots els bacteris. Es tracta d’una estructura rígida (dóna forma a la bactèria), que es troba per fora de la membrana plasmàtica. Aquesta paret està composada principalment per peptidoglicà.\nEls fongs i cèl·lules vegetals també tenen paret cel·lular però no està formada per peptidoglicà, sinó per quitina i cel·lulosa respectivament.\nPropietats - Dóna forma a la bactèria.\n- Protegeix la bactèria d’osmosi: molts antibiòtics actuen en la paret cel·lular per matar el bacteri.\nPeptidoglicà Comú en totes les cèl·lules procariotes.\nEs tracta d’un polímer de dos aminoàcids, glucosamina i murami , que formen cadenes llargues: - N-Acetil-Glucosamina (NAG) N-Acetil- Muràmic (NAM) Aquestes queden lligades entre si per ponts peptídics : - Tetrapeptid : Unit al NAM Pentapèptic, la pentaglina : uneix les dos cadenes.\n3 Microbiologia Temes 2,3,4 – Estructura i funció procariota Grams positius i negatius El 1884 Christian Gram, va observar que si aplicava un procés de tinció, podia observar la forma dels bacteris (bacils, cocs ) i a més va veure que uns ens tenyien de color blau i altres de color rosa.\nAixò es deu a que existeixen dos tipus de bacteris segons la quantitat de peptidoglicà que tenen en la paret cel·lular : - Gram positius ⟶ Blaus Gram negatius ⟶ Roses La tinció de Gram consisteix en : 1. Afegir cristall violeta o violeta de genciana. Tots els bacteris es tenyeixen de blau.\n2. S’afegeix lugol que fa de mordent.\n3. Posteriorment s’afegeix alcohol-acetona, per tal de decolorar. Els bacteris gram negatius perden el color ja que la seva capa de peptidoglicà és més fina i que la seva membrana externa té porus. Els bacteris gram positius retenen la tinció gràcies a la gran capa de peptidoglicà de la seva paret.\n4. És realitza una contratinció amb fucsina, només es tenyeixen els gram negatius amb color fúcsia.\n4 Microbiologia Temes 2,3,4 – Estructura i funció procariota L’estructura de la paret cel·lular té repercussió en el seu funcionament; els antibiòtics són diferents en gram+ i en gram-(tenen patrons de resistència diferents). Amb el microscopi electrònic es poden veure les diferències de les dues parets : 5 Microbiologia Temes 2,3,4 – Estructura i funció procariota GRAM POSITIUS Entre la paret cel·lular i la membrana plasmàtica es troba un espai periplàsmic molt més petit que en els grams negatius.\nA més de la capa gruixada de peptidoglicà, a la paret cel·lular tenen :  Cadenes d’àcid lipoteicoic integrades en la membrana plasmàtica i al peptidoglicà.\n Àcid teicoic que només es troba adherit a la paret.\nEls àcids teïcoics i lipoteicoics : - Els àcids lipoteicoics  són factor d’adherència a superfície.\nTenen afinitat per pèptids antimicrobians .\nServeixen per reconèixer la cèl·lula hoste, a través d’una unió específica.\nS’utilitzen en l’homeòstasi de cations .\nParticipen en la divisió cel·lular.\nPoden ser autolítics.\nEls àcids teïcoics  actuen com a Ag de superfície i poden ser un punt d’unió amb bacteriòfags.\n6 Microbiologia Temes 2,3,4 – Estructura i funció procariota GRAM NEGATIUS Tenen una capa de peptidoglicà molt més prima que els gram positius. Després d’aquesta es troba l’espai periplàsmic ( on hi ha proteïnes) i per últim la membrana externa. L’unió entre la membrana externa i el peptidoglicà es dona gracies a lipoproteïnes .\nEn la membrana externa hi han porines, unes proteïnes que permeten el pas de substàncies.\nLa cara externa de la membrana esta formada per lipopolisacàrids i la cares internes estan formades per fosfolípids.\nEl lipopolisacàrid té tres regions ben diferenciades ( des de l’exterior a l’interior ):  Cadena O : és molt antigènica i per tant indueix o estimula la resposta immune.\n Core : part central  Lípid A : Actua com a endotoxina que s’allibera en la lisi cel·lular.\nLes porines són proteïnes transmembranals disposades normalment en trímers ( triplets) formant porus de difusió de 1nm de diàmetre.\nSón les encarregades de l’entrada i sortida de molècules hidrofíliques de la cèl·lula. N’hi ha específiques per a algunes substàncies i d’altres inespecífiques que ho fan segons la mida. Com a màxim travessen molècules de 5000 d. Les porines tenen mecanismes que controlen l’obertura o tancament del canal.\n7 Microbiologia Temes 2,3,4 – Estructura i funció procariota Funcions de la paret cel·lular ( RESUM ) - Dóna forma a la bactèria.\n- En Gram positius :  Els àcids teïcoics i lipoteicoics ⟶         Adherència Afinitat amb antimicrobians Punt d’unió als bacteriòfags Reconeixement de cèl·lules hoste (receptors de les CL eucariotes) Divisió cel·lular Autòlisi Homeòstasi de cations Antigen de superfície - En Gram negatius :    Lípid A ⟶ Endotoxina (s’alliberen la medi i provoquen malalties) Cadena O ⟶ Antigen Porines ⟶ Transport de substàncies (canals d’entrada i sortida de molècules hidrofíliques).\n- Protegeix a la cèl·lula de la pressió osmòtica : Si degradem el peptidogligà, tenim un bacteri sense paret cel·lular. Si preparem dos medis amb diferents concentracions de soluts i lisocimes (degraden el peptidoglicà i per tant la paret) , i introduïm en cada un un bacteri tenim :  Medi no isotònic (hipotònic) : al tenir més concentració de soluts en l’interior de la cèl·lula que en el medi, l’aigua s’introdueix en la cèl·lula per tal d’igualar concentracions i es produeix la lisi de la cèl·lula.\n Medi isotònic : al haver-hi la mateixa concentració de soluts en l’interior que en l’exterior de la cèl·lula, la cèl·lula no es lisa. La cèl·lula pot continuar vivint.\nQuan la cèl·lula perd la seva paret cel·lular de forma total se la denomina protoplast (GP), i quan la perd parcialment esferoplast (GN, ja que conserven la membrana externa).\n8 Microbiologia Temes 2,3,4 – Estructura i funció procariota 3. CÀPSULA Estructura que poden tenir alguns bacteris i que es troba per sobre de la seva paret cel·lular. És una estructura formada per polisacàrids (sucres), i es sintetitza en l’interior de la cèl·lula per ser excretada a l’exterior de forma facultativa.\nLa càpsula és molt antigènica (antigen K), ja que genera molta resposta inmunogènica (gràcies a l’estructura de polisacàrids).\nFuncions Protecció davant de detergents i de la dessecació.\nCapacitat antifagocitària: les bactèries amb càpsula són més patogèniques, ja que la càpsula té activitat antifagocitària , i això les fa més virulentes. Aquesta capacitat la tenen gràcies a que els receptors que reconeixen els macròfags es troben per sota de la càpsula.\nMacròfag que fagocita bactèria no capsulada Macròfag que no fagocita bacteria capsulada Per tal d’observar la càpsula al microscopi cal que tenyim el medi líquid i la bactèria amb tinta xinesa. Allò que no es vegi tenyit són les càpsules.\n4. GLICOCÀLIX Hi han bacteris que no tenen capsula però sí glicocàlix, o bé tenen ambdós elements.\nEs troba fora de la paret cel·lular. A diferència de la capsula no es sintetitza en l’interior de la cèl·lula, sinó que la sintetitza a l’exterior exportant exoenzims que treballen fora de la cèl·lula i utilitza substrats extracel·lulars per formar-la.\nEl glicocàlix es troba regulat també pels exoenzims.\nFuncions  Adhesió a superfícies ⟶ càries dentals  Reté humitat i nutrients, per tant té una funció de reserva.\n Dificulta l’accés a anticossos.\n9 Microbiologia Temes 2,3,4 – Estructura i funció procariota 5. FLAGELS Són estructures fibril·lars proteiques, concretament formades per subunitats de flagel·lina.\nAquesta proteïna globular adquireix forma d’espiral cilíndrica i té buit el seu interior. Es sintetitza a l’interior de la cèl·lula i recorre l’interior de l’espiral, la zona buida, fins a l’extrem (creixement del flagel, va polimeritzant).\nLa seva funció principal és donar moviment a la cèl·lula.\nEls flagels es troben ancorats a la membrana cel·lular i a la paret a través del cos basal:    Anell M ( fixe) Anell S ( mòbil, rotació) Colze Els gramnegatius també tenen anell L i P, que donen estabilitat al flagel.\nLes proteïnes que es troben entre l’anell M i S ( proteïnes Mot), generen energia a través d’un gradient de protons, aquesta energia és la que s’utilitza per a moure el flagel.\nFlagels en GP i GN : 10 Microbiologia Temes 2,3,4 – Estructura i funció procariota Classificació Segons la situació en la que es troben els flagels en la cèl·lula tenim : Polar monotrica Polar lofotrica Polar amfitrica Peritrica Segons la mesura de la quimiotaxi El moviment de la cèl·lula pot ser a l’atzar o no. No ho serà quan es tracti de quimiotactisme, que es una capacitat que tenen per apropar-se o allunyar-se d’alguna substància ( ja sigui repel·lent, atraient o neutre ).\nEl quimiotactisme es deu a uns receptors de la cèl·lula, no al flagel. Els bacteris els posem en un medi líquid i mantenim un tub obert amb un medi de cultiu ( cada tub conté una substància diferent).\nSubstància atraient Substància neutre Substància repel·lent 6.\n11 Microbiologia Temes 2,3,4 – Estructura i funció procariota 6. COSSOS D’INCLUSIÓ Es tracta de cúmuls de substàncies en l’interior dels bacteris que formen inclusions. No són orgànuls i normalment no es troben envoltats per una membrana. Aquests cúmuls tenen funció de reserva.\nTipus de substàncies que s’acumulen : - - Polihidroxialconats, com el polihidroxibutirat ⟶ Substància orgànica, útil en metabolisme i biosíntesi.\nGlucogen ⟶ Es troba escampat per tot el citoplasma, no acumulat en un punt.\nPolifosfats ⟶ Reservori energètic Grànuls de sofre ⟶ Es troben tant a l’interior com a l’exterior de la cèl·lula, s’utilitzen per a realitzar la fotosíntesi.\nVesícules de gas ⟶ Es troben en bacteris aquàtics, es tracta d’una membrana impermeable al gas, li serveixen al bacteri per ascendir o descendir en una columna d’aigua. Ex. Cianobacteris Grànuls de magnetita ⟶ Magnetosoma, serveix als bacteris per orientar-se en el camp magnètic (magnetotàxia). En l’hemisferi nord i sud s’orienten de forma diferent.\nMagnetosoma Vesícules gas polihidroxibutirat Polifosfats Grànuls sofre 7. PILIS I FIMBRIES Es tracta d’estructures proteiques amb forma tubular, buides i rígides, més curtes i fines que els flagels. Aquestes estructures a diferència del flagel no donen moviment a la cèl·lula. Es troben adherits a la membrana cel·lular i travessen la paret cel·lular.\nEs troben normalment en bacils gramnegatius. Estan fets per una proteïna denominada pilina, i tenen una gran capacitat antigènica .\nFímbries :  Serveixen per a l’adhesió a receptors específics de les mucoses i altres superfícies.\nPilis :   Comuns : per a l’adhesió a superfícies.\nSexuals : tenen capacitat de vehiculitzar material genètic en la conjugació.\n12 Microbiologia Temes 2,3,4 – Estructura i funció procariota 8. ESPORES Són una forma de diferenciació cel·lular que poden assolir algunes bactèries.\nEs tracta d’una forma de resistència, ja que en condicions adverses alguns tenen capacitat per formar espores.\nEn una espora trobem:      Còpia completa material genètic (per tornar a donar la forma vegetativa) Alguns ribosomes Part dels sistemes enzimàtics ⟶ Actuaran en la germinació Citoplasma deshidratat Envoltes externes concèntriques ⟶ Són les que donen resistència al medi extern Una espora proporciona: - Una gran resistència contra agents físics i químics.\n- Estat de repòs metabòlic Les condicions que han de donar-se per a que un bacteri formi una espora són :   Manca d’aigua Manca de fonts de carboni i/o nitrogen Ex. Una bactèria anaeròbia en presència d’oxigen forma una espora, quan es torna a un medi amb anaerobiosi torna a germinar.\nAquest estat (endòspora) és característic de les especies Bacillus i Clostridium (BGP anaerobis).\nLa disposició i la forma de les espores és característica de cada espècie.\nLa disposició pot ser: - Central - Terminal - Subterminal - Terminal amb l’esporangi inflat 13 Microbiologia Temes 2,3,4 – Estructura i funció procariota Parts de l’espora : - Nucli Còrtex : format per un tipus de peptidoglicà molt lax.\nEnvoltes : diferents capes de proteïnes Exospori : fina capa proteica Formació de l’espora : 1. Condensació del DNA: es realitza una còpia del DNA o es condensa en el mínim espai possible.\n2. Es produeix una invaginació de la membrana, i es comença a formar una pre-espora .\n3. Queda formada la pre-espora( 2 capes).\n4. Es deshidrata el citoplasma.\n5. Formació de l’exospori i de les capes proteiques que envolten l’espora.\n6. L’espora madura.\n7. Es produeix una lisi cel·lular i queda alliberada l’espora.\nQuan el còrtex i l’exòspora detecten que la situació exterior ha millorat, l’espora germina (el còrtex i l’exòspora es separen del nucli i es produeix una rehidratació).\nEsporulació Forma vegetativa Germinació Espora Forma vegetativa 14 Microbiologia Temes 2,3,4 – Estructura i funció procariota 9. FORMES DIFERENCIADES Els bacteris fan formes de diferenciació cel·lular. N’hi ha que ho fan per poder assimilar nitrogen, altres fan filaments, altres fan gemmació i altres fan cossos fructífers.\nHeterocist Les cianobacteris són bacteris fotosintètics, que fixen nitrogen en absència d’oxigen, però que viuen en presència d’oxigen. Les cianobacteris formen filaments, i en ells una o diverses cèl·lules es diferencien en un heterocist.\nAquest és impermeable al oxigen i per tant en el seu interior es pot fixar nitrogen. Posteriorment aquest nitrogen serà difós entre les cianobacteris del filament a través de les parets.\nCossos fructífers Les micobacteris són les bactèries capaces de formar cossos fructífers. Aquests s’estructuren i realitzen diferents funcions, però no es tracta d’un organisme pluricel·lular (organismes unicel·lulars ajuntats per una major resistència).\nBacteris filamentosos 15 ...\nComentario de helhajjioui en 2016-11-27 17:28:13 #590\nEstan molt ben explicats!\nComentario de helhajjioui en 2016-11-27 17:28:13 #591


El CCCB obre les portes del mirador | betevé Web\nRedacció btvnotícies diumenge 6 d'agost, 2017 , 15.13\nEl Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB) obre al públic el mirador. La vista permet contemplar des de la façana de vidre unes magnífiques vistes sobre la ciutat, s'hi pot veure el mar, el barri Gòtic i Ciutat Vella, Montjuïc, el Tibidabo i també la torre de Collserola.\nEl Mirador ocupa la cinquena planta del CCCB. És un espai concebut per emmarcar actes d'especial importància que requereixen un entorn apropiat. Sobretot s'utilitza per recepcions, sopars, presentacions, seminaris i conferències. Disposa, a més, d'un espai addicional, a la planta inferior, que s'utilitza com a espai de recepció dels actes que hi acullen. El CCCB considera que és un espai emblemàtic per les seves vistes i ha decidit posar-lo a disposició de tothom qui vulgui venir a visitar-lo.\nLa visita es pot fer cada primer diumenge de mes a partir de les 11 h del matí i fins a les 20 h de la tarda gratuïtament. A més de poder contemplar les vistes, l'espai també permet veure una projecció sobre la història de l'edifici, de l'evolució que ha viscut des que era la Casa de la Caritat fins a dia d'avui, el CCCB.


Camp Nou, Barcelona. Diumenge, 7 de març de 2021. 20:51\nJoan Laporta seria el guanyador de les eleccions a la presidència del Barça. Segons el sondeig a peu d'urna de TV3, i amb prop de 4.000 enquestes, l'advocat i expresident blaugrana tornaria a guanyar uns comicis amb un 58,3% dels vots. Víctor Font acabaria segon i Toni Freixa, tercer.\nLaporta, el gran favorit\nEra el favorit i sembla que serà el vencedor. Laporta, president del Barça entre els anys 2003 i 2010, i també candidat a les eleccions del 2015, s'enduria les eleccions amb comoditat. No és un resultat definitiu, però els socis sembla que tenen un favorit i volen que Laporta torni a dirigir el Barça.\nJoan Laporta amb els socis aquest matí al Camp Nou / Sergi Alcàzar\nDesprés d'una llarga campanya electoral, amb l'ajornament de les eleccions per culpa del coronavirus, els socis han tornat a dir-hi la seva a les urnes. I per primera vegada en la història del club, els comicis s'han repartit en sis seus (Barcelona, Girona, Lleida, Tarragona, Tortosa i Andorra) prevenir les aglomeracions i que el socis no se saltessin el confinament.\nPerò finalment els culers han pogut dir-hi la seva. I Laporta sembla el màxim favorit, també tal com confirma el sondeig de TV3. L'expresident culer aconseguiria el 58,3% dels vots, mentre que en segon lloc acabaria Font amb un 31,3%, i tercer Freixa amb el 9,3%.\nVíctor Font votant / FC Barcelona\nLa victòria, per tant, sembla clara i seria molt complicat que durant l'escrutini es confirmi un resultat diferent a l'esperat ja que la victòria seria molt àmplia. Així doncs, Laporta seria el primer president des dels anys 40 del segle passat que repetiria presidència en dos mandats diferents amb un temps pel mig sense presidir.\nMés de dues hores d'escrutini\nCaldrà veure les properes hores com avança l'escrutini i què han decidit els socis. Tot i encara no estar definit del tot, sembla que Toni Freixa ho té més que complicat per aspirar al tron blaugrana. La cursa electoral s'hauria d'acabar de decidir entre Joan Laporta, el màxim favorit, i Víctor Font. Els vots per correu —que no s'han tingut en compte en aquest sondeig— podrien ajustar el panorama, però sembla molt complicat que Laporta no guanyi.\nDotze hores de votacions dels socis, que ara tindran un desenllaç llarg. Es calcula que el recompte de vots duri més de dues hores i cap a les 23.30h es podria proclamar oficialment el guanyador de les eleccions. Recordem que a banda dels socis que han votat aquest diumenge arreu del territori català, també caldrà recomptar els més de 20.000 vots que s'han fet per correu.\nImatge principal: Joan Laporta durant un acte de campanya / Sergi Alcàzar


Tortosa estrena la renovada plaça de l’Ajuntament després de vuit mesos d’obres – Marfanta\nTortosa ha enllestit les obres de la plaça de l’Ajuntament, que podrà ser estrenada per les festes de la Cinta. L’alcaldessa, Meritxell Roigé, ha explicat que este dimarts al matí ha quedat oberta la mateixa plaça, així com els carrers doctor Vilà i Pescadors, a més dels dos passatges que comuniquen amb l’avinguda de la Generalitat. Roigé ha destacat que l’obertura de la plaça culmina molts mesos d’obres -van començar a principi del desembre del 2020- per generar un nou espai de trobada al centre de la ciutat, més sostenible i amable per als vinants.\nEn total, s’ha actuat sobre una superfície de 3.673 metres quadrats, amb un pressupost de més d’1,3 milions d’euros, que comptava amb una subvenció de 535.000 euros de la Diputació de Tarragona. Les obres també han servit per reordenar els carrers adjacents, que segons l’alcaldessa s’acabaran durant el proper mes setembre. A més de la supressió de les barreres arquitectòniques, Roigé ha destacat la substitució de la font central per una sèrie brolladors, i la reubicació de la font al parc municipal Teodor González.\nPer la seua banda, l’arquitecte Ramon Valls ha explicat que els nous brolladors canviaran de color, i que serà una font interactiva i lúdica, que permetrà jugar i mullar-se. També ha detallat que el paviment de la plaça recorda l’antic carrer Pescadors, molt afectat pels bombardejos del 1938, a partir d’uns plànols de la Dirección General de Regiones Devastadas.\nL’estrena oficial de la plaça serà amb un concert de la Banda Municipal de Música de Tortosa, este divendres a les 20.30 hores, amb totes les entrades esgotades. Per això, finalment hi haurà un segon concert de la mateixa banda, que es farà el diumenge a les 19.00 hores.\nTags: ArquitecturaBaix EbreMeritxell RoigéRamon VallsTortosaUrbanisme\n[#VÍDEO] Així va ser l’ascensió de l’escultura de la Cinta a la façana de la catedral\n[#VÍDEO] Així són els brolladors de la renovada plaça de l'Ajuntament de Tortosa


Arxiven la causa per la mort d'un nen en una piscina de les Borges Blanques\nper Redacció 15/06/2020 14:50h\nL'Audiència arxiva definitivament la causa per la mort d'un nen a la piscina del Club de Tennis de les Borges Blanques | LleidaDiari.cat\nL'Audiència de Lleidaha arxivat definitivament la causa contra una monitora per la mort d'un nen de 7 anys a la piscina del Club de Tenis de les Borges Blanques el 16 d'agost de 2018.\nLa Sala ha rebutjat el recurs presentat per la família del menor contra l'arxiu del jutjat d'Instrucció número 2 de Lleida. L'Audiència coincideix amb el jutjat que no queda clar que la causa de la mort del nen fos l'ofegament i conclou que la monitora no va cometre cap delicte ni va incórrer en cap acte d'irresponsabilitat. L'advocat de la dona, Pau Simarro, ja va explicar que el jutge havia ordenat el sobreseïment lliure de la monitora perquè els informes forenses havien demostrat que «el petit va perdre la vida perquè tenia una cardiopatia congènita».\nEls informes forenses demostren que el menor tenia una cardiopatia congènita\nSegons Simarro, la interlocutòria ja indicava que els informes forenses demostren que el menor tenia una cardiopatia congènita i que a causa d'aquesta «va perdre la vida dins d'un medi aquàtic, però no per causa d'ofegament o perquè ningú fes cap acte imprudent». La víctima, natural dels Omellons (Garrigues), estava fent un curset de natació quan va morir i es va obrir una causa penal contra dos monitors que estaven al càrrec dels nens que feien l'activitat.\nEl desembre de 2018 la fiscalia de menors va arxivar la causa contra l'altre monitor que era menor d'edat, ja que va considerar que no tenia responsabilitat. El jutjat d'Instrucció número 2 però, va mantenir la investigació a l'altra monitora, major d'edat, per un delicte d'homicidi imprudent, que ara s'ha arxivat.\nAtenció conductors: Tallen un tram urbà d'aquesta via lleidatana durant dos dies