perquè vull: d’abril 2014\nLa lucha de barrios en Barcelona (o la remunicipalització de l'Ajuntament)\nFa pocs dies que he acabat de llegir "La lucha de barrios en Barcelona", un llibre publicat el 1976 per l'editorial d'Elias Querejeta. Es tracta d'una aproximació molt propera i viva al moviment veïnal del tardofranquisme escrit des de la militància, però amb una voluntat reeixida d'anàlisi i observació conscient.\nS'escriu quan el moviment dels barris entrava en l'adolescència, o potser hauríem de dir que s'endinsava (decidit i amb el pas ferm, però inestable) en la primera maduresa, per allò que el temps de les revoltes té uns ritmes i unes cadències pròpies.\nHi he trobat la següent cita (de les moltes subratllades i comentades), que vull compartir. La va escriure José Martínez Barceló, president de la Secció de Trinitat Nova de la Asociación de Vecinos "9 Barrios", fa així:\n"La especulación del suelo (agravada por la forma de estado franquista) es el producto de las actuales relaciones de producción capitalista. Los barrios populares que han luchado contra esta especulación hasta ahora no habían definido lo imprescindible para acabar totalmente con ella. Con las luchas del Casco Antiguo y de algunos barrios obreros se está introduciendo como objetivo táctico preciso: la municipalización del suelo urbano".\nAvui que ens enfrontem a la major ofensiva privatitzadora de l'espai públic a la ciutat de Barcelona, amb fronts oberts a tots els barris i pobles; i atacs menuts, però constants i intensos als nostres carrers i a les nostres places no puc sinó fer-me, almenys, dues preguntes: hem fracassat en aquest objectiu, el de la municipalització del sòl?, i és vàlid aquest objectiu l'any 2014?.\nContext (salteu-vos-el si voleu arribar a les respostes)\nÉs clar que des de la instauració dels ajuntaments democràtics l'any 1979 (3 anys després d'haver escrit el text que he citat), els diversos governs del consistori han treballat per recuperar una ciutat gris i absolutament mancada de serveis, i que l'espai públic s'ha incrementat.\nA les acaballes de la dictadura la ciutat de Barcelona, que havia crescut a cops de política municipal franquista, fonamentada en l'especulació, la corrupció i l'explotació social, el sòl públic, quan no es regalava per a l'especulació immobiliària, restava en el més absolut dels oblits: descampats sense urbanitzar, places brutes, immobles destartalats... Els primers ajuntaments s'esforçaren en localitzar i dignificar aquells espais que els veïns i les veïnes reivindicaven des de feia anys; i també fruit de la lluita veïnal construí equipaments de primera necessitat (insistim, molts menys dels imprescindibles). Sovint les reivindicacions concretes eren assumides per les classes dirigents, sense acceptar (és clar!) la diagnosi general de les mancances ciutadanes denunciades pels moviments.\nAquesta etapa "constructora" d'equipaments, en la que el moviment veïnal s'anotà uns quants tantos, també fou l'inici de la sobreregularització d'ús de la que avui som captius, que no ha deixat escletxes per a l'autoorganització i l'autogestió, un model mai acceptat a la ciutat, perseguit per les polítiques municipals i, en un bon nombre d'ocasions, objecte de repressió.\nLes constants demandes de serveis públics han estat avarament satisfetes i els moviments socials (molt concretament el promogut des de les associacions de veïns i veïnes, que és el que tracta el llibre en qüestió ) mai han deixat de reclamar escoles, residències, centres sanitaris, i un llarg etcètera.\nFront a aquesta política reivindicativa, ja ho hem comentat, la força dels col·lectius que han optat per l'acció directa, és a dir, l'apropiació del sòl (públic o no) per crear espais comunitaris no ha parat de créixer malgrat la repressió. Després dels anys de desconcert de l'administració fins a mitjan anys dels anys 80 del segle passat, la criminalització d'aquests col·lectius també s'ha incrementat a la vegada que moltes organitzacions veïnals (diguem-ne pactistes) han normalitzat la seva existència i les seves pràctiques.\nValgui aquest brevíssim i parcial apunt per constatar la importància dels moviments que no busquen el pacte i l'acceptació de les administracions. Aquest article, però, s'estructura entorn del moviment veïnal hereu de les associacions de veïns fundades durant els anys setanta del XX.\nPer tant, insisteixo en la primera pregunta: hem fracassat, en l'objectiu de municipalització del sòl urbà?\nCarrer menguants: Rec Comtal\nÉs tan indubtable l’increment de sòl públic i les millores d’ençà de 1976 com l’absoluta precarietat de la situació actual. Barcelona està en venda, com a mínim, des que es va anunciar que seria seu olímpica l’any 1992. Des d’aleshores l’esquarterament de les propietats publiques (és a dir, de tots i de totes) no ha parat de créixer mitjançant la venda al millor postor, la gestió i cogestió privada dels usos d’aquest espai públic, la “col·laboració” del sector privat en els organismes públics, i l’actual regal de l’ús públic als propietaris de bars, restaurants i assimilats. Així doncs, hem fracassat en l’objectiu? Sí. A abril de 2014 la resposta ha de ser sí.\nI segona pregunta: és vàlid aquest objectiu avui?\nSi el model Barcelona, avui marca Barcelona, es caracteritza, entre altres coses, per la "col·laboració" entre els agents públics i els privats, és a dir, afavorir que certs negocis privats es lucrin gestionant la cosa pública, avui hem d'afegir un nou objectiu al que enunciava José Martínez i afegir-ne un de primari, imprescindible perquè no es repeteixi la situació actual: la necessitat de la remunicipalització de l’Ajuntament de Barcelona, per treure les grapes del capital privat de la nostra administració municipal.\nResposta a la pregunta 1: Sí. Hem fracassat.\nResposta a la pregunta 2: No. No és vàlid.\nConclusió: hem de pensar i treballar per aconseguir nous objectius. Per exemple la remunicipalització de l'Ajuntament de Barcelona.\nPublicat per jordi rabassa massons a 22:36 Cap comentari:\nLa lucha de barrios en Barcelona (o la remunicipal...


La Gimcana d’aparadors de Nadal ja té guanyadors | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nLa Gimcana d’aparadors de Nadal ja té guanyadors\nImatge dels guanyadors. Foto: Ajuntament de Torredembarra\nLa Gimcana d’aparadors de Nadal de Torredembarra ja té guanyadors, després que aquest dijous, al vespre, es dugués a terme públicament l’acte del sorteig. En total, han estat més de 300 les famílies que han pres part en aquesta campanya impulsada per les regidories de Comerç i de Joventut i un total de 55 botigues.\n– Patinet elèctric: Iman Cherifi\n– Bicicleta: Paula Nuñez\n– Lot de productes escolars: Dani Arneta\nLes botigues guanyadores han estat Botiga Menuts (de l’objecte més original amagat) i Floristeria Pètals (millor aparador decorat de Nadal).\nCal recordar que la gimcana ha estat una proposta de promoció del comerç local i de proximitat per potenciar el coneixement de l’eix comercial i, a la vegada, ha perseguit una funció lúdica i d’oci per a infants i les seves famílies. L’èxit de participació de l’edició d’enguany garanteix la continuïtat d’aquesta iniciativa.\n09/11/2016 El PP de Torredembarra demana prohibir la circulació de cotxes a l’eix comercial per Nadal


Gent d'Alpens: Molt bé... i ara, què fem? Seguim, seguim la comèdia, ENCANTATS!\nMolt bé... i ara, què fem? Seguim, seguim la comèdia, ENCANTATS!\nAh! I procurar que no se'ns escapi el riure.\nL'hereu de cal Ric, que ja fa anys que va convèncer els seus pares que el millor era vendre's tot el bestiar, deixar de conrear les terres i dedicar-se als negocis, va començar a tallar els pins del mas per fer-ne casetes de gos.\nPassaven els anys i el mercat de les casetes i els gossos cada dia anava millor. Tothom es barallava per invertir-hi els seus diners i, els que no en tenien, els demanaven prestats, per poder entrar a la festa. Amb tot això, el poble i els de cal Ric vivien com rics marxants!\nVet ací que, un bon dia, però, sense motiu aparent, els de cal Cash comencen a fer aigües. I a cal Flow, s'espanten i tanquen portes.\nI el poble? —El poble es queda amb un pam de nas i les casetes, és clar.\nCuita-corrents, els de cal Ric es reuneixen a la casa pairal, amb tots els germans, l'hereu i els avis. Hem de fer alguna cosa —els diu l'hereu. Si parem de vendre casetes, això fotrà un pet com una aglà.\nQuè m'has de dir! —respon el setciències del Póltic (que s'havia establert pel seu compte a Barcelona i estava molt ben situat a la política del Tripe's).\nEl més important és que ningú noti que tenim problemes. Si no, no ens deixaran més calés —continua l'hereu. Mira, tu, pare, et poses el vestit de Festa Major i et deixes veure pel poble com aquell que no vol la cosa, i la mare (que d'això en sap un pou), que organitzi les festes que facin falta, convidant a tothom que us passi pel cap.\nSense més ni més, la Bits (la reina de casa, que no parava de fer màsters a la universitat, junt amb el calçasses del seu maridet, que fotia tres anys que estava repetint primer), els diu: per mi, mentre ens continueu passant la "rendeta" com fins ara, foteu el que vulgueu!\nMolt maco! —engalta la rateta del Présta (que anava per capellà i ara feia de prestador escanyapobres pel poble). I, a mi, qui m'arregla el desgavell dels de cal Cash i cal Flow?\nCollons, nen, sembla que baixis d'Arbeca —li diu el Póltic. El que has de fer és dir que ho tens tot controlat i, abans no pesquin com de penjats que estem, t'aconsegueixes tants crèdits com puguis.\nI si no piquen? —replica el Présta.\nEls dius que és per refinançar les casetes, que així tothom tornarà a anar bé. I amb els calés que recollim, tapes els teus forats de cal Cash i cal Flow, continuem pagant la renda de la nena, li donem alguna cosa al "Xic" i, amb la resta, organitzem les festes que calguin, per tenir-los a tots contents i distrets. Ah! I que ningú s'adoni del que trafiquegem.\nAmb aquestes, que es despenja l'avi Gecs i els diu: dallonses... canalla... si no els hi donem feina i que puguin menjar calent, s'armarà la de Déu és Crist, i això no ens convé gens. Tu, Présta, el que hauries de fer, és mirar d'arreplegar quatre calés més, ara que encara hi som a temps. I amb el que recollim, comenceu a llogar gent per fer obres a casa, a la finca i a on us passi pel cap. Que no parin!\nPerò, avi... Si ja la tenim molt bé, la casa. Ai, nena... això, deixa'ns-ho a nosaltres.\nMireu... agafem la carretera del mas fins al poble (que són uns quants quilòmetres), li traiem la grava, ens carreguem totes les rases i les tornem a fer noves, eixamplem les vores, redrecem uns quants revolts o n'hi fem uns quants de nous i, per acabar, l'enquitranem, què collons!\nPerò, avi... Si sempre hi hem passat la mar de bé, per aquesta carretera... si gairebé és nova...\nVols fotre el fotut favor de callar d'una vegada, nena! —l'hi engalten, a cor, tots els germans.\nI si se'ls acaba la feina —continua entusiasmat l'avi Gecs... canviem el menjador de lloc, ens carreguem la cuina i la tornem a fer, cremem els mobles i els fem tots de nou. Escatem totes les parets del mas, organitzem un debat pel poble, a veure quin color els agradaria més, i ho repintem tot de nou, amb el color que hagin triat.\nPerò, avi... I les casetes... i la fàbrica... i els treballadors?\nTu, muts i a la gàbia, nena! A sobre que et fem la casa nova (!)\nAh! i per donar exemple —remata l'avi Gecs— demà mateix abaixem els sous de la cuinera, la dona de fer feines i el mosso.\nAquí és quan —tots feliços i contents— destapen el cava, aixequen les copes i amb un sol clam, exclamen: I ELS QUE VINGUIN DARRERE, JA PAGARAN ELS CRÈDITS!\nAmb aquestes... que des de l'altre punta del menjador, sol, sense tastar el cava, amb la mirada perduda i el cap baix, el bon jan del germà petit, casat, carregat de fills i que ja va pel segon any al atur, aixeca el cap, se'ls mira i els diu, tot queixós:\n— I jo què? —Tu? Tu calla i escolta, desgraciat! Si tot això ho estem fent per tu.


El Consorci de la Mina proposa rehabilitar l'edifici Venus de Sant Adrià\nEs planteja com a solució per als veïns que no poden o no volen optar pel reallotjament\n01/07/2014 21:37 Actualizado a 01/07/2014 21:43\nEl PERM aprovat inicialment afectava els 244 habitatges de l'edifici Venus i 94 dels carrers Mart, Llevant i Estrelles, però una modificació de 2010 va reduir aquesta afectació a 8 habitatges de Mart i 8 habitatges de Llevant, mantenint l'opció del reallotjament per als edificis desafectats.\nDes d'aleshores, 47 famílies han optat per acollir-se al procés de reallotjament i anar a viure als nous habitatges de substitució, 26 de l'edifici Venus i 21 dels edificis Mart, Llevant i Estrelles.\nDurant aquest temps, el Consorci ha anat mantenint reunions i trobades personalitzades amb les famílies i ha constatat que o bé no podien comprar els pisos nous o bé no volien abandonar el vell.\nPer aquest motiu, s'ha proposat que l'edifici Venus es rehabiliti quedant desafectat del PERM i per tant no serà enderrocat. Així mateix se'ls ha comunicat que tot i això disposarien d'un període per decidir si encara volen acollir-se al pla de reallotjament aprovat.\nAmb la rehabilitació de l'edifici Venus i el reallotjament dels veïns en habitatges socials, es pretén també donar cabuda a altres tipus de col·lectius (estudiants i professors del nou Campus) per donar permeabilitat al barri, a banda d'utilitzar els habitatges que restin disponibles a les pròpies politiques d'habitatge social.\nLes obres inclourien, principalment, la reforma dels vestíbuls d'entrada i de la planta baixa amb nous paviments, revestiment i instal·lacions, inclosa la substitució total de la coberta dels vestíbuls; noves cabines, portes de replà i planta baixa dels ascensors; nova maquinària i quadres dels ascensors; nova instal·lació elèctrica dels replans d'escala i enllumenat; noves bateries de comptadors d'aigua; noves finestres de tots els replans i de la porta de sortida de l'escala a la cobertura; repintat de tots els paraments dels replans; reparació de les baranes i dels graons d'escala, i restitució de la cobertura de l'edifici.\nL'anunci s'ha fet en el transcurs d'una reunió amb els afectats en què han participat la consellera de Benestar Social i Família, Neus Munté, el conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila, i l'alcalde de Sant Adrià de Besòs, Joan Callau.


Mater posa en marxa «Envellint Junts» gràcies a la Fundació Sa Nostra i Bankia » Organització Mater\nL’organització Mater presenta el projecte «Envellint Junts» amb l’objectiu d’afavorir un procés d’envelliment actiu i saludable de les persones majors amb discapacitat intel·lectual, així com, també, dels seus familiars, a través d’accions preventives que pretenen minimitzar i retardar el deteriorament cognitiu associat de manera natural a l’envelliment. Aquest projecte- que representa una passa més en la consolidació d’un model d’intervenció sostenible en el temps- és possible gràcies a la Fundació Sa Nostra i Bankia.\nEls beneficiaris d’Envellint Junts són totes aquelles persones majors de 45 anys amb discapacitat intel·lectual i del desenvolupament ateses al Centre de Dia i al Servei Ocupacional de Mater. Es tracta, en total, de 96 beneficiaris directes i 192 d’indirectes.\nEnvellint Junts està basat en un model d’intervenció estructurat a través dels següents eixos:


el cafè de nit: LA CRISI DEL LICEU\nLA CRISI DEL LICEU\nQuan en un context de crisi econòmica generalitzada es tanquen quiròfans, s’apugen desproporcionadament els costos de serveis bàsics com el transport públic, l’electricitat o l’aigua, el més normal és que els grans equipaments culturals del país també rebin la “clatellada” que els pertoca. El que ja no és tan normal és la gestió de la “clatellada”, i la direcció d’un equipament tan emblemàtic per a la cultura i la imatge del país com és el Gran Teatre del Liceu, ha de saber preveure quan les coses venen mal dades i fer front al problema amb transparència, imaginació i rigor. Quan l’única solució que la direcció del teatre aporta és mutilar el que resta de temporada, presentar un ERO i plantejar l’acomiadament de treballadors, només es pot parlar de fracàs en la gestió.\nPer aquest motiu, un grup d’abonats i aficionats han fet públic un “Manifest Pro Liceu” i una recollida de signatures d’adhesió per presentar-la al Patronat que regeix el Teatre (Ministerio de Educación, Cultura y Deporte, Generalitat de Catalunya, Ajuntament i Diputació de Barcelona). No cal dir que aquest manifest està obert absolutament a tothom.\nAquí us deixo la versió en català del manifest. Si entreu aquí, llegireu la versió castellana i anglesa i al mateix temps podreu signar.\nMANIFEST SOBRE LA SITUACIÓ DEL GRAN TEATRE DEL LICEU\n5è. La cancel•lació d’ una part de la temporada per manca de recursos econòmics es vol justificar, en part, per la disminució de les aportacions de les administracions.\n7º. Una altra part del pressupost del Gran Teatre del Liceu s’ha vist afectada per la important disminució dels ingressos per mecenatge. L’estímul per involucrar l’empresa i la societat civil, desenvolupant noves idees, és responsabilitat d’un director general que hauria de ser en sí mateix mereixedor de crèdit i respecte per la seva professionalitat. Es fa fefaent que aquest no és el cas del director general actual atès que altres teatres d’àmbit estatal han vist augmentats els seus recursos per aquesta via i han estat capaços de compensar parcialment els retalls de les administracions.\n8è. L’interès i l’equilibri que el projecte artístic del Gran Teatre del Liceu ha mantingut des de la re inauguració del 1999 ha estat i és transcendental per mantenir el seu prestigi i preservar el seu futur. El director general, aliè als coneixements necessaris per al càrrec que ocupa, ha pres decisions que banalitzen l’excel•lència d’aquest projecte cultural. Tant la cancel•lació de les òperes de Zemlinski, com la de l’esperada reaparició del “Pelléas” -autèntics puntals de la temporada amb gran part de les entrades venudes-, suposaran una pèrdua de posicionament internacional difícilment reversible.\nPublicat per josep a 11:05\nEtiquetes Liceu, Òpera\nmaac 8 de febrer de 2012, a les 11:27\nSe ve que les ha pillado a contrapié, afortunadamente un teatro tan arraigado en la cultura catalana como el Liceu sobrevivirá a sus gestores, lo que eso no quiere decir que el público del teatro tenga que tragar carros y carretas. Es una pena que tengan que hacer recortes de personal y suprimir parte de la programación, espero que si no en esta temporada en la próxima sean capaces de repartir mejor los recursos.\njosep 8 de febrer de 2012, a les 20:52\nYo como que soy optimista, también estoy seguro que, por mucho que lo intenten, el Liceu no se hundirà i la história ni mencionará a la dirección actual.\nJoaquim 8 de febrer de 2012, a les 12:16\nJosep, a veure si entre tots plegats aconseguim la màxima difusió\nAixò no hi ha qui ho pari!!\nTeresa G. 8 de febrer de 2012, a les 18:15\nJo vaig signar ahir al vespre, em semblen molt bé tots els esforços en difondre-ho al màxim, gràcies!\njosep 8 de febrer de 2012, a les 20:53\nEfectivament, com més gent ho llegeixi i s'assabenti de la incompetència que hi ha instalada a les instituciois millor!\nMiquel 8 de febrer de 2012, a les 19:49\ngrácies por compartirlo\njosep 8 de febrer de 2012, a les 20:57\nEs una iniciativa que tots els amants de la cultura hem de recolzar. Les retallades son inevitables (o no!) però el malbaratament i la mala gestió és massa habitual i no hauria de ser així.\nAssur 9 de febrer de 2012, a les 12:05\nNo sé què dallonses passa amb els missatges de Blogger (no només al teu blog), que desapareix el requadre on han d'anar i has d'escriure el missatge com si fos una resposta. En fi... al que anava:\nJo també he signat (com a Enric, no com a Assur, que és com m'hauria agradat), :)) i també he enviat un correu a uns quants amics que suposo que també signaran convençuts.\njosep 9 de febrer de 2012, a les 14:30\n"Assur" de nom i "De Babilònia" de cognom? i el DNI en caràcters assiris?.\nMontse de Sants 9 de febrer de 2012, a les 11:33\nEm penso que darrera d'aquesta crisi també queden encobertes aquestes males gestions, aprofitaments diversos i malbarataments econòmics a massa institucions públiques. És indignant la repartició de recursos sovint massa polititzats i molt poc adeqüats a les necessitats reals de cada equipament. No dubtis que en faré la màxima difusió. Una abraçada.\njosep 9 de febrer de 2012, a les 14:33\nCrec que tens tota la raó, l'amiguisme i l'endollament polititzat es el mal no tan sols dels equipaments culturals amb diner públic sinó també de qualsevol agència o departament depenent de l'administració (estatal, autonòmic o local, que aquí ningú se n'escapa).\nAnònim 10 de febrer de 2012, a les 15:07\nEls treballadors del teatre tenim programades dues concentracions més, a les que volem convidar-vos:\nDivendres 10 a les 19h\nDissabte 11 de 19:30 a 21:30h, aquesta volem que sigui multitudinària.\nEntre tots podem salvar la temporada i el futur del Liceu.\nEl pare 11 de febrer de 2012, a les 22:47\nMalauradament la mala gestió i el malbaratem de fons públic és el pa de cada dia.\njosep 12 de febrer de 2012, a les 0:40\nGràcies Manel. En aquest moment les signatures ja superen les 1.100 en només 4 dies!!\nmaia 15 de febrer de 2012, a les 1:27\nHola Josep, gràcies per l'informació ara vaig a firmar.\nAmb l'excusa de la crisi "s'excusant" comportaments "inexcusables"...\njosep 17 de febrer de 2012, a les 14:38\nGràcies Maia. Efectivament sembla que actualment tot s'hi val, des de qualsevol tipus d'ajustament de plantilles fins a malbaratar fons públics.


Asociación de las Mujeres de Nigeria en Catalunya – Portal Participació Ciutadana-Montcada i Reixac\nIgualtat / Drets, Asociación\nAdreça: C/ Cuenca, 5 , 3º 1ª 08110 Montcada i Reixac\nCorreu electrònic: ersierso@yahoo.es\nAny últim cens: 2010\nCIF: G 64549538\n← Associació La Perifèrica\nAmics i Amigues de Kasbas →\n5 thoughts on “Asociación de las Mujeres de Nigeria en Catalunya”\n25 gener 2016 a les 10:11\nBon dia, m’agradaria contactar amb vostès per tal de sol.licitar una entrevista per a parlar amb la persona que vostès designin i poder comentar sobre l’associacionisme de les dones. Sóc estudiant del Grau en Antropologia Social i estic realitzant el treball de final de carrera.\n25 gener 2016 a les 11:14\nEt passo un correu electrònic perquè puguis contactar amb l’Associació de Dones de Nigeria a Catalunya\n26 maig 2016 a les 11:05\nsóc treballadora de Serveis Socials de Vic i volia comentar amb vosaltres un cas d’una família vinculada al servei.\nEm podríeu facilitar algun contacte?\n26 maig 2016 a les 12:15\nEt passo el correu electrònic i el telèfon de contacte de l’entitat perquè et puguis posar en contacte directament amb elles\n722 759 357\n27 gener 2017 a les 16:05\nsom una escola de Vilafranca del Penedés que estem preparan una festa multicultural, ens agradaría poder comptar amb vosaltres, i poder disfrutar d’alguna activitat, taller, ball,..que voguessiu compartir amb nosaltres.\nSería al Març, i sería un auténtic plaer que formessiu part d’un moment tan mágic que estem preparan amb molta il.lusió, mares i ampa de l’escola.\nEspero la vostra resposta, moltes gracies per la vostra atenció.\nRespon a Marta Moreno\tCancel·la les respostes


Pare, mare, això es car? – Blocdepares\nEls nens i nenes no es preocupen pels preus de les coses. El seu raonament és molt senzill: “Només cal anar al caixer automàtic i treure diners” o “passar la targeta de plàstic per la maquina”. Què podem fer els pares i mares perquè aprenguin el valor de les coses? A tenir un consum responsable?\n“El geni de l’estalvi” és un conte infantil fet per Miquel Morante, economista i director de banca privada del Banc de Sabadell, per ensenyar als seus fills la cultura de l’estalvi i el preu de les coses. En l’article es reflexiona sobre la qüestió de donar o no una “setmanada”; dóna 6 pautes per ensenyar els nens a estalviar i es parla del consum responsable.\npapa aixo es car\nEn aquest darrer punt del consum responsable, us adjuntem un vídeo del professor de filosofia Francesc Torralba, fet pel departament d’ensenyament de la Generalitat de Catalunya, reflexionant sobre el consum. Per veure el vídeo cliqueu aquí.


L'ultimàtum a Gaddafi, portada de l'ARA\nLa idea de Japó, que sospesa cobrir Fukushima amb ciment com es va fer a Txernòbil el 1986 és l'altre tema destacat\nRedacció Barcelona 19/03/2011 00:23\nL'ARA obre la seva portada d'aquest dissabte amb el titular “ultimàtum a Gaddafi perquè es retiri”, tot detallant que el dictador libi intenta guanyar temps amb un alto el foc. El titular va acompanyat d'una gran fotografia on s'hi veu un pòster del dictador Muammar al-Gaddafi penjat a la porta de la seu de les Nacions Unides a Trípoli.\nFora de l'àmbit de les revoltes, un altre titular de la portada és “solució Txernòbil per a Fukushima” en què es destaca que Japó sospesa cobrir la central amb ciment com es va fer el 1986 a Ucraïna. Dos altres temes posen de relleu que la crisi dispara el mal hàbit de dir mentides als currículums i que el flamant aeroport de Lleida es queda sense vols.\nEn la plana esportiva, la portada es pregunta en titular “quatre Barça-Madrid en 20 dies?”, precisant que aquesta possibilitat es pot donar en cas que els dos equips superin la fase de quarts de finals de la Lliga de Campions.\nEls articles de l'escriptor Albert Sànchez Piñol, de l'escriptora Carme Riera i de l'economista Andrew Winston completen una portada en què es recorda que el diari inclou aquest dissabte els suplements Criatures i Emprenem i que diumenge, juntament amb el Time Out, es podrà adquirir el DVD de 'Pa negre' per 9,95 euros.


Dijous, 25.11.2021 17:30h\nEsquerra Republicana de Catalunya negocia un increment de més de 6 milions d’euros en la inversió de la Llei de Pressuposts Generals de l’Estat a les comarques de Lleida\nEls diputats lleidatans al Congrés, Xavier Eritja i Inés Granollers es senten satisfets de l’increment aconseguit i no descarten presentar esmenes en el nou tràmit legislatiu de la LPGE que s’iniciarà ara al Senat. El diputat i la diputada lleidatans del grup d’Esquerra Republicana de Catalunya - Sobiranistes, Xavier Eritja i Inés Granollers, s’han mostrat avui satisfets després de l’aprovació de la Llei de Pressupostos Generals de l’Estat al Congrés que ha comptat amb la incorporació de diverses esmenes de la formació republicana mitjançant les quals, com confirma Eritja, ‘hem aconseguit incrementar, desprès de negociar-les amb l’Estat espanyol, en el seu tràmit al Congrés, les inversions que inicialment proposava el Govern a la demarcació de Lleida, en més de 6 milions d’euros’. El diputat republicà també ha volgut deixar clar que aquest increment de la inversió ‘podria ser encara incrementada’, a partir de la propera setmana, ja que l’anomenada LPGE, ‘continuarà amb el seu procés al Senat, i en el cas de ser incorporades noves esmenes a la cambra alta legislativa, hauran de ser ratificades finalment en una nova sessió plenària al Congrés’. Entre les aportacions assolides per Esquerra Republicana de Catalunya a les comarques lleidatanes en destaquen, com ha assenyalat Granollers, ‘els 3 milions d’euros per pel projecte de modernització dels Canals d’Urgell o els 1,6 M€ per a compensar les despeses i els estudis de mobilitat derivats de l’alliberament de l’AP2 al seu pas pel Segrià i les Garrigues’. A part de les esmentades, les inversions incorporades per Esquerra Republicana de Catalunya en terres lleidatanes a la LGPE també inclouen la dinamització cultural al Museu de les Valls d'Àneu i al Centre d'Estudis Aranesos, la construcció d´una rotonda a la intersecció de la carretera N-260 i la LV-5212, carretera d´accés a Malpas i un altra a Monferrer o el condicionament, millora i manteniment de les conques dels rius de titularitat de la Confederació Hidrogràfica de l’Ebre a l'Alta Ribagorça, a les comarques del Pirineu.\nDijous, 25.11.2021 20:30h\nAvui i cada dia, volem manifestar el nostre rebuig cap a qualsevol tipus de violència masclista i fer un pas més en el compromís per erradicar aquesta vulneració dels Drets Humans de les dones. Un any més denunciem fermament la violència que patim les dones i que es manifesta de moltes maneres com una conseqüència, i un instrument alhora, de la desigualtat entre homes i dones, i de les relacions de dominació que existeixen en aquesta societat patriarcal. Parlem de violències masclistes, amb plural, perquè la violència sexual, la violència econòmica, la violència simbòlica, la violència vicària i totes aquelles situacions de discriminació patides per les dones pel simple fet de ser-ho són, també, violències masclistes. Aquestes no diferencien entre edats, classes socials, procedències o altres estructures socials. Tot i que el patriarcat és un sistema discriminatori que afecta al conjunt de la societat. El degoteig constant d’assassinats no és més que la punta de l’iceberg d’una problemàtica estructural de la nostra societat. Enguany s’han produït 22 feminicidis als Països Catalans. No oblidem els feminicidis familiars i els assassinats infantils per violència masclista. Aquest any 2021 encara ha estat un any diferent on hem hagut de compaginar les diferents realitats i maneres noves de viure. Aquesta situació no ha reduït les violències masclistes. Han continuat invisibilitzades i augmentant. El confinament, el 2020, va convertir els habitatges en espais no segurs on les dones s’han vist avocades a conviure amb el seu agressor. Aquest 2021 hem anat recuperant la mobilitat i l’espai públic de manera progressiva i amb això, han sortit a la llum casos amagats per la pèrdua del control sobre elles, que els agressors havien mantingut durant el confinament. S'ha de canviar la base socioeconòmica de la nostra societat, acabant amb el patriarcat i posar la vida i les cures al centre. I és per això que volem un estat amb una base feminista, que prioritzi acabar amb les violències envers les dones, no només els casos més visibles, com els assassinats i les violacions, sinó també les violències quotidianes que passen més desapercebudes i que són més difícils d’atacar però que legitimen i reforcen un sistema discriminatori.\nLa portaveu adjunta republicana afirma amb contundència: ‘En els espais educatius i de formació, les forces armades, no hi han de ser presents; perquè les armes no eduquen’ La portaveu adjunta del grup d’Esquerra Republicana de Catalunya – EH Bildu al Senat, Sara Bailac, ha demanat a la secretària d’Estat de Defensa, Esperanza Casteleiro, la valoració del Govern respecte a la participació de l'exèrcit al Saló Formació i Ocupació (FormaOcupa) de Lleida, contra el criteri de la Fundació Fira de Lleida que l'organitza. En la seva intervenció d’aquesta tarda davant de la Comissió de Defensa de la cambra alta, la senadora ha recordat, que aquest és un certamen que ‘s’adreça a persones que volen decidir i reorientar el seu futur professional, fet que inclou millorar les seves competències, trobar feina o emprendre un negoci’ i que la Fundació Fira de Lleida va decidir no convocar-hi l’Exèrcit espanyol ‘en compliment del seu propi codi ètic’. Bailac ha lamentat que malgrat tots els elements que sustenten la decisió de Fira de Lleida, entre els que ha anomenat ‘una resolució de l'ONU sobre la cultura de la pau, la llei catalana de foment de la pau, una resolució del parlament de Catalunya i el seu propi codi ètic’; el Ministeri de Defensa decidís ‘judicialitzar la qüestió per imposar la participació de l'exèrcit al Saló de Formació i Ocupació de Lleida’. De la mateixa manera, la targarina s’ha mostrat taxativa al manifestar el ‘rebuig d’entitats com Desmilitaritzem Lleida i de la organització de Formaocupa a la judicialització d'aquesta qüestió per part de l'Estat’. Alhora que s’ha mostrat contundent a l’afirmar, ‘deixin d'imposar la participació de l'exèrcit a les fires educatives, deixin de judicialitzar i imposar la participació de les forces armades al saló de formació i ocupació de Lleida’. ‘En els espais educatius i de formació, les forces armades, amb uniforme o sense, amb armament o sense, no hi han de ser presents.\nDivendres, 19.11.2021 19:30h\nBailac: ‘Esquerra Republicana donarà suport des de les diferents càmeres parlamentàries al projecte de recuperació de l’Aiguabareix elaborat per l’Ajuntament de Massalcoreig’\nL’Oficina Parlamentària Itinerant de la Federació de Lleida de la formació republicana ha conegut avui sobre el terreny, i de primera mà, el projecte per a recuperar i potenciar aquest espai natural. Una delegació de la Oficina Itinerant de la Federació Regional de Lleida d’Esquerra Republicana de Catalunya integrada per la portaveu adjunta al Senat, Sara Bailac, la diputada i també portaveu adjunta al Parlament de Catalunya, Meritxell Serret i el diputat ebrenc i portaveu republicà a la Comissió d’Acció Climàtica, Eugeni Villalbí, han visitat aquest, a Massalcoreig, l’Aiguabarreix del Segre i del Cinca, acompanyats de l’alcaldessa i la regidora d’aquesta localitat, Montserrat Jové i Jordina Esteve i del vicepresident del Consell Comarcal del Segrià, Antoni Bosch. En el decurs de la visita, el tècnic naturalista especialista en ornitologia Juan Bernal els ha anat informat de les diferents actuacions que preveu dur a terme l’Ajuntament de Massalcoreig en aquest ecosistema únic a la península ibèrica. Un projecte a mig i llarg termini que Bailac s’ha mostrat orgullosa de ‘conèixer de primera mà’; alhora que, acabada la visita, ha afirmat convençuda que l'esmentat projecte ‘esdevindrà una gran eina per a recuperar, potenciar, donar valor, fer visitable i conservar aquest espai natural de gran valor ambiental i ecològic’. De la mateixa manera, la senadora republicana s’ha compromès, en nom de la seva formació política a fer ‘un seguiment detallat del desenvolupament de les diferents etapes d’aquest projecte que esdevindrà un gran atractiu turístic per al municipi de Massalcoreig i l’acompanyarem i li donarem suport des de les diferents càmeres parlamentàries en les quals estem presents Esquerra Republicana de Catalunya’. Per la seva banda, Meritxell Serret, que també és la presidenta de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Món Rural al Parlament de Catalunya, s’ha mostrat engrescada de conèixer ‘un projecte que vol recuperar tota aquesta zona, posar en valor la biodiversitat, generar aquests ecosistemes favorables que permetin que pel present i per les generacions futures continuem gaudint d’aquest espai’.\nDimecres, 17.11.2021 10:15h\nLa diputada ha insistit en la necessitat de formació per a les persones conductores, ha demanat inversions en infraestructures i transport públic per garantir l'equilibri territorial i ha tornat a sol·licitar el traspàs de les competències en examinació a la Generalitat de Catalunya La diputada del Grup d’Esquerra Republicana de Catalunya – Sobiranistes al Congrés, Inés Granollers, ha recordat, al Director General de Tràfic, Pere Navarro, en la seva compareixença d’avui a la Comissió de Seguretat Vial per a exposar el programa de treball sobre l’estratègia espanyola de Seguretat Vial en el període 2021-2030, ‘la necessitat de formació per a la conducció de vehicles dotats amb sistemes avançats d’assistència a la conducció (ADAS) i d’impulsar formació per a motoristes, ciclistes, persones amb patinets que són els usuaris més vulnerables’. Malgrat això, Granollers també s’ha mostrat contundent a l’afirmar que ‘per reduir lesions i morts, necessitem més que educació viària, perquè els vehicles amb sistemes de protecció ADAS han d’estar a l’abast a tota la societat, no només d’una minoria’. Alhora que s’ha mostrat partidària de dotar les persones conductores de formació contínua per saber perfectament els avantatges i les aportacions d'aquests sistemes, també ha demanat a Navarro ‘un pla d’ajuts de renovació de vehicles, millorant així l'edat mitjana del parc mòbil de l'estat, que és un dels més antics d'Europa, amb més de 12 anys de mitjana; els ajuts econòmics per renovar aquests vehicles estarien plenament justificats alhora amb vehicles més segurs i sostenibles’. En el mateix sentit, la diputada republicana també s’ha mostrat conscient de que no només amb el canvi de vehicle es solucionaria el problema, perquè ‘molts conductors en canviar el vehicle per un d'actual amb aquests ADAS, en lloc de millorar la seguretat, creen situacions de confusió, angoixa i descontrol per desconeixement dels mateixos’.\nDivendres, 12.11.2021 19:15h\nLa consellera Teresa Jordà és contundent a l’afirmar: ‘El cost ambiental del tractament de residus ens preocupa i ens ocupa’\nLes emissions contaminants del tractament de residus suposen el 6% de les emissions globals a Catalunya; per això, la moratòria prohibirà la creació d’incineradores i permetrà tancar i desmantellar les existents El Departament d’Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural durà a terme una moratòria d’infraestructures d’incineració de residus. Aquesta moratòria, que va anunciar la consellera Teresa Jordà al darrer ple del Parlament i que s'incorporarà a la llei de mesures d'acompanyament dels pressupostos, ‘prohibirà la creació i l’ampliació d’incineradores a Catalunya i permetrà realitzar un pla de tancament i desmantellament de les existents’. ‘El cost ambiental del tractament de residus ens preocupa, però sobretot ens ocupa’, va assenyalar la consellera, i és que les seves emissions de gasos d’efecte hivernacle suposen vora el 6% de les emissions globals del país, sent l’1,4% les associades a la incineració. ‘Aquesta conselleria ha entomat la problemàtica i ha buscat les fórmules jurídiques i legals per fer-ho; de fet, ho farem amb la nova Llei de Residus’, va afegir Jordà, que també va recordar que la intenció del Departament i de tot el Govern és anar més enllà i ‘caminar cap al residu zero’. Precisament en aquest sentit, la diputada d’Esquerra Republicana, Mònica Palacín va alertar que ‘si limitem la gestió dels residus només al procés de destrucció, no reduïm el consum en origen, sinó que obrim la veda, fins i tot, a augmentar-ne el volum’. A més, ‘cremar directament, com fan algunes plantes de valorització, o gasificar residus com es proposa a la planta de Juneda, no són, en cap cas, una solució de res, al contrari’, va assenyalar. ‘El que cal és un canvi en la gestió dels residus, és a dir, prioritzar la prevenció, la recuperació i el reciclatge de materials’, va defensar, ‘i segur que ho farem amb la nova Llei de Residus’. De fet, Palacín va recordar que, mentre no es disposés d’aquesta llei, el març del 2020 el Parlament va aprovar aplicar una moratòria a nous projectes d’incineració de residus, però ‘el Departament de Territori va dir, fa un any, que aquesta moratòria no era possible’.\nDijous, 11.11.2021 18:15h\nInés Granollers ‘Cal assegurar que el tren vertebri territoris en risc de despoblament com les comarques de Ponent, les Terres de l’Ebre o el nord i l’interior del País Valencià’\nLa diputada d’Esquerra Republicana de Catalunya - Sobiranistes al Congrés demana el traspàs total de les competències dels serveis de rodalies de RENFE als Governs de Catalunya i del País Valencià La diputada d’Esquerra Republicana de Catalunya – Sobiranistes al Congrés, Inés Granollers ha aprofitat una moció conseqüència d’interpel·lacions urgents presentada pel diputat Joan Baldoví del Grup Parlamentari Plural, sobre la situació insostenible en què es troba el servei de rodalies de Renfe al territori valencià, per demanar també el traspàs de les competències de la zona de Lleida, del Pirineu i de les Terres de l'Ebre, així com la seua conseqüent dotació pressupostària, ‘no només per millorar-ne el servei, sinó per a fer-lo digne i fomentar el transport públic com a pedra angular de les polítiques del dret a la mobilitat’. En aquest sentit, Granollers ha establert una similitud entre el País Valencià, ‘que té una complexitat geogràfica ressenyable i un repartiment demogràfic desigual, amb una ciutat, València i la zona Alacant-Elx que estan densament poblades i un nord i interior en risc extrem de despoblament’, i Catalunya on passa el mateix amb grans ciutats com Barcelona, Girona i Tarragona ben connectades, ‘però amb la zona de Lleida, els Pirineus i les Terres de l'Ebre totalment desateses’. Per la diputada republicana, aquest greuge territorial és doblement perjudicial perquè d'una banda, ‘contribueix greument a la desvertebració del territori i de les seues comarques’ i, de l’altra, trasllada gran part del volum de desplaçaments a la carretera, ‘circumstància que no ajuda gens a la lluita contra el canvi climàtic’. En el decurs de la seva intervenció, també ha afirmat que qualsevol solució ha de passar pel consens de les comunitats autònomes i abordar un model que s'adapti a la ciutadania fent-ho més equitatiu i proporcional. ‘Volem assegurar infraestructures per al país, un servei 100% públic i de qualitat i blindar els drets de les classes populars valencianes i catalanes, i això passa per un traspàs complet de les Rodalies al País Valencià i també a Catalunya, acompanyat, no ens n’oblidem, dels recursos necessaris’.\nDivendres, 5.11.2021 18:30h\nSara Bailac: ‘Cal fer accessible el tren als municipis de Raimat i Almacelles per contribuir a millorar la qualitat vida i a l’arrelament al territori de la seva ciutadania’\nL’Oficina Parlamentària Itinerant d’Esquerra Republicana de Catalunya a la demarcació de Lleida ha visitat avui la localitat de Raimat La portaveu adjunta al Senat, Sara Bailac i la diputada al Parlament de Catalunya i regidora de la Paeria de Lleida, Jordina Freixanet han visitat avui l’ entitat municipal descentralitzada de Raimat on s’han reunit amb representants electes de la localitat per repassar les diferents necessitats d’aquesta població. Aquesta visita s’inclou dintre el conjunt d’actuacions de l’Oficina Parlamentària Itinerant d’Esquerra Republicana de Catalunya a la demarcació de Lleida, Per Bailac, una de les necessitats del poble de Raimat coincideix amb aquella que tenen també molts altres pobles al món rural que és el de la mobilitat. I en aquest sentit ha estat molt taxativa a l’afirmar que ‘la millor eina per poder garantir el dret a la mobilitat a la seva ciutadania és mitjançant el transport públic’. En aquest cas, s’ha referit a l’escassa oferta de que disposa actualment Raimat mitjançant el servei d’autobús. Alhora que ha recordat que ‘el que ens sembla més flagrant és que tot i tenir una línia de tren, que passa pel seu terme i ,fins i tot, una estació els trens que hi passen no hi efectuïn parada ni a Raimat’. És per això que s’ha compromès a treballar des del Senat perquè aquesta situació pugui canviar i a que, ‘fent el tren molt més accessible per poder contribuir a millorar la qualitat vida de la ciutadania i a revertir la problemàtica del despoblament mitjançant un major l’arrelament de la població al seu territori’. Aquesta situació que viu Raimat ‘és molt similar a la del municipi veí d’Almacelles per on també passa aquesta línia de tren i on tampoc hi efectua parada tot i haver-hi estació’, ha assenyalat la republicana. ‘Sabem que per la línia Lleida – Monsó hi passen quatre serveis de tren al dia, dos en cada direcció, i a nosaltres ens sembla que es podria aprofitar per ajustar mínimament els horaris de manera que el tren que ja passa per Raimat hi pogués fer parada’.\nDijous, 4.11.2021 18:30h\nL’oposició exigeix a Ibarz que compleixi amb el règim d’incompatibilitats i dimiteixi\nEls regidors avisen que l’alcalde d’Almacelles està incomplint la llei i adverteixen que si no dimiteix voluntàriament ha de ser la corporació municipal qui el cessi. Els regidors dels grups Amunt Almacelles, ERC Almacelles, Compromis x Almacelles i Almacelles en Comú exigeixen a l’Alcalde, Josep Ramon Ibarz, que dimiteixi de manera immediata ja que està incomplint l’article 6.2 b) en relació amb l’article 6.4 de la LOREG, el qual especifica que 'són inelegibles els condemnats per sentència, encara que no sigui ferma, per delictes contra l'Administració Pública quan aquesta hagi establert la pena d'inhabilitació per a l'exercici del dret de sufragi passiu o la de la inhabilitació absoluta o especial o de suspensió per a ocupació o càrrec públic en els termes previstos a la legislació penal'. La inelegibilitat incorre a incompatibilitat quan la condemna s’ha donat en el moment que la persona en qüestió, en aquest cas l’alcalde, sustenta el càrrec. En aquest sentit, els grups municipals a l’oposició recorden que 'tot i que l’alcalde tingui el suport de la resta de regidors que conformen el govern d’Almacelles, aquest cessament no exigeix cap tipus de votació o acord, sinó que n'hi ha prou amb la sola presentació del seu cessament per part del Secretari, ja que la incompatibilitat sobrevinguda a causa de la condemna no necessita l’acord de la corporació'. Per tant, i 'per no posar en un compromís als treballadors municipals ni perjudicar, encara més, la imatge pública d’Almacelles, la manera correcta d’actuar seria que senyor Ibarz dimiteixi voluntàriament'. De no fer-ho, demanarem un Ple Extraordinari amb l’objectiu de fer constar la sentència dictada pel Jutjat penal número 1 de Lleida de la setmana passada, la qual inhabilita 9 anys a Ibarz com alcalde, per un delicte continuat de prevaricació administrativa, i així iniciar els tràmits corresponents que comportin al seu cessament oficial, han avançat.


Augusto Pinochet ha assumit, per primera vegada, tota la responsabilitat dels seus comptes milionaris a l'estranger, però nega haver-se enriquit il·legalment durant els 17 anys que va estar al poder. Segons l'exdictador, els diners provenen dels "estalvis de tota la seva vida", i que per "prudència" els va distribuir en diferents bancs estrangers. Amb aquesta declaració, Pinochet intenta exculpar la seva dona i el seu fill petit, que han estat processats per complicitat en frau tributari.\n11 Ago 2005 - 14.21\nLa detenció de la seva dona, Lucía Hiriart, i el seu fill, Marco Antonio, ha portat l'exdictador xilè Augusto Pinochet a assumir la seva responsabilitat pels fets que investiga la justícia en relació amb els seus comptes a l'estranger.\nHiriart i el seu fill han estat processats per complicitat en frau tributari pel jutge Sergio Muñoz, que investiga l'origen de la fortuna i els comptes secrets que Pinochet va mantenir al Banc Riggs dels EUA i d'altres entitats estrangeres.\n"Assumeixo tota la responsabilitat pels fets que investiga el jutge Muñoz i nego tota participació que en ells pugui correspondre a la meva cònjuge, els meus fills i els meus col·laboradors més pròxims", ha declarat Pinochet.\nL'exdictador ha reaccionat així després de visitar la seva dona a l'Hospital Militar de Santiago, on Hiriart compleix la detenció ordenada pel jutge.\n"Si a algú volen empresonar, que sigui a mi i no a persones innocents", ha afegit Pinochet en la seva declaració. No obstant això, l'exdictador ha afirmat que mai va defraudar l'Estat ni va obtenir cap profit il·legítim en l'exercici dels càrrecs que va ocupar. "Reitero que mai vaig defraudar l'Estat. Vaig entregar, per prudència, a institucions professionals estrangeres els estalvis de tota la meva vida", ha insistit.\nXile podrà jutjar Augusto Pinochet acusat de frau fiscal després d'aixecar-li la immunitat


EMISSIÓ PROGRAMA TV3: “FISH&CHIPS”\nUs fem avinent que a finals del curs passat, els alumnes de sisè de la nostra escola van participar en la gravació del programa de TV3, “Fish&Chips”. Aquest és un programa concurs que utilitza el joc i la diversió per promoure l’anglès com a llengua de comunicaci\nL’ESCOLA CELEBRA LA FESTA DE LA TARDOR:\nFinalment el bon dia ha arribat i tots plegats hem pogut celebrar la festa de la tardor. Enguany els alumnes han pogut disfrutar d’uns tallers de jocs guiats i un mercat de fruites de tardor. Cal remarcar també la visita que ens han fet les castanyeres que han vingut a presencia\nAJORNADA LA FESTA DE LA TARDOR:\nMalauradament la festa de la tardor que l’escola i l’AMPA havia organitzat per avui ha quedat ajornada per la pluja. Celebrarem la diada de la tardor el proper dilluns dia 5 de novembre si el temps ens acompanya. Bon cap de setmana a tothom!\nFESTA DE LA TARDOR:\nEl dia 31 d’octubre a la tarda celebrarem la festa de la tardor a l’escola. Aquest curs amb noves activitats dirigides a recuperar jocs tradicionals i amb un mercat de fruits de tardor en el que agraïm la col·laboració de l’AMPA.\n« First‹ Previous62636465666768Next ›\nBAREM ORDENAT SOL·LICITUDS 11/5/2022\nPUBLICACIÓ DE LA LLISTA DE SOL·LICITUDS AMB LA PUNTUACIÓ UN COP RESOLTES LES RECLAMACIONS a 03/05/2022\nINFORME BAREM PROVISIONAL PREINSCRIPCIÓ ESCOLA PUIG D'ARQUES\nPREINSCRIPCIÓ ESCOLAR CURS 22-23 ESCOLA PUIG D'ARQUES codi 17000846\nJORNADA DE PORTES OBERTES: dijous 3 i dissabte 5 de març


El fons Capital Expansió inverteix 1,5 milions d’euros a Enertika - ICF.cat\nEl fons Capital Expansió inverteix 1,5 milions d’euros a Enertika\nL’empresa catalana, líder en serveis energètics al mercat espanyol i amb una forta presència internacional, centra la seva activitat en projectes d’estalvi, eficiència energètica i generació distribuïda en els sectors industrials i de serveis. La inversió reforçarà l’expansió comercial de la companyia i augmentarà la capacitat d’investigació i desenvolupament de la seva filial Wattabit.\nEl fons Capital Expansió de l’Institut Català de Finances (ICF) ha invertit 1,5 milions d’euros en el capital de l’empresa catalana Enertika especialitzada en serveis energètics d’estalvi, eficiència i generació distribuïda de l’energia en els sectors industrials i de serveis. La inversió s’emmarca dins d’una ampliació de capital de 5 milions d’euros gestionada per Caixa Innvierte Industria i complementada per d’altres inversors.\nAmb aquesta ampliació de capital, Enertika reforçarà la seva expansió comercial a Espanya, Llatinoamèrica, el Marroc i Orient Mitjà, posicionant-se com un dels operadors de serveis energètics independents de referència en el sector de les infraestructures urbanes i industrials. A més, part de la inversió es destinarà a augmentar la capacitat d’investigació i desenvolupament de la seva filial Wattabit, especialitzada en solucions tecnològiques per a la gestió intel·ligent de l’energia.\nEnertika, fundada el 2008 per Francesc Tarongí, té la seva seu central a Barcelona i compta amb delegacions a Madrid, Bilbao, Sevilla, Granada, Canàries i Lisboa. En l’àmbit internacional, té filials al Marroc, Mèxic i Guatemala i espera ampliar la seva presència a Colòmbia, Xile i Orient Mitjà.\nLa companyia, que compta amb una cartera de clients integrada per grans empreses del sector industrial i de serveis, ha aconseguit recentment l’adjudicació del contracte de renovació i gestió de l’enllumenat públic de la ciutat de Marràqueix (Marroc) per un import de 50 milions d’euros.\nEl fons Capital Expansió és un fons de capital risc, creat per l’Institut Català de Finances (ICF) que inverteix en capital o a través de productes financers de quasi capital (préstecs participatius convertibles) amb tiquets d’entre 0,5M€ i 2,5M€ per operació. L’objectiu d’aquest fons és invertir en empreses amb activitat a Catalunya -amb un volum de facturació superior als 4 milions d’euros- per impulsar el seu creixement, internacionalització i consolidació.


CERÀMIQUES MARCÓ: Benvinguts a la nostra web!\nDes de l'any 1473, la nissaga ceramista dels Marcó del municipi de Quart (Girona) queda acreditada documentalment en els arxius de la Corona d' Aragó i en la Confraria dels Ollers de Quart.\nCERÀMIQUES MARCÓ és el fruït de més de 500 anys d'artesania, i és gràcies això que disposem d'un rellevant fons d'art. Aquest està composat per obres d’artistes tant reconeguts com GUSTAU VIOLET, FIDEL AGUILAR, JORDI DALMAU, DOMÈNEC FITA, J.M. BUSQUETS, J. PASTOR I BARON o l’atribuïda a ARÍSTIDES MAILLOL. També disposem de reproduccions d’originals del MUSEU DEL LOUVRE DE PARIS, de les RUÏNES D'EMPÚRIES, de frisos i capitells de la CATEDRAL DE GIRONA i dels monestirs de SANT BENET DE BAGES, de SANT CUGAT i de SANT MIQUEL DE CUIXÀ, així com de diferents relleus de SANT PERE DE GALLIGANS entre altres.\nTambé comptem amb col·laboracions d’artistes i escultors actuals, cosa que possibilita la incorporació constant d’obres noves i, al mateix temps, la possibilitat d’adequar a les necessitats de cada client una peça determinada.\nAl maig de 2004, ens ha estat atorgat per part de la Generalitat de Catalunya el distintiu del PRODUCTE ARTESÀ QUALIFICAT (PAQ), acreditatiu de la qualitat de les nostres peces, de la seva producció artesana i del detall utilitzat en la presentació de les mateixes.\nLa nostra obra es realitza en fang, amb diferents acabats propis d'aquest procés d'elaboració. Totes les peces són reproduccions de la peça original mitjançant motlle de guix i emmotllades a mà. El tracte personal que se’ls dóna fa que cada una es consideri peça única d’artesania.\nEn definitiva, unes obres d'art ideals per DECORACIÓ, o REGAL D'EMPRESA.


'Podcasting': programes de ràdio per Internet | Consumer\n‘Podcasting’: programes de ràdio per Internet\nAquest nou sistema permet subscriure's gratuïtament a milers de programes radiofònics professionals o aficionats\nLa sindicació de continguts permet que, mitjançant un programa informàtic adequat, els lectors puguin estar al corrent de quan s’actualitza una pàgina web, sense la necessiteu d’entrar en ella cada dia. Ara, alguns d’aquests programes lectors (que utilitzen la tecnologia RSS) inclouen la possibilitat de rebre periòdicament arxius d’àudio (podcast), gravats per qualsevol internatuta convertit en locutor, i escoltar-los en el propi ordinador o en un reproductor digital de música portàtil, com l’iPod o qualsevol reproductor d’MP3. A aquest nou sistema se’n diu podcasting, i mitjançant ell, un usuari es pot subscriure a programes de ràdio sobre notícies, música o humor fets per professionals o afeccionats.\nUna vegada més, Internet posa a l’abast de qualsevol ciutadà el que abans li estava vetat; mitjançant una senzilla aplicació pot fer-se escoltar per una audiència (potencial) planetària. La combinació del RSS (sistema per a distribuir o ‘sindicar’ la informació en Internet) amb els arxius d’àudio o, d’una altra forma, la unió de weblogs i els reproductors d’MP3, han donat lloc al podcasting.\nEl podcasting, mescla d’iPod (el popular reproductor de música d’Apple) i broadcasting (retransmissió), es refereix a la “gent que publica resums de temes parlats en la ‘blocosfera’ [conjunto o comunidad de weblogs], els quals es poden descarregar de manera automàtica amb un programa i ficar-los directament en un iPod o similar”, segons sintetitza Diego Martín Lafuente en Mind.net. Encara que no és necessari utilitzar un iPod: qualsevol reproductor d’MP3 és vàlid.\nQuè és ‘podcast’?\nUn podcast és un arxiu d’àudio, normalment un MP3, que es distribueix automàticament mitjançant RSS. El seu contingut és variat, encara que prevalen els temes relacionats amb la tecnologia, i el locutor (podcaster) sol ser l’editor d’un weblog. És a dir, mitjançant el podcasting es graven arxius que es posen a la disposició del públic, que pot subscriure’s i descarregar les locucions automàticament mitjançant un programa lector, per a escoltar-les després en un reproductor portàtil o en el propi ordinador.\nRSS és un estàndard emprat per infinitat de publicacions online (com CONSUMER EROSKI), especialment weblogs, per a distribuir titulars, resums i enllaços o textos complets. L’usuari pot subscriure’s als llocs del seu interès per a conèixer quan hi ha nous continguts, sense haver d’obrir el navegador ni visitar les seves pàgines. Emprant el mateix sistema, el podcasting afegeix arxius d’àudio (alguna cosa així com un programa de ràdio enllaunat) per a crear una nova versió de ràdio en Internet a l’abast de qualsevol, com a oïdora o com a locutor.\nUna dels avantatges del podcasting és la de “poder escoltar moltes notícies mentre treballes, resums o xerrades sobre un tema específic”, opina Martín Lafuente. “També una cosa bastant òbvia és que expressant-se amb veu un a vegades té més possibilitats que escrivint”, afegeix. Sigui en el treball, en el metre o en el llit, el podcasting permet rebre (en lloc de buscar) els programes favorits, per a crear una ‘ràdio a la carta’, i escoltar-los quan es vulgui. Però potser el que més marca la diferència respecte a les ràdios tradicionals, limitades per l’espectre disponible i la concessió de llicències, és que posa l’emissió a l’abast de tots.\nL’èxit del podcasting va íntimament lligat al dels reproductors de música portàtils. Encara que a Espanya el tema sona encara una mica a xinès, als Estats Units, dels 22 milions d’adults que posseeixen un reproductor portàtil, el 29% (6 milions) assegura haver descarregat en alguna ocasió un podcast, percentatge que s’acosta al 50% entre els menors de 29 anys, segons una enquesta de Pew Internet and American Life Project.\nVes a la pàgina següent: Pas a pas »\nmp3-ca música-ca podcast-ca podcasting-ca ràdio ràdios online reproductors


FUNDACIONS MAP I MARESME: CAPAÇOS - Txarango\nLa música ens ha portat a conèixer i compartir moments especials al costat de grans persones amb capacitats diferents. En aquest espai compartim dues de les participacions més importants en aquest sentit. Dues històries que ens han ajudat a créixer.\nÉs un plaer i un orgull per nosaltres tenir aquest petit espai a la web per retre el nostre particular homenatge a aquestes fundacions que estimem i admirem.\nMoltes felicitats a tota la gent que hi treballa amb el cor. Gràcies per fer d’aquest món, un lloc millor.\nLa Fundació Maresme és una entitat d’iniciativa social sense afany de lucre que promou i impulsa la integració social i la millora de la qualitat de vida de les persones amb discapacitat intel•lectual de la comarca del Maresme i de les seves famílies.\nLa seva tasca procura donar resposta a les necessitats i demandes d’aquest col•lectiu organitzant una àmplia xarxa de serveis i centres que ofereixen una atenció amb continuïtat.\nL’estiu del 2014 vam tenir el privilegi de poder sumar la nostra música a la feina de la fundació en el marc de les Dissantes; la festa que ells organitzen cada any.\nTambé vam participar en el videoclip de la cançó “Jo soc com tu” que La Pegatina havia realitzat especialment per l’ocasió.\nLa Fundació MAP és una entitat social sense afany de lucre al servei del Ripollès compromesa amb les persones i per les persones amb capacitats diferents.\nLa tardor del 2014 vam tenir l’honor de participar en el calendari que serveix per socialitzar, finançar i poder seguir fent possible la tasca de la fundació. Un dia ple d’energia que recordem amb molta estima.


Preus de lloguer 2016.\n1/2DIA 1DIA 2DIES(*) 1SETMANA(*) burricleta (1)\ncadireta nen (2)\nGPS interactiu extra (3)\ntransport a rutes (6)\npack familiar (7) (2adults+2nens+GPS) 74€\n> 10 burricletes\n(*) Jornades de lloguer consecutives. S'inclou amb el lloguer un carregador de bateries.\n(1) Inclou casc homologat, assegurança d'usuari, cadenat de seguretat i servei d'assistència en ruta.\n(2) Homologat per a nens de fins a 23kg, casc infantil inclòs.\n(3) GPS amb les rutes preprogramades i amb els continguts culturals. Burricleta és en procés d'inclusió dels continguts culturals interactius a les rutes existents.\n(4) Motxilla isotèrmica amb servei complert per a 4 persones: coberts d'acer inoxidable, 4 plats de melamina, 4 gots acrílics, tovallons de cotó, fusta de tall, saler, pebrer, part posterior "termo" amb compartiments aïllats per una ampolla i compartiment pel menjar. Cal reservar-lo.\n(5) Cada hamaca porta dues cintes per lligar-la als arbres.\n(6) Servei de lliurament i recollida per les rutes que no comencen al Centre Burricleta.\n(7) Inclou 2 burricletes per adults, 2 miniburricletes per nens (a partir d'1,30m, però també depenent de la constitució i habilitats del nen o nena) i un GPS. Si sou família nombrosa consulteu en el Centre per a descomptes addicionals.


Alejandro Ros Mateos: El frau de Piltdown: l'home que mai va existir\nL’any 1912, un advocat i arqueòleg afeccionat anglès, Charles Dawson, va portar diversos fragments de crani al professor Arthur Smith Woodward, conservador del departament de Geologia del British Museum, explicant-li que un d’ells s’havia trobat per uns obrers en una cantera de graves l’any 1908 de Piltdown (al comtat de Sussex, al sud-est d’Anglaterra), i que la resta els havia trobat ell, buscant en aquella explotació. Els fòssils estaven rodats, acolorits i desgastats, donant una clara impressió d’antiguitat. Reconstruït el crani la forma semblava moderna, tot i que amb unes parets excepcionalment gruixudes.\nWoodward, acompanyat per Dawson i pel llavors estudiant Pierre Teilhard de Chardin, va buscar més fòssils a la gravera de Piltdown, trobant la mandíbula inferior, igualment acolorida i desgastada, però d’aspecte simiesc. Aquella mandíbula estava trencada precisament en els punts en els que podria haver-ne mostrat la prova definitiva de pertinença a un mico a o a un humà: l’àrea d’articulació amb el crani i el mentó.\nEls tres van recollir també una col·lecció de pedres i ossos “tallats”, així com restes òssies pertanyents a diversos mamífers. L’”associació” així establerta va servir per col·locar el conjunt en una data molt antiga.\nEl 18 de desembre de 1912, l’anàlisi de les restes va ser presentat per Woodward i Dawson, a la Societat Geològica de Londres. A més de causar un fort impacte, va produir una divisió d’opinions sobre la pertinença d’ambdues peces, crani i mandíbula, a un mateix individu.\nEl 1913, el propi Teilhard va trobar una dent canina, de forma simiesca però amb desgast humà. El 1915, Dawson, que moriria el següent any, va arrodonir la troballa tornant a trobar l’associació de crani humà-mandíbula simiesca, aquesta vegada en una altra localitat, a alguns quilòmetres de l’anterior.\nAquesta segona associació va servir perquè investigadors que s’havien mostrat escèptics, acceptessin al “Eoanthropus dawsoni” com integrant de la genealogia humana, malgrat que la seva evident originalitat va obligar a incloure’l en una branca sense descedència.\nEl 1949 però, K. Oakley va utilitzar la prova del fluor sobre els ossos de Piltdown, i va descobrir que la quantitat que contenien era tan escassa, que a la força havien de correspondre a un enterrament intrusiu modern. Amb la col·laboració de Le Gross i de Weiner –autor aquest darrer de l’obra més completa sobre el frau, publicada el 1955-, va admetre i va publicar l’evidència: els “instruments” de pedra i ós s’havien tallat amb eines modernes; els mamífers associats procedien de llocs llunyans i inconnexos; el crani pertanyia a un humà modern i la mandíbula a un orangutan. Ambdues peces s’havien tenyit amb bicromat potàssic; les superfícies de les dents s’havien polit per aconseguir un desgast humà...\nDels tres personatges inicialment implicats, Woodward va morir el 1948, després de dedicar tota la seva vida al “Eoanthopus”. Mai ha dubtat ningú de la seva honestedat. Per la seva banda, Teilhard de Chardin havai aconseguit tanta fama com a filòsof que aquell succés no el podia afectar. Va ser Dawson qui va carregar amb tota la culpabilitat, però no queda clar l’abast de la conxorxa, n’hi ha qui apunta que Sir Arthur Conan Doyle, autor de Sherlock Holmes també va participar en l’engany.\nResulta interessant reflexionar sobre aquesta falsificació de història que des del principi va despertar les suspicàcies d’alguns paleontòlegs mentre que d’altre no van sospitar o no van voler sospitar res. Aquesta ceguesa a vegades va ser voluntària i la rivalitat científica franco-britànica va contribuir: no hem d’oblidar que en aquells moments a França s’estaven descobrint molts exemplars de Neandertal mentre que a Anglaterra no apareixien fòssils. És en aquest context que l’home de Piltdown era tan ben rebut per una part de la societat britànica. També l’eurocentrisme i el fet que el crani tingués tanta capacitat encaixava amb els prejudicis racials que creien que els blancs europeus havien aconseguit un gran cervell molt abans que els exemplars que s’anaven descobrint en altres parts del planeta, sobretot Àsia: el primer home era clarament intel·ligent, i a més a més anglès!!!.\nEn tot cas la lliçó més gran que podem obtenir d’aquest cas és que la recerca ha de ser molt curosa i no cedir a les expectatives prèvies sense la suficient prevenció. Que el que desitgem trobar no necessàriament sigui el que descobrim.\nPublicat per Alejandro Ros Mateos a 13:07


Curs d’estiu: Com ser un bon ciutadà digital? - Edulab\nPosted by edul@b on 30 maig, 2016\nTags: Actitud Digital, Curs d'Estiu, Grup Edul@b, Social media\nAvui en dia, la nostra identitat digital és tan important que podem ser descartats d’una feina en funció de com ens mostrem. De fet, un 30% d’empreses descarta candidats per la seva imatge a internet. Tots som ciutadans digitals des del moment que convivim permanentment amb les noves tecnologies digitals i les xarxes socials.\nAra bé, sabem comportar-nos adequadament en aquesta societat digital? Som bons ciutadans digitals?\nConsells per ser un bon ciutadà digital\nPer a Teresa Romeu, membre del grup Edul@b i experta en capacitació digital, a l’hora de fer ús de les tecnologies digitals i les xarxes socials hi ha una sèrie d’elements a tenir en compte per tal de controlar i potenciar la nostra actitud digital:\nConèixer i tenir criteri en l’ús de les eines que la xarxa ens ofereix.\nCuidar la nostra imatge, sobretot si busquem feina.\nSer coneixedors dels nous canals digitals.\nNo cercar només likes.\nVigilar possibles disputes.\nActivar mesures de privacitat.\nCurs d’estiu en Actitud Digital\nTotes aquestes qüestions es tractaran més àmpliament al curs d’estiu Actitud digital, que s’impartirà del 29 de juny al 30 de juliol, juntament amb altres 96 cursos que s’ofereixen a la Universitat Oberta d’Estiu de la UOC.\nAmplia la informació aquí!


Consells per millorar l'astènia primaveral | Salut\nAvui publiquem 14.458_ Anuncis\nConsells per millorar l'astènia primaveral\nL’astènia és la sensació subjectiva de cansament, tant físic com intel·lectual, sense cap causa orgànica coneguda, amb pèrdua de motivació i interès, cosa que redueix la capacitat de treballar i de fer les tasques quotidianes més senzilles.\nEls símptomes de l'astènia poden ser: cansament, tristesa inexplicable, debilitat, somnolència, falta de concentració, malestar general i mal de cap, irritabilitat, no tenir gana, tensió arterial baixa i disminució de la líbido.\nL'estat de la persona es pot millorar mantenint una sèrie d'hàbits, que passen per respectar les hores de son. Fer exercici físic moderat. Augmentar les activitats a l'aire lliure, aprofitant el sol, portar un horari fixe pels menjars, i seguir una dieta equilibrada menjant molta fruita, verdures i vitamina C. La xocolata i els plàtans també ajuden molt a portar més bé l’astènia.\nPer tal de disminuir els efectes de l'astènia, es poden utilitzar plantes medicinals i complements alimentaris com ara el ginseng, el eleuterococ i el guaranà.\nAmb l’arribada de la primavera també ens podem trobar que cauen més els cabells. És per manca de ferro i, per tant, cal consumir-ne en forma de carn vermella i calci (iogurts, formatges…); d’aquesta manera es millora l’astènia, però no s’arregla del tot.\nSi amb l’inici de l’estació es té la pressió més baixa, s’han d’ingerir aliments salats. Ja que, no hi ha medecines per apujar la pressió i amb la ingesta d’aliments salats n’hi ha d’haver prou. En casos extrems es recomana visitar el metge de capçalera.


Afegir web < Associacions de veïns < Societat < El Pilar de la Mola < Directori per pobles < Formentera @ FormenteraWeb\nFormentera >> Directori per pobles >> El Pilar de la Mola >> Societat >> Associacions de veïns >> Afegir web\nUtilitzi aquest formulari per afegir la seva web a la categoria Societat > Associacions de veïns. Si aquesta categoria no és apropiada per a la seva web, torni al Directori de webs i accioni el botó "Afegir web" des de la categoria que més s'ajusti a la seva web. BalearWeb es reserva el dret de modificar la seva elecció si no és correcta.\nEl directori de FormenteraWeb és visitat regularment per milers de persones que cerquen informació de forma classificada i ordenada sobre Formentera. El criteri pel qual s'ordenen els llistats de webs és la data d'inscripció, les més noves apareixen primer. La seva web ocuparà la primera posició dels llistats, fins que algú altre registri una web dins la mateixa categoria. La seva web obtindrà molta visibilitat i moltes visites. La web també apareixerà destacada a la secció de Novetats.\n© 1996-2020 BalearWeb / Formentera - Publicitat - Contactar - Nota legal - Accessibilitat


Ecodiari: Aprovat inicialment el Pla director urbanístic del delta del Llobregat\nXavier Borràs | Actualitzat el 06/05/2015 a les 11:46h\nAprovat inicialment el Pla director urbanístic del delta del Llobregat\nEl mateix dia que DEPANA denuncia que la caça intensiva i constant posa en greu perill espècies protegides i aboca a l'extinció l'ànec collverd\nEstany de Cal Tet vist des de l'Aguait de Cal Tet al delta del LLobregat. Foto: Jordi Ferrer/Viquipèdia.\nLa Comissió territorial d’urbanisme de l’Àmbit Metropolità de Barcelona (AMB) ha aprovat inicialment el Pla director urbanístic (PDU) d’àmbits d’activitat econòmica del delta del Llobregat, que properament se sotmetrà a informació pública. Aquest Pla forma part dels 13 PDU de caràcter estratègic que impulsa el Departament de Territori i Sostenibilitat amb la voluntat de contribuir a la reactivació econòmica mitjançant les eines del planejament urbanístic.\nL'aprovació d'aquest Pla director es produeix el mateix dia que DEPANA ha denunciat l'estat «terminal» del delta, ja que la caça intensiva i constant posa en greu perill espècies protegides i aboca a l'extinció a unes altres tan comunes com l'ànec collverd. Un informe remès a la Comissió Europea per DEPANA, recopila i analitza un conjunt de dades sobre la disminució d'aus en el Delta.\nLes diferents administracions catalanes sempre han considerat el delta del Llobregat com un lloc prioritari de no conservació. Va ser un “error administratiu” el que va permetre que en el 2004 es designés una part dels espais naturals d'aquest Delta a incloure dins de la llista europea de Zones d'Especial Protecció per a les Aus, ZEPAs, en aplicació de la Directiva d'Aus de la UE.\nEn els últims 20 anys, les grans infraestructures metropolitanes han afectat de forma directa o indirecta a més de 1500 hectàrees de zones humides, espais naturals i agraris, que en gran manera han desaparegut sota la pressió especulativa urbanitzadora. El principal causant ha estat, especialment, l'anomenat Pla Delta. En ell es contemplaven l'ampliació del port, desviament del riu, i sobretot, l'ampliació de l'aeroport.\nL'evidència científica d'aquests impactes sobre l'avifauna del Delta ve recollida en un estudi sobre els censos hivernals d'aus aquàtiques. Els censos mostren que l'any 2002 la població de anàtides del Delta es trobava en el seu màxim històric, amb més de 5.000 exemplars d'ànecs, dels quals més de 3.123 eren collverds.\nAquestes xifres són comparables als 10.000 exemplars d'anàtides que s'han vingut comptabilitzant a una altra zona humida catalana equivalent al Delta: els Aiguamolls de l'Empordà. A la fi d'aquell mateix any 2002, van començar a manifestar-se d'una forma evident els impactes de les grans infraestructures sobre el territori que en aquell moment començaven a desenvolupar-se.\nDurant els següents anys la pressió de les obres va produir la lògica reducció de les xifres d'exemplars, fins que en el 2007 es va estabilitzar entorn de la meitat de les censades en el 2002.\nEn mateix 2007, com a compensació dels impactes produïts, es va aprovar un increment parcial dels espais naturals protegits. No obstant això, va ser clarament insuficient per compensar les pèrdues causades per l'ampliació de port i aeroport, i malgrat la reducció d'aus aquàtiques que ja s'havia produït, aquestes noves zones, van seguir mostrant-se insuficients per albergar el volum d'aus que encara es mantenia. Els pagesos van començar a denunciar afectacions en alguns camps de cultiu.\nL'Administració, en lloc d'incrementar més les zones protegides o atorgar ajudes econòmiques, es va centrar a donar tot tipus de facilitats per concedir autoritzacions excepcionals per a la captura de les anàtides que surten de les escasses zones protegides.\nDes del 2009, la situació s'ha anat radicalitzant, fins al punt que aquest any 2015, d'1.554 anàtides censades, tan sol 191 eren ànecs collverds. En 13 anys han desaparegut el 69% del total d'ànecs i el 94% de la població de collverds.\nL'ànec collverd és una espècie comuna i en expansió a Catalunya, per la qual cosa el seu acusat descens és fruit d'una política de caça especialment intensa i localment molt significativa. Cap gestió cinegètica pot causar la desaparició de més del 90% d'una espècie. Si això ocorre, s'han de revisar de forma dràstica i urgent les actuacions dutes a terme.\nSegons l'informe elaborat per l'equip tècnic de DEPANA, la disminució d'ànecs al Delta del Llobregat guarda una correlació directa amb les actuacions que s'han desenvolupat durant aquests els últims anys. La pèrdua d'espais naturals, així com la falta general de protecció i gestió conjunta de totes les zones naturals i agrícoles del Delta han facilitat l'aplicació de mesures draconianes de control de les espècies que teòricament afecten a l'agricultura.\nL'aplicació d'aquestes mesures ha delmat la població de collverds i d'altres espècies d'interès. La seva caça es realitza al llarg de tot l'any i sense cap control directe de l'administració, malgrat ser una espècie de l'Annex II de la Directiva d'Aus. Aquesta informació ha sigut enviada a la Comissió Europea en el marc d'una Queixa oberta per la conservació del Delta .\nVolem remarcar que s'està caçant dins d'espais protegits en plena època reproductora, espais que són reduïts i on es reprodueixen altres espècies d'alt valor ecològic com les cames llargues , els martinets menuts o els ànecs blancs (Can Dimoni, Reguerons, la Murtra, etc...). Totes aquestes espècies són greument afectades per la caça durant el seu període de reproducció.\nDurant aquesta mateixa època, en els camps de cultiu abandonats es troben aus com la terrerola comuna o el trobat , espècies protegides i en clar declivi.\nLes llicències de caça permeten la captura de gavines com la riallera i el gavià argentat , molt difícils de diferenciar de les corses i les capnegres , que també utilitzen els camps de cultiu durant la seva època reproductora, encara que solament s'alimenten de crancs americans i d'insectes.\nLa gavina corsa està considerada en perill d'extinció a Catalunya. Les llicències que es concedeixen no asseguren a cap moment la preservació d'aquestes espècies estrictament protegides, ja que la gestió de la caça és portada de manera absolutament autònoma per grups concrets de caçadors juntament amb sindicats agraris que poc saben d'espècies marines.\nPer tot l'abans exposat, des de DEPANA demana que:\nQue en cap cas es caci en època reproductora, ni la resta de l'any en zones humides o espais d'alt valor ornitològic.\nQue sempre s'asseguri la no afectació a espècies protegides, en declivi o en perill d'extinció.\nL'establiment de criteris científics sobre els nivells adequats de les poblacions de cadascuna de les espècies que es capturen.\nComprovació pública, quantificada i documentada dels suposats danys produïts amb les espècies a les quals s'atribueixen amb la seva presència real al territori.\nComprovació dels exemplars caçats i la seva espècie per part dels agents forestals.\nEstabliment d'una assegurança per danys.\nEstabliment de noves zones d'alimentació al costat de les zones humides.\nLa reposició subvencionada de les antigues tècniques dels “Estanyats” que contribueixen a millorar la qualitat del sòl, disminueixen la necessitat d'abonaments i pesticides, alhora que suposen un lloc alternatiu per a l'alimentació de les espècies aquàtiques.\nDepana alerta que el pla urbanístic de Colau afectaria el Llobregat\nDEPANA denuncia les conseqüències de la caça al delta del Llobregat\nEls accessos al Port de Barcelona respectaran la llera del Llobregat\nManifest per la sostenibilitat del delta i el parc agrari de Llobregat\nCiU, PSC i PP voten contra la protecció del delta del Llobregat\nEl pàrquing de taxis de l'aeroport podria vulnerar lleis ambientals\nICV vol conèixer al detall què volen els promotors d'Eurovegas\nEl terreny de l'Eurovegas, estratègic per a la seguretat alimentària\ncaçaànec collverdDelta del LlobregatDEPANAPla director urbanístic del delta del Llobregat\nL'okupació: una resposta social d'emergència\nGlòria Rubio i Maties Serracant\n11/10Agricultura destina més d'1 MEUR a la lluita contra el cargol poma\n09/10La Generalitat reclama a l'Estat més implicació per a reduir la contaminació atmosfèrica\n08/10Alerten que la cuca de llum invasora pot provenir de la llavor de blat de moro de sembra\n08/10El conseller Damià Calvet inaugura a Santa Maria de Palautordera el primer aparcament segur de bicicletes\n05/10La Fundació Catalunya Europa presenta Re-City, una Plataforma Internacional per a la Sostenibilitat Social\nReplantar-losEsperar que es regenerin per si mateixos Vots emesos: 518


Cap al·legació a la tanca perimetral del Sot d'en Barriques - somParets\nD'aquesta manera el projecte de tancar el parc tirarà pròximament endavant\nDivendres, 10 de juliol de 2020 | 19:25h\nEl projecte de la tanca perimetral del Sot d'en Barriques s'ha aprovat sense cap al·legació de veïns ni de partits polítics. D'aquesta manera, "avança la instal·lació de la tanca per donar resposta a les peticions del veïnat de la zona, exposades en les reunions de les regidories de Barri, i per donar compliment a les recomanacions de la Policia Local de Parets", segons apunta Ara Parets ERC.\nEls republicans expliquen que el màxim responsable tècnic de Seguretat Ciutadana recomanava la instal·lació de la tanca per evitar el possible atropellament d'infants, donada la proximitat amb l'avinguda Catalunya, i per reduir el nombre d'actes vandàlics.\nLa portaveu d'Ara Parets ERC, Kènia Domènech, remarca que el Govern local ha prioritzat "la seguretat i el benestar dels paretans i paretanes per instal·lar la tanca. Volem conservar el parc en les millors condicions i una tanca és la millor garantia". Sobre els horaris de tancament, Domènech diu que "primer cal seguir tots els tràmits administratius i quan toqui ja definirem els horaris tal com hem fet al parc la Linera. El que no vol dir que sigui el mateix horari o que pugui variar en funció de l'època de l'any".\nD'altra banda, ERC també critica que la construcció del parc "va patir desviacions en el seu cost durant la gestió socialista. Tant és així que no hi va haver diners per instal·lar els bancs i fer altres actuacions que ha hagut d'assumir el Govern Plural".


Ràdio Begur - La Sintonia del Mar - 97.7FM: NOVA VIA PER ANAR A ESCLANYÀ\nNOVA VIA PER ANAR A ESCLANYÀ\nEntra en servei la via que permet anar a Esclanyà sense passar pel nucli de Palafrugell\nFont: Ajuntament de Begur - Divendres, 30/06/17\nLa Via del Camp d’Esclanyà, que és el tram de Begur per on passa la ronda nord de Palafrugell que clou el seu vial de circumval·lació, ha entrat en servei aquesta tarda vespre. El vial, que va des del giratori de la plaça Miquel Martí i Pol fins al polígon industrial de Palafrugell, comporta una millora d’accés al poble d’Esclanyà i a alguns dels seus barris, ja que s’evita haver de passar pel nucli urbà del poble veí, com també de les aigües subterrànies del sector. “A més, millorem el trànsit d’Esclanyà, ja que hi evitem el pas de camions”, ha recordat l’alcalde, Joan Loureiro.\nLa ronda nord de Palafrugell, tot i passar majoritàriament pel terme municipal de Begur, ha estat econòmicament assumit totalment pel municipi veí, ja que acaba amb el tap d’ampolla que es forma a dins el nucli urbà de Palafrugell, especialment a la cruïlla entre els carrers de Manufactures del Suro i de Pals. El nou vial, que completa l’anella de circumval·lació de Palafrugell, té una longitud d’uns 650 metres i el seu cost supera els 650.000 euros.\nLa calçada del vial fa 7 metres d’ample, amb un carril per sentit. A més, a la banda nord s’ha fet un passeig per a vianants i un carril bici, a més del servei d’enllumenat. Les obres es van iniciar a mitjans d’octubre passat i connecta amb la zona industrial de Palafrugell, al carrer de la Metal·lúrgia, a través d’un nou giratori. Al llarg del nou vial també s’ha fet un altra rodona per donar sortida als vials existents a la zona i al creixement urbà i industrial de la zona.


Soraya assegura que respondran a la iniciativa ‘aberrant’ a Catalunya | Diari de Tarragona\n5 planes divertidos y originales para disfrutar de Cataluña\nSoraya assegura que respondran a la iniciativa ‘aberrant’ a Catalunya\nLa vicepresidenta del Govern central diu que l’executiu actuarà de forma immediata així que es tramiti alguna llei de desconnexió\n31/08/2017 13:21 | Actualizado a 31/08/2017 13:29\nImatge de la vicepresidenta Sáenz de Santamaría (c), junt amb el delegat del Govern central a Catalunya, Enric Millo (d). Foto: EFE\nLa vicepresidenta del Govern, Soraya Sáenz de Santamaría, va assegurar ahir que l’executiu actuarà de forma immediata quan es tramitin la llei del referèndum o la de transitorietat, i ha considerat que aquesta última és «aberrant».\nSáenz de Santamaría, en declaracions als periodistes al Congrés, va explicar que el Govern central té ja «preparades i previstes» aquestes actuacions contra les dues lleis després que s’hagin anat anunciant des de fa temps i hagi estat ja registrades en el Parlament de Catalunya.\nVa insistir que el Govern central fa setmanes que està preparat tant si es pretén tramitar aquestes iniciatives per decret o en un ple. Però amb independència de la resposta del Govern, la vicepresidenta va fer una apel·lació «als mínims principis democràtics» davant la llei de transitorietat. «Aquest és un producte propi d’altres latituds. Que a Espanya amb una democràcia consolidada, algú pretengui constituir una autocràcia en la qual el president de la Generalitat mani sobre tot el Parlament, els jutges i tothom, que dinamiti la divisió de poders i la mínima responsabilitat política, em sembla que és un producte senzillament aberrant», va afegir. A més, va lamentar que hi hagi diputats nacionals que puguin avalar-lo i ha considerat «vergonyós» que un text així es registri en un parlament.\nDavant la possibilitat que es pretengui fer el mateix dia l’admissió a tràmit d’aquestes iniciatives, el debat i la convocatòria del referèndum per dificultar el recurs davant el Tribunal Constitucional, Sáenz de Santamaría va recordar que el tràmit de lectura única està suspès per aquest tribunal. De la mateixa manera, va subratllar que qualsevol altre tràmit exigeix que l’oposició faci les seves aportacions i que opini el Consell de Garanties Estatutàries.\nEncara que admet que poden estar disposat a saltar-se tot això perquè creu que els dirigents catalans han perdut ja tota «vergonya democràtica», va insistir que si pretenen fer tot en un dia, la resposta també serà immediata. Per a la vicepresidenta, el problema no és l’actuació del Govern, sinó qui li posa la firma a aquestes dues lleis contràries a la Constitució.\nRespecte a la hipòtesi que el Govern demani inhabilitar al president de la Generalitat, Carles Puigdemont, o a qui firmi aquestes lleis, va recordar que ja hi ha quatre responsables polítics catalans que van ser inhabilitats en el seu moment. També que qui ha admès a tràmit algunes iniciatives anticonstitucionals té un procediment obert als tribunals. El que ha tornat a garantir la vicepresidenta és que el referèndum no es celebrarà.\nPer un sobiranisme ‘fort’\nEl vicepresident català i conseller d’Economia, Oriol Junqueras, va assegurar ahir que Mariano Rajoy parla de respondre amb «proporcionalitat» al desafiament sobiranista perquè «sap que la desproporcionalitat no l’ajudaria», pel que ha demanat a l’independentisme ser «educats, respectuosos», però «forts».\nEn una entrevista al Punt Avui-TV, Junqueras va ser preguntat sobre com creu que actuarà l’Estat davant el referèndum d’independència que el Govern vol celebrar l’1 d’octubre: «El president del Govern central parla de proporcionalitat perquè sap que la desproporcionalitat no l’ajuda. Per tant, com més educats, respectuosos, clars, ferms i forts siguem, millor».


Ficha de buque · Nápoles · Flota · Baleària\nVa ser el primer vaixell que la naviliera va remotoritzar amb gas natural el 2019. Aquest ferri, com el seu bessó, el “Sicilia”, compta amb restaurant d’autoservei (self-service), cafeteria, botiga a bord i innovacions al servei del client per fer que la travessia sigui més entretinguda.\nCabines per a fins a 4 persones, amb bany complet, aire condicionat, armaris i televisió. Sistema de neteja antial·lèrgies. Disposa de cabines habilitades per a persones amb mobilitat reduïda i cabines per viatjar-hi amb el teu animal de companyia\nEl “Nápoles” compta amb una àmplia connectivitat a través del senyal Wi-Fi del vaixell, una xarxa a la qual podràs accedir a través de la compra de bons que et permetran estar connectat durant tot el viatge.\nAquest vaixell permet gaudir del servei gratuït d’enviament de missatges de text a través de WhatsApp durant tota la travessia, fins i tot quan no hi hagi cobertura mòbil.\nEl “Nápoles” compta amb cartelleria digital repartida per les bodegues i els espais del vaixell. S’hi anuncien tant les mesures de seguretat com contingut propi de la companyia, així com notícies i informació meteorològica.\nEl “Nápoles” compta amb un restaurant d’autoservei (self-service) i un bar-cafeteria interior durant tot l’any i, la temporada alta, també disposa d’un bar-cafeteria a l’exterior, a la zona de la terrassa. Els restaurants i les cafeteries ofereixen menús variats d’àpats i begudes.\nEl “Nápoles” compta amb ascensors entre les diferents cobertes per facilitar l’accés a les zones de passatge. A més a més, disposa de banys, butaques adaptades i cabines habilitades per a persones amb mobilitat reduïda, així com ancoratges de seguretat per a cadires de rodes.\nEl “Nápoles” disposa de casetes de calma amb videovigilància per poder veure a la teva mascota durant tota la travessia. Aquesta zona compta amb pipicà i zona de passeig.\nCompta amb 8 cabines en els quals s’accepta la presència d’animals. Estan adaptades amb terra vinílic i s’hi aplica un protocol de neteja especial per garantir-ne la màxima higiene. A més a més, si es contracta, els clients poden sol·licitar, a la tripulació, un abeurador o una menjadora i una plataforma amb travessers per evitar que el terra es mulli.


Adreça: Cal Cerdanyola. Camí de Bagà a Coll de Bena. 08695 Gisclareny\nPoblació: Gisclareny - Municipi: Gisclareny -\tComarca: Berguedà - Província: Barcelona\n902 13 20 00 info@lleuredosmil.com\nSegons la temporada\nEntorn natural amb boscos, esplanades, rieres, en pla Parc Natural Cadí Moixeró.\nDisposa d'habitacions de 18, 20 i 32 places, dos menjadors, sales de mestres, quatre sales taller, una aula de natura i biblioteca.\nHi ha banys comunitaris i privats segons la zona, compta amb piscina, un camp de futbol i zona d'acampada controlada.\nEn aquestes convivències els infants aprendran, mitjançant leducació en el lleure, com era la vida a lèpoca dels bandolers, entre els segles XVI i XVIII. En lèpoca moderna era molt important lesforç, el treball i les matèries primeres que ens dóna la natura i la terra per poder sobreviure. Tots els valors que coneixerem daquesta època de la història els traslladarem a lactualitat, alhora que aprendrem don venen molts dels productes que consumim avui en dia.\nPer fer-ho ens endinsarem a ledat moderna de la mà duna colla de bandolers, qui seran els encarregats densenyar-nos com vivien en aquesta època. Els bandolers, dirigits per en Perot Panxampla, sortiran del seu amagatall aprofitant la foscor de la nit. Ells ens portaran unes cartes on ens demanaran la nostra ajuda per realitzar un seguit dactivitats aventureres.\nActivitats: Descoberta del territori dels bandolers,taller demblemes bandolers, el refugi de bandolers, joc de nit den Panxampla, taller de coca, danses i cançons tradicionals, excursió i gimcana bandolera.\nEl Campament Txiruca és un centre dinterès on viurem la gran aventura de convertir-nos en veritables exploradors i exploradores txirucaires. Mitjançant leducació en el lleure i aprofitant un entorn immillorable com és el parc natural del Cadí-Moixeró i les instal·lacions de la Salle Natura treballarem valors com el companyerisme, la cooperació, la curiositat, la superació personal i intergrupal i el contacte amb la natura, tot amb grans dosis de component lúdic i aventurer.\nDurant les colònies convertirem la Salle Natura en el Campament Txiruca, la base on els exploradors i exploradores txirucaires organitzaren les seves expedicions de descoberta i on els monitors dinamitzaran un conjunt dactivitats on el nois i noies hauran de demostrar la seva vàlua per poder convertir-se en veritables txirucaires.\nA les activitats treballarem lequipament que necessiten els exploradors i exploradores per sobreviure i a valdrens de la natura, sense malmetre-la, per trobar allò que ens manca. També gaudirem de la cartografia i lorientació mitjançant les descobertes i les expedicions, a mourens durant la nit, a fer-nos el nostre propi menjar, a passar bones vetllades amb els companys...i sobretot, a viure grans emocions amb les activitats més aventureres que ens tenen preparades en el Campament Txiruca!!


El Ter és un riu capriciós, que un bon dia decidí canviar el seu curs natural cap a les terres de Barcelona i va girar gairebé en angle recte envers les profunditats de les Guilleries, passant per Sau i Susqueda, sota els cingles de Tavertet i del Far, per acabar desembocant a la planúria baixempordanesa, deixant al seu pas un rastre sorrenc, gratat de la terra rogallosa que un dia emparà el bandoler Serrallonga.\nLes Guilleries és un massís constituït per grans blocs de pissarres metamòrfiques i valls amples replenes d’arenals granítics, cobert d’alzines de verdor persistent, de roures de fulles sinuoses i faigs de tronc robust, situat en el cor més profund de la Catalunya catalana.\nTerra de Guilles, de bandolers, i de pagesos bosquetans. Les abelles brunzeixen en els ruscs i els bolets treuen el nas tímidament entre la molsa. El vent de llevant s’atura davant seu i els núvols atlàntics hi descarreguen el que els resta de la seva fúria. Fou terra de roders i d’oficis forestals relacionats amb l’aprofitament del castanyer i del suro. Les Guilleries són rebost de Nadal, en els boscos hi creix el vesc, el grèvol i el galzeran, i també l’avet de la tradició germànica, però també són lloc de repòs estiuenc, de refugi fresquívol i de fonts inesgotables.\nEls castells de Solterra i de Montsoliu coronen un terreny esquerp on el general Moragues lluità contra Felip V fins que hagué de capitular. El seu cap, com a mostra d’escarni, fou penjat dins d’una gàbia –durant dotze anys– al Portal de Mar de Barcelona. Un monument de formigó el recorda a Sant Hilari Sacalm.


Gaza Amal: històries de dones valentes | Xarxa Òmnia\nInici > Notícies > Gaza Amal: històries de dones valentes\nGaza Amal: històries de dones valentes\nL'Agència de Nacions Unides per als refugiats de Palestina a l'Orient Mitjà (UNRWA) ha publicat el còmic 'Gaza Amal: històries de dones valentes' un recurs que vol visibilitzar el paper de les dones a la franja de Gaza.\nLa història d'Hazeem, juntament amb les d'Amal, Hura, Khadira i Nur és la història de les dones i nenes de Gaza que resisteixen, viuen i brillen. I ho fan a persar de l'entorn i les circumstàncies, a pesar de la falta d'oportunitats, de la pobresa dels talls de llum, i sobretot a pesar de la violència de gènere.\nMés de 10 anys de bloqueig a la zona fan de les protagonistes del còmic unes heroïnes, per això els seus noms signifiquen esperança, llibertat, força, tro i llum. El recurs trenca estereotips i demoleix prejudicis sobre les dones de Gaza.\nEl còmic acosta els joves a històries de dones i nenes de Gaza que resisteixen, viuen, brillen.\nAgència de Nacions Unides per als refugiats de Palestina a l'Orient Mitjà (UNRWA)


LLibres de cadaquesencs\nDe bibliografia sobre Cadaqués n´hi ha molta. Aquí només fem referenci a alguns llibres que estat escrits per gent de Cadaqués, tots ells aficionats i moguts només pes seu amor per ses coses del poble i per la voluntat de deixar constanci de coses, més antigues o més modernes, que han anat configurant la identitat de la gent de Cadaqués.\nEn aquests llibres es parla de Cadaqués i de la gent de Cadaqués.\nFirmo Ferrer i Casadevall\nJoan Escofet i Palau (1720-1808) fill de Cadaqués, militar de l'arma d'Enginyers, va arribar a ser tinent general i governador de Barcelona.\nDes del 1760 va projectar carreteres, drassanes, canals i ports a diferents llocs d'Espanya i de les Amèriques. Va traçar, en plena selva, una línia imaginària que des de llavores ha marcat el límit entre l'Argentina i el Brasil.\nEl general Escofet, preocupat sobretot per l'educació de nens i nenes, va deixar un important llegat. El 1803, retirat al que ell anomenava "mi patria de Cadaqués", redacta es seu testament, en què ordena que amb ses interessos des seus cabals invertits es paguin cent lliures a un mestre perquè ensenyi gramàtica as nens, cent lliures més per a una dona de bons costums que faci de mestra a ses nenes. Així mateix, va establir una dot de cinquanta lliures a casacuna de quatre dones pobres, honestes i filles de Cadaqués que es casessin durant l'any.\nEs tracta d'una noua aportació d'en Firmo Ferrer de lectura obligatòria per a tots aquells que s'interessen per ses coses de Cadaqués.\nGaietà Rahola i Escofet, Josep Rahola i Sastre.\nDalmau Carles Pla, 1976\nA través de l'evolució de l'activitat marítima de Cadaqués podem veure gairebé tota la histori de Cadaqués. Es fets passats, com vivia la gent, ses institucions del poble...\nProbablement es llibre més complet que s'ha escrit sobre Cadaqués.\nVa ser reeditat el 2004.\nCONTRABAN A PORTLLIGAT\nBrau Edicions, 1999\nFent servir com a fil conductor una histori de contraban, activitats que molt de cadaquesencs havien practicat alguna vegada, en Firmo Ferrer mos explica com es vivia a Cadaqués a mitjans del segle XIX.\nTOPÒNIMS DE CADAQUÉS\nEn Firmo explica l'origen de la denominació d'alguns indrets de la vila i del terme municipal. A través d'aquestes explicacions es fa una mica de repàs de la histori de Cadaqués, perquè, tal com diu l'autor, "hem de pensar que en el temps que un determinat lloc va començar a ser conegut amb el nom que el coneixem avui, hi havia un motiu, una causa que féu que en aquells moments el nom li fos atribuït".\nMontagud Editores, 1986\nEn aquest llibre en Firmo mostra escenes de la vida a Cadaqués durant l'època difícil de la postguerra: parla de l'estraperlo, de ses dificultats per sobreviure, l'oli, l'encesa, el contraban, es masos, el racionament, personatges de l'època, la glaçada del 56...\nEdicions del Cotal, 1984/ 1ª ed. 1930\nSón poemes amb mètrica modernista, i la majoria recreen situacions relacionades amb el poble. "Els crespells", "El banc d'en Sinofós", "A una peixetera", "En Tano dels Roures", "El doll", "El bany de la Nurieta"..., tots són poemes d'una gran frescor i, al mateix temps, amb una mètrica molt acurada.\nEd. Joventut, 1998\nEn aquest llibre l'Heribert explica un seguit de vivencis que van des de la proclamació de la República el 1931 fins a la glaçada del 1956. Es parla de la guerra i de la postguerra, de l'Orgue i de la Sala, des pailebots, des masos, de personatges populars de Cadaqués...\nDES DES BANC DES PORTAL\nEd. Juventud, 2002\nContinuació des llibre anterior. Explica fets ja de la dècada des seixanta i començaments des setanta, però en el mateix to amè des llibre anterior. Es barco de l'aiga, sa nevada del 62, l'arribada de la televisió...\nL'últim capítol, que l'autor anomena "Converses intrascendents", recull una mostra del parlar tradicional de Cadaqués a través de diàlegs entre pescadors, a la barberia, entre peixeteres, a la "barandilla" de la sala, a la tertúlia del Casino, tot fent veremes...\nAurora Pérez, Joan Vehí\nEL RETAULE DE CADAQUÉS\nEd. Pòrtic, 2002\nEs retaule de Cadaqués és un des pocs retaules barrocs que varen sobreviure a la guerra de 1936-39.\nAquest llibre, que conté text en català, castellà i anglès, està il·lustrat amb magnífiques fotografies de Joan Vehí.\nTAL COM SONA A CADAQUÉS\nL’Elda Cruañes ha fet un recull de refranys i de dites que ella havia sentit a Cadaqués.\nAquest recull està il·lustrat per l'artista Jordi Curós.\nCarlos Cañeque, Firmo Ferrer, Heribert Gispert, Teresa Marquina, Rosa Regàs, Luis Romero, Mercedes Salisachs, Luis Salleras, Javier Tomeo.\nCadaqués, contat per...\nCadaqués, contado por...\nAssociació UNESCO de Cadaqués\nÉs un recull d'escrits de diversos autors, entre es quals cal destacar es d'en Firmo Ferrer ("Personatges de Cadaqués") i es de l'Heribert Gispert ("Màgia i encant dels carrers de Cadaqués"), narracions excel·lents que com sempre contribueixen a recuperar la memòria del Cadaqués des cadaquesencs. També s'hi inclou un poema, fins el moment inèdit, de la Quima Jaume, poetessa cadaquesenca.\nLa resta d'escrits relaten algunes vivencis personals des seus autors, la majoria membres des cercles d'estiuejants que abans anomenaven la "colònia". Normalment parlen d'ells i des seus amics, i ben poc del poble. Naturalment, estan escrits en espanyol, només faltaria.\nA més, tant ses escrits de l'Heribert i d'en Firmo com es poema de la Quima Jaume es poden trobar traduïts a l'espanyol al final des llibre. Ses escrits en espanyol, en canvi, no estan traduïts al català. Aquesta és la sensibilitat de l'Associació UNESCO de Cadaqués.