Les inversions de l'Autoritat Portuària de Castelló augmentaran un 21% en 2019 i ascendiran a 20,3 milions - PortCastelló\nNoatum resulta adjudicatària del tram II del moll de la Ceràmica, amb una inversió de 26 milions i modernització de l’operativa\nPortsur construirà un nou moll de 200 metres amb una inversió d’11.626.000 euros\nAixí mateix, el pressupost d’inversions ascendirà a 20.358.000 euros, un 21% més que en 2018, destinat a infraestructures productives que generaran llocs de treballs i oportunitats, com ara la construcció d’un nou moll de granels líquids, la connexió ferroviària entre dàrsenes i urbanització de la dàrsena sud.\nEl pla d’empresa planteja les rebaixes d’un 10% de la taxa de la mercaderia i d’un 5% de la taxa de buc, i bonificacions de taxes a diversos trànsits estratègics que entraran en vigor amb l’aprovació dels pressupostos generals de l’Estat o de les oportunes disposicions legals.\nNomenar a Ana Ulloa Piñeiro, directora de l’Autoritat Portuària de Castelló i vocal del patronat de la Fundació PortCastelló en representació de l’Autoritat Portuària.\nAprovar l’adjudicació a Noatum Terminal Castelló S.A. del concurs per a la construcció i explotació, en règim de concessió, d’una terminal de granels sòlids situada en el tram II del moll de la Ceràmica.\nNoatum compromet 26.213.403 euros d’inversió en maquinària i instal·lacions (i.v.a. no inclòs). Construirà una nau en el moll totalment tancada per a l’operativa de la terminal, que es realitzarà amb mecanitzat continu fins a la nau, i instal·larà bàscules, rentarodes, tremuges ecològiques i para-bandes al seu voltant. Completa les mesures de protecció ambiental amb l’ús de nebulitzadors d’aigua. L’oferta planteja imports addicionals a les taxes d’ocupació i d’activitat per import de 71.820 euros en els 35 anys de la concessió, amb el que el total de les taxes a pagar ascendirà a 15.982.066,86 euros.\nA més Noatum planteja inversió en tres millores d’infraestructures: trasllat del far, augment del calat del moll de 12 a 14 metres i construcció d’una segona nau en la zona posterior del moll de la Ceràmica connectada amb la del moll. Noatum planteja treballar 24 hores al dia, tots els dies de l’any, amb un personal fix compromés de 20 persones.\nD’aquesta forma Noatum, responent als ítems establerts per l’Autoritat Portuària en els plecs del concurs, planteja diverses novetats en l’operativa de granels sòlids que permetran guanyar en eficiència, efectivitat, sostenibilitat i protecció ambiental.\nSeleccionar la sol·licitud d’Integral Shipping Company S.L. de concessió d’una superfície de 10.070,43 m2 , en la zona nord del port, destinada a emmagatzematge i operacions connexes de càrrega de projectes i d’equips eòlics i de mercaderia general, i construcció en la mateixa d’una esplanada pavimentada amb una inversió de 360.681,94 €.\nAcordar la modificació substancial per ampliació de 16.548 m2 de la concessió atorgada a Portsur Castelló S.A. destinada a la construcció i explotació d’una terminal de granels sòlids en la dàrsena sud. L’ampliació de la terminal inclou l’ampliació de 200 metres de moll amb un pressupost d’11.626.000 euros i l’habilitació d’una esplanada d’aproximadament 200 per 90 metres. La finalització del termini de la concessió ampliada es correspon amb el de la concessió original el venciment del qual és el 7 d’agost de 2055. L’import total de les taxes anuals a pagar serà de 730.649,78 euros, més i.v.a., actualitzable anualment conforme a la legislació vigent.\nAprovar la formalització d’una addenda al contracte de finançament subsidiari entre l’Organisme Públic Ports de l’Estat i l’Autoritat Portuària de Castelló, en el marc del contracte de finançament amb el Banc Europeu d’Inversions, per import de 3.000.000 euros.\nActualitzar, sense increment respecte a 2018, les tarifes per serveis comercials, eliminant la tarifa de reprografia.\nModificar el reglament de distincions honorífiques de l’Autoritat Portuària de Castelló afegint dos nous premis Faro PortCastelló en els àmbits de la igualtat i de la cultura.\nNomenar com a nou secretari del Consell d’Administració a Ramón Balaguer Mellado. Ramón Balaguer és llicenciat en Dret per l’UJI, màster en Dret i Gestió del Transport per l’UJI, i màster en Sostenibilitat i Responsabilitat Social Corporativa per la UNED i l’UJI respectivament. Treballa en l’Autoritat Portuària de Castelló des de 2001, és cap de divisió de Relacions Institucionals i ha sigut col·laborador del secretari del consell des de 2005 fins hui. El Consell ha felicitat el secretari sortint, Sr. Manuel Breva Ferrer, pel magnífic treball realitzat en relació amb el port des del seu nomenament com a advocat de l’Estat fa ja més de 50 anys.


Terradelles deixa l'alcaldia de les Preses «força content» per la feina feta en 19 anys al càrrec\nLa primer tinent d'alcalde, Esther Pagès, el substituirà divendres\nRAMON ESTÉBAN. Les Preses\nDaniel Terradellas es disposa a deixar l'alcaldia de les Preses després de 19 anys amb una sensació «agredolça», fruit de la barreja de la satisfacció per la feina feta i els inevitables problemes que comporta el càrrec. «Com un enamorament», va comparar, de manera molt gràfica, en el dinar de comiat que va oferir ahir a la premsa local. Terradellas va dir que se'n va «força content», però que li sabia greu no deixar solucionat el controvertit tema de la variant. El relleu es formalitzarà divendres.\nSi la processó li anava per dins, ho va dissimular molt bé. L'alcalde de les Preses de les últimes dues dècades, un home que per bé o per mal ha marcat una època en la política local i comarcal durant molts anys, el seu poble va ser l'única plaça socialista de la convergent Garrotxa i li va correspondre el paper estel·lar de veu crítica, es va acomiadar ahir dels mitjans de comunicació donant una imatge de satisfacció per la feina feta i d'il·lusió per l'etapa que està a punt de començar, al capdavant del centre d'empreses que ell mateix ha anat modelant des de l'alcaldia. Va fer un balanç del tot positiu, avalat pel canvi que ha experimentat el municipi i com ell mateix va recordar la confiança que li han mostrat els seus veïns encomanant-li les regnes de l'Ajuntament cinc vegades seguides.\nEn l'àpat, ofert al restaurant Ramon d'Olot, només es van sentir dues concessions a l'autocrítica: Terradellas va reconèixer que li sabia greu no deixar enllestit el controvertit assumpte de la variant i va admetre que en alguna ocasió «hauria pogut ser una mica més amable» amb els seus col·laboradors. A banda d'això, deixa les Preses va dir amb totes les condicions perquè avanci en convivència i qualitat de vida. «El futur del municipi està assegurat», va concloure.\nESTHER PAGÈS, ALCALDESSA\nLa persona que hereta aquest llegat és la primera tinent d'alcalde, Esther Pagès, una mestra «amb experiència», «jove» i «entusiasta», segons la descripció que en va fer l'alcalde. «Tots plegats hi sortirem guanyant», va augurar Terradellas. El relleu es farà divendres al vespre, en un ple que els que no càpiguen a l'ajuntament podran seguir per una pantalla gegant a la plaça Major. Després de la cerimònia hi haurà un concert de cant coral i una representació teatral.\nDANIEL TERRADELLAS - És alcalde de les Preses des del 1987. Va començar la carrera política en el món sindical. És militant del PSC i ha estat parlamentari. Continuarà sent regidor.\n>Terradelles deixa divendres l'alcaldia de les Preses després de 19 anys


Llet Nostra s’incorpora a BenFet! - Blog Llet Nostra\nLlet Nostra s’incorpora a BenFet!\nLlet Nostra s’incorpora a BenFet! Qualitat d’aquí\nLlet Nostra entra a certificar-se com marca amb el segell de BenFet! Qualitat d’aquí. Aspirar a la certificació Bent Fet! Implica que Llet Nostra compleix una normativa general i, al mateix temps, uns requisits específics per a cadascun dels productes que vulgui identificar. En el nostre cas, el bric i els productes derivats làctics amb procedència de la llet d’origen de granges catalanes.\nJustificar el compromís de Llet Nostra amb el territori on està instal·lada.\nCertificar que un percentatge elevat del procés de fabricació dels productes làctics (llet i iogurts) s’ha dut a terme a Catalunya.\nTenir el certificats de garantia i qualitat mínims de l’àmbit productiu al qual pertanyen els productes a acreditar.\nEn el cas de Llet Nostra, tots aquests requisits queden coberts, doncs la producció de la llet es fa 100% a Catalunya, de granges catalanes, i el procés d’envasat també.\nÉs una marca que certifica l’origen dels productes, empreses i serveis compromesos amb el territori i la feina ben feta i en promociona el consum.\nLa marca BenFet! Qualitat d’aquí\nDistingeix les empreses, serveis i productes catalans de qualitat que evidencien la seva aposta per generar riquesa al territori al qual pertanyen. L’objectiu de BenFet!, però, no és certificar aquestes empreses, sinó fer campanyes de forma continuada per responsabilitzar al consumidor sobre la importància i transcendència de la seva compra. Per a BenFet! És fonamental que el consumidor entengui que, quan compra, decideix el país que vol; que la seva compra incideix de forma directa en l’economia del lloc on viu.\nBenFet! Creu en el potencial de les marques locals com a eina diferenciadora en un món que tendeix a globalitzar i homogeneïtzar els mercats. I ho fa a través de That’s good Catalan Quality. Aquesta és una marca que posiciona els productes i serveis de les empreses que en formen part com a referents de qualitat en el mapa mundials i dins de l’Europa de les regions.\nPer aquest, BenFet! Presenta al mercat europeu, a Brussel·les, les marques certificades amb el segell BenFet! En el qual Llet Nostra també està inclosa.\nMés informació a: www.benfet.cat


ELS CAPÍTOLS DE L'ABAT: de juliol 2020\nELS OFICIS DIVINS A LA NIT\n1 A l’hivern, això és, del primer de novembre fins a Pasqua, es llevaran a l’hora vuitena de la nit, calculada raonablement, 2 de manera que dormin una mica més de la meitat de la nit, i s’aixequin ben reposats. 3 L’estona que queda després de les vigílies, els germans que ho necessitin l’esmerçaran en l’estudi del salteri i de les lliçons. 4 Però des de Pasqua fins al susdit primer de novembre, que es reguli l’horari de tal manera que a la celebració de les vigílies, després d’un brevíssim interval perquè els germans puguin sortir per les necessitats naturals, segueixin immediatament les laudes que s’han de celebrar a trenc d’alba.\nAquest capítol traspua sensibilitat i realisme, en el sentit de contacte amb la realitat. Sant Benet està atent en l’organització de la vida de les comunitats al ritme de l’any, al descans dels monjos que ha de ser suficient, al reforç de l’aprenentatge del salteri i de les lliçons, fins i tot a la satisfacció de les necessitats naturals, en una al·lusió que lluny d’escandalitzar-nos ens meravella per la seva sensibilitat. Tot sense descurar allò que és el més important, la pregària, l’Ofici Diví que cal que s’adeqüi a les hores corresponents, perquè així santifiquem el dia en cada un dels seus moments. Aquest darrer fou un aspecte important de la Constitució del Concili Vaticà II Sacrosantum Concilium sobre la litúrgia. Era costum entre els preveres, no pas tant entre els monjos afortunadament, resar l’Ofici Diví però s’acostumava a fer no pas repartint-lo al llarg de dia sinó d’una tirada, cosa que no afavoria pas la devoció, la calma i la concentració que requereix. En la biografia de Mossèn Ramon Muntanyola sobre el Cardenal Vidal i Barraquer hi ha una anècdota menor que il·lustra aquest punt. Ens explica el biògraf que el Cardenal, el seu auxiliar, el beat Manuel Borràs, i els altres preveres que amb ell residien a Palau, el dimarts 21 de juliol de 1936 abans de marxar de Tarragona cap a Poblet, ja havien fet, com a bons capellans, l’Ofici de Lectura del dia següent; una anècdota que il·lustra que aquesta era una pràctica habitual i fins i tot ben vista.\nEn la vida monàstica cada pregària té el seu moment i cada moment del dia la seva ocupació; una vida reglada per a dedicar-se a allò realment important, cercar Déu. La vida monàstica, la nostra vida, ha de mantenir-se al marge dels vents que sacsegen sovint la nostra societat, el nostre entorn; però mai oblidant-lo sinó tenint-lo sempre present en la pregària, en el ritme del dia, de les estacions i també en l’acolliment.\nA l’entrada del nostre monestir hi ha un cartell on es recorda el capítol 53 de la Regla i es cita el text que diu «Tots els forasters que es presenten han de ser acollits com el Crist» (RB, 53,1), i forasters en rebem al llarg de l’any, en rebem molts i diversos. Per què acollir-ne uns i rebutjar-ne d’altres? Amb quin criteri caldria aleshores fer-ho? Hauríem d’acollir als qui pensen com nosaltres i als qui no ho fan tancar-los la porta? I si el criteri és que coincideixin amb els nostres interessos o pensaments, amb els de qui han de coincidir? Perquè també nosaltres som una comunitat plural d’origen, de llengua, de cultura, d’educació, de situació familiar. Però ens uneix l’objectiu de cercar Déu i per portar-lo a bon terme ens ha d’unir també el d’acollir als forasters, siguin qui siguin.\nEls darrers anys ens han portat a situacions complicades i doloroses, per a moltes persones i com a col·lectiu. La nostra no ha de ser mai una resposta partidista, parcial, ni menys escadussera. Aquets dies estem escoltant al refetor un llibre d’entrevistes de Fulvia Nicolàs amb el Cardenal Vicente Enrique y Tarancón. Durant tota la llarga entrevista traspua la idea de fons d’aquest prelat d’acollir a tots, de parlar amb tots i no li fou pas fàcil. Rebé crítiques ferotges, insults, amenaces; com anys abans li havia passat al Cardenal Vidal i Barraquer, com ha passat a tants cristians al llarg de la història.\nAcollir no vol pas dir compartir ni el pensament, ni els objectius, ni els mètodes de la persona acollida. Acollir vol dir rebre, escoltar i acceptar al visitant. Sigui qui sigui; des d’algú a qui li cal menjar a qui no li manca pas res; des d’algú que té responsabilitats, al qui les ha perdudes per una o altre causa; des del qui ha comès errors, i qui no n’ha comés?, fins al qui l’actuació del qual ens plau; des del qui parla una llengua estranya, al qui parla la nostra; des del qui pensa d’una manera al qui pensa la contrària. No fer accepció de persones demana sant Benet en la Regla per a l’abat, per als monjos; primerament entre ells, però també amb els qui se’ns apropen.\n«Tenia fam, i em donàreu menjar; tenia set, i em donàreu beure; era foraster, i em vau acollir; anava despullat, i em vau vestir; estava malalt, i em vau visitar; era a la presó, i vinguéreu a veure’m.» (Mt 25,35-36). Aquest és el barem que Déu ens aplicarà al nostre judici. No ens preguntarà si militàvem a aquell o l’altra partit; si promovíem aquesta o aquella altra opció pel nostre país. Amb aquest barem n’hi ha un altre de molt important també i és que a qui més li cal ser acollit és a qui més se li van tancant les portes, una rere l’altre, al qui és rebutjat, bandejat, perseguit, exiliat, empresonat. Massa sovint amics dits del Monestir, se senten moguts a dir-nos que a aquest sí que el podem acollir, però a aquest altre no pas; és ben legítim opinar i discrepar però ni la pertinença a un o altre organisme, ni l’adscripció a aquesta o l’altra ideologia és excusa per mal aconsellar.\nCalcular raonablement ens diu en aquest capítol sant Benet sobre l’hora d’aixecar-se. Raonablement vol dir ara i aquí, en la nostra societat no caure en el rebuig a l’altre; perquè això és molt perillós ja que el cercle, el grup es va fent cada cop més reduït, més excloent, menys cristià. I avui és ben fàcil ja que les noves tecnologies afavoreixen els comentaris anònims, la immediatesa, la manca total de reflexió, quan no l’insult. Aquí avui o demà rebrem a tal persona, potser ahir vam fer-ho amb una altre de tarannà ben diferent. El que hem de fer és fer-ho ben disposats, com l’aixecar-nos que ens demana sant Benet.\nPerquè com deia el Papa Francesc durant el seu viatge al Marroc l’any 2019 «És cert, són tantes les circumstàncies que poden alimentar la divisió i la confrontació; són innegables les situacions que poden portar-nos a enfrontar-nos i a dividir-nos. No podem negar-ho. Sempre ens amenaça la temptació de creure en l’odi i la venjança com a formes legítimes de brindar justícia de manera ràpida i eficaç. Però l’experiència ens diu que l’odi, la divisió i la venjança, l’única cosa que aconsegueixen és matar l’ànima dels nostres pobles, enverinar l’esperança dels nostres fills, destruir i emportar-se amb si tot el que estimem.» (31 de març de 2019).\nEtiquetes de comentaris: 08, Els oficis divins a la nit\nLa clau d’aquest graó està en la idea d’acontentar-se. No acontentar-nos amb el que tenim, amb el que Déu ens dona, en definitiva, és font de problemes. En primer lloc per a nosaltres i també per als altres, per als nostres germans. Sant Benet, de fet, al llarg de la Regla ve explicant-nos que seria bo que ens acontentéssim amb el que tenim. Ens ho diu fent referència a múltiples aspectes de la nostra vida: el menjar i la beguda amb mesura, l’ordre de la comunitat, amb no defensar-ne un altre i en molts altres aspectes. Sant Benet ens proposa un equilibri entre el que podem desitjar, perquè de fet, desitjar no deixarem mai de fer-ho, i el que podem i ens cal tenir. Certament no n’hi ha prou amb establir que no podem tenir res de propi o que ens hem de confiar a l’abat i als degans, que és fer-ho, tot i que a vegades ens resulti difícil de reconèixer-ho, a la voluntat de Déu; cal que la conversió de costums arribi al fons del nostre cor.\nSant Benet veu clar que l’origen del descontentament està en com ens veiem, en com ens considerem. Si seguim el seu consell, si ens tenim per indignes i inhàbils, aleshores ens serà més fàcil veure la gràcia de Déu en qualsevol cosa que ens proposem i aconseguim de fer. Si al contrari, si inflats d’orgull, en expressió de sant Benet, creiem que tothom ens deu coses, aleshores sempre ens semblarà que estan en deute amb nosaltres, que no se’ns reconeix prou la nostra vàlua, les nostres virtuts i creurem ésser objecte de l’enveja dels altres, tot i ser l’enveja als altres l’origen del nostre problema. Perquè sant Benet en aquest graó ens ve a parlar quasi d’una actitud vital, d’una manera de ser, de conformar el nostre caràcter a l’humil servent que és el Crist, perquè és humil i perquè és servent.\nDe petits detalls de la vida quotidiana que afecten directament aquest graó en podem recollir cada dia uns quants. Petites coses, detalls potser menors o insignificants, però que traspuen un rerefons no tant petit, perquè mostren la idea que tenim de nosaltres mateixos i dels germans, molts cops favorable a nosaltres i desfavorable als altres. Per exemple, fa uns anys un abat general comentava que en servir-nos a taula hom havia de recollir aquella porció de la safata de menjar que ens queda més a prop, o sigui no triar la millor part per a mi i encara menys protestar si no m’arriba ben bé el que vull, perquè això és no acontentar-se; tot i que el servidor s’ha d’esmerçar en servir bé. Sembla una futilesa, però de fet traspua una actitud interior. I a certes actituds com aquestes correspon una actitud de fons de superioritat, d’orgull que no ens ajuda, que fins i tot ens pot portar a arribar fer el ridícul més d’un cop i a més això és no acontentar-se. I és que sovint malpensem sense motiu real per fer-ho, perquè segurament l’altre germà no ha deixat aquella finestra oberta o tal porta tancada en clau per fer-me la guitza, sinó o bé per descuit o bé perquè ha cregut que era el millor per aquesta o aquella altra raó; però jo m’entesto en que estigui com jo vull i això no és acontentar-se. Perquè aquí hi ha un altre element important a tenir present; no hi ha un únic pensament, una sola manera de fer; una comunitat, i en això rau la seva riquesa i alhora la dificultat de la vida comunitària, és multipersonal, diversa.\nEl que ens ha d’interessar i preocupar realment és que allò que és fonamental ens uneixi i mirar de fer-ho tot el millor possible, però en benefici de tots. El fonamental és cercar Déu, això és ser fidels a l’Ofici Diví, al treball, estar-nos de paraules ocioses, no contristar als germans o no creure’ns sants, per davant dels altres, és a dir perfectes, abans de ser-ho, si és que ho arribem a ser. No som perfectes, som perfectibles sempre, d’aquí el consell de sant Benet de considerar-nos inhàbils i indignes. En el que no ens hauríem mai d’acontentar, no ens hauríem de resignar, és precisament en el que ens és fonamental per a la nostra vida. No ens hem d’acontentar de quedar-nos on estem sinó sempre voler estar una mica més a prop del Crist, del nostre model. Intentar ser cada cop més fidels, més fervents, pas a pas, però sense aturar-nos mai en aquest camí cap a Déu que és la vida monàstica.\nAquest graó, de fet l’escala sencera de la humilitat, ha estat interpretada per sant Bernat en el Tractat sobre els graons de la humilitat i la supèrbia, i el sisè graó per sant Bernat és l’arrogància, que amb el setè que és la presumpció, ens dona el marc, l’origen, la font, d’aquest descontentament del que ens parla aquí sant Benet. També ens ho deia la lectura del segon nocturn de Matines aquest divendres: «Menysprea la teva vida a causa del Senyor, (...) Considera’t pecador si vols arribar a ser just. Sigues humil en la teva saviesa i no et vantis del teu saber.» (Sentències dels pares i relats de Joan Mosco, monjo). No contristar als germans, demana sant Benet de manera explícita als monjos malalts, fent referència als qui en tenen cura. La idea, el principi, és vàlid per a tots i per a tot moment; perquè neix del descontentament, quan ens diem a nosaltres mateixos que això o allò altre, aquell tracte de favor ens pertoca i no pas als altres. Si que hi ha d’haver diferències, però pel més feble, pel qui ho necessita més. Acontentar-nos no vol pas dir resignar-nos; sinó gaudir, agrair el que tenim i no sentir-nos insatisfets sense massa motiu pel que no tenim i creiem amb dret a tenir. Aquets dies hi poden reflexionar tot escoltant el llibre de Job a Matines, que tot just avui hem començat. Però sempre sense resignar-nos mai a no avançar més i més cap al Crist.\nA l’entorn de la Gran Cartoixa hi ha uns senyals amb el pictograma d’un monjo i l’avís de que aquella és una zona de silenci; un silenci sovint trencat, fins i tot allí, a l’estiu pels turistes i encuriosits visitants que s’hi acosten potser amb el secret desig d’obtenir una foto o una gravació de la intimitat de la vida d’aquells monjos. No és pas l’únic monestir que intenta crear al seu entorn una zona reservada al silenci. Fet que ens mostra que el silenci és tant escàs en la nostra societat que cal crear zones de protecció per intentar de preservar-lo.\nEn el món monàstic el silenci ocupa un lloc important; així Dom Innocent Le Mason, prior que fou de la gran cartoixa, parla de tres cercles concèntrics a l’entorn del monjo per garantir-li el silenci: un primer cercle és el mateix espai geogràfic on hi ha el monestir, molt sovint en el seu origen un desert, entès en el sentit concret de lloc poc o gens habitat, com fou el cas del nou monestir, de Cister, la nostra casa mare. Un segon cercle són els murs del monestir que aïllen de l’exterior, més que no pas tanquen als monjos al seu interior. Finalment el tercer cercle és el mateix espai de la cel·la de cadascun de nosaltres.\nTanta preocupació per preservar uns espais de silenci no és en va, perquè el silenci, encara que sembli una contradicció, no es fa tot sol; cal, en certa manera, construir-lo i sobretot un cop aconseguit preservar-lo. Sant Benet n’és ben conscient d’aquesta realitat i dedica un capítol concret de la Regla a parlar del silenci, tot i que en parla al llarg de tot el text: en el novè graó de la humilitat, quan es refereix al que cal guardar al refetor, al que cal mantenir durant la nit, durant el descans o en sortir de l’Ofici Diví i estableix com de costum un càstig sever per als infractors. Perquè no tant sols els visitants a l’entorn de qualsevol monestir se senten temptats de trencar-lo, també nosaltres monjos a vegades en parlem molt del silenci, escrivim pàgines, articles o llibres sencers sobre ell, i en un moment donat trobem més que justificat de trencar-lo allí on hauria de ser present, quan ben poc es pot justificar de fer-ho. Perquè el silenci té moments concrets on s’ha de fer present i també espais concrets on sant Benet ens demana de practicar-lo: a l’església, al claustre, al refetor.\nEl silenci no és pas una imposició, quelcom que ens oprimeix, ans al contrari ens ha d’ajudar a viure en llibertat i a no ser esclaus de les nostres paraules, massa sovint dites amb lleugeresa. No és un silenci imposat, sinó un silenci escollit, viscut no com una privació sinó com un guany.\nSilenci per a què? Silenci per evitar pecar.\nSant Benet ens parla del silenci com d’una ocasió, d’una oportunitat per evitar el pecat, per evitar de fer mal als altres amb aquell agulló que a vegades pot ser la nostre paraula projectada com una sageta, no sempre ben tirada però sovint amb la intenció inequívoca de fer mal. Sempre cal abstenir-se de converses dolentes, i si parlem molt ens costa evitar-les, evitar el pecat com ens diu sant Benet. Parlar per parlar, per cridar i centrar l’atenció, per criticar als altres i a tot, per manifestar una actitud sempre negativa, esdevé destructor per a nosaltres mateixos i per als germans.\nEscriu Monsenyor Dario Eduardo Viganò, que el pecat de la murmuració, sobre el que tant insisteix el Papa Francesc, és el més difós i alhora el més difícil de combatre, és el fill primogènit de l’enveja, un càncer que corrou el cor i la ment fins a cercar la pèrdua d’un germà. És fruit de l’enveja que posa de manifest la màxima incoherència de la humanitat, ja que l’enveja no vol pas obtenir el que l’altre té, ans el contrari, l’enveja desitja radicalment que l’altre no tingui el que jo tinc, el que no tinc i el que he perdut; i per aconseguir aquest innoble objectiu, l’enveja està disposada a tot, si amb això l’altre no pot gaudir de quelcom concret. Per aconseguir-ho engendra mentida, calumnies, infàmies, rancúnies i ens impossibilita de fer el bé. (El susurro de las habladurías, p. 7-9).\nL’arma no és altre que la paraula, perquè com escriu el nostre sant Bernat «Hi ha llengües dissolutes, que embolcallen converses inútils, llengües deshonestes i llengües jactancioses. Les primeres són esclaves del plaer i les altres dues de l’arrogància. També existeix la llengua enganyosa i que malparla: la primera se subdivideix en mentidera i aduladora, i la segona injuria a la cara alhora que difama a l’esquena. I si els homes haurem de donar compte el dia del judici de tota paraula ociosa que pronunciem, com més n’haurà de ser de rigorosa la sentència de la paraula mentidera, mordaç i injuriosa, de l’arrogant i lasciva, de la que calumnia i difama.» (Sermó 17, 2).\nSilenci per a què? Silenci per escoltar a Déu.\nAmb el silenci sovint podem evitar el pecat i obrir-nos a Déu. El nostre silenci, que no és quelcom passat de moda, sinó ben actual i necessari per a la nostra vida, no ha de ser un silenci estèril, ans al contrari, es tracta d’un silenci obert a l’escolta, a l’escolta de Déu; perquè Déu parla en el silenci. Ens diu el Primer Llibre dels Reis que el Senyor no es va presentar davant d’Elies en el vent huracanat i violent que esmicolava les roques; ni en el terratrèmol, ni en el foc; sinó en el murmuri d’un ventijol suau (Cf. 1Re 19, 11-12). Per poder escoltar aquest lleuger murmuri ens cal fer silenci.\nUn silenci exterior que ajuda i és necessari per a crear un silenci interior. No ha de ser tampoc un silenci ofensiu, perquè no hem vingut pas al monestir per a portar una conversa constant amb aquest o aquell altre monjo que ens cau bé, alhora que ni responem al que ens pregunta o ens diu un altre que no és del nostre grat; perquè aleshores el silenci esdevé selectiu, discriminador, nociu, malsà, pecaminós. Si perdem de vista l’objectiu de la vida monàstica, viscuda en comunitat, que és cercar Déu junts, perdem el nord de la nostra vida.\nEl silenci exterior és una eina fonamental per aconseguir el silenci interior, per apaivagar el soroll dels nostres neguits massa mundans i obrir les portes a Déu, a l’escolta de la seva Paraula font i aliment per a la nostra vida. Deia el Papa Benet que si no som capaços d’escoltar la veu de Déu, fonamentalment en la pregària, «el jo humà acaba per tancar-se en si mateix, i la consciència, que hauria de ser ressò de la veu de Déu, corre el perill de reduir-se a un mirall del jo, de manera que el col·loqui interior es transforma en un monòleg, donant peu a mil autojustificacions» (Homilia 6 de febrer de 2008).\nL’objectiu al que ha d’estar dirigit el nostre silenci, és a ajudar-nos a trobar Déu, a obrir-li la nostra oïda, el nostre cor, tot el nostre ésser. Obrir-nos a la Paraula de Déu, a l’arbre de la vida, com ens deia avui a Matines sant Efrem, donant gràcies pel que rebem i no entristint-nos per l’abundor del sobrant (Del Comentari al Diatéssaron).


les idees no viuen sense organització: d’octubre 2013\nEstic en un moment de canvi, de transició, de crisi -en el sentit original de la paraula-. Aviat anunciarem la data de l'Assemblea general MLP i després d'uns anys de compromís en la primera línia de la coordinadora, donarem pas a una nova generació de joves dirigents que assumiran el lideratge.\nAquests dos darrers anys han estat especialment durs. I és que qualsevol transició i procés de relleu té alguns moments on falta sincronia entre els que marxem i els que arriben. És normal i no cal donar-li més voltes. El més important és que el que entrin ho facin amb les millors eines possibles (això en part és responsabilitat dels que marxien- i els que marxem sortim satisfets i reconeguts per la tasca feta -responsabilitat dels que arriben-.\nA propòsit de la sincronia, mot que procedeix del grec syn (a la vegada) i chronos (temps), començo nous reptes a l'entorn de les polítiques del temps. Bé, no començo, ja hi era, m'hi poso de ple. Necessitava trobar alguna cosa en la que creure per dedicar-li hores. Els que em coneixeu sabeu que dono tot el de mi per arribar a convertir una idea en realitat. El nostre país pateix molt més que altres a causa dels desajustos horaris: manca de vida saludable, suspens en productivitat i rendibilitat -amb el que això comporta per exemple en exportacions-, falta de temps personal per a l'augment del nivell cultural, educatiu o d'implicació social i comunitària; greu dificultat de conciliació i coresponsabilització i un llarg etcètera que provoca el desajust dels horaris.\nTot esperant que arriba l'assemblea general MLP, començo a escriure el discurs de comiat en els meus pensaments. Moltes coses positives en aquests 10 anys des de que el novembre de 2003 a Vilanova i la Geltrú Acció Escolta de Catalunya decidia en el seu congrés posar rumb a l'MLP. Intentaré resumir-les a la cloenda, intentaré posar en valor el que ha estat un dècada fantàstica, amb companys de viatge sense els quals no hagués crescut com a dirigent i sobretot com a persona.\nEstic en transició, aviat canvio d'autobús.


RADEON HD 6990 REVELADA A LAB | - NOTÍCIES TECNOLÒGIQUES\nRadeon HD 6990 revelada a Lab |\nTot i que no podem dir-vos els resultats de les nostres proves en profunditat, se'ns ha dit que es poden revelar imatges de 'sneak peak' i una mica d'informació just abans del llançament del que segurament serà el més ràpid. targeta gràfica que el món hagi vist mai. Així, sense més preàmbuls, pot aixecar la faldilla i lluir una mica de cama. Apunta les melodies burlesques.\nEl mercat gràfic ha estat molt estrany últimament. Tot i que nVidia ha llançat targeta rere targeta a la gamma alta, capturant el plaudit de la GPU més ràpida del món en el procés, ni tan sols ha començat a apropar-se al títol de la targeta gràfica més ràpida del món.\nDes que els enginyers d'AMD van presentar la Radeon HD 5970 el novembre de 2009, ha continuat sent el rei del turó.\nEn qüestió de dies, la comunitat global de jocs ressonarà amb el so que el rei ha mort: visca el rei.\nAleshores, per què necessiteu una quantitat tan increïble de potència per als jocs? Bé, la clau d'això és el continu avenç d'EyeFinity amb la seva capacitat per oferir jocs multipantalla des d'una sola targeta gràfica.\nLes proves independents han demostrat una vegada i una altra que si agafeu 2 jugadors iguals i feu que juguin entre ells en sistemes idèntics, en una varietat de jocs, llavors el sistema amb 3 pantalles tendeix a guanyar. Podeu intercanviar els temes entre les dues configuracions, però la visió perifèrica addicional ofereix un avantatge suficient com per inclinar els resultats a favor de la persona amb més pantalles.\nTot i que és un fet que EyeFinity ha demostrat beneficis alhora que augmenta la immersivitat dels jocs, hi ha hagut un repte. Per obtenir espai addicional a la part posterior de la targeta gràfica, molts productes EyeFinity utilitzen una versió de Displayport. Malauradament, les vendes d'aquestes pantalles no han seguit el ritme de la venda d'EyeFinity.\nAixí doncs, la pregunta per als científics i els professionals del màrqueting d'AMD era 'Com augmentar les opcions de monitor disponibles?'\nIntroduïu els socis. Amb el llançament de la Radeon HD 6990, Sapphire, XFX i altres oferiran adaptadors senzills per ajudar a convertir les diferents opcions de monitor a les noves targetes. Es veu una mica així.\nEls socis d'EyeFinity ofereixen més conversions que la Inquisició espanyola\nPer crear la targeta gràfica més ràpida del món, heu d'agafar dues GPU corpulents, lligar-les a una PCB de diverses capes i, a continuació, proporcionar-los prou suc perquè puguin treure realment les seves roques.\nDoble problema per a qualsevol targeta GPU que vulgui entrar a l'anell de Radeon\nSuc. Per a les persones que volen el suc i necessiten el suc, hi ha d'haver el suc.\nA mesura que els dissenys es fan més eficients, cada generació de targetes gràfiques és capaç de fer més amb menys. Alternativament, poden fer molt més amb el mateix. Si veus el que volem dir.\nSiguem sincers, en última instància, per als jocs de pantalla única, les targetes GTX570/580 i Radeon HD 6950/6970 són més que valgudes en la majoria de situacions. Però és quan es tracta de resolucions habituals de 1920 × 1080 a 2560 × 1600.\nL'AMD Radeon HD 6990, en formació simple o CrossFire, sembla ser l'eina escollida per a una nova generació. Un que pensa en termes de joc envoltant, on resolucions començar a 5760 x 1080.\nEn una recent entrevista exclusiva amb, John Byrne d'AMD va confirmar que la companyia no té cap intenció de frenar el treball de desenvolupament dels processadors gràfics de gamma ultra-alta només perquè el propi mercat s'ha mogut molt més al corrent principal.\nL'AMD Radeon HD 6990 CrossFire és un concepte al·lucinant en la seva forma més bàsica. El 6990 ve amb un cinturó de castedat, una llarga dutxa freda i un manual de pensaments nets? sospita que no.\nMai pots tenir massa grunyit de gràfics. Porta-ho!\nComentaris a continuació o als fòrums de KitGuru.


Posar en perill la vida humana costa 300 euros a Blanes – Diari de Blanes\nby DdB · Published 27 de desembre de 2017 · Updated 8 de gener de 2018\nPunt 6 de la sessió ordinària de la Junta de Govern local de l’Ajuntament de Blanes del 3 d’agost de 2017\nImposar penalitats al Sr. José Antonio Sánchez Millán, adjudicatari de l’explotació de serveis de temporada a la platja de Sant Francesc.\nExpedient relatiu a l’atorgament d’autoritzacions municipals per a l’explotació de serveis de temporada a les platges de Blanes.\nMulta. Pena o sanció pecuniària imposada per la comissió de determinats delictes o per infraccions de caràcter administratiu, governatiu o de treball.\nEn data 16 de març de 2017 la Junta de Govern Local aprova el Plec de clàusules econòmico administratives i jurídiques que han de regir l’atorgament d’autoritzacions municipals per a l’explotació de serveis de temporada a les platges de Blanes.\nMitjançant Decret d’Alcaldia de data 9 de maig de 2017, s’atorga al Sr. José Antonio Sánchez Millán l’autorització municipal de serveis de temporada a les platges de Bla\nEn data 5 de juliol de 2017 la cap de Medi Ambient emet informe on es detallen els diversos incidents ocorreguts en el servei de lloguer de 6 patins i 4 caiacs de la Zona 5 – Codi LVT a la platja de Sant Francesc.\nEl Plec de condicions que va servir de base per a l’adjudicació d’aquesta activitat estableix:\nArt. 26.2 Activitats nàutiques: lloguer d’embarcacions i artefactes flotants (amb o sense motor), i creuers turístics\n26.2.1. Amb caràcter general\nEls adjudicataris de les explotacions que disposin d’usos nàutics com patins, creuers o bases nàutiques (parasailing, escola de motonàutica etc.) i altres activitats que es realitzin dins de l’aigua, hauran de demanar, davant de Capitania Marítima i la resta d’administracions competents, les seves respectives autoritzacions.\nEl titular de l’explotació haurà d’instruir als usuaris dels seus artefactes sobre les precaucions de seguretat en general, i les relatives a la zona de bany.\nEls titulars d’aquests serveis de lloguer vigilaran les evolucions dels usuaris per a prestar-los assistència si la necessiten.\nEl titular de l’activitat haurà de tenir a disposició armilles salvavides homologades de flotabilitat permanent, de diferents mides (infantil, adult, etc.), que haurà de cedir als usuaris en cas que ho sol·licitin, o si es considera necessari degut a les condicions del mar i sempre, quan manifestin que no saben nadar.\nTal i com estableixen les Normes de Navegació Marítimes de la província de Girona, cada activitat de lloguer d’artefactes flotants haurà de tenir, almenys, una embarcació de salvament a motor per cada deu artefactes. Aquesta embarcació haurà de ser homologada pe a tal ús, i no podrà transportar passatgers, a excepció de casos d’emergència.\nPer altra banda, el plec de condicions estableix també:\nArt. 29. PENALITATS PER INCOMPLIMENT DEL CONTRACTE\n3.- Es qualificaran com a faltes molt greus:\n3.3.) Incompliment constatat de l’adjudicatari de les especificacions tècniques ressenyades al pla d’usos de temporada referents a instal·lacions, balises, cartells informatius, límits, mesures de seguretat i d’altres per al correcte funcionament de l’activitat autoritzada pel que fa a seguretat, sanitat, etc.\nPer altra banda, les activitats que es desenvolupen a l’aigua han de disposar de la preceptiva autorització de la Capitania Marítima i que han de sol·licitar els titulars de l’activitat.\nDe conformitat amb el que s’estableix en el plec de condicions que regeix les autoritzacions dels serveis de platges, el mencionat informe conclou per una banda que cal requerir a l’adjudicatari que presenti el comprovant conforme ha demanat a Capitania Marítima la corresponent autorització, i per altra banda proposa una sanció econòmica de 325,00 euros per haver incorregut en un incompliment molt greu pel fet de no disposar d’una embarcació a motor de rescat.\nImposar al Sr. José Antonio Sánchez Millán, adjudicatari de l’explotació del servei de temporada a la platja de Sant Francesc, la penalització de 325,00 euros, per la comissió d’una infracció molt greu consistent en la manca d’embarcació a motor de rescat, tipificada a la clàusula 29 del plec de clàusules econòmico-administratives i jurídiques que regeix l’atorgament d’autoritzacions municipals.\nTags: incomplimentJosé Antonio Sánchez Millánpenalització


LIMONIUM - AREA TECNICA - MEDI FLUVIAL I LITORIAL\nEstàs a: Pàgina principal > Medi Fluvial i Litoral\nLes zones humides, els espais litorals i els sistemes fluvials són, alhora, els més escassos i que presenten major nombre de singularitats naturals al nostre territori, i els que es troben més amenaçats per l’activitat humana (ocupació urbanística, creuament d’infraestructures, alteració morfològica, abocaments i contaminació).\nAixí, han centrat l’atenció de Limonium S.L. que, mitjançant estudis específics i projectes de recuperació i restauració, tracta de dotar administracions, entitats i propietaris de les eines específiques per millorar l’estat ecològic d’aquests espais i, si s’escau, habilitar-los per l’ús públic.\nGestió de finques privades - Plans d'ordenació\nApart dels treballs ja citats com Plans de Gestió i Ordenació, cal citar:\nEstudi i Projecte de reutilització de les aigües depurades de l’EDAR Tarragona Nord-Altafulla per usos ambientals en l’àmbit de la Reserva Natural de Fauna Salvatge de la Desembocadura del riu Gaià. Departament de Medi Ambient de la Generalitat de Catalunya (1999)\nProjecte de restauració ecològica i paisatgística dels terrenys situats entre el barranc de Roquís-pedret i els polígons industrials a Reus. Ajuntament (2000)\nProjecte d’explotació sostenible dels recursos de la zona de la Reserva Natural de Fauna Salvatge de Sebes (riu Ebre) a Flix. Diputació de Tarragona (2000)\nRealització de 86 expedients d’avaluació del Programa Anual de neteja de Lleres de l’Agència Catalana de l’Aigua, conques del Francolí, Gaià, Segre, Rieres Meridionals i Ebre. Taller d’Enginyeries Ambientals S.L. (2002-2003) i la seva posterior certificació Redacció del Pla Especial de Restauració dels Ambients Dunars en l’àmbit del PAU.CS.06 a Salou. Propietaris (2003)\nProjecte d’ordenació i restauració dels Morrots de la Savinosa a Tarragona. Fundació Natura (2004)\nEstudi d’adequació ecològica i paisatgística d’una àrea d’interpretació del medi natural al voltant del Llac de Prades. Diputació de Tarragona (2005)\nProjecte de restauració de la desembocadura de la riera de Maspujols a Cambrils. Ajuntament (2006)\nEstudis de la vegetació de la riera de Caldes i el torrent del Bugarai en el marc del projecte d’ordenació d’aquests dos cursos fluvials del municipi. Diputació de Barcelona (2006)\nProjecte de restauració del marge fluvial dret de la Riera de Riudoms al pas per la urbanització Molí de la Torre a Cambrils. Ajuntament (2007)\nEstudi de Planificació Integral de la conca del riu Montsant. Parc Natural de la Serra del Montsant (2007)\nMemòries valorades per a la restauració del bosc de ribera en dos trams del riu Francolí a la Masó. Fundació Natura (2007)\nCoordinació i redacció del Projecte de Restauració de la Continuïtat Hidrològica a l’Ebre. En equip de treball amb URS i Riet Vell. Acuamed (2005).\nRedacció dels projectes constructius corresponents (2006-2008)\nProyecto de restauración integral del bosque de ribera entre Tortosa y la desembocadura del río Ebro\nProyecto de restauración del bosque de ribera en diversos lugares escogidos de islas fluviales y riberas, aguas arriba de Tortosa\nProyecto de restauración de diversas de zonas húmedas de la llanura de inundación (Marjal de Campredó y Ullals de la Carrova)\nProyecto de restauración del meandro de Flix Proyecto de construcción de 6 centros de interpretación en localidades ribereñas del río Ebro\nProyecto de construcción de una escala para peces en el azud de Xerta.\nAssessorament continuat sobre diversos projectes al litoral del municipi de Tarragona (Miracle-Arrabassada-Savinosa-Cala Romana-Platja Llarga-Bosc de la Marquesa). Ajuntament de Tarragona (2009)\nProjecte de minimització dels impactes que afecten a hàbitats i espècies al riuet d’Escaladei. Parc Natural del Montsant (2009)\nPla Director de Reutilització d’Aigües Residuals de l’EDAR de la Riera de la Bisbal. Agència Catalana de l’Aigua (2009)


PARAULES PERDUDES: EL FORASTER\nEscric paraules que no vull que morin/ nascudes d'una terra sense nom... (Olga Xirinacs)\nAlgú m'ha fet notar el pes del clarobscur en els títols dels meus llibres: Ombres, La pols dels carrers, Retorn a les boires, L'inici del capvespre, La cendra dels anys. Al cadavall, així és la vida, llum, foscor i moltes zones intermitges on passat i present es confonen i on la vida i la mort no tenen uns límits clars.\nPer a tots aquells i aquelles a qui els agraden les històries familiars, amb personatges de gruix sotmesos al pes de la història. Si fos una pel·lícula en lloc d'un llibre veuríeu com un home encara jove, però ja al llindar de la maduresa assolida recorda un viatge no massa llunyà, per una carretera al capvespre, al final del qual hi trobaria, encara, un d'aquells pobles que semblen oblidats pel temps i la modernitat.\nUna novel·la més del cicle d'Userda.\nFa mes de set anys del meu retorn a Userda. La meva vida va fer un tomb, després d’aquell estiu i ara hi pujaré altra vegada amb la Raquel, per dipositar les cendres de la Núria a la tomba familiar, sota l’àngel de la mort. Hi tornarem amb la tardor, sobtada i freda, que acaba en aquells paratges de forma contundent amb els estius xafogosos i inconstants. Malgrat tot el que ha passat, malgrat que crec haver encarrilat la meva vida d’una forma més sòlida i convencional sempre seré, d’alguna manera, un foraster a tot arreu. A la gran ciutat i entre els paisatges ombrívols d’Userda. Tots som una mica forasters al món que ens acull i que potser és l’únic que existeix, de fet. La Núria és morta. Tots hem de morir, vet aquí l’única certesa. La resta és fullaraca, literatura. Hem fet el que ella volia, incineració, acabar els tràmits per cedir Can Cabanell als poders públics, repartir la seva herència entre la família de forma equitativa i justa, per tal que no hi hagi problemes, encara que em temo que sempre hi ha qui es creu perjudicat en aquests casos, perquè tots tenim el nostre punt de corrupció i cobdícia, al capdavall. Hi faran un museu comarcal convencional, a Can Cabanell. Eines del camp, antigues fotografies esvaïdes que mostraran imatges de la vida rural, informacions sobre les guerres carlines, sobre la guerra civil en aquells paratges. Retrats del besavi Cabanell en uniforme de campanya, de les festes al castell, de gent que ja ningú no sap qui són, amb alguns personatges coneguts en el retrat de grup: un escriptor, un pintor, un escultor, tots ells numerats o marcats amb una creueta. Audiovisuals que faran referència a la vida d’abans, les quatre estacions en cinc minuts, dos-cents anys de tragèdies en mitja hora, una mica de cultura de consum per a excursionistes apressats que intenten arribar a Solanes des d’Userda i que aprofiten la travessa per donar una mirada a tot allò que ve a les guies convencionals: dolmens, ermites romàniques, museus, monuments. Tot passat pel sedàs del present, asèptic i sense fetors físiques ni morals, adient per a tota mena de públic..\nUn home encara jove, un actor sense feina ni perspectives, torna al poble on, de petit, estiuejava amb els seus pares i allà...\nUn mosaic de personatges i situacions lligades als fets que han sacsejat la societat catalana durant els dos darrers segles. Una narració sobre el passat però també sobre el present, és clar.\nPublicat per Júlia a 13:09\nEtiquetes de comentaris: La cendra dels anys\nLA CENDRA DELS ANYS (3)


Huawei supera Apple en la venda de smartphones\nHuawei ha superat Apple en el nombre de vendes mundials de smartphones durant els mesos de juny i juliol.\nLes dades provisionals corresponents a agost reflecteixen que aquesta tendència s'hauria mantingut el vuitè mes de l'any, segons l'últim estudi Market Pulse de Counterpoint.\nD'aquesta manera, el fabricant xinès escala una posició al podi de més venedors mundials de telèfons intel·ligents, només per darrere de Samsung.\nEncara que Huawei ha aconseguit ascendir el segon lloc a escala mundial, cap dels seus models no apareix entre els deu més venuts, rànquing que lidera Apple amb els models iPhone 7 i 7 Plus, que continuen sent els més venuts del món.\nSegons l'analista Pavel Naiya, això es deu a l'àmplia cartera que té, encara que manca d'un dispositiu veritablement destacat. "Una àmplia cartera permet a Huawei lluitar en múltiples fronts, però no fa molt per crear un reconeixement de marca en general, una cosa que Huawei necessita en gran manera si continua incrementant la seva quota de mercat", assenyala.\nPer això, indica que encara que Huawei ha reduït la seva cartera de dispositius, és probable que també necessiti simplificar encara més la seva gamma de productes, tal com han fet Oppo i Xiaomi, posant un esforç més gran en un nombre menor de productes.\nPer la seva part, Peter Richardson, director d'investigació de Counterpoint, considera que aquest avenç representa una fita molt significativa per a Huawei, la marca de smartphones més important a la Xina i una companyia amb una presència mundial cada vegada més destacada.\n"Huawei ha obtingut un gran abast mundial gràcies a les seves inversions constants en I+D i en fabricació, a més d'importants campanyes de màrqueting i la gran expansió del seu canal de vendes.\nAquest fet posa de manifest la velocitat de creixement d'Huawei. Tanmateix, una menor presència al sud d'Àsia, a l'Índia i a Amèrica del Nord limita el potencial de creixement d'Huawei a curt-mig termini.\nHuawei depèn en gran mesura del seu mercat local a la Xina, on es troba en una posició de lideratge, així com de mercats centrats en les operadores, com els d'Europa, Llatinoamèrica i l'Orient Mitjà", ha assenyalat Richardson.


el dia de setembre 27, 2018\nTenim un nou repte, estudiar diferents ciutats d'arreu del món perquè els alumnes de Batxillerat puguin triar pel seu viatge de fi de curs.\nAmb gran entusiasme, comencem la recerca. Per equips ens hem distribuit les ciutats, una a cada continent, per buscar la informació general de cada lloc. Per començar, fem una pluja d'idees del que creiem que sabem i el que haurem de buscar: el continent i el país en la que està, els mars i ciutats que l'envolten, els idiomes que es parlen, els menjars típics, el clima, i un gran etc. Són moltes coses! Anem a posar-nos-hi!


Tossa - Tribuna Selvatana - Diari comarcal de La Selva - Actualitat, notícies, opinió...\nFotografia: L´edific que acull el Casal de Joves de la vila de Tossa. / Ajuntament\nEl Casal de Joves de Tossa #revifa a la primavera\nDurant els mesos d’abril, maig i juny, l'equipament acull un taller per aprendre a fer vídeos atractius amb el mòbil, cinefòrum, orientació formativa i laboral, un curs de monitor/a d’activitats de lleure, entre d'altres activitats.\nCultura // Tossa\nFotografia: Detall de la imatge promocional del cartell de l´esdeveniment.\nTossa organitza enguany els seus primers Jocs Florals\nLa temàtica del concurs, obert a tothom, és la vila de Tossa, en qualsevol dels seus aspectes: valors, passat històric, el mar, la seva gent, els seus costums i tradicions, els seus monuments, etc.\nFotografia: Detall de la plaça Ava Gardner. / Google Maps\nLa Generalitat desestima la denúncia d’Amics de Tossa que pretenia aturar les obres de la Plaça Ava Gardner\nL’alcaldessa, Gisela Saladich, lamenta que es denunciï qualsevol actuació del consistori "per tal d'entorpir el correcte funcionament dels serveis municipals".\nSocietat // Lloret // Tossa\nFotografia: L´equip de suport està format per un metge geriatra i una infermera. / CSMS\nResidències geriàtriques de Lloret i Tossa ja poden accedir a l’historial clínic dels pacients del centre\nAquest fet facilita la coordinació i l’atenció integrada d’aquests pacients, sovint amb malalties avançades i complexes.\nFotografia: Una sessió plenària del consistori tossenc. / Ajuntament\nTossa ha aconseguit un superàvit de més d’1 milió d’euros en la gestió del pressupost de l’any passat\nS’incorporarà al pressupost d’enguany a través de modificacions de crèdit i els diners es destinaran a tornar préstecs o a noves inversions.\nFotografia: Un operari col·locant la malla de protecció. / Ajuntament\nTossa col·loca una nova malla per evitar despreniments sobre el geriàtric\nEl talús està situat en la part posterior de l'edifici, a tocar de la carretera GI-682 i presenta una protecció mitjançant una xarxa de triple torsió recoberta amb malla de poliamida.\nTossa substituïrà 11 arbres de primera línia de mar perquè malmeten el paviment d'un aparcament\nL'actuació forma part d’un projecte que inclou l’asfaltatge de l’aparcament i del tram de calçada, la millora de les voreres amb la instal·lació d’un passamà d’acer inoxidable i el canvi d’il·luminació.\nFotografia: L´alcaldessa de Tossa i l´impulsor de les Vies Braves. / Ajuntament\nTossa comptarà amb una Via Brava entre la Platja Gran i la Mar Menuda\nUns 300 metres de recorregut de l’itinerari marí de la població s’incorporen a la xarxa que té la Costa Brava per portar a terme la primera experiència turística marítima d'arreu del món catalogada com a sostenible.\nFotografia: Els alumnes participants a les Proves Cangur, aquest divendres. / Ajuntament\nLes Proves Cangur, de matemàtiques, posen a prova 180 alumnes de Lloret i Tossa\nHi participen l’institut Coll i Rodés, l’institut Rocagrossa, l’Institut Escola de Fenals, el col·legi Immaculada Concepció de Lloret i l’institut de Tossa.\nFotografia: Ahir dijous va tenir lloc la presentació de la campanya. / Ajuntament\nTossa impulsa una nova campanya per potenciar la piscina municipal\nEs repartiran 5.000 vals descompte amb un 25% de descompte entre els turistes clients dels comerços i hotels locals durant els mesos d’abril i maig.\nTradicions // Tossa\nFotografia: Una de les colles participants a la rua. / Ajuntament\nUnes 15.000 persones gaudeixen de la Gran Rua de la Ressaca del Carnaval de Tossa\nVan participar-hi més de 1.300 persones d’un total de 20 colles que, a banda de Tossa, provenien d’Olot, Lloret, Sant Feliu de Guíxols, Salt, Vidreres, Mollet del Vallés, Pineda i Llagostera.


Responsabilitat Global: Impostos i pressió fiscal: abordar amb transparència els diferents tractaments\nL'ètica i la política - Eleccions nacionals al Parlament de Catalunya 2010\nLes darreres hores de la campanya electoral han estat marcades per les declaracions de Joan Puigcercós afirmant que a Catalunya es pagaven més impostos i que la pressió fiscal era més gran que a altres bandes. Finalment va deixar anar que a Andalusia no paga ni Déu.\nDarrere les paraules d'aquest dirigent polític hi ha dades que validen alguna de les afirmacions, però les formes amb què es van produir les declaracions li resten credibilitat i, cosa que és pitjor, genera una tensió territorial que no interessa a ningú, i menys a Catalunya, en la mesura que predisposa en contra.\nAquests temes delicats s'han de tractar amb una major profunditat i amb dades a la mà. Altrament, sembla que solament siguin proclames per als convençuts. La reacció natural per part del govern autonòmic andalús ha estat la de lamentar les declaracions i demanar una rectificació. Certament les formes no van ser les adequades, a banda de la falsedat que suposa dir que a Andalusia no paga ni Déu.\nPerò dit això, també correspondria demanar bones pràctiques als polítics que l'han criticat i molt especialment als governants andalusos. Si la crítica era raonable, ara caldria anar a les dades i valorar què hi ha de real. No s'hi val a demanar a Puigcercós que retiri les paraules i que no diguin res sobre les dades que són públiques i notòries sobre la major pressió fiscal que pateixes les empreses catalanes.\nAquest és un debat sobre transparència, sobre responsabilitat social del sector públic (de l'agència tributària), sobre ètica política. I en la mesura que se'n faci un tractament de picabaralla electoral no s'ajuda a evidenciar la injustícia sinó a tancar les files de la pròpia parròquia.\nNotícia a directe.cat amb les dades:\nEn concret, en el període 2000-2008, la recaptació per via executiva de l'Agència Tributària a Catalunya ha estat de 1.883,4 milions d'euros, mentre que a Andalusia ha estat de 280,7 milions i a Madrid només de 901,4 milions. Aquesta xifra rècord d'inspeccions i tributs no es pot associar al major PIB català, ja que el PIB del Principat és similar al de Madrid i en canvi Catalunya ha patit el doble d'inspeccions fiscals que la capital espanyola. Respecte a Andalusia, Catalunya només produeix un terç més que aquest territori, però en canvi ha hagut de pagar sis vegades més que Andalusia per inspeccions tributàries.\nPD: la polèmica continua, i amb algunes notícies insospitades\nTaxista andalús a Puigcercós: 'En Andalucía los niños tienen los ordenadores gratis'\nL'ex-diputat del PP, Mestre: 'Esquerra té raó, a Andalusia no paga ni Déu'\nEl PP estudia denunciar Puigcercós\nPD2: Viure del 'cuentu'


Pàgina d'inici\tConcursos\tDeixa't sorprendre pels albergs de la Generalitat!\nParticipa-hi i guanya estades en règim de mitja pensió en l'allotjament que tu triïs\nDates del concurs: des del 24/05/2019 fins al 24/06/2019\nPer participar-hi, cal que t'identifiquis al web amb el teu nom d'usuari i contrasenya. Si encara no ets usuari registrat de Descobrir.cat, fes-te'n ara. El període de participació d'aquest concurs acaba el 24 de juny.\nL'alberg del Masnou, J. M. Batista i Roca\nGuanya una estada en règim de mitja pensió en un alberg de la Generalitat que tu triïs\nUn alberg no és un allotjament turístic corrent. La Xarxa Nacional d'Albergs Socials de Catalunya (Xanascat) agrupa més de 50 albergs arreu del país, que disposen d'unes instal·lacions pensades per fomentar la relació i l'amistat entre alberguistes, la participació juvenil i els valors democràtics (auditoris i sales per a reunions i actes del teixit associatiu), el coneixement i l'estimació pel territori, la cultura i el medi natural del país (situació privilegiada dels albergs, que organitzen activitats i experiències per gaudir al màxim del territori), el respecte al medi ambient (ús responsable, estalvi d'energia, reciclatge) i el respecte a les persones amb disminucions físiques (adaptació de les instal·lacions), entre altres.\nTotes aquestes característiques converteixen els albergs en uns allotjaments amb un gran valor afegit.\nPerquè t'animis a descobrir-los, participa en el concurs i podràs guanyar una de les estades en règim de mitja pensió per a dues persones que sortegem aquest mes. Si guanyes, podràs triar on et vols allotjar entre l'oferta de 20 albergs que són propietat de la Generalitat: n'hi ha que s'ubiquen a prop del mar (Altafulla, Barcelona, Cabrera de Mar, Coma-ruga, Deltebre, el Poblenou del Delta, Empúries i el Masnou); n'hi ha que són d'interior (Canyamars, Girona, l'Espluga de Francolí, Lleida, Manresa, Olot i Vic), i també n'hi ha a la muntanya (la Molina, la Seu d'Urgell, la vall de Núria, Planoles i Tremp).\nEl període de participació en aquest concurs serà del 24 de maig al 24 de juny de 2019.\nEl nom del guanyador/a es publicarà a la secció 'Concursos' del web a partir del 25 de juny. Passats quatre mesos després de la publicació del nom del guanyador/a, es donarà per caducat el dret a qualsevol reclamació. No és obligació de Sàpiens SCCL posar-se en contacte amb el guanyador/a del premi.\nPer participar-hi cal que t'identifiquis. Si encara no t'has registrat, fes-ho ara.\nGuanya una sortida amb caiac per la Baells i un dinar al Molí del Cavaller


En suport als Comités de Defensa de la República (CDR) - Diari de Rubí\nAquesta setmana passada s’ha fet públic que la Fiscalia de l’Audiència Nacional obria diligències contra els Comitès de Defensa de la República (CDR), atribuint possibles delictes de rebel·lió (delicte castigat amb penes de fins a 30 anys de presó). Pocs dies després hi ha hagut les primeres detencions d’activistes de diferents CDR.\nLa defensa de les escoles a Rubí, prèvies al passat 1 d’Octubre, són un bon exemple d’aquest compromís amb la resistència civil activa i no violenta. En aquest sentit, tot i aquesta violència criminal orquestrada per un estat superat i desbordat, l’autoorganització popular va garantir la celebració del Referèndum d’independència de Catalunya, els llavors anomenats Comitès de Defensa del Referèndum van ser una eina clau en la contenció i en la defensa no-violenta, cal insistir, dels col·legis i centres de votació.\nPosteriorment, a Rubí el CDR ha convocat diferents concentracions de protesta pacífica i com a punt culminant una de les manifestacions més massives vistes mai sense que es registrés cap incident.\nDavant d’aquesta criminalització i vulneració dels drets més elementals i democràtics, des de l’AUP ens reafirmem en les nostres conviccions i el nostre compromís envers la construcció de la República Catalana i en defensa dels Comitès de Defensa de la República com a eix vertebrador de l’autoorganització de la societat civil. Tanmateix, la repressió contra el moviment independentista no ens fa dubtar sinó que ens empeny a crear xarxes de solidaritat i que davant de la política del passat, construïm un projecte de futur. No tenim res més que un projecte esperançador: la construcció d’un país millor, des de baix i per a totes. També ens tenim les unes a les altres, braç a braç i allò que més espanta l’estat: el futur.


Quan Srećko Horvat (Osijek, Croàcia, 1983) parla de guerra, no ho fa amb frivolitat. El filòsof, escriptor i activista polític va viure els primers vuit anys de la seva vida exiliat a Alemanya. Quan va tornar a Croàcia el 1991, va esclatar la guerra civil de Iugoslàvia. Avui és conegut com una de les veus més destacades d’una nova generació de pensadors d’esquerres. Ha publicat 10 llibres, que han estat traduïts a més de 15 idiomes, entre els quals ‘What does Europe want?’, amb Slavoj Žižek (Columbia University Press, 2014), i ‘La radicalidad del amor’ (Katakrak, 2016), prologat per Eva Illouz. És un dels fundadors del Subversive Festival de Zagreb i, amb Iannis Varufakis, del moviment paneuropeu Democracy in Europe 2025.


Haus Ausava Gerolstein Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHaus Ausava-, Mullenborn, Gerolstein, Alemanya, 54568 - Veure al mapaExcepcional10,0Basada en1comentariHaus AusavaVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVeure totes les 31 fotosUbicació excepcional 10,0Veure al mapa10,0Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Fleringen, Haus Ausava és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Fleringen. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Haus Ausava no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióforn microonesrenta vaixellesbanyeraneverareproductor de DVD/CDempolles d'aigua de cortesiaplat de dutxa Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Belvilla t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.Mostrar més


L'alumnat de P5 i 5è de Primària, acaben el curs rebent el diploma d'Educació Viària\n03:25 | 20/05/2019\nDos dies abans d'acabar el curs 2012-2013, els alumnes i les alumnes de Sant Jordi i Pau Casals, han rebut la visita dels agents de la Policia Local i de representants municipals, per fer-los entrega del diploma acreditatiu del curs d'Educació Viària.\nDesprés de les classes teòriques i les pràctiques realitzades en mesos i setmanes anteriors, ha arribat l'hora de rebre un premi al aprenentatge realitzat durant aquest temps. El dimecres 19 de juny, agents responsables del curs, junt amb el regidor de mobilitat, Carlos Román, van fer repartiment de diplomes i obsequis del curs d'Educació Viària a l'Escola Pau Casals. El dijous 20 ha estat l'alcalde, Antoni Guil, l'encarregat de visitar els alumnes de l'escola Sant Jordi.\nTots els alumnes, especialment els petits de P5, s'han mostrat molt contents amb el diploma i la samarreta commemorativa. Per la seva banda, els representants municipals han tingut oportunitat de xerrar i aconsellar als nens i nenes sobre la importància de respectar les normes de circulació i els han desitjat un bon estiu a tots.


L’oftalmologia és l’especialitat que s’ocupa del diagnòstic i tractament dels trastorns oculars en animals de companyia, tan de l’òrbita ocular, com de les estructures annexes (parpelles i membranes).\nEls principals problemes que ens podem trobar són: pèrdues de visió, úlceres corneals, conjuntivitis, uveïtis, glaucomes, cataractes i problemes de parpella, entre altres. El diagnòstic d’aquests processos requereix un estudi complert de l’ull a nivell intern i extern.\nLes proves bàsiques en una exploració oftalmològica són:\n• Mesura de la quantitat de llàgrima mitjançant test de Schirmer.\n• Observació amb Làmpada de Fenedura.\n• Mesura de la pressió ocular amb Tonòmetre.\n• Observació del fons d’ull.\n• Tinció de la còrnia amb fluoresceïna per detectar danys corneals.\nÉs possible que durant la visita se li apliqui un coliri anestèsic a l’ull per tal que no noti la manipulació. En alguns casos s’hauran de realitzar proves complementàries com una ecografia ocular (diagnòstic de possibles luxacions de cristal•lí o desprendiments de retina), una electroencefaloretinografia (valoració de la funció de la retina i la integració de la imatge visual al cervell) o l’observació de l’angle iridiocorneal amb lent de gonoscòpia (determinació del tipus de glaucoma).\nDegut a la complexitat de l’ull, és important actuar immediatament i realitzar controls freqüents per tal que no empitjori, ja que en cas contrari hi ha risc de pèrdua de visió.


Es manté la prealerta del Pla INFOCAT a Rubí per l'elevat risc d'incendis forestals - Ajuntament de Rubí\nEs manté la prealerta del Pla INFOCAT a Rubí per l'elevat risc d'incendis forestals\nEs manté la prealerta del Pla INFOCAT a Rubí per l'elevat risc d'incendis forestals Les altes temperatures registrades durant les últimes hores han portat la Generalitat a emetre aquest avís. https://www.rubi.cat/ca/ajuntament/comunicacio/sala-de-premsa/notes/es-mante-la-prealerta-del-pla-infocat-a-rubi-per https://www.rubi.cat/@@site-logo/ajuntament-de-rubi.svg\nLes altes temperatures registrades durant les últimes hores han portat la Generalitat a emetre aquest avís.\nLa Direcció General de Protecció Civil de la Generalitat ha emès un comunicat d’avís de prealerta del Pla Especial d’Incendis Forestals de Catalunya (INFOCAT). L’elevat risc d’incendis, com a conseqüència de les altes temperatures que es registren des d’ahir, ha motivat aquest avís.\nEl Vallès Occidental és una de les 24 comarques de tot Catalunya que en aquests moments es troben en avís de prealerta del pla INFOCAT per l’activació del Pla Alfa en nivell 2. Es tracta del procediment per a realitzar el desplegament tàctic dels efectius de la Subdirecció General d’Agents Rurals Forestals degut a condicions meteorològiques adverses. El Pla Alfa es pot activar en 3 nivells.\nLa situació de prealerta, però, no comporta l’activació del Pla Especial d’Incendis Forestals de Catalunya (INFOCAT).\nDes del consistori rubinenc es recorda a tots els ciutadans que entre el 15 de març i el 15 d’octubre es prohibeix encendre foc al bosc.\nL’Ajuntament de Rubí, gràcies a la subvenció del Fons Estatal per a l’Ocupació i la Sostenibilitat Local (FEOSL), ha creat 4 franges forestals de protecció d’urbanitzacions. Aquestes franges estan localitzades a Can Serrafossà, Castellnou, Sant Muç i molt a prop del CEIP Joan Maragall.\nEs tracta de terrenys forestals situats als marges immediats de les urbanitzacions, que comporten un risc de propagació d’incendis forestals. Precisament, amb aquestes obres el consistori pretén reduir el risc de foc.


Mesurar-se la cintura amb un foli per mostrar primor, última moda a la Xina\nA Internet s'han fet virals moltes modes tan estranyes com perilloses, amb l'únic objectiu d'ensenyar als altres el teu primor. I és que, si fa uns mesos estava a l'ordre del dia a tractar d'acumular el major nombre de monedes en el buit de la clavícula, o demostrar que ets capaç de tocar-te el melic passant teu braç per l'esquena, ara s'ha posat de moda un altre preocupant desafiament.\nEn aquesta ocasió, la moda que està arrasant a Xina , i que poc a poc s'ha anat estenent per les xarxes socials, passa per mesurar-se la cintura amb un foli. l'únic objectiu d'aquest repte és mostrar-li a la gent si estàs prima o no. Per estar prima la teva cintura ha de mesurar menys que el full. No obstant això, si mesura més que un foli mida A4, els teus mesures no són tan "perfectes".\nEn els últims dies, les reaccions s'han anat acumulant en les xarxes socials. I és que, mentre moltes dones de tot el món han optat per sumar-se a aquest desafiament i mostrar als seus seguidors els resultats, molts altres usuaris de les xarxes ho veuen com una moda absurda i fins i tot malaltissa. I és que, si relacionem la mida d'un foli amb les talles de la roba, les dimensions tot just correspondrien amb una talla 32, segons recull Cribeo.\nArtículo anteriorEl PSOE crea una gestora en Galicia dirigida por Pilar Cancela\nArtículo siguienteOposición siria advierte que negociaciones son para transición política


Benisterra – Xarxa\nXarxa / Qui Som / Benisterra\nDe camí a la feina passava tots els dies per davant de l’hort del meu iaio (situat al cor de la vall de perputxent, als peus del barranc de l’encantada) i sempre me’l mirava amb uns ulls melancòlics. Un hort deixat de la mà de l’home junt a un guaret de pedra que va construir per resguardar-se ell i l’haca que l’acompanyava. Un dia vaig decidir aturar-me per donar-li un cop d’ull i des d’aleshores vaig saber que aquell lloc em donaria molt de treball i moltes alegries.\nSóc una persona convençuda de la possibilitat de viure dignament del treball a la terra i demostrar-m’ho, vaig deixar el meu treball anterior per a dedicar-me a treballar la terra.\nSóc una persona sensible.\nDes de xicotet he tingut contacte amb el món rural (iaio, l’herència de les oliveres, …) però era una relació distant.\nEl que va començar siguent un interès concret per treballar la terra, es va ampliar a altres àrees com la bioconstrucció. De què em servia cuidar la terra quan la treballava si no ho feia en altres accions del meu dia a dia. Aquesta reflexió va suposar un progressiu canvi en el meu estil de vida. De camí als trenta, encara era moment per a replantejar-me el meu futur. Vaig començar amb un company que també tenia les mateixes inquietuds que jo, i amb l’espenta de la il·lusió vam reconstruir el guaret del meu iaio per tindre un sostre mentre començàvem a posar l’horta en producció. L’horta era una aventura per a mi, plena d’incògnites i variables. Prompte vaig comprovar que la terra està castigada, que ens dóna molt i variat i les persones li tornem poc i simplificat.\nVaig anar descobrint i traçant una manera més harmònica de conviure amb la terra. Una altra manera de relacionar-me més respectuosa en tant que la meua intenció és aportar vida a la terra, convençut que aquesta aportació repercutirà sobre mi, perquè la vida sempre crea vida. (microorganismes, preparats minerals, biofertilitzants, cobertures…)\nA banda de fer horta per a casa, m’he especialitzat en el cultiu dels calçots per una qüestió cultural.\nL’altre cultiu que treballe, d’herència familiar, és l’olivera i en aquest cas el repte ha sigut desafiar els hàbits, les tècniques de treball de la meua família. Poc a poc he anat substituint les llaurades contínues per triturar la brosta o remulla , la sembra d’adob verd i tant biofertilitzants com microorganismes per aconseguir una major biodiversitat.\nEntenc el meu treball com una manera de viure la vida amb llibertat i harmonia amb la terra i la gent. El meu treball representa la meua manera de veure i viure la vida. L’energia que dóna treballar de peus a terra és una cosa que no es pot mesurar en diners.\nSi sumem el treball amb adobs i preparats totalment orgànics, tinc la sensació de ser un element més del paisatge.


El Consell de Direcció de la Universitat de les Illes Balears ha acordat, a proposta de la Comissió Electoral reunida aquest dimarts, obrir el procés electoral pel qual es convoquen les eleccions a rector, que se celebraran el 20 de maig en primera volta i el 27 de maig en segona volta, en el seu cas.\nEn una nota de premsa, la UIB ha indicat que serà la primera vegada que la votació es farà de manera telemàtica. La convocatòria es publicarà el 27 d'abril en el Butlletí Oficial de la UIB extraordinari, en el qual es fixarà el calendari del procés. Està previst que els candidats tinguin tres dies, fins al divendres 30 d'abril, per a presentar les candidatures, per la qual cosa la Comissió Electoral proclamarà als candidats el 03 de maig.\nLa campanya electoral està previst que sigui del 4 al 19 de maig i la votació es durà a terme el 20 de maig en primera volta. En cas que cap dels candidats hagi obtingut més de la meitat dels vots a candidatures vàlidament emesos, es farà una segona volta el 27 de maig. La comunitat universitària ha de triar el rector entre els funcionaris en actiu del cos de catedràtics d'Universitat que prestin serveis en la UIB.\nAquest vot es ponderarà per sectors: el 51 per cent, per als professors doctoris amb vinculació permanent a la UIB; un 12 per cent, per a la resta de personal docent i investigador; un 25 per cent, per als estudiants, i un 12 per cent, per al personal d'administració i serveis


L'Escala fa un cens del comerç del nucli antic - Empordà\nL'Escala fa un cens del comerç del nucli antic\nL'Ajuntament presentarà els resultats de l'estudi durant una jornada sobre comerç que tindrà lloc el proper dia 24 de novembre\nMARC TESTART 11.11.2014 | 12:03\nL´Ajuntament de l´Escala ha elaborat un cens sobre el comerç del nucli antic de la vila, que permetrà tenir coneixement sobre l´activitat que s´hi desenvolupa. Segons ha explicat el regidor de Promoció Econòmica de l´Ajuntament, Rafel López, aquest cens permetrà ser objectius a l´hora d´emprendre iniciatives municipals. "Aquest cens comercial és una eina molt important que ens ajudarà a dur a terme algunes iniciatives", remarcava López a la televisió local de l´Escala. Aquest cens ha estat promogut per l´Agència de Desenvolupament Econòmic i Turístic (ADET), que aplega els principals actors del municipi.\nEls resultats d´aquest estudi sobre el comerç del nucli antic de l´Escala es presentaran en el transcurs de la jornada sobre l´activitat comercial, turística i de serveis que s´ha programat pel dilluns dia 24 de novembre, de dos quarts de deu del matí a les dues del migdia i de dos quarts de quatre a les sis de la tarda, a la sala d´actes municipal. Les inscripcions gratuïtes es poden fer a través del correu electrònic turisme@lescala.cat o bé trucant al telèfon de l´Oficina de Turisme 972 77 06 03.


L’exili i la repressió que no s’ha d’oblidar La República\nLa política catalana, almenys la convencional, s’ha convertit en un autèntic sedant de masses. La Taula de Diàleg actua com a Diazepam nostrat, i dic nostre, perquè més enllà dels catalans que s’empassen la seva constant propaganda als mitjans de comunicació, ningú més hi creu. Ni a Madrid ni, com reconeixen quan no tenen càmeres a davant, al carrer Calàbria.\nDe fet, el pitjor de la Taula de Diàleg no és la seva inviabilitat, sinó que els seus promotors, tot i saber-ho, menteixen i juguen amb les il·lusions dels seus votants per a poder guanyar temps per a reforçar el seu projecte i interessos partidistes. Ja veureu la ràbia que farà a tothom, fins i tot als menys descreguts, quan d’aquí a uns anys en Rufián, ja com a presentador de La Sexta o en un partit d’àmbit i obediència espanyola, i ves que no ho sigui llavors el seu partit actual, se’n foti de com van desmobilitzar a tot un moviment capaç d’ocupar un aeroport, desbordar als antiavalots de tot l’Estat durant una setmana o tallar la principal via terrestre que connecta amb Europa a canvi d’una trobadeta entre governs i un «diàleg» on es pot parlar de tot, excepte, clar, de l’autodeterminació i l’amnistia.\nI mentre tot això passa, mentre de portes endins es reparteixen càrrecs, sous i directors generals, milers de catalans s’enfronten a la repressió espanyola, altres viuen exiliats sense poder tornar a casa seva i en Pablo Hasél dorm a presó. Ah, i també uns anarquistes dels qui ningú no se’n recorda, tot i ser represaliats en unes mobilitzacions que seguien les petjades del període d’enfrontament amb l’Estat que es viu a Catalunya.\nAmb aquest bagatge, el passat 7 d’octubre un grup de joves i represaliats catalans ens vam dirigir a Estrasburg per a aprofitar qualsevol escletxa, en aquest cas l’European Youth Event, per a fer arribar el missatge que la repressió espanyola continua més vigent i dura que mai i que no hi pot haver normalitat a les institucions europees mentre no hi hagi democràcia ni justícia en un Estat membre. Un viatge que també ens va servir per a conèixer la realitat de l’exili de la mà de la Clara Ponsatí, qui va permetre’ns la possibilitat de fer-hi arribar la nostra, i la seva, veu. I també, perquè no dir-ho, d’agafar una glopada d’aire fresc. Perquè mentre a Catalunya la política és soporífera i desmotivant, i alhora blanqueja internacionalment al Règim del 78 mitjançat la normalitat autonòmica i enganys com la Taula de Diàleg, l’exili i l’acció exterior fan totalment el contrari. La mediàtica detenció de Puigdemont a Sardenya o la simple existència d’exiliats i represaliats torna a visibilitzar la causa catalana a Europa i fa entendre a la societat europea que el conflicte ni s’ha resolt ni està en vies de fer-ho.\nEn tres dies vam poder teixir complicitats amb molts assistents, rebre el suport d’eurodiputats bascos, portuguesos i d’anticapitalistes de l’Estat espanyol i poder colar el nostre missatge, de la mà d’en Marcel Vivet, enmig de l’ovació del públic en el debat sobre repressió i autoritarisme. Un debat on només estava previst parlar-ne si aquesta era a desenes de milers de quilómetres o fora de les fronteres de la UE, no sigui cas que es trenqués la falsa imatge de «la Europa de les llibertats i els drets humans». I sobretot vam deixar clar que mentre milers de joves europeus gaudien de plenaris, conferències, debats i activitats sobre una Unió Europea «superguai», perfecta i democràtica, la principal preocupació de centenars de joves catalans és si en els pròxims anys entraran o no a la presó per les causes que tenen obertes per manifestar-se.\nTot això trenca el relat de l’Estat espanyol, i també dels qui, des d’un suposat independentisme, volen viure còmodes en la normalitat autonòmica. I ens recorda que malgrat l’actual apatia generalitzada, aquell sentiment de llibertat de l’1 d’octubre o de les setmanes de revolta, un cop tastat, no s’oblida fàcilment. Un petit canvi en el context estatal o internacional, molt possible en l’actual situació socioeconòmica, o nous joves dels quals seran jutjats en els propers mesos entrant a presó, no només poden encendre els carrers i fer saltar pels aires la Taula de Diàleg, sinó també fer caure als que la sustenten i se n’aprofiten d’ella. I això darrer és absolutament necessari, ja que de l’actual atzucac només hi sortirem amb foc nou, noves eines i nous lideratges.\nMentrestant, es poden fer moltes coses, però sobretot el més important és no deixar sols als represaliats ni als exiliats, participar en els seus actes i mobilitzacions de suport, organitzar-se per donar-los suport en les desenes de grups de suport repartits per tot el territori i preparar la resposta. Perquè, qui sap, potser d’una xarxa i un moviment ampli de solidaritat antirepressiva es pot generar de nou un moviment il·lusionador i guanyador capaç de tornar a fer trontollar a tot un Estat espanyol.


Hi ha un valor admirable en el gest de fer una pel·lícula capitalitzant el teu atur, concursant a la tele i empenyorant-te fins a les celles. No és estrany que 'Justi&Cia' sigui un reflex de la indignació d’Ignacio Estaregui i, per extensió, de tots els espanyols que mosseguen la pols de les cues de l’atur i empassen saliva cada vegada que llegeixen un titular sobre la corrupció. Lamentablement, el film interessa més pel seu 'making of', per les seves bones intencions i per incloure la darrera interpretació del gran Álex Angulo, que pel seu resultat final. Entre la 'road movie' d’esperit quixotesc, la pel·lícula de superherois de barri i la faula costumista d’inequívoc sabor a cigaló, 'Justi&Cia' és matussera en la forma i visceral en el fons. El problema de la seva visceralitat és que subestima qualsevol indici de coherència narrativa en favor d’un efectisme del tot populista.


2018 | INS Verdaguer\nCelebrem “Sankt Nikolaus” i les tradicions nadalanques alemanes\nEl dia 6 de és un dia especial per al nens a Alemanya. És un dia assenyalat i tots els nens s´aixequen emocionats per a veure que els ha deixat el Nikolaus a les sabates.\nVolem que els alumnes d´alemany com a segona llengua coneguin de prop… Llegeix més»\nProjectes 1r d’ ESO: Primera posta de llarg\nDesprés de setmanes de treball i preparació, els alumnes de 1r d’ESO han fet la primera exposició en públic d’un projecte, en aquest cas Paisatge i Relleu.\nDurant aquest temps han estat estudiant les unitats del relleu per poder, després, organitzar una volta ciclista per Catalunya.… Llegeix més»\nAtenció! 21 de desembre\nCom a conseqüència de les diverses mobilitzacions ciutadanes previstes per al dia 21 de desembre de 2018 i d’acord amb les informacions que de moment disposem, us comuniquem que:\nL’informe amb les notes de la primera avaluació es donarà dijous 20 de desembre.\nFem d’arqueòlegs i arqueòlogues\nEls nostres alumnes de 1r d’ESO estan participant en una tallers d’arqueologia a la universitat Pompeu Fabra. El taller tenia una part teòrica a través d’un audiovisual comentat pel tallerista i una part pràctica. En aquesta part els nostres alumnes en grup petit van manipular… Llegeix més»\nDurant aquest mes de novembre els alumnes de “En Residència” vam fer una visita-taller al Caixafòrum en el marc de l’exposició titulada “Una certa obscuritat”. Els van acompanyar la seva professora de plàstica i del projecte En Residència Míriam Lanzaco i l’artista del projecte Adrian… Llegeix més»\nAquest any es fa per primer cop el projecte artístic “En Residència”. En aquest projecte hi participen 15 alumnes de 1r d’ESO que ho han escollit com a assignatura optativa juntament amb la professora de Plàstica Míriam Lanzaco, l’Artista Adrian Schindler i dues persones de… Llegeix més»\nVolem que el nostre alumnat es mengi el món saludablement!\nDes de les àrees de Biologia i Educació Física volem potenciar el coneixement i adquisició d’hàbits saludables, per tal de poder transferir al dia a dia del nostre alumnat de 3r ESO. Per aquest motiu, el contingut central d’aquest projecte és L’ALIMENTACIÓ SALUDABLE.\nAra, més que… Llegeix més»\nMarxa fent esport\nEl passat 4 i 13 de desembre els alumnes de 4t d’ESO van participar al CEM Frontó Colom al programa de “Marxa fent esport” organitzada per l’Institut Barcelona Esports.\nVa ser una activitat molt interessant per tal que els alumnes poguessin veure el ventall d’activitats que… Llegeix més»


Empresa - Cunexca\nEls nostres inicis es remunten a 1920, any en el qual la família Grau comença l'activitat de comercialitzar amb conills. Aleshores, l'activitat se centrava en la recollida de conills vius casa per casa, per posteriorment ser venuts també en viu, a aquells clients que posteriorment els sacrificaven en les seves llars per al consum o venda entre els seus conveïns.\nDurant 40 anys aquest va anar sens dubte el pilar de la nostra activitat econòmica i àrea de negoci. L'activitat es va mantenir fins que va arribar el nostre primer gran canvi i prenem la decisió de modernitzar i adaptar la nostra empresa i activitat a les noves circumstàncies econòmiques i socials.\nPer això, a mitjan 1960, construïm i legalitzem el que seria el primer escorxador de conills de la nostra zona geogràfica i comencem a sacrificar i comercialitzar els nostres conills de forma especialitzada, concretament en format de canal de conill refredada. Dotant als nostres productes de la màxima qualitat i seguretat alimentària per als nostres clients i consumidors finals.\nAny 2005, decidim fer un pas més enllà i especialitzar-nos en la nostra activitat prenent una de les majors decisions: tancar el cicle complet de producció; d'aquesta forma adaptem les nostres infraestructures a la cria, sacrifici i venda dels nostres propis conills. Després d'una gran inversió, econòmica, culminem la construcció i engegada de la major unitat de producció de conill en viu de la nostra àrea geogràfica, disposant per a això d'unes 8.000 conilles reproductores que proporcionen prop de 4.000 conills per setmana o més de 200.000 conills per any.\nAny 2012, després d'una forta i constant presència als mercats regionals, nacionals i Europeus, decidim culminar el nostre cicle de desenvolupament, internacionalitzant la nostra activitat a través de la nostra marca comercial, CUNEXCA, S.L. (Cunícola Exportadora Catalana, S.L.), l'encarregada de propagar la nostra experiència, professionalitat, qualitat alimentària a qualsevol part del món.\nLa nostra empresa, gairebé centenària, és un model i un referent en el nostre sector; tenint com a única preocupació la satisfacció i confiança dels nostres clients.


Els polítics que es manifesten per Charlie Hebdo i la llibertat d'expressió Els polítics que es manifesten per Charlie Hebdo i la llibertat d'expressió\nLa manifestació d’ahir a París en defensa de la llibertat d’expressió i contra el terrorisme va ser una de les més multitudinàries que ha vist Europa, però més que pel seu suport popular, passarà a la història per ser la concentració que més caps d’estat i de govern ha reunit. Però quina és l’actitud d’aquests mateixos polítics a l’hora de defensar la llibertat d’expressió i de premsa als seus propis països? Fem un breu repàs d’alguns dels casos més significatius (al costat de cada estat o organització internacional hi trobareu el dirigent o dirigents que van representar-lo a la manifestació):\nEspanya (president del govern, Mariano Rajoy i ministre de l’Interior, Jorge Fernández Díaz)\nEl cas més actual i extrem és la tramitació de l’anomenada Llei Mordassa, que dificulta l’exercici de diferents drets fonamentals com com el de manifestació, expressió o premsa. L’endemà de l’atemptat contra Charlie Hebdo, l’Audiència Nacional va encausar l’humorista Facu Díaz per un gag sobre el partit governant.\nRegne Unit (primer ministre, David Cameron)\nEl seu govern va iniciar una sèrie de pressions cap al diari The Guardian i els seus periodistes (incloent retencions en aeroports, interrogatoris i confiscació de material) després que el rotatiu publiqués una entrevista a Edward Snowden.\nItàlia (primer ministre, Matteo Renzi)\nEl periodista Alessandro Sallusti va ser condemnat a 14 mesos de presó per un article d’opinió.\nTurquia (primer ministre, Ahmet Davutoğlu)\nEl seu govern tenia el 2014 el rècord mundial de periodistes empresonats, més de 40.\nUcraïna (ministre d’Afers Estrangers, Petrò Poroixenko)\nEl país ha prohibit als periodistes russos treballar al seu territori i el seu exèrcit n’ha mort alguns. Membres de l’extrema dreta aliats del govern van obligar a cops el director de la televisió pública a dimitir.\nUnió Europea (president de la Comissió, Jean-Claude Juncker; president del Parlament, Martin Schulz)\nLa institució ha cedit i ha fet la vista grossa en diverses ocasions davant dels atacs a la llibertat d’expressió en països membres, entre els quals destaca el cas d’Hongria, país al qual finalment se li ha permès mantenir la seva pròpia “Llei Mordassa”.\nRússia (ministre d’Afers Estrangers, Serguei Lavrov)\nSón habituals els atacs a periodistes d’investigació, inclosos casos de morts, en un cima d’impunitat per als atacants.\nMali (president, Ibrahim Boubacar Keïta)\nEl maig del 2013 va expulsar uns periodistes, amb col·laboració francesa, quan investigaven violacions dels drets humans en les zones de majoria tuareg.\nTunísia (primer ministre, Mehdi Jomaa)\nCondemna al bloguer Yassine Ayan a tres anys de presó per “difamar l’exèrcit”.\nJordània (rei Abdullah II i reina Rània)\nCondemna d’un periodista palestí a 15 anys de presó amb treballs forçats.\nEmirats Àrabs Units (ministre d’Afers Exteriors, Shaikh Abdullah)\nPeriodista detingut i incomunicat durant un mes per sospites que podia tenir relacions amb els Germans Musulmans d’Egipte.\nEstats Units (fiscal general, Eric Holder)\nEl seu govern espia massivament les comunicacions globals i persegueix els denunciants d’aquestes pràctiques, com Edward Snowden o Wikileaks. El periodista del Washington Post Wesley Lowery va ser detingut durant els avalots de Ferguson de l’estiu passat. El seu exèrcit va bombardejar les oficines d’Al Jazeera a l’Iraq i l’Afganistan i en va empresonar alguns periodistes a Guantànamo.\nOTAN (secretari general, Jens Stoltenberg)\nEls avions de l’aliança internacional van bombardejar deliberadament la televisió pública sèrbia el 1999 amb la mort de 16 civils. El 2011 van repetir l’operació amb la televisió líbia amb resultat de tres morts més.\nIsrael (primer ministre, Benjamin Netanyahu)\nSet periodistes van morir durant els bombardeigs a la Franja de Gaza l’estiu de 2014. Això converteix Israel en el país del món amb la segona taxa més alta de periodistes morts després de Síria.\nPalestina (president, Mahmoud Abbas)\nUn periodista va ser empresonat per “insultar” el president.\nEgipte (ministre d’Afers Exteriors, Sameh Shoukry)\nHi ha tres periodistes d’Al Jazeera presos sense judici des de fa més d’un any.\nAlgèria (ministre d’Afers Exteriors, Ramtane Lamamra)\nEl periodista Abdessami Abdelhai va ser detingut durant 15 mesos sense càrrecs.\nGeòrgia (primer ministre, Irakli Garibashvili)\nAprovació el 2012 d’una restrictiva llei televisiva, sumada a la censura i agressions a periodistes, segons Reporters Sense Fronteres (RSF).\nBulgària (primer ministre, Boiko Borisov)\nPitjor país de la Unió Europea segons Reporters Sense Fronteres, que acusa el govern d’amenaçar i colpejar periodistes de forma massiva.\nGrècia (primer ministre, Antonis Samaras)\nVa protagonitzar l’incident contra la llibertat d’expressió més greu d’Europa amb el tancament fulminant de la televisió pública ERT.\nBahrain (ministre d’Afers Exteriors, Khalid Al Khalifa)\nTres periodistes empresonats, segon lloc del rànquing mundial si es té en compte la població.\nQatar (primer ministre, Abdullah bin Khalifa Al Thani)\nL’aprovació, fa pocs mesos, d’una nova llei contra el crim cibernètic posa en perill la llibertat de premsa.\nEslovènia (primer ministre, Miro Cerar)\nUn bloguer va ser empresonat durant sis mesos per difamació el 2013.\nHongria (primer ministre, Víktor Orbán)\nAutor d’una de les lleis contra la premsa més agressives d’Europa.\nPolònia (president, Donald Tusk)\nAgents de la policia polonesa van irrompre a la seu del setmanari Wprost per exigir que els lliuressin l’origen de les fonts d’una investigació sobre la corrupció.\ncensuraviolència contra periodistesllibertat d'expressióperiodistes assassinatsCharlie Hebdo


A daily sweet: Melmelada de carbassa\nJudith 31 de maig de 2011 a les 9:30\njajajajaja, quin crack! no pateixis que arribes just a temps!!!! una melmelada fantàstica!!!! gràcies guapa per participar!!! molts petonets\nCristina 31 de maig de 2011 a les 17:11\nUna melmelada més pel receptari...Fantàstica i segur que boníssima.\nThe Breakfast Lover 31 de maig de 2011 a les 20:10\nJo fa poc que estic incorporant se carabassa a la meva cuina, no he tastat mai la seva confitura pero estic segura que deu ser molt bona!\nCoses de Llàbiro 31 de maig de 2011 a les 22:34\nCaram, una melmelada molt original, i amb suc de taronja!\nAnònim 1 de juny de 2011 a les 9:55\nAquest dissabte passat també va ser genial per mi... quina passada de partit!\nI la melmelada la trobo fantàstica!\nLily 3 de juny de 2011 a les 20:33\nQue bona melmelada !!! prenc nota perque ha d'estar espectacular.


No tot el que passa als EUA és notícia - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans No tot el que passa als EUA és notícia - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nUna visita a la portada de la secció d’internacional de l’edició digital de La Vanguardia ens mostra fins a cinc notícies sobre els Estats Units. A l’Ara –centrat en el procés independentista escocès- se’n troben només dues. Levante en publica tres i el 324.cat també dues. En cap cas sense comptar les informacions on aquest país hi estaria relacionat de forma més o menys directa, com l’atemptat contra un científic iranià o les notícies provinents de l’Afganistan. El procés de primàries del Partit Republicà, el desè aniversari de Guantánamo i una dimissió del Govern Obama copen la cobertura. En les seccions de tecnologia dels mateixos diaris, La Vanguardia hi publica dues notícies ubicades als EUA i vuit relacionades amb Internet i xarxes socials –la resta són bàsicament sobre nous productes tecnològics i reproduccions de vídeos virals-, l’Ara en té dotze sobre xarxes socials –en cinc citen Twitter al titular- per bé que cap és ubicada als Estats Units i 324.cat té quatre notícies sobre Twitter i una altra dels EUA. Levante no té aquesta secció.\nNo es pot dir doncs, que els EUA o internet –en concret les xarxes socials- no gaudeixin d’una bona cobertura. Per això és força inexplicable que cap mitjà del país hagi explicat encara que és la Llei per Aturar la Pirateria en Línia (SOPA en les seves sigles angleses), una versió estatunidenca de la Llei Sinde molt més agressiva –i amb més que probables efectes internacionals, ja que s’aplicaria a webs de qualsevol país- que preveu deixar, en sols cinc dies, sense servidor, domini, publicitat o comptes corrents –en un procés similar al que va patir Wikileaks- a webs amb continguts susceptibles de violar la propietat intel·lectual o enllaços a altres webs que en poguessin tenir. Unes mesures que, segons els seus crítics, no sols amenaça la llibertat d’expressió sinó que acabaria amb la internet tal i com l’hem coneguda fins ara.\nEls efectes podrien ser encara més immediats si la coalició d’empreses que s’oposen a la llei –formada pels proveïdors de serveis més importants de la xarxa com Google, Twitter, Facebook, Yahoo o PayPal- acaben complint la seva advertència de realitzar una aturada de 24 hores pel proper 23 de gener, vigília de la tramitació de la norma al Congrés del país americà. De moment, aquesta aturada –amb conseqüències socials i econòmiques incalculables i que s’anuncia com un avís del que podria passar a la pràctica si la SOPA és aprovada- no és més que una “idea”, però suficient per a que en parlin mitjans d’arreu del món. Excepte aquí, on en dues setmanes ens podríem trobar amb la meitat d’internet apagat sense saber-ne les raons o haver pogut actuar en previsió.\nAls Països Catalans la informació sobre aquesta proposta de llei i les seves conseqüències ha recaigut sobretot en blocs especialitzats i fòrums, sense que cap mitjà se n’hagi fet ressò. A l’Estat espanyol sols El País i 20Minutos n’han publicat alguns reportatges no gaire destacats i ni tan sols el tardà teletip d’EFE redactat ahir –fa més d’una setmana que es parla d’aquesta aturada- ha servit de gaire, ja que només ha estat reproduït per Público i alguns diaris bascos.\nUn silenciament que no ha impedit a nombrosos internautes organitzar-se per tal d’impedir l’aprovació de la llei. En les darreres setmanes s’han llançat iniciatives com l'”Operació Blackout” d’Anonymous o una aplicació per Android que pemet saber quines empreses donen suport a la SOPA i així evitar comprar-ne els productes.\nPer cert que la SOPA també tindria les seves conseqüències per als propis periodistes i mitjans, tal i com explica aquest reportatge.\nInternetLa VanguardiainternacionalcensuraLevanteAraEstats Units d'Amèrica


I assemblea promotora de l'àrea LGTB+ Intersindical a Alacant | Intersindical Valenciana\nEn la reunió que ha tingut lloc el 14 d’octubre a la Seu d’Alacant, s’ha refermat el compromís de treballar pels drets laborals del col·lectiu LGTB+ a les comarques del sud. La recent àrea nascuda d’aquesta primera assemblea coordinarà el seu treball amb la creada a València el juny passat i amb la de Castelló, que a finals de mes es constituirà.\nLa finalitat d’aquesta primera sessió és iniciar l’organització de l’àrea LGTB+ per impregnar en l’acció sindical la visibilitat i necessitats d’aquest col·lectiu que pateix d’una forta visió patriarcal tant en l’àmbit laboral com en el social. Encara que el desig és que aquest embrió es configure i referme, es pretén treballar pas a pas per normalitzar en cada secció d’Intersindical Valenciana les reivindicacions i drets del col·lectiu i no limitar-nos únicament a participar en els actes promoguts fora del sindicat.\nEn la reunió s’ha acordat organitzar-nos en l’estructura del sindicat i treballar en tots els àmbits de treball. És per això que anirem perfilant-ne l’estructura coordinada amb la resta del País. Pretenem fixar l’actuació en la lluita pels drets de lesbianes, gais, transsexuals i bisexuals, impulsar la formació sindical referida a la discriminació de les persones LGTB+ per posar fi a tota mena de discriminacions i assetjaments, per guanyar en drets, per promoure la diversitat sexual i per procurar la inserció laboral del col·lectiu, afectat per la marginació social.\nLes conclusions d’aquesta primera reunió han estat la necessitat que cada sector d’Iv visualitze en els seus comunicats i publicacions l’existència de l’àrea LGTB+ orientat a assessorar les persones que tenen una dificultat laboral i que en cada publicació i cartell que elaboren els diversos sectors hi aparega la referència de l’àrea per normalitzar una situació que ara per ara continua sent tema tabú. A més, es veu la necessitat de formació entre la delegació d’Iv, de la seua afiliació i del tot el món que vulga participar-hi. Pròximament s’iniciaran diversos contactes amb plataformes LGTB+ a les comarques del sud per anar exposant la necessitat d’impulsar diverses activitats referides a l’àmbit laboral i educatiu i perquè junts i juntes col·laborem en la lluita contra la LGTBIfòbia.