llengua i cultura catalana « SLC de Sant Boi de Llobregat\nEntrades amb l'etiqueta ‘llengua i cultura catalana’\nActivitats per a l'alumnat, Cursos de català, General\nactivitats fora de classe, cinema en català, curs 2016-2017, llengua i cultura catalana\nHem anat a veure la pel·lícula Incerta glòria\nL’alumnat del nivell Elemental 1 del SLC de Sant Boi de Llobregat ha anat als cinemes Can Castellet a veure la pel·lícula Incerta glòria com a cloenda del 2n trimestre.\nIncerta glòria és una novel·la de l’escriptor i editor Joan Sales, publicada per primer cop el setembre de 1956 i ampliada en les successives edicions posteriors fins a l’edició definitiva l’any 1971.\nLa novel·la es divideix en quatre parts que tenen com a teló de fons la guerra civil espanyola en el front i la rereguarda del bàndol republicà. Les dues primeres parts utilitzen la forma epistolar; la primera narra les vivències del tinent jove Lluís de Brocà i de Ruscalleda al front d’Aragó; la segona, en canvi, pren el punt de vista de Trini Milmany, la companya de Lluís, que narra les seves vivències a Barcelona. La tercera part i la quarta són les memòries del seminarista Cruells, més tard, sacerdot. Un dels personatges més importants de la novel·la és Juli Soleràs, però es presenta només a través de la visió dels altres personatges, que d’una o altra manera estan obsessionats amb ell.\nL’adaptació cinematogràfica de la novel·la ha estat a càrrec d’Agustí Villaronga (Pa negre) i compta amb Marcel Borràs, Núria Prims, Oriol Pla, Bruna Cusí, Luisa Gavasa, Terele Pávez, Fernando Esteso i Juan Diego, entre d’altres.\nactivitats de classe, curs 2016-2017, llengua i cultura catalana\nJa tenim el recull de paraules del Dia Internacional de la Llengua Materna\nPer commemorar aquest dia us vam convidar a participar en un joc molt senzill: havíeu de compartir amb nosaltres una paraula que us agradés molt de la vostra llengua, per Twitter, Facebook o mitjançant un formulari.\nL’objectiu era fer-ne un recull i publicar-lo al web i ls perfils de Facebook i Twitter del CNL Eramprunyà.\nactivitats fora de classe, curs 2016-2017, llengua i cultura catalana\nQuina és la paraula que t’agrada més de la teva llengua materna?\nEl dia 21 de febrer és el Dia internacional de la llengua materna i va ser aprovat a la Conferència General de la UNESCO el novembre de 1999. Està destinat a difondre la importància del reconeixement i la pràctica de les llengües maternes del món, sobretot les minoritàries, moltes de les quals estan en perill d’extinció.\nPer commemorar aquest dia us convidem a participar en un joc molt senzill. Només heu de compartir amb nosaltres una paraula que us agradi molt de la vostra llengua. En farem un recull, que publicarem al nostre web i compartirem en els perfils de Facebook i Twitter del CNL Eramprunyà.\nPodeu participar-hi de dues maneres:\npublicant la paraula a Twitter o Facebook i afegint-hi les etiquetes #paraulapreferida #llengmaterna_cpnl\nemplenant aquest formulari.\nHo podeu fer del 20 al 28 de febrer.\nActivitats per a l'alumnat, Activitats per a l'alumnat i el voluntariat, Cursos de català\nAquesta segona xerrada ha tingut lloc dimarts 22 de novembre per a l’alumnat del nivell Bàsic 2 i del nivell Elemental 1 del matí.\nL’objectiu de l’activitat ha estat fomentar la comprensió i l’expressió oral, i adquirir nocions bàsiques de la història de Catalunya.\nJaume Sans i Margenet és, entre d’altres, llicenciat en Geografia per la Universitat de Barcelona, responsable d’Òmnium Cultural de Sant Boi, i responsable de l’Hotel d’Entitats de la ciutat. És divulgador de temes ambientals i territorials en mitjans de comunicació i també ha publicat diversos llibres centrats en el Delta del Llobregat i el Baix Llobregat.\nLa propera xerrada serà dimarts 29 de novembre:\nSessió de primers auxilis a càrrec de l’Equip d’Educació Viària\nLes sessions són obertes a tot l’alumnat del SLC.\nactivitats fora de classe, curs 2016-2017, llengua i cultura catalana, Visites culturals\nHem visitat el Palau de la Generalitat, el temple d’August i la catedral de Barcelona\nA les 10 del matí, les 30 persones del grup vam començar la visita guiada del Palau de la Generalitat. A la sala de conferències vam assistir a la projecció d’un audiovisual sobre la història del palau. Tot seguit vam visitar, entre d’altres, el Saló de Sant Jordi, la Sala Torres Garcia, la Sala Tàpies, la galeria gòtica, el Pati dels Tarongers i el Pati gòtic. La visita va acabar a la porta principal que dóna a la plaça de Sant Jaume on ens vam fer una foto de grup.\nDesprés vam anar fins al carrer del Paradís, a la seu del Centre Excursionista de Catalunya, on es troben 4 columnes del temple d’August. Aquestes columnes fan uns 9 metres i són d’ordre compost. El temple d’August va ser un temple romà dedicat al culte imperial, era a la part central del fòrum, al cim del mont Tàber. És probable que la construcció del temple s’iniciés en època de Tiberi, que va ser qui va instituir el culte a August.\nTot seguit vam anar fins a la catedral i vam passejar pel claustre i per l’interior. La catedral de la Santa Creu i Santa Eulàlia és la catedral gòtica de Barcelona, seu de l’arquebisbat de Barcelona. La catedral es va construir durant els segles XIII al XV al mateix lloc on hi havia hagut una catedral romànica, i encara abans una de paleocristiana. La façana, d’estil neogòtic, és moderna (segle XIX). L’edifici és Bé d’Interès Cultural i, des del 2 de novembre de 1929, Monument Històric Artístic Nacional.\nVa ser una visita molt interessant i agradable.\nL’alumnat dels cursos de català i els participants al Voluntariat per la llengua del curs 2016-2017 tenen descompte en l’entrada als espectacles de la Temporada d’arts escèniques i música de Can Massallera, als concerts del Sant Boi Jazz Club de Cal Ninyo i als espectacles en català del Teatre Plaza.\nA Can Massallera i Cal Ninyo, Sant Boi de Llobregat, i al Teatre Plaza, Castelldefels\nPer poder obtenir la reducció en el preu d’entrada cal presentar el carnet d’estudiant o el carnet del VxL del curs 2016-2017, juntament amb el DNI.\nCan Massallera, carrer de Mallorca, 30, 08830 Sant Boi de Llobregat\nTeatre Plaza, plaça de l’Estació, 4, 08860 Castelldefels\nCarnets amb descompte\nActivitats d'aula, curs 2016-2017, llengua i cultura catalana\nXerrades a l’aula durant el mes de novembre\nAula 1 del Servei Local de Català\nDurant el mes de novembre hem programat tres xerrades obertes a tot l’alumnat del SLC. Es faran a les 10.30 h a l’aula 1.\nDimarts 15 de novembre, 10.30 h\nInformació sobre drets i deures dels ciutadans, serveis públics, etc. amb l’Equip d’Educació Viària de l’Ajuntament\nDimarts 22 de novembre, 10.30 h\nNocions bàsiques d’història i cultura de Catalunya amb l’historiador i geògraf Jaume Sans\nDimarts 29 de novembre, 10.30 h\nAprenem nocions de primers auxilis amb l’Equip d’Educació Viària de l’Ajuntament


Cercar ...\tHotel d'entitats\nQuè femÀrea de Desenvolupament ComunitariNotíciesNoticies FH CompartidesGrup de suport per la pèrdua d'un fill\n"Passa el temps i no em sento bé, tot se'm fa una muntanya, estic trist i sovint irritable, quan penso que estic millor recaic i necessito que algú m’escolti i em comprengui". A la Fundació trobaràs un espai per compartir la pèrdua i els sentiments que l’acompanyen (el buit, la tristesa, el dolor).\nEl grup de suport és un espai teràpeutic pel treball emocional d'atenció, respecte i confidencialitat adreçat a persones que han patit la pèrdua d'un fill/a. Les sessions grupals són els dijous de 19h a 20:30h. i estan conduïdes per una psicòloga especialista en dol.\nCompartir el que ens està passant amb altres pares i mares que han viscut el mateix realment ajuda.


La màquina de parlar - Teatralnet - Espectacles de teatre en Barcelona\nBarcelona dimecres, 19 de setembre de 2018 Actualitzat a les 9:58 (CET) - EDICIÓ CATALUNYA -\nLa màquina de parlar\nUna història de poder, de dependència i d'amor\nSinopsi de La màquina de parlar\nSom en un futur incert. Una dona argentina que treballa de màquina de parlar; un gos que dóna plaer i, com sempre, un propietari. Un triangle amb més de tres puntes. Aquesta és la història d’una relació de poder, de dependència i, per què no, d’amor. Una història cruel i romàntica on les màquines i les emocions es fonen en una espiral d’esdeveniments al límit de l’existència.\nLa màquina de parlar: Sandra Monclús\nEl gos que dóna plaer: Jordi Andújar\nSenyor Bruno: Marc Rosich\nVeus en off: Íngrid Marín, Roger Muntés, Àngels Simó\nText i direcció: Victòria Szpunberg\nAjudantia de direcció: Carla Torres Danés\nVestuari i escenografia a partir del concepte de: Eugenio Szwarcer i Paula Bosch\nMúsica i disseny de so: Lucas Ariel Vallejos\nDisseny de llums: Paula Miranada\nImatge del cartell: Guillem Pacheco (Shasta Daisy)\nLa màquina de parlar, un electrodomèstic de fa 10 anys, vigent al Maldà\nA l'octubre del 2007 s'estrenava al Festival LOLA d’Esparreguera) [La màquina de parlar], de la companyia [Teatre Obligatori, ]en co-producció amb el Festival LOLA i la Sala Beckett. Va ser un exitàs, un relat de trets costumistes-futuristes però mobiliari dels anys 60, que a partir d'una històri...\nTeresa Bruna - 25/10/2017Continuar llegint


Harvard College Observatory - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nobservatori astronòmic a Boston\nEl Harvard College Observatory (o HCO) és un observatori astronòmic. Compta amb una institució que gestiona una sèrie d'edificis, institucions de menor importància i instruments diversos utilitzats per diferents investigacions astronòmiques; pertany al Departament d'Astronomia de la Universitat Harvard i està ubicat a la ciutat de Cambridge, Massachusetts, Estats Units: fou fundat l'any 1839.\nL'observatori vers 1899\nEntitat territorial administrativa Cambridge (Massachusetts)\n42° 22′ 53″ N, 71° 07′ 42″ O / 42.3815°N,71.1284°O / 42.3815; -71.1284Coord.: 42° 22′ 53″ N, 71° 07′ 42″ O / 42.3815°N,71.1284°O / 42.3815; -71.1284\nHarvard Great Refractor (en)\nDisposa d'un refractor acromàtic de 38cm. d'obertura que fou, durant 20 anys (1847-1867), el major dels Estats Units; fou fabricat a Europa per la companyia alemanya "Merz i Mahler" de Munic (Alemanya), famosos òptics constructors d'altres importants telescopis.\nActualment, juntament amb el Smithsonian Astrophysical Observatory (S.A.O.) forma part del Smithsonian Center for Astrophysics.\nEl seu primer director (sense salari) fou el rellotger i astrònom aficionat William Cranch Bond (1789-1859), qui, després de la seva mort, seria succeït pel seu fill George Phillips Bond (1825-1865).\nEn aquestes instal·lacions, entre els anys 1847 i 1852 es duren a terme els primers treballs astrofotogràfics estatunidencs, concretament la fotografia de la Lluna i més tard el brillant estel Vega. Durant una vintena d'anys es dedicà a l'observació visual dels planetes i estels fins que el 1877, amb el nomenament del quart director Edward Charles Pickering, s'abandonà aquest tipus d'activitats per dedicar-s'hi plenament a la fotografia estel·lar. El seu germà petit William Henry Pickering, també n'efectuà nombroses observacions, treballs i estudis en les seves instal·lacions, establint (el 1900) un observatori provisional a Mandeville (Jamaica), per efectuar-hi observacions del planeta Mart.\nEn l'actualitat, amb instruments més avançats, es dedica a l'estudi del medi interestel·lar, estels i objectes compactes, astronomia extragalàctica i física estel·lar.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Harvard College Observatory\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Harvard_College_Observatory&oldid=26476311»\nDarrera modificació: 26 feb 2021 a les 00:12\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 feb 2021 a les 00:12.


Posted in Sistema de Qualitat\t- Qualitat 2012\tSISTEMA DE GESTIÓ DE LA QUALITAT (SGQ) DE L'AUTORITAT PORTUÀRIA DE TARRAGONA\nSistema adreçat a dirigir i controlar una organització que aspira a incrementar la satisfacció del client mitjançant l’aplicació eficaç del propi sistema, inclosos els processos per a la millora contínua i l’assegurament de la conformitat amb els requeriments del client i els legals i reglamentaris aplicables. Des de l’Autoritat Portuària de Tarragona volem continuar treballant per millorar cada cop més el que fem, amb l’objectiu d’afegir valor als serveis que prestem tant als clients interns com a la Comunitat Portuària i continuem traballant per\nConsolidar el Sistema de Gestió de la Qualitat segons la norma ISO 9001:2008 en els processos de negoci de l’APT.\nLiderar la Comunitat Portuària per a la obtenció d’un segell de qualitat conjunt pel Port de Tarragona.\nÒrgans del Sistema de Gestió de la Qualitat Comitè Gestor de la Qualitat del Port de Tarragona El Comitè Gestor es configura com l’instrument de participació i comunicació de les empreses de la Comunitat Portuària integrades en el Sistema de Qualitat de l’APT vers la Comunitat Portuària, mitjançant l’obtenció de les certificacions d’acord els referencials específics aprovats pel Port de Tarragona. Està constituït per:\nRepresentants de les terminals marítimes i serveis portuaris amb certificació de qualitat vigent, segons el referencial específic que li sigui d'aplicació, nomenats per les respectives empreses.\nRepresentants de l'Autoritat Portuària, de les Direccions/Departaments implicats en els referencials.\nLa seva missió i objectiu és la promoció de la millora de la qualitat en els serveis que es presten al Port de Tarragona, amb la implicació directa de la Comunitat Portuària i la contribució al desenvolupament de projectes comuns. Comissió de seguiment de les evidències, indicadors i registres dels Referencials de qualitat per a terminals marítimes i serveis portuaris La Comissió de seguiment dels Referencials és l’òrgan que vetlla pel compliment de les evidències, indicadors i registres derivats de l’aplicació dels referencials de Qualitat per a terminals marítimes i serveis portuaris del Port de Tarragona en el període entre certificacions o en la fase prèvia a l’obtenció per primera vegada d’aquestes certificacions de Qualitat. Està format per:\nInterlocutors autoritzats en matèria de Qualitat nomenats per les respectives empreses, d’acord amb el que preveuen els respectius Referencials.


Alan Braxe + Undo\nAlan Braxe ha crescut sota el paraigua i la protecció de Daft Punk. D'això ja en fa una dècada, i des de llavors no ha deixat de construir ponts entre el techno-house francès i la música disco. â€˜Music Sounds Better With You' li va permetre fundar el seu propi segell, Vulture, i atraure a pesos pesants com Björk o Britney Spears per a remescles. Si voleu conèixer les seves sessions, agafeu-vos a â€˜The Uppercuts', una impecable col·lecció de pistes asfàltiques romàntiques. Va ser gràcies a aquest recopilatori que li va arribar el reconeixement. Ara cotitza a l'alça gràcies a la feina que ha fet per gent com Goldfrapp, Kylie o Beyoncé.


Casal del Mestre de Santa Coloma de Gramenet: MANIFEST XIX DIADA DE L'ENSENYAMENT\nMANIFEST XIX DIADA DE L'ENSENYAMENT\nManifest de la XIX Diada\nComencem aquest manifest de la diada 2015 recordant al professor Abel Martínez Oliva. La seva tràgica mort produïda recentment a d'institut Joan Fuster de Barcelona és un fet que lamentem profundament. Des d'aquí expressem el nostre condol, en primer lloc a la família de l'Abel. També a tota la comunitat educativa de l'institut, professorat i altres treballadors del centre, alumnat i famílies que han patit ell dolor i la impotència davant de tan luctuós succés. Alhora, lamentem les lesions infligides a dues professores i dos alumnes del centre.\nEl fet que aquesta tragèdia s'hagi produït a les aules ens colpeix encara més. Sabem tots que la convivència als centres és una prioritat de l'acció educativa. Treballar i conviure en una clima de respecte i d'absència de violència és l'objectiu de mestres i educadors en el seu dia a dia.\nEncara que el fet ha estat un episodi aïllat, no podem deixar de pensar en que tot és poc per preveure i evitar situacions tan dramàtiques.\nAra és moment per reivindicar, una vegada més, les condicions materials i emocionals perquè les famílies i els professionals puguem educar AMB MÉS QUALITAT.\nLes famílies han de poder compartir les jornades laborals amb l'adequada atenció a joves i infants. La comunicació i cooperació entre les famílies i els professionals dels centres educatius és bàsica per l'èxit educatiu.\nPels professionals, és imprescindible disposar del temps adequat per respondre als requeriments, cada vegada més exigents, d'una societat basada en el coneixement i la comunicació de masses.\nRecordem que l'educació pateix retallades des de ja fa anys.\nEls que prediquen les mal anomenades polítiques d'austeritat, (d'austeritat i aprofitament en sabem molt a les escoles I INSTITUTS) ens volen fer creure que els professionals i usuaris malbaratem els recursos per tal de justificar-ne les retallades.\nParal·lelament a la retallada de recursos, s'han endurit les condicions de treball, i es disposa de menys temps per fer tot allò que seria pertinent.\n- Per escoltar l'alumnat i per atendre'l com cal i es mereix\n- Per treballar colze a colze amb les famílies\n- Per coordinar-nos amb professionals del centre i de fora del centre\n- Per cercar i crear recursos\n- Per conèixer , aprofitar i implicar-nos a l'entorn\n- Per dedicar el temps necessari per atendre necessitats concretes i diverses de l'alumnat i les seves famílies.\nEl govern hauria de preservar l'educació com la millor inversió de futur, i no permetre la vulnerabilitat i el deteriorament de les condicions en què es desenvolupa. Tot el contrari del que fa. La distribució de recursos públics juga un paper determinant, i no hi ha res més important que l'educació, tant pel que fa al futur del país com per a la convivència i el benestar de la ciutadania.\nEn aquesta diada, dedicada a l'art, reivindiquem l'educació artística amenaçada per una llei, la LOMCE, que ens transporta a concepcions educatives caduques.\nReclamem el caràcter transformador, innovador i creatiu que ha de tenir l'educació. Volem una educació transformadora. La mirada de l'art ens dóna una visió diferent, no dogmàtica, oberta, creativa i transgressora.\nAixí, l'art ens facilita una mirada diferent, subjectiva i personal. L'art ens permet compartir i comunicar emocions i idees d'una manera oberta i no dogmàtica. L'art ens permet crear estímuls, sensacions, projectes i emocions que ens facin més persones, més humans, més lliures, més sociables.\nVivim en una ciutat on l’art hi és present. Músics, actrius, escriptores, poetes, pintores, escultors, ballarins...\nLes entitats culturals fan arribar a tots la feina dels creadors i són generoses en la seva tasca per tal de difondre la cultura als colomencs i colomenques.\nLa cultura i l’educació son dues cares de la mateixa moneda. Fent cultura estem educant.\nMillorem l'educació per tal que els nostres joves i infants aprenguin a conviure.\nMillorem l'educació per tal que joves infants i adults siguem més capaços d'afrontar les nostres vides amb un esperit de llibertat, cooperació i solidaritat.\nL'educació és un espai públic de tothom, i tots hem d'assumir la nostra responsabilitat per educar.\n• L'educació és el futur.\n• L'educació és una prioritat social. No hi ha res més important\n• L'educació ha de ser pública. Es ha de dir ha de ser per tothom en condicions de igualtat.\nXIX DIADA DE L'EDUACIÓ PÚBLICA\nImatges d'en Sergio Mas Navarro\nManifest Diada 2015


El consort de flautes travesseres de el Renaixement Piacere dei Traversi ha llançat recentment un nou treball discogràfic, en aquesta ocasió centrat en la figura de la virreina de València Germana de Foix. El programa del Mecenatge de Germana de Foix s'articula al voltant dels esdeveniments històrics en què es va veure embolicada aquesta dona, sens dubte un dels personatges més rellevants d'aquella Espanya de principis de segle XVI, i ofereix un fresc musical amb els sons de l'època.\nLa interpretació la porten a terme les tres flautes travesseres de Silvia Rodríguez Ariza, Laura Palomar Salvador i Marisa Esparza Regal, acompanyades per la veu de Carmen Botella Galbis, que s'encarrega de el cant en les peces i dels textos recitats que van jalonant la història . Es tracta d'una iniciativa que segueix l'estela de l'àlbum anterior del conjunt dedicat a la monja clarissa de finals de segle XV Isabel de Villena, tant perquè se centra en els fets i l'obra d'una dona excel·lent, com perquè constitueix una bellíssima recull de la música del primer Renaixement europeu. El primer disc de el grup Vita Christi d'Isabel de Villena. Música i literatura a la Corona d'Aragó recorria el llibre que va escriure aquesta abadessa sobre la vida de Jesucrist en la segona meitat de segle XV, i subratllava el singular caràcter feminista que impregnava el text.\nA l'igual que Isabel de Villena, Germana de Foix va marcar la seva època, en aquest cas des de la perspectiva de la política. L'última reina d'Aragó, pel seu matrimoni amb Ferran el Catòlic, virreina i lloctinent general de València, després de contreure segones núpcies amb el marquès de Brandenburg Joan de Brandenburg-Ansbach (per mandat de l'emperador Carles V), i de nou virreina de València al casar-se amb Ferran d'Aragó, duc de Calàbria, va ser una dona que va estar tota la seva vida al primer pla de poder públic. I, amb tot, com apunta Rosa Rius Lloret de la Universitat de València (Donya Germana de Foix. Darrera reina d'Aragó i virreina de València, 2004), la imatge que ha arribat a nosaltres d'ella sovint la pinta com una " dama frívola, banal i inconscient "que no era capaç de portar els assumptes d'estat. No obstant això, una lectura més detallada dels fets que van envoltar la seva vida pot llançar una visió molt més proactiva del seu paper en l'esdevenir polític del moment.\nPiacere dei Traversi ha volgut esbossar la figura de Germana de Foix a través de la música. No es tracta d'una associació casual: la virreina era una apassionada tant de el cant com de la dansa, i a jutjar pels testimonis de l'època, les dues disciplines se li donaven força bé, però a més era capaç de tocar algun instrument, com el llaüt i el manicordi. El conjunt reprèn el repertori europeu per il·lustrar les relacions amoroses entre Germana i un jove Carles I, per a això interpreten composicions de Heinrich Isaac, Nicolas Gombert i el Millet regretz de des Prez, a la qual de vegades es fa referència com la Cançó de l'Emperador , perquè es diu que el rei Àustria sempre es la feia interpretar a l'anar a dormir just abans d'agafar el son.\nGermana de Foix es va unir és el seu tercer i últim matrimoni amb Ferran d'Aragó, duc de Calàbria i virrei i lloctinent general del Regne de València, des de 1526 fins a la seva mort. Entre els mestres de la capella del duc figuren els noms de Pedro de Pastrana (1529-1533) -present en el disc a través d'una de les seves creacions- i Juan de Cepa (1544-1554), encara que també s'especula que també va exercir el càrrec el gran Mateu Fletxa el Vell, precisament en l'espai temporal que queda entre els anteriors.\nEl treball de Piacere del Traversi també dóna compte de la presència a la cort valenciana de Germana i Ferran de Lluís de Milà, un dels grans violistes del segle XVI, i autor d'un dels principals tractats de xifra per a aquest instrument, el mestre . A part de la seva música, en el disc podem escoltar dos fragments del seu llibre El cortesà (1561), en què retrata la vida cultural de la cort valenciana, descrivint les vetllades musicals i literàries celebrades pels virreis.\nServeixi aquest disc per reivindicar el paper de donya Germana de Foix com a dona de el Renaixement i símbol de la inquietud cultural de la seva època, que, en qualsevol cas, ens ofereix una meravellosa selecció de música de finals de segle XV i primera meitat del XVI, que la dolçor que imprimeix el tàndem del trio de flautes travesseres i la veu la converteixen en una delícia per a l'oïda.


Alzira baixa lleugerament la incidència acumulada de la COVID-19 fins als 2.011 casos per cada 100.000 habitants - elseisdoble.com\nAlzira baixa lleugerament la incidència acumulada de la COVID-19 fins als 2.011 casos per cada 100.000 habitants\nTé 933 contagis actius, 277 d’ells detectats en els últims tres dies\nLa regidora de Sanitat d’Alzira, Gemma Alós, ha fet públiques este matí les dades actualitzades de contagis de COVID-19 facilitades per Salut Pública. Alzira té a hores d’ara 933 casos actius, 277 d’ells detectats als últims 3 dies. La incidència acumulada se situa en 2.011 casos per cada 100.000 habitants, informa Alós. «Veiem una lleugera baixada tot i que continuem en un nivell d’alerta 4, risc extrem. No hem d’abaixar la guàrdia perquè no sabem si és l’inici d’una tendència a la baixa en les setmanes pròximes, o és una baixada puntual. Hem de seguir extremant les mesures de seguretat perquè cada setmana esta nova variant es transmet d’una forma extremadament ràpida», indica Gemma Alós.\nEn relació amb el pla de vacunació, Alós ha informat que esta setmana s’ha citat per a la tercera dosi a la població de 55 a 59 anys; i la setmana que ve «s’avisarà als d’entre 50 i 55, i es farà una repesca dels de 55 a 59, de manera que la gent que esta setmana no ha pogut acudir, rebrà una segona citació». «A partir d’aleshores està previst que es vaja baixant per rangs d’edat fins a arribar als 18 anys», afig. La citació es fa a través d’un missatge de text i la cita és al centre de salut de cada persona.\nEntre hui i demà està previst també acabar amb la vacunació dels xiquets i de les xiquetes d’entre 5 i 9 anys a les escoles. «La segona setmana de febrer, previsiblement a partir del dia 9, s’administraran les segones dosis als xiquets de 9, 10 i 11 anys, que es vacunaren el mes passat. I en eixe moment es farà també una repesca dels xiquets que no s’han pogut vacunar fins ara», comenta la regidora de Sanitat.\nAlós recorda que el protocol sanitari ha canviat i el període d’aïllament en l’actualitat és de 7 dies sempre que no es tinguen símptomes durant els últims 3 dies de quarantena. A més a més, «a la realització de proves diagnòstiques es prioritzarà a les persones amb símptomes greus, a la població vulnerable i a la d’entorns vulnerables, és a dir, ja no es faran PCR per defecte a tots sinó que es prioritzarà a les persones que més ho necessiten».


Ons Kot Hondschoote França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 2 allotjaments a Hondschoote.\nOns KotCasa-, Hondschoote, Hondschoote, França, 59122 - Veure al mapaExcepcional9,6Basada en 1 comentariOns KotVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 34 fotos\nConvenientment situat a Hondschoote, Ons Kot és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Ons Kot asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb mini bar, aparell de televisió, nevera, forn microones, renta vaixelles a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent billar, equitació, jardí, esports d'aigua (no motoritzats). Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Ons Kot no troba competidors en cap categoria.\nAllotjaments a Hondschoote


Art-2 butlletí electrònic maig 2010 – El futur incert de les colònies de Sabadell! – CAU-IAC\nArt-2 butlletí electrònic maig 2010 – El futur incert de les colònies de Sabadell!\nMolt lluny queden les afirmacions que feia l’antic rector i el seu equip al diari de Sabadell:**Gracies a la reorganització de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) prevista per l’equip del rector Lluís Ferrer, les escoles d’informàtica i empresarials ubicades a Sabadell es consolidaran com un campus orientats a la tecnologia, l’empresa i al món laboral.”*Als darrers mesos, hem viscut com la Escola d’informàtica i l’Escola d’Empresarials que s’havien de fusionar horitzontalment amb la Facultat d’Enginyeria de Bellaterra (ETSE) i la Facultat d’Econòmiques de Bellaterra respectivament, pel tema de Bolonya, ha acabat en una absorció, o pitjor, una OPA hostil.\nEn el cas de l’ETSE unes Mans Negres recolzades per l’afinitat a la rectora i el seu equip (casualment composat majoritàriament per docents de l’ETSE) i amb l’excusa de l’EEES ens han enganyat a tots: tots els docents partidaris del Campus de Sabadell havien dedicat molt de treball i temps a fer informes favorables a tirar endavant un projecte de fut ur viable a l’Escola d’Enginyeria d’Informàtica. Però, a les seves esquenes, la decisió ja s’havia pres fa temps.\nEl passat més d’abril la rectora es va reunir amb les Mans Negres de l’ETSE i van decidir que en dos anys l’Escola d’Informàtica de Sabadell es traslladarà a l’edifici de l’ ETSE a Bellaterra; la crònica d’una mort anunciada. A més a més, han decidit que aquest pròxim semestre no es matricularà al Campus de Sabadell cap alumne nou d’Informàtica i que, per altre banda, tota l’administració i pressuposts s’articularà des de l’ETSE. D’aquesta manera les Mans Negres estan fent un buit a l’Escola d’Informàtica de Sabadell restant-li atribucions, el que converteix a l’Escola d’Enginyeria de Sabadell en un vaixell a la deriva abordat pels pirates.\nNo ens enganyem, no és per culpa de Bolonya, ni per la crisis, ni per que des d’un punt de vista empresarial el campus de Sabadell no sigui rentable… Tot el contrari, Sabadell és molt més rentable que l’ETSE (on cada any hi ha menys matriculats) mentre Sabadell sempre cobreix tota l’oferta de places. Això es el que preocupa, una vegada més, al grup de docents que ara, trobant-se en posició de poder, aprofiten l’avinentesa per arreglar les seves coses. Així, pensen, no hauran d’anar a Sabadell a impartir la docència (sempre han abanderat el lema que l’escola d’informàtica hauria de ser al campus de Bellaterra); guanyen estudiants i es converteixen en una de les Facultats més grans de l’Autònoma, posicionant-se en un lloc privilegiat per damunt de les altres facultats del Campus de Bellaterra (per guanyar més recursos).\nEn un principi, el procés de fusió per l’Escola d’Empresarials de Sabadell, ha estat més transparent però el desenllaç final ha estat el mateix que el d’informàtica: docents descontents, anulació d’autonomia econòmica i de recursos i l’Escola en un buit, a l’espera del desenllaç de la pròxima matriculació del juliol de la noves titulacions (aprovades per la Generalitat). Si son un fracàs ja tindran l’excusa per fer el trasllat a Bellaterra, però, i si son un èxit? És quedarà a Sabadell? Al juliol ho veurem…\nDes de aquí, denunciem la falta de transparència en tot aquet procés, l’intrusisme cada dia més gran dels docents en l’administració i la passivitat per part del Gerent (casualment docent de la Facultat d’Econòmiques, antic professor i ex-director de les Escoles d’Empresarials de Sabadell), girant l’esquena al Campus de Sabadell i guardant silenci. Exigim la seva presencia a Sabadell, per donar explicacions de les previsions de futur tant del Campus de Sabadell com dels seus llocs de treball, on hi ha un fort capital humà tant de PAS (funcionari i laboral) com de docents que han treballat i lluitat sempre pel Campus de Sabadell.\nEn definitiva, en altres temps fa més d’una dècada, estava ben diferenciada, per una línea divisòria visible, qui s’encarregava de la part d`administració i qui de la part docent i de recerca. Avui dia, ja no se sap on acaba una i on comença l’altre!!!\n** Reproducció de l’article aparegut el dissabte, dia 4 de desembre de 2004 al DIARI DE SABADELL (número 6.448). Escrit per: ISABEL LOPERA\nDarrera actualització de dijous, 17 de juny de 2010 07:19


La marea se vuelve roja: Dissabte 28 d´octubre Solidaritat amb el poble de Catalunya i contra la repressió\ndel dret d'autodeterminació dels pobles\ni contra la repressió!\nNo podem passar per alt que a Catalunya els drets més elementals vinculats a la llibertat d'expressió i la sobirania del poble estan sent constantment vulnerats, gràcies en bona part a un desplegament policial sense precedents. Així doncs, al desplegament inicialment massiu de membres de la Guàrdia Civil i la Policia Nacional per a dur a terme maniobres amb l'únic objectiu d'amenaçar i intimidar el poble i fer una demostració de la capacitat repressiva de l'estat, cal sumar ara la materialització d'aquesta repressió.\nUna repressió on cal resaltar les agressions sexuals explícites que van patir i denunciar diverses dones, malgrat la indiferència i invisibilització que s'ha volgut imposar en el discurs públic. Enfront d'un poble organitzat, desobedient i mobilitzat pacíficament i massivament per defensar un referèndum d'autodeterminació, l'única resposta que ha oferit el govern espanyol ha estat la repressió que ha generat més de 800 ferits, cops de porra, llançament de pilotes de goma i brutalitat policial.\nLa classe treballadora i el conjunt de les classes populars no podem restar impassibles davant aquesta vulneració dels nostres drets més elementals. Als pobles i ciutats de Catalunya s'està evidenciant que només per la via de la desobediència, l'organització i la mobilització popular serà possible fer front a la repressió i implementar els resultats d'aquest referèndum. El dret d'autodeterminació dels pobles es demostra incompatible amb la legalitat de la Constitució hereva del franquisme; per això l'intent d'exercir-lo fa trontollar amb tanta força aquesta aparent estabilitat política. Capitalisme i monarquia són incompatibles amb la llibertat i la justícia social. Tant ara, com fa gairebé 40 anys, la connivència d'algunes de les mateixes forces que hui deixen de banda el poble treballador i defensen els interessos oligàrquics per mantenir l'estabilitat d'una monarquia i un model territorial insuficients, també ha de ser denunciada.\nA més d'estendre la solidaritat amb el dret d'autodeterminació i contra la repressió, hem de ser capaces de fer front a la total manipulació mediàtica de tots els mitjans de comunicació i fer veure el potencial transformador que pot tindre per nosaltres donar suport al poble de Catalunya. Les declaracions d'alguns membres i exmembres de la Generalitat cridant a una aparent calma i a alentir la situació i la fuga de bancs i empreses amb l'aprovació d'un decret-llei per la via ràpida demostren la total connivència entre oligarquies i govern espanyol. La resposta del poble treballador, amb una vaga general el passat 3 d'octubre impulsada inicialment pel sindicalisme de classe minoritari i amb la continuïtat dels comités de defensa del referèndum com a espais d'organització que han superat ja el marc del passat 1 d'octubre, ens han de servir d'exemple. Perquè per construir una societat lliure de tota opressió ens cal manifestar que no volem al Banco Sabadell ni a Catalunya, ni a Alacant, ni enlloc; i que el que volem és una nacionalització de la banca per situar-la sota control popular.\nSabem que aquesta situació serà utilitzada per la dreta al País Valencià per a aguditzar els discursos de l'odi, l'anticatalanisme i fer reviscolar velles batalles, però es trobaran com sempre amb la unitat antifeixista i la solidaritat. Si finalment el poble treballador de Catalunya encapçala l'actual procés de lluita s'obrirà la possibilitat d'aprofundir en la debilitat de l'estat, de trencar amb els falsos consensos de la transició i d'avançar cap a la conquesta de drets per a la classe treballadora, del dret a decidir tant per a la classe treballadora com per al País Valencià.\nDefensem el del dret d'autodeterminació!\nDefensem el dret del poble català a construir la seua República!\nContra la repressió, solidaritat amb el poble de Catalunya!\nORGANITZACIONS SIGNANTS DEL MANIFEST:\nAmistad con Cuba – Miguel Hernández\nBEO – Brigada Enriqueta Otero\nCercle de Sanitat Podem l´Alacantí\nCUO – Comités por la Unidad Obrera\nFEL – Federació d'Estudiants Llibertaris\nLa Manada Feministas y Antiespecistas\nPublicado por Marea Roja en 3:42\nEtiquetas: Catalunya, Dret d´autodeterminació, País Valencià, repressió


Codi de conducta – Giró Martínez\nAmb la intenció de complir escrupolosament amb els valors de la Firma i amb la normativa i regulacions aplicables en la prestació de serveis, per part de tots els membres de la mateixa, hem creat una llista que recull els principis i normes que han de guiar la nostra actuació :\nTenim el deure i l’obligació de conèixer la llei aplicable a la nostra actuació, així com d’aconsellar sempre als nostres clients que compleixin amb la llei aplicable a la seva.\nHem de treballar sempre d’acord als valors de la signatura: Rigor, Integritat i Honestedat, Transparència i Eficàcia.\nProtegim la informació que se’ns confia i hem tractar-la de forma confidencial, confiant en la discreció i en la tecnologia que ofereix la signatura.\nEns comprometem a treballar complint escrupolosament amb els principis deontològics que regeixen l’exercici de l’advocacia: independència i lleialtat, tant envers els nostres companys de signatura, com els de professió, així com els nostres clients i les institucions o autoritats davant els quals cal col·laborar per a la prestació dels nostres serveis.\nTreballem com un equip, ajudant-nos en el que sigui necessari i conscients que el que fa un pot afectar la resta.\nTractem als altres membres de la Firma, als nostres clients i a les persones amb les que col·laborem de forma cordial, amb dignitat i sense discriminar ni prejutjar a ningú.\nSense oblidar les nostres obligacions deontològiques i ètiques, ni deixant de complir la llei, prioritzem als nostres clients en la nostra manera d’actuar.\nVolem aportar solucions a les necessitats que ens plantegen els nostres clients i hem de mantenir-los informats puntualment al llarg dels diferents processos que ens encarreguin.\nEns recolzem en l’ús de tecnologia avançada per a ser eficaços i disminuir riscos en el compliment de les nostres obligacions.\nFinalment, ens comprometem a destinar gratuïtament una part dels beneficis de la nostra activitat a projectes que redunden en benefici de les comunitats menys afavorides en les societats de les que formem part.


Xavier Trenco – L’aeroport, serà turístic o no serà – Compromís Diputació de Castelló\nXavier Trenco – L’aeroport, serà turístic o no serà\nAeroport: serà turístic o no serà\nAquests dies hem sabut que Ryanair deixarà d’operar a l’hivern amb Bulgària com va fer fa uns mesos amb el vol a Bristol. Aquestes accions posen en dubte la política de l’autoritat aeroportuària que es va iniciar en temps del PP, que consistix en apostar per subvencionar els vols low cost, i donen la raó a Compromís quan demanem un nou enfocament per a promocionar l’aeroport.\nL’aeroport de Castelló, tal com diuen els professionals del Club Introducing Castellón, que treballen per a portar viatgers a través de touroperadors, serà un aeroport turístic o no serà. Actualment el 70 per cent dels viatgers no són turistes que vénen en un paquet organitzat, sinó veïns de València i Castelló que viatgen per a visitar les ciutats a les quals l’aeroport oferia vols. Ara sols en quedaran Londres i Polònia. Els majoristes internacionals d’on arriben els avions no oferixen un paquet de vacances a Castelló.\nEl Club també posa damunt de la taula la raó de la falta de demanda: pràcticament cap touroperador sap on està Castelló i els productes turístics que podem oferir fora del sol i de la platja encara estan en bolquers. Estem parlant de portar visitants fora de temporada i de trencar l’estacionalitat ja que l’estiu el tenim garantit i, per tant, l’objectiu és que els recursos turístics estiguen oberts la major part de l’any. Els paquets vacacionals haurien d’anar dirigits a un tipus de client diferent al de l’estiu: persones que vulguen gaudir de la natura, el patrimoni, la gastronomia i la cultura dels nostres pobles, i que estiguen disposats a pagar una experiència única i diferent. És l’únic producte diferenciat que podem oferir en un mercat tan atomitzat. L’Agència Valenciana de Turisme ja està treballant en aquesta línia, que ha recolzat la Diputació, i ha impulsat la creació de producte turístic a través de les mancomunitats, encara que lamentem que no hi estan tots els municipis. Estem a temps de buscar empreses turístiques que treballen a Castelló. Però la Diputació no acaba de crear d’una manera valenta un producte turístic que contribuïsca a la desestacionalització, que és el principal problema, i continuem anant a fires a vendre viatges de tipus individual però no de grups amb contacte amb agències que, en un moment donat, puguen arribar a través de l’aeroport. Precisament, està per això.\nXavier Trenco Pitarch, portaveu Compromís Diputació de Castelló\nArticle publicat dilluns 19 de març al diari “Mediterráneo”\n←Demanem que la Diputació subvencione projectes relacionats amb la Memòria Històrica\nXavier Trenco – Superàvit que ve de gestionar malament→


Serveis | Quality Car II, Concessionari Oficial Kia a Tarragona\nTALLER MECÀNIC Y ELÈCTRIC\nLa nostra finalitat és fer-nos càrrec del manteniment del seu KIA amb tota la garantia i qualitat d'un servei oficial. Per això, disposem d'un equip de professionals qualificats i en contínua formació, de la tecnologia més sofisticada pel diagnòstic i reparació del seu vehicle i d'unes instal•lacions adequades a les seves necessitats.\nTambé pot disposar d'un ampli ventall d'accessoris per poder personalitzar el seu KIA.\nDisposem d'un estoc de vehicles d'ocasió entre els que segurament pot trobar el seu. En cas de que no el trobi, nosaltres li busquem.


"Sabeu per què la plaça de l'estació de Sant Cugat es diu plaça Lluís Millet?" - TV SantCugat.cat\n“Sabeu per què la plaça de l’estació de Sant Cugat es diu plaça Lluís Millet?”\nA mitjans del segle XX, les entitats corals de Sant Cugat van traslladar a l’ajuntament la voluntat d’homenatjar al mestre Lluís Millet i Pagès (1867-1941), dedicant-li una plaça, la plaça que fins aquell moment es deia plaça de l’Estació. I és que en Lluís Millet, quan només tenia disset anys va venir a Sant Cugat a dirigir el cor d’homes “La Lira”. Uns anys més tard, l’any 1891, Lluís Millet i Amadeu Vives (1871-1932) van cofundar l’Orfeó Català.\nL’Orfeó Català sota la direcció de Lluís Ma. Millet al concert del Claustre del Monestir el 29 de juliol de 1951. Foto cedida: Joan Artigas Reñé\nEl diumenge 29 de juliol de 1951, l’Orfeó Català es va desplaçar amb tren a Sant Cugat i va col·laborar en diferents actes amb les entitats corals que hi havia en aquell moment a Sant Cugat. Segons consta al programa d’actes, els Ferrocarrils Catalans van mantenir durant tot el dia un farcit de trens especials. A les onze del migdia, l’Orfeó Català va assistir a la missa al Reial Monestir on va interpretar uns motets sota la direcció del mestre Lluís Ma. Millet i Millet (1906-1990), fill de Lluís Millet i Pagès. Al migdia tots els cors assistents van anar a inaugurar el monument dedicat al Mestre Lluís Millet a la plaça que fins aquell dia es deia plaça de l’Estació. Les societats corals “La Lira” i “La Unió Santcugatenca” van interpretar Les flors de Maig de Clavé sota la direcció de Lluís Ma. Millet.\nLluís Ma. Millet dirigint a la plaça Lluís Millet el 29 de juliol de 1951. Foto arxiu:\n“Records de ma vida amb l’Orfeó Català”\nde Manuel Cabero i Eguia (FPMSC).\nA la tarda es va celebrar un concert al claustre del Monestir de Sant Cugat presentant-se per primera vegada l’Orfeó de Sant Cugat (cor que després, l’any 1974, esdevindria la Coral Sant Cugat del CMSC), sota la direcció del Mestre Francesc Xavier Azqueta i Magrans (1921-1985) interpretant La donzella (cançó popular) d’Antoni Pérez Moya (1884-1964), la Cançó de bressol de Johannes Brahms (1833-1897) i la Coral de la Cantata núm. 64 de Johannes Sebastian Bach (1685-1750). A la segona part va cantar l’Orfeó Català interpretant obres de Cumelles Ribó, Ll. Millet, A. Vives, Ll. Ma Millet. A. Nicolu i G.P. da Palestrina sota la direcció de Lluís Ma Millet. Finalment a les vuit de la nit, es van ballar sardanes a la plaça Lluís Millet interpretades per la Cobla La Principal del Vallès.\nActualment a la plaça Lluís Millet hi ha un monument nou de l’any 2007, però amb el medalló original de bronze que el 1948 va fer l’artista santcugatenc Josep Grau Garriga (1929-2011).\nFonts: “Records de ma vida amb l’Orfeó Català” de Manuel Cabero i Eguia (Fundació Privada Música Simfònica i de Cambra).\nLa Diputació de Barcelona arxiva la causa sobre Pep Tugues


Normal a la Maranya (Montserrat) – Roca Calenta\nInici\tViesBarcelonaMontserratAgulles\tNormal a la Maranya (Montserrat)\nLa Normal a la Maranya va ser oberta l’any 1946 pels germans Josep, Francesc, Maria i Elisa Estorach. De fet, aquesta va ser l’única obertura dels germans Estorach en que també va participar l’Elisa, ja que els que escalaven habitualment eren en Josep, Francesc i la Maria.\nAlgun dia valdria la pena fer un recull de vies injustament oblidades, i és que costa d’entendre com poden haver vies tant guapes com la Normal de la Bessona Superior o la Normal de l’Agulla Gran del Pas del Príncep, que actualment no les fa pràcticament ningú i són petites joies… Doncs bé, sense estar al nivell d’aquestes, la Normal de la Maranya ha estat una agradable sorpresa.\nPer les ressenyes que havíem consultat, anàvem amb la idea de fer una via bàsicament de A1, pujant a base d’artificial de friends per un bonic diedre lleugerament desplomat, però metre a metre ens hem resistit de penjar-nos de cap friend i ha acabat sortint tot en lliure, resultant una via molt recomanable d’auto-protecció de V+ mantingut. Com calen uns quants friends grossos, una bona combinació és aprofitar per fer l’encastament de la Tri-Roca, que està just al costat. Tot i que la via de la Tri-Roca és un punt més exposada, té un aire semblant i també s’alegrarà de rebre una visita.\nDes de Can Maçana prenem el GR en direcció al Monestir, passada la Cadireta deixem el GR i prenem el trencall a la dreta. Anem pujant fins que arribem a un trencall, cap a l’esquerra aniríem a Coll de Porc, però en el nostre cas anem a la dreta fins al Portell Estret. Un cop al Coll, anem direcció a la Torta, però abans d’arribar-hi ens fiquem per una petita canal a la dreta que ens porta a La Maranya. El peu de via és incòmode perquè és una canal força dreta, però hi ha bons arbustos per passar-hi una baga i penjar-nos còmodament.\n10 cintes, friends del Camalot #1 al #5 (opcionalment repetir el #2 i #4) i tricam vermell\nEns hem alegrat molt de trobar una reunió de parabolts al cim, ja que la reunió original fa realment molta angúnia… Es baixa amb un únic ràpel d’uns 25 m\n** RecomanableGermans Estorach


La desaparició de Dagobert | Francesc Viadel Bloc\n← Nazis des de Guifré el Pilós\nDel nacionalisme de Falange, al patriotisme de Rivera →\nPublicat el 21 Juny 2018 per francescviadel\n*Relat de Francesc Viadel, estiu de 2018.\nNi un sol borrall de tot el que es va dir d’ell durant aquells agitats dies va ser cert. Només van córrer que mentides, impertinents fabulacions de bocamolls i peixateres desenfeinades, enrònies malaltisses de vells tarats. Colònia en va anar plena durant mesos de versions estranyes, contradictòries, impossibles sobre la desaparició del jove Dagobert H., ben bé com si aquell xicot qualsevol abstret i silenciós, gairebé invisible, infeliç fill d’una donota poca-solta i mig boja d’Ehrenfeld que es guanyava la vida fent de cuinera en tavernes de mala mort, hagués importat mai ningú.\nPer començar, no és cert que el seu fos el cos boterut que van treure del Rin la gèlida vesprada del 3 d’abril de 1926 davant la mirada atònita dels passatgers de l’embarcador de Kaiser-Friedrich-Ufer, mentre no massa lluny, al Bastei, el poeta Gottfried Benn enderrocava amb una cullereta de plata una altiva Baumkuchen alhora que pensava el deliri i el crani d’una cadernera. És segur que el jove Dagobert mai no hauria entregat la seua vida al riu ni encara vençut per un dels seus habituals i devastadors atacs de melancolia. Ell s’estimava la vida obsessivament encara que, de vegades, enfonsat en aquella tristesa pesant que se li endevinava en la mirada, no ho semblés.\nTampoc no eren veritat cap de les històries que es van explicar amb tota mena de detalls increïbles sobre la seua presència a Berlín. N’hi havia els que l’havien vist treballant de cambrer a Le Romanische Cafè de la Ku’damm, vestit de vint-i-un botons com si fos un general prussià, compartint com un igual confidències, vicis i amants amb alguns dels personatges més meravellosos de la nit berlinesa. Uns altres explicaven que s’havia fet milionari amb una empresa dedicada a traginar maletes des de la Lehrter Banhof fins a tots els hotels més luxosos de la capital. N’hi havia els fantasiosos que afirmaven que feia mesos que s’havia convertit en el mantingut ociós d’una comtessa txeca que cada albada en morir la ciutat, nua i perfumada, abandonada als braços de la dolça morfina, l’empapussava com un ocellet amb els seus mugrons color cirera, durs i petits, mentre li prometia a sota veu, inútilment, un amor etern que mai no li hauria pogut ni tampoc li hauria volgut donar. Quines històries més absurdes!. Com se les hauria pogut arreglar mai de la vida aquell pardalet provincià fent de cambrer en Berlín, a les ordres d’una clientela tan excèntrica i capritxosa… Döblin, Dix, Grosz, Einstein, Zweig, Brecht… Quina empresa hauria pogut muntar el molt desgraciat sense tenir ni un rovellat pfennig a la butxaca?. Quina classe de dona li hauria deixat entrar en el seu cos, regirar en la seua ànima, penetrar en el seus secrets com una aigua indeturable i persistent penetra la roca mil·lenària, torturar-la amb el seu desdeny, afalagar-la amb el seu desig desordenat i enfollit?.\nLes coses mai no passen com voldrien. Ens neguem, però, a acceptar-ho perquè això ens menaria al tedi i a la bogeria. Dagobert, simplement, un matí lleganyós de primavera va decidir anar-se’n de la ciutat cansat ja d’esperar no es sap ben bé el què, ni a qui, de suportar el mortífer verí d’un enyor que duia temps impregnant cada racó de la ciutat.\nI així va ser que un bon dia va guardar en un atrotinat bagul de vímet alguns dels seus afanys inútils, un àlbum de postals de capitals del món, un exemplar dissecat de Danaos Plexippus, set quaderns amb tapadura roja de cartró plens de secrets i de veritats a mitges, un menut elefant de llautó, un sobre de carta buit de l’Schmetterling, un collaret de nacre, un mocador impregnat de perfum, el reflex tènue d’un fanal nocturn sobre una mar de llençols… Aleshores, va mirar per darrera vegada les quatres parets del seu apartament a la Martinsabteigasse i, amb un punt de recança, va tancar a pany i clau, va girar cua i va mamprendre el camí de Friedrichshafen per a embarcar de cuiner en el Goldene Blume.\nPoc dies després, el dirigible més formidable que mai s’haja construït, s’enlairava amb l’elegància d’un àliga a fi de descobrir els secrets del cel que escodrinyen els solitaris, els esperançats, els desesperats, els abandonats… Aquella matinada els núvols eren grisos i quasi de gel. Viatjaven a bord vint passatgers entre els quals es comptaven un violinista hongarès cec, la famosa cantant Loana de Les Deux Magots de Paris i el seu petit mico Dunkelbraun, un traficant belga de diamants, un bisbe dimissionari i cocaïnòman, un parell de covards, un parell de vídues, un heroi de la Gran Guerra mutilat de la mà esquerra i del peu dret…\nL’insignificant colonés estava entusiasmat amb la seua diminuta cuina, moderna i ben equipada fins al punt podia fabricar glaçons per a les versions dels seus fantàstics còctels Boliermarker i Bulleit Julep, enormement feliç amb el seu uniforme blanc i el seu imponent barret de xef tan impressionant -si més no al seu parer- com la corona de Sant Venceslau. Si l’hagués vist la seua mare del ben segur que, de desvanida o d’envejosa, no hauria pogut contenir ni que fos un parell de llàgrimes.\nDagobert cuinava com els àngels el salmó del Rin, les costelles de cérvol, la truita de riu, el potatge Mongol, els ous remenats… preparava unes impressionants amanides orientals i uns dolços exquisits que sempre feien estremir de gust, secretament, la Loana.\nI cuinava també records de totes les mides i textures, de tots els sabors, l’enyorança dolorosa sempre amb un rajolí de vi Gewürztraminer i un polsim de menta, algun tros de cel atrapat a l’atzar des de darrere dels finestrals del Promenade, cançons que l’entristien, les lletres que mai no va tenir, les que no esperava, les que no van arribar, el gemec sinistre i aterridor dels anys escolant-se cap al no-res com un riu subterrani entre les fosques esquerdes de la seua ànima.\nI mentre cuinava pels cels quimeres creuava el món… Nova York, Roma, Viena, Sant Petersburg, El Caire, Barcelona, Rio de Janeiro, Buenos Aires, Moscou, El Paso, Los Ángeles, Montevideo, Baltimore, Washington, Filadèlfia, València, Tokio, les planúries siberianes, els encesos deserts africans, la geografia secreta dels desertors de la vida, dels atemorits…\nMolts anys després de la seua desaparició a Colònia encara se’n parlava. Uns deien que l’havien vist despatxant en una parada de fumats del mercat del carrer Havelská de Praga, amb aires de gran senyor, bigoti Barbablava, davantal a ratlles de tots els colors de l’Arc de Sant Martí. Uns altres, de bell nou, a Berlín, al Kuntstler Kafee, entretenint les xicotes amb jocs de mans i embarbussaments estúpids, acaçant-les amb gran habilitat, seduint-les amb històries inversemblants de viatges a la fi del món.\nCap dels que xerraven sobre Dagobert en sabien ni futil·la d’on parava, ni n’arribarien mai a saber res.\nEl tristoi, menyspreable, esveradís, apocat xicot de Martinsabteigasse va desaparèixer un migdia de gener de no es sap ben bé quin any mentre cuinava una versió seua d’un Himmel un Äd. El Goldene Blume, mentre la nau, com un esmolat punyal de plata, esgarrinxava el cel blavíssim, el travessava silenciosament en la seua immensitat. A la Promenade, els passatgers, abocats als finestrals contemplaven amb els ulls com taronges el desert de gel que sobrevolaven. El nan, muntat sobre un tamboret, va encerclar infantil i entremaliat els malucs de Loana que en aquell moment, gratava el cap del seu mico. Mentre, el traficant belga li descrivia a cau d’orella al violinista cec la corprenedora i destructora força del blanc. La vídua Margot de Burdeus va sentir un lleuger estremiment entre les cuixes com feia segles que no havia sentit… el bisbe dimissionari es va persignar i un dels covards del passatge es va declarar a una diminuta senyoreta muniquesa de cabells rojos com el foc.\nDe colp, el cel es va fer fosc i el dirigible més impossible de la terra va refulgir breument en el cel. Mai ningú no es va preguntar per què el Goldene Blume mai no va tornar enlloc, ni que va ser dels seus passatgers a excepció feta, ja ho sabem, de l’insignificant Dagobert. Cap diari no va donar tampoc la notícia.


Ja són més de 65.000 les visites a la carta que demana accions contra Vidal-Quadras\nLa carta afirma que les declaracions del popular "recorden perillosament el règim feixista militar de la dictadura de Franco"\nUna revolució digital és el que han generat les amenaces d'Alejo Vidal-Quadras, vicepresident del Parlament Europeu, plantejant una intervenció militar a Catalunya i per tant la suspensió de l'autonomia.\nDissabte l'Assemblea Nacional Catalana (ANC), amb la col·laboració de Help Catalonia, va elaborar una carta dirigida al president del Parlament Europeu, Martin Schulz, demanant-li que prengués "les accions disciplinàries apropiades" contra Vidal-Quadras per unes declaracions que "són clarament d’una persona que no accepta el sistema democràtic i recorden perillosament el règim militar feixista de la dictadura de Franco", afirmava la missiva.\n"Com a català espero una declaració clara del Parlament Europeu oposant-se a l’ús de la força armada contra les nacions i l’aplicació d’un dels més elementals drets democràtics i humans: l’autodeterminació", conclou l'escrit.\nLa carta va córrer com la pólvora des del web de l'ANC al Vallès Occidental i des de Help Catalonia. En les primeres 24 hores es van rebre més de 32.000 visites per enviar la missiva a Shulz, i aquest dimarts l'ANC ha informat que fins la mitjanit havia rebut ja més de 65.000 visites per enviar la petició, efectuades només en tres dies.\nVisites que no comporten estrictament l'enviament de la carta a Schulz, tot i que sí en bona part. Segons ha explicat l'ANC a Llibertat.cat, és impossible saber quantes d'aquestes visites acaben finalment amb l'enviament de la carta, però destaca que "són 65.000 entrades al lloc del formulari que té com a contingut bàsic l’enviament de l’escrit".\nEl formulari d'enviament es tancarà la mitjanit de dimecres, quan l'ANC publicarà un resum de la campanya i la incidència que ha tingut a països d'arreu del món.\nEl Col·lectiu Emma també es dirigeix a Schulz\nParal·lelament, el Col·lectiu Emma s'ha sumat als milers de catalans i ha elaborat una carta dirigida a Schulz i signada pels eurodiputats catalans Raül Romeda i Ramon Tremosa i també per l'exeurodiputat Oriol Junqueras.\nAl text, manifesta que "sota cap circumstància podem acceptar que un vicepresident del Parlament Europeu demani una intervenció militar contra ciutadans de la Unió que manifesten pacíficament les seves creences". Segons Emma, les amenaces de l'exdirigent del PP "violen la llibertat d'expressió de moltes persones a Catalunya i els procediments normals democràtics".\nA més, remarca que com a vicepresident de la cambra "hauria de respectar els principis fonamentals de la Unió". Per això "no acceptem que ningú inciti les forces militars per resoldre els conflictes dins de la Unió" i demana a Schulz que reaccioni "amb fermesa" a aquestes declaracions" i que s'asseguri que Vidal-Quadras es disculpa públicament.\n"En cas contrari, estem segurs que prendrà les mesures necessàries per restaurar l'honor d'aquesta càmera democràtica", clou.\nDeclaracions d'Alejo Vidal-Quadras a Intereconomía


Moments finals de l'obra de Toni Gomila\nAquesta última setmana hem tingut l’oportunitat de donar-li una crítica constructiva a la societat en el marc d’un tema molt present a Figueres: el turisme. I no dic turismofòbia, que això n’és una conseqüència quan la gestió és inadequada. Si a Figueres el problema es diu dalinització, a les Illes Balears el problema és anterior, tal i com es va poder saber en el contundent documental Tot inclòs. Danys i conseqüències del turisme a les nostres illes (feu click per veure'l sencer a YouTube), projectat dos dies abans a la Sala Toni Montal de La Cate. Des dels anys 60, concretament, en ple franquisme.\nNo fa gaire que a Figueres hi podem trobar les marques de la Ruta Dalí, un itinerari que uneix l’estació de tren, la casa natal i el museu Dalí. Una nova mostra que la ciutat sembla necessitar i segueix rendint-se al més popular figuerenc en la seva promoció turística. Mentrestant, el modernisme, la Sala Edison i tants altres elements patrimonials de la ciutat segueixen essent ignorats, esperant convertir-se en estat ruïnós.\nMentre tot això succeeix, arriba un 'Rostoll Cremat' de Toni Gomila al Teatre Jardí en el marc de la programació de Figueres a Escena, producció del Teatre Principal de Palma i el Festival Grec de Barcelona. Una crítica a la permanent explotació i asfíxia de les mal anomenades ses illes. “Que tenen nom!”, clamen els seus habitants.\nUna família conviu amb dècades d’evolució a la seva pròpia casa de la qual se’n senten més forans a mesura que avança el temps. A través de Txèkhov, Ibsen, Shakespeare i Rusiñol i amb la rondalla de Joanet de Sa Gerra ens mostren la seva obsessió per escalar socialment, malgrat “ses putes bicicletes”, “es guiris que aparquen a ses rotondes” i oliveres de les que se’n fan souvenirs. Gomila ha manifestat en entrevistes que no només serveix per a criticar el turisme, sinó les pròpies paradoxes de la societat.\nAra bé, alguns espectadors van arribar al final de l’obra com els propis pollastres de granja descrits en el seu text i sota la direcció d’Oriol Broggi, qui no va saber donar una llargada més adient que li resta contundència malgrat també deixa endevinar des de bon principi la història que ens contarà la família. Es pot compensar aquest relatiu tedi amb els discursos del protagonista masculí, interpretat pel propi Toni Gomila, que hauria fet bé de guardar-se'ls en un monòleg fora de l’obra i deixar el fantàstic equip coral que fan les actrius i actor que l’acompanyen en aquesta aventura que també gaudeix de moments de gran agilitat i que van arrancar riures nerviosos a la platea del Jardí i alguna cara llarga en finalitzar l’obra.\n"Hi ha dues menes de persones, les que es dutxen abans d'anar a treballar i les que es dutxen després de treballar”. Així es divideix la societat cada cop més clarament a l’obra de Gomila. S’agraeix i al mateix temps ens ajuda a contribuir a aquesta paradoxa en la qual també viu Figueres: som crítics amb el turisme quan parlem de les Illes Balears, però a ca nostra ens oblidem de la major part del patrimoni, de valor incalculable, mentre vanagloriem una figura que no necessita promoció. Potser seria convenient recordar la titularitat pública del Teatre-Museu Dalí i fer-hi rodar algun rostoll cremat pel davant. No ho podrem demanar a Sant Pere perquè ens ho concedeixi, com en Joanet de Sa Gerra. Sort que Figueres, a diferència del que alguns turistes creuen, no té platja.\nEncara hi ha algú i és fosc: 25 anys d'oblit als Balcans\nGenocidi: exterminació d’un poble, d’un grup ètnic, etc. (Diccionari de l’Institut d’Estudis Catalans).\nEl 66butaques continua acostumant-nos a bons concerts un cop al mes. En teniu bons exemples en aquest bloc.\nLa Suburbia de Clara Peya\nLes perifèries tenen nom propi, però no el sabem.”\nQuant en tenim a dins, de la Manada?\nL’escenificació en un drama documental


Holiday home Hedegårde H- 1676 Hadsund Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Hedegårde H- 1676Oster Hurup, Hadsund, Dinamarca - Veure al mapaHoliday home Hedegårde H- 1676Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday home Hedegårde H- 1676 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Hadsund. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Holiday home Hedegårde H- 1676 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia per garantir el més gran comfort possible als seus clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Holiday home Hedegårde H- 1676 és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Hadsund.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxes Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiareproductor de DVD/CDcalefaccióplat de dutxa Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Sol og Strand t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. Els llençols i les tovalloles no estan inclosos en el preu de l'habitació. Podeu llogar-los a l'allotjament per un suplement de 95 DKK per persona o portar els vostres. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.Mostrar més\nHoliday home Hedegårde H- 1676


Xavier Albó rep el premi Linguapax 2015 Xavier Albó rep el premi Linguapax 2015\nXavier Albó rep el Premi Linguapax 2015 de mans de Carme Arenas\nXavier Albó Corrons, sacerdot jesuïta, antropòleg, lingüista i sociòleg radicat a Bolívia des de l’any 1952, mereixedor del Premi Internacional Linguapax 2015 “per la seva contribució a la promoció de la diversitat lingüística i de l’educació intercultural en pobles i comunitats indígenes de Bolívia”, va rebre el seu guardó aquest 17 de setembre a La Paz, Bolívia, en un acte organitzat conjuntament per Linguapax, el CIPCA (Centre d’Investigació i Promoció de la Pagesia) i l’OEI (Organització d’Estats Iberoamericans).\nCarme Arenas, presidenta de Linguapax, va destacar de la trajectòria de Xavier Albó el seu “profund coneixement de les diferents vessants dels conflictes lingüístics en el món andí, especialment entre les comunitats de parla quítxua, aimara i guaraní”. Així mateix, va destacar que Albó “ha sabut combinar l’antropologia, la lingüística i la sociologia rural amb mètodes innovadors i eficaços” i alhora “complementar els seus sabers teòrics amb treballs de camp que avalen les seves teories”.\nXavier Albó és un sociolingüista ja molt reconegut i admirat en el món però el Premi Linguapax, l’únic guardó existent en aquest àmbit, pot contribuir a difondre encara més la seva immensa contribució i especialment les seves idees sobre pluriculturalitat i plurinacionalitat que mostren obertura a noves formes d’entendre aquest món complex en què vivim.\nTambé van intervenir en l’acte el ministre de Relacions Exteriors de Bolívia, David Choquehuanca, l’ambaixador d’Espanya a Bolívia, Ángel Vásquez Díaz de Tuesta, el viceministre d’Educació Alternativa, Noel Aguirre, el representant de l’OIE a Bolívia, César Alberto Córdova, el secretari general dels jesuïtes de Bolívia, Carlos Arce, així com la presidenta i el director de la fundació CIPCA, Carmen Beatriz Ruiz i Lorenzo Soliz. La cerimònia es va concloure amb un vi d’honor en el magnífic recinte del Museu d’Etnografia i Folklore.\nPrèviament a l’acte de lliurament, es va celebrar una taula rodona sobre “diversitat lingüística i educació intercultural a Bolívia” per obrir un espai d’anàlisi i reflexió que tingui en compte els avenços, les dificultats i perspectives de les polítiques de reconeixement, de protecció, de promoció i difusió dels drets lingüístics “. Hi van intervenir, a més d’Albó, experts com Pedro Apala, director de l’Institut Plurinacional d’Estudi de Llengües i Cultures; Adán Pari, especialista d’Educació de la Unicef, Silvia Chumira, directora general d’Educació Alternativa, Fernando Garcés de l’Institut d’Investigacions Antropològiques i Pedro Plaza de PROEIB Andes.\nPodeu llegir la Ponència de Xavier Albó\nAlgunes fotografies de la cerimònia:\n← Conversatorio: Diversidad Lingüística y Educación Intercultural en Bolivia\nLa riquesa de la diversitat lingüística →


Un equip d’investigadors ha anunciat la identificació d’un compost químic que podria ser un agent actiu contra molts paràsits unicel·lulars, com ara els que causen malalties com la malària o la toxoplasmosi. Tal com expliquen en un article a la revista ‘EMBO Molecular Medicine’, la clau d’aquest producte és que ataca una proteïna anomenada tubulina, que ajuda les cèl·lules a dividir-se i que, per tant, és essencial en la multiplicació dels paràsits.\nLa ide va sorgir d’una investigació sobre el càncer: si blocar la tubulina a les cèl·lules tumorals impedia que continuessin creixent, un principi aplicat des de fa temps en la quimioteràpia, podia ser que aquest concepte es pogués aplicar a patògens com ara els paràsits, que també necessiten la tubulina per a la divisió cel·lular? Els causants de la malària i la toxoplasmosi són organismes unicel·lulars que tenen nucli i que passen per una fase de reproducció sexual i una asexual, fent servir animals, entre els quals els humans, com a hostes, infectant milions de persones cada any.\nEl principi del procés de mitosi d’una cèl·lula | Pixabay\nPel que fa la tubulina, la produïm tots els éssers eucariotes i ajuda les cèl·lules a separar els cromosomes i distribuïr-los en les cèl·lules filles durant la divisió. La tubulina, entre organismes tan diferents, canvia molt poc, però aquests petits canvis tenen una importància cabdal. És per això que els investigadors van treballar en el coneixement de la tubulina específica dels paràsits unicel·lulars i en van desxifrar l’estructura molecular. Un cop van tenir aquesta informació, van provar diversos compostos químics capaços d’inhibir-la fins que van trobar-ne un, anomenat parabulina, que bloca la proteïna exactament al mateix lloc on els medicaments contra el càncer inhibeixen la tubulina humana.\nEn provar la parabulina amb el paràsit de la toxoplasmosi, es va observar com pràcticament perdia qualsevol capacitat de reproduir-se mentre que, en canvi, no tenia cap efecte en les cèl·lules humanes. Així doncs, sembla que aquest compost podria, després de les proves de rigor, convertir-se en un medicament efectiu contra malalties que causen milions de morts anuals.


Més MABO, més muntanya, més vertical | Sense Límits Aventura\nHome » NOTICIES TRAIL » Més MABO, més muntanya, més vertical\nMés MABO, més muntanya, més vertical\nDiumenge 21 de desembre s’obrin les incripcions per a la IX Tuga-MABO\nEnguany també organitzen una explosiva prova vertical (1,4 km 350+) el dia anterior a la Marató\nDos per un. El Club de Muntanya de la Pedrera prepara per a 2015 una doble experiència de muntanya que no deixarà indiferent a ningú. La Tuga MABO es desdobla, perquè a la ja tradicional i consolidada Marató de Muntanya de Borriol (42 km con 2550+), per a 2015 arribarà la seua germana xicoteta, la Inov8 Vertical MABO, una carrera vertical 1,4 km 350+ amb rampes del 35%. Una explosiva puja a El Castell, que servirà per a complementar el cap de setmana de Trail a Borriol 21 i 22 de març, contant també amb la Petit MABO, la Expo MABO i el concurs fotogràfic.\n«Es tracta d’afegir una activitat més al cap de setmana» comenta a SenseLímitsAventura Lluis Pallarés, director de carrera de la MABO. «Havíem valorat fer una mitja marató però ens feia por no poder arribar a tot i no donar l’atenció que es mereixen els corredors. Així les coses, hem apostat per l’espectacle que dóna una carrera vertical d’este estil». La prova estarà en tot cas limitada a 100 corredors i es podrà seguir des del mateix Borriol. «L’eixida és des de la plaça del poble i des d’ahi 1,4 km fins arribar al castell, la primera pujada de la MABO. Hi ha pics màxims del 49% de desnivell. És una edició zero que esperem que agrade a la gent».\nTuga, nova incorporación a la MABO\nQuant a la MABO, la principal novetat per a l’edició de 2015 és el nou acord amb Tuga Actives Wear perquè la MABO passe a denominar-se Tuga MABO. Es modifica el nom, però no el recorregut, eixe recorregut que per la seua bellesa i duresa ha fet de la MABO una de les Maratons de Muntanya més atractives: un recorregut a cavall entre la serra pre litotal i la mar Mediterrània, que està present en bona part del recorregut. Es passa per bona part del llocs més inhòspits del terme municipal de Borriol, passant també pel Parc Natural del Desert de les Palmes, el pas equipat de la Mola de Morico i acabar enfrontant-se al temut mur de «Raca».\nLa Tuga-MABO torna a formar part de les EMM Series (European Mountain Marathons), que reunirà per a este 2015 13 proves repartides per Espanya, Portugal, Regne Unit i Rússia. La Tuga-MABO del pròxim 22 de març serà la segona de les proves, just després que comence les sèries amb el Baikal Ice Maraton.\nDiumenge 21, obertura d’inscripcions\nTots aquells que vullguen participar a la MABO hauran d’estar pendents este diumenge 21 de desembre, ja que és el dia en què s’obrin les inscripcions. A partir de les 18 h serà el moment en que es puga fer la inscripció de les places que han quedat disponibles després que s’haja establert un primer periode d’inscripcions preferents. per aquells que hagen acabat almenys 5 edicions de la MABO o que tinguen una marca inferior a 5 h en homes i 5:45 en dones. en alguna de les 3 ultimes edicions. Estes incripcions s’han formalitzat al llarg de la setmana del 15 al 19 de desembre enviant un correu a l’organització. La resta de places fins completar les 400 que hi ha de màxim són les que es podran completar a partir de diumenge 21 de desembre. «Sabem que és difícil contentar a tot el món»,ens reconeix Lluis Pallarés, «però ho hem fet d’esta manera per tractar de respectar aquells que han estar més fidels a la MABO. En tot cas,per a diumenge s’obiran entre 300 i 315 places».\nPremis per a rebaixar els rècords\nAltre dels alicients pera 2015 són els premis econòmics que s’han establert per aquell que baixe el récord de la prova. Són 250 euros per qui rebaixe els récords que Iván Ortíz (3h 56’57’’) i Nuria Domínguez (4h 46’ 04’’), feren al 2013. A més, hi ha premis en metàlic als primers tres classificats en cada categoria absoluta (250, 150 i 100) i un premi de metal voltant al pas del mur de Raca, al km 33.\nMés dades: www.maratoborriol.org / www.cmlapedrera.org\nMás MABO, más montaña, más vertical | SOM ESPORT-NATURA VILA-REAL - […] original: senselimitsaventura.com Más en: www.maratoborriol.org / […]\nLa Inov8 Vertical Mabo aposta fort | SLA - […] la Pedrera han plantetjat una carrera vertical, la Inov8 Vertical MABO amb 1,450 km i 350+, una prova dura…\nLa Mabo i el Mondúber, s’estrenen al calendari FEDME | SLA - […] http://senselimitsaventura.com/2014/12/18/mes-mabo-mes-muntanya-mes-vertical/ […]\nLa MABO 2016 obri inscripcions | SLA - […] http://senselimitsaventura.com/2014/12/18/mes-mabo-mes-muntanya-mes-vertical/ […]


El PDeCAT activa les primàries per elegir els candidats a les eleccions\nPublicat 28/02/2019 16:55CET\nEl PDeCAT ha activat aquest dijous el procediment de primries per configurar les llistes de les eleccions generals del 28 d'abril, i es podran presentar candidatures fins aquest divendres a les 18.00 hores.\nSegons un comunicat, la votació, oberta als associats del partit, es far aquest dissabte a través d'assemblees extraordinries que es convocaran a totes les comarques catalanes i a tots els districtes de la ciutat de Barcelona.\nCada associat podr votar dos candidats d'entre els que hagin presentat candidatura, i per cada comarca --més els districtes de Barcelona, que funcionen com una comarca més-- sortiran elegides les tres persones que hagin aconseguit més vots.\nUna vegada elegides les persones que formaran part de les candidatures al Congrés i al Senat, ser la direcció del partit que ordenar la llista de cadascuna de les quatre circumscripcions catalanes.\nEls requisits que estableixen els estatuts del PDeCAT per presentar candidatura són tenir una antiguitat mínima de sis mesos com a associat i mantenir vigent el pagament de la quota.


Sanitat remet als jutjats 115 informes mèdics al mes sobre violència domèstica – Ràdio Pego\nSanitat remet als jutjats 115 informes mèdics al mes sobre violència domèstica\nLa majoria de les víctimes ateses en centres de salut i hospitals són dones\nEl nou protocol d’actuació està tenint resposta. Des de la posada en marxa del part destinat als metges, per a notificar els casos de sospita de violència contra la dona ja s’han remés als jutjats 750 informes procedents dels centres de salut i hospitals de la Comunitat. Aquest és el balanç dels set primers mesos de funcionament, segons les dades aportades per la Conselleria de Sanitat, la qual cosa suposa una mitja de 115 denúncies mensuals.\nLa majoria de les víctimes són dones, sent el col•lectiu entre 20-29 i 30-39 anys, les més afectades, segons l’última anàlisi realitzada per l’Administració sanitària. A més, quasi la meitat de les víctimes són casades i prop d’un 19%, separades o divorciades. En general, quan van acudir a la consulta no era la primera vegada que patien maltractaments.\nAquest nou model va començar a aplicar-se el passat any, en substitució del part de lesions general que es realitzava fins aquell moment, a fi que els professionals sanitaris d’atenció primària i d’especialitzada pogueren aplicar unes pautes comunes d’actuació durant l’atenció a les víctimes de la violència de gènere.\n← Controlat el brot de tuberculosi al Carolina Sala\nL’Estat investiga la venda de sòl públic en almenys 5 urbanitzacions de Dénia i Calp →


VIAempresa i el CTecno aposten pel sector TIC - CTecno\nVIAempresa i el CTecno aposten pel sector TIC\nper Comunicació CTECNO / 11 març, 2015 / Sense comentaris\nL’acord de col·laboració entre el diari empresarial i el Cercle Tecnològic de Catalunya té com a objectiu promoure conjuntament les empreses TIC del territori\nEl Cercle Tecnològic de Catalunya (CTecno) i el diari empresarial de Catalunya, VIAempresa, han signat un acord de col·laboració per promoure conjuntament el teixit empresarial del territori que aposta per les Tecnologies de la Informació i la Comunicació (TIC). En aquest sentit, el conveni suposa sumar esforços i recursos per augmentar la visibilitat dels actors i institucions empresarials del sector tecnològic.\nEl diari empresarial intensificarà la informació relacionada amb aquest sector, amb la nova secció de Tecnologia i el seu canal a la xarxa social. VIAempresa també donarà cobertura als actes d’interés noticiable organitzats pel CTecno, amb l’objectiu d’esdevenir un altaveu de la innovació i la tecnologia de Catalunya.\nEl diari empresarial de Catlaunya\nVIAempresa és un diari empresarial en línia que dóna veu a les diverses àrees econòmiques de Catalunya, orientat a les pimes, autònoms, emprenedors i grans empreses. Proporciona un espai de comunicació amb informació funcional des d’una visió constructiva, que ajudi a dinamitzar el teixit productiu i empresarial de Catalunya i fomentar l’ocupació.\nRT @MetaDataCat: El Kit Digital permet a les empreses escollir les àrees que volen digitalitzar i trobar la proposta que s’adequa a les sev… ~ 3 hours, 47 minutes ago\n🏆 Ampliem el termini de participació dels #CatalunyaImpacta fins al 26/05! A través del #Baròmetre iniciem un prog… https://t.co/OAAvMqgokJ ~ 6 hours, 9 minutes ago\nTenen els programadors una edat límit més baixa que altres sectors? Un estudi de la @UOCeimt analitza els estereoti… https://t.co/mwJvSjS2wa ~ 1 day, 8 hours ago\nLa comunitat de dones a Catalunya destaca per la col·laboració entre les membres, un requisit per créixer professio… https://t.co/GpulieL7Rs ~ 2 days, 8 hours ago


15 ANYS DE CUINA VOLCÀNICA | Noticias - Cuina Volcànica\n15 ANYS DE CUINA VOLCÀNICA\n15 anys de camí, i un futur engrescador.\nUn conjunt de restaurants que han consolidat una cuina apassionada, basada en els usos gastronòmics més arrelats a la comarca. Un col·lectiu que creu en la necessitat de representar, defensar i promocionar el territori i tota la seva àrea agroalimentària. A la seva cuina utilitzen els productes conreats, criats i elaborats de forma artesanal a la pròpia comarca de la Garrotxa i el seu entorn, pel que han aconseguit projectar una cuina a l’abast de tots els paladars.\nUna cuina basada en un receptari tradicional, creatiu i atrevit, que fa créixer les inquietuds i les curiositats culinàries pròpies de la zona.\nDavant la riquesa i varietat de productes tant nostres, el grup Cuina Volcànica en defensa la seva plena integritat en els seus fogons i en difon les seves curiositats culinàries més característiques i pròpies.\nActes commemoratius de 15 anys de Cuina Volcànica:\n- Nou Llibre de Cuina Volcànica:\nEl llibre vol posar a l'abast de tothom el receptari dels nostres establiments. Complementat amb fotos dels nostres cuiner/res i cambrers/es, es vol donar una imatge més propera de tot el Col·lectiu Cuina Volcànica.\n- Cervesa “La Volcànica”\nUna cervesa per reafirmar la unió del col·lectiu de Cuina Volcànica. S’ha aconseguit crear un producte propi que en disposaran tots els establiments del col·lectiu. Però no només s’ha creat la cervesa, sinó que també s’ha dissenyat el seu recipient, una còpia adient per “La Volcànica”.\nAquesta cervesa l'hem creat amb la intenció que sigui una beguda per acompanyar el menjar, no solament un refresc. És una cervesa amb una base de fajol i farro que s'adiu perfectament a les bases del col·lectiu.\n- Calendari Gastronòmic.\nUn dels altres objectius del col·lectiu ha estat revitalitzar el sector agroalimentari de la comarca, amb la participació en diferents fires i actes agroalimentaris del territori. Per aquest motiu ens hem marcat un nou objectiu: planificar anualment les jornades gastronòmiques dels nostres establiments relacionades amb els actes i fires vigents, però igualment hem incorporat altres jornades que ens semblen adients per tancar un cercle que vam començar fa 15 anys.\nTambé volem agrair la col·laboració de Turisme Garrotxa, ja que ha estat el punt d'unió de totes les entitats públiques per crear aquest suport de paper on agrupa tots els actes de la comarca i totes les jornades gastronòmiques.\nSolament amb l'esforç i la bona voluntat de les entitats, empreses i empresaris de la comarca aconseguirem un futur engrescador per a la gastronomia, hem de ser optimistes i realistes amb la situació vigent. Però el que està molt definit és la feina feta durant aquests 15 anys, la consolidació d'un projecte que semblava un miratge i que s'ha acabat fent realitat: descobrir el nostre territori a través de la nostra cuina.\nJoan Masegur Iglesias\nPresident Col·lectiu Cuina Volcànica.


Nova visita guiada sobre la Seu d’Urgell durant la Segona Guerra Mundial — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Nova visita guiada sobre la Seu d’Urgell durant la Segona Guerra Mundial\nNova visita guiada sobre la Seu d’Urgell durant la Segona Guerra Mundial\nL'activitat, que es durà a terme aquest diumenge, anirà a càrrec de la guia urgellenca Pilar Aláez. Els interessats s'han d'inscriure prèviament a Turisme Alt Urgell\nVisita guiada sobre la Seu d'Urgell durant la Segona Guerra Mundial\nEl projecte 'Perseguits i salvats' proposa aquest diumenge, 13 de setembre, la visita guiada "Els passos de la memòria: la Seu d'Urgell durant la Segona Guerra Mundial", que anirà a càrrec de la tècnica en interpretació del Patrimoni, Pilar Aláez Gil. L'activitat, prevista a les 11 del matí, tindrà com a punt de sortida la Casa dels Parcs del Pirineu.\nLa visita consisteix en un recorregut per diversos espais de la ciutat que van ser escenari del pas o l’estada temporal de persones que acabaven de creuar la frontera fugint del conflicte bèl·lic. La ruta té el seu inici a la Duana vella i continua després pel Parador de Turisme —on antigament hi havia hagut la presó i el jutjat—, l’Espai Ermengol i el Pati Palau per finalitzar a l’Hotel Andria, en el qual es van allotjar famílies jueves que eren perseguides pel règim nazi.\nPer participar en la proposta, que és gratuïta, cal inscriure's prèviament a Turisme Alt Urgell, al telèfon 973 35 31 12. La sortida té una durada aproximada d'una hora i vint minuts. El grup serà d'un màxim de 25 persones.\nProjecte 'Perseguits i salvats'\nLa visita guiada es repeteix després de l'èxit de les sortides que es van fer el passat mes de juliol. També se n'ha previst una altra per dissabte 10 d'octubre a les 5 de la tarda, en el marc de les Jornades Europees de Patrimoni. La iniciativa la promou la Diputació de Lleida, l'Institut d'Estudis Ilerdencs, el Consell Comarcal de l’Alt Urgell i Turisme Alt Urgell, amb la col·laboració de l’Ajuntament de la Seu d’Urgell, Turisme Seu i l’Espai Ermengol-Museu de la Ciutat.


Les gimnastes escalenques preparades per a la final nacional d'Amposta - Canal 10 Empordà\nLes gimnastes escalenques preparades per a la final nacional d'Amposta\nEl Club de Rítmica de l'Escala serà per primera vegada a la final nacional de l'esport a Amposta. El campionat és aquest cap de setmana i les gimnastes escalenques esperen signar una gran actuació. I aquí a l'Escala, es presenta oficialment el club de patinatge i la natació artística fa la seva primera exhibició.\nPer primera vegada a la història el Club de Rítmica de l'Escala que es classifica per a una final nacional, que enguany es celebrarà a Amposta. Justament serà aquest cap de setmana i les gimnastes escalenques s'han preparat de valent per fer el millor paper possible.\nSis d'elles actuaran individualment amb els aparells d'aros, pilotes i maces i també actuarà el conjunt de categoria benjamina format per un grup de cinc gimnastes.\nFarró se sent orgullosa que el club escalenc pugui ser a una final nacional.\nCal destacar també que dissabte a dos quarts d'una de migdia, la Piscina municipal serà l'escenari de la primera exhibició de natació artística mentre que diumenge a partir de les set i al pavelló, el club de patinatge es presenta en societat. I subratllar també que l'escalenc Valery diumenge a Tenerife podria aconseguir l'ascens a la Primera Divisió de futbol.\nParlem: Viu en blau, jornades gastronòmiques


Es demostra que el CPC dels col·lutoris redueix la quantitat de SARS-CoV-2 actiu en saliva – Calderí\nIniciActualitatEs demostra que el CPC dels col·lutoris redueix la...\nUn estudi liderat per la Fundació Lluita contra les Infeccions junt amb l’Institut d’Investigació de la Sida IrsiCaixa i la Gerència Territorial Metropolitana Nord de l’Institut Català de la Salut (ICS), ha demostrat l’activitat viricida en saliva dels glopeigs bucals amb clorur de cetilpiridini (CPC) contra el SARS-CoV-2, cosa que confirma els resultats que ja s’havien observat prèviament en estudis in vitro realitzats per personal investigador d’IrsiCaixa.\nAquesta investigació, realitzada a partir de mostres de saliva de persones infectades que van ser ateses en centres d’atenció primària, confirma la capacitat del CPC per trencar la membrana del virus. L’estudi ha permès demostrar in vivo que el SARS-CoV-2 perd la seva capacitat infecciosa, ja que al tenir la membrana destruïda no pot penetrar en les cèl·lules. Per tant, els glopeigs bucals amb CPC al 0,07% podrien ser una eina de prevenció eficaç contra la infecció causada per les diverses variants del coronavirus.\n“Que un col·lutori amb CPC sigui capaç de reduir la capacitat d’infecció del SARS-CoV-2 en saliva és una molt bona notícia, ja que l’ús d’aquest glopeig bucal podria reduir la transmissió del virus entre persones”, celebra la Dra. Andrea Alemany, investigadora de la Fundació Lluita contra les Infeccions i primera autora de l’estudi. Per part seva, la Dra. Núria Prat, directora d’Atenció Primària de la Metropolitana Nord de l’ICS, destaca el paper de l’atenció primària en investigacions d’aquest tipus: “El fet de tenir accés directe a un gran volum de població, així com el treball conjunt de professionals de Medicina de Família, Infermeria i Odontologia dels centres d’atenció primària ha permès realitzar el treball de camp necessari per portar a terme l’estudi”. En concret, aquest estudi ha comptat amb la participació de professionals de centres d’Atenció Primària de l’ICS de la Metropolitana Nord de la zona del Vallès Orirental, com el CAP Can Pantiquet (Mollet) i el CAP Vallès Oriental (Granollers).\nUn informe recent de l’Organització Mundial de la Salut (OMS) posa l’èmfasi en l’important paper que juga la prevenció i la cura de la cavitat bucal en una bona salut general, i l’estreta relació que hi ha amb les malalties cardiovasculars i la diabetis, entre d’altres. “Els resultats d’aquest estudi ens permeten confirmar que la clara relació entre la cavitat bucal i la COVID-19 ja demostrada anteriorment, pot comportar també una possible via per evitar la seva disseminació”, conclou el Dr. Joan Gispert, director de I+D+i de DENTAID.


El nostre concepte | Camió | Logística Kazakhstan i Rússia\nDel servei de transport\nEl nostre camió\nPer a la importació i exportació, amb l'emmagatzematge\nServeis per al seu West- Europa Ex- vostè. Importa, dels països de parla russa\nServeis per a Projectes\nEmmagatzematge + Manipulació en el lloc D-08538-Gutenfürst / pati\nLa logística del transport\nLa nostra seu a D- 95030 Farm operat països d'Europa de l'Est exclusivament.\nCom a proveïdor de serveis moderns, hem apostat per la qualitat i el servei perfecte. Particularment important, Els nostres empleats provenen del país d'importació corresponent i portar no només el multilingüisme, però l'ús del seu coneixement del país en profunditat i el comerç, perquè els seus productes seran lliurats de manera ràpida i senzilla.\nLKW-Transport * Cures Especials * Els enviaments per exprés * Gestió de Projectes\nBeneficis per la seva empresa:\nDisponibilitat assegurada de mitjans de transport, fins i tot a un volum alt\nCàrregues All-anuals barats\nCura del seu transport de casa a casa\nSegur Transport a petició\nBéns de logística\nEl nostre magatzem està situat a l'autopista A93 – A72 (A9)\nBarat que el transport de mercaderies d'Europa de l'Est per establir el campament a Saxònia / Bavaria i viceversa.\nEl nostre servei Gutenfürst, amb personal amb experiència del comerç d'importació, incloure un control de qualitat acurat, Paletitzat, Recol · lecció, ggf. un post-processament o emmagatzematge. Disponible després de cada recepció i un informe detallat que es troba immediatament a defectes de qualitat / Errors de producció en punta i possibles millores. Ronda, Mai perdre el contacte amb els seus béns.


CaixaBank i el Bank of East Asia han aportat menys beneficis que l'any passat\nLa Fundació Bancària La Caixa és l’accionista únic de Criteria. FRANCESC MELCION\nBarcelonaCriteria ha registrat un benefici net de 519 milions d'euros en el primer semestre d'aquest any, un 32% menys que en el mateix període del 2018. El principal responsable d'aquesta caiguda és l'aportació menor de dues de les principals participades: CaixaBank i el Bank of East Asia.\nA més, aquest hòlding inversor va obtenir, fins al juny, un resultat atribuït a la cartera bancària de 278 milions d'euros, un 50% menys, segons ha informat la mateixa entitat aquest dimarts en un comunicat.\nPel que fa a carteres específiques, l'àrea industrial i de serveis va arribar als 209 milions d'euros, un 2% més que en el mateix període de l'any passat, i la gestió del negoci immobiliari va generar uns ingressos per vendes i lloguers de 112 milions d'euros, enfront dels gairebé 50 milions del primer semestre del 2018.\nA l'acabar el semestre, el valor brut dels actius de Criteria se situava en 21.609 milions d'euros, amb més de 16.000 milions nets de deute. L'endeutament, de fet, l'ha reduït en 400 milions durant aquest semestre.\nEl president de La Caixa i de Criteria, Isidre Fainé, ha destacat que l'exercici del 2018 va suposar un punt d'inflexió en l'estratègia d'inversió tradicional de Criteria, amb l'inici d'un procés de diversificació de la cartera de societats cotitzades amb alta rendibilitat per dividend i potencial de creixement.\nCriteria és propietat al 100% de la Fundació La Caixa, la tercera més gran del món, i es nodreix dels beneficis de les seves participades per destinar més de 500 milions d'euros anuals a obra social.\nbanca presentació de resultats Caixabank


la font de mimir: NEWS Activitats de la Font de Mimir: Gener 2017\nAmb l'entrada del nou any, a La Font de Mimir us proposem un munt de lectures i activitats per a tot tipus de lectors.\nContinuem amb el nostre Club de Lectura, una trobada mensual en què comentem una obra escollida durant la sessió anterior, a més d'altres llibres —fins i tot pel·lícules o sèries— que ens hagin inspirat. El Club és obert i gratuït, pots apuntar-te a la llibreria, responent a aquest missatge o escrivint-nos un mail.\n'Més que un Club (de Lectura)!' És el títol d'una sèrie de xerrades temàtiques al voltant de temes i gèneres literaris. Les xerrades són en format de taula rodona, és a dir, busquem la col·laboració del públic, tothom pot comentar, preguntar i donar la seva opinió al respecte. A més, convidem a ponents de luxe —autors, editors i experts en el tema— perquè ens facin algunes recomanacions.\nPer als més petits comptem amb els Conta Contes i els Tallers infantils. Els realitzem els dissabtes a les 12h i també són oberts al públic. Si vols rebre les novetats, passa't per la llibreria i t'informarem.\nA més us recordem que tots els dimecres a les 17.30h llegim contes pels més petits, i que al Mini-club de Joc podem gaudir d'una bona estona aprenent jocs nous.\n• Divendres 13 a les 19h 'Més que un Club (de Lectura)!': Novel·la Negra amb en Xavier Borrell, en Sebastià Bennassar i el Jordi Ledesma.\n• Dimarts 17 a les 18.30h Club de Lectura: Más allá del viento del norte de George MacDonald (Ático de Libros)\n• Divendres 20 a les 18.30h Taller de literatura fantàstica II, la creació d’un heroi amb en Roger Peruga i en Pau Sitjar, creadors de la saga Memorias de Harleck.\n• Dissabte 21 a les 12h Conta Contes i Taller: La gran fàbrica de les paraules + Taller de paraules boniques.\n• Dissabte 28 a les 12h Mini-club de Joc.\nEtiquetas: Agenda, Café con Autor, Charlas Temáticas, Club de Joc, Club de Lectura, Cuenta Cuentos, Infancia, Infantil, Juvenil, Mes que un Club, News, Talleres


Andreu Gomila: "Només quan estiguem morts entrarem a l'Olimp"\nAndreu Gomila MANOLO GARCÍA\nBarcelonaEncara que molts el coneixen com a periodista –ha treballat a l''Avui' i l'ARA, i és el director de 'Time Out Barcelona' des de fa sis anys– Andreu Gomila (Palma, 1977) sempre carrega dins seu un escriptor de dimensions notables que es manifesta sobretot en vers, en llibres com 'Diari de Buenos Aires' (Moll, 2007), però també en prosa, el 2010 va debutar en la novel·la amb 'El port. No serà res de mi' (Moll, 2010), i posteriorment va publicar, amb Marta Salicrú, un retrat de l''indie' català, 'Put*s himnes generacionals' (Empúries, 2015). 'Continents' explica la història de set personatges que intenten sobreviure en el món actual: n'hi ha que venen droga o que estudien la música 'grunge', n'hi ha que miren cap al futur i altres de perseguits pel passat. Tots ells volten pel món, de Barcelona a Londres, de Buenos Aires a Zuric. També apareix Felanitx, municipi d'on prové la família paterna de l'autor.\nGomila és afable i un punt sorneguer, un gegant que sempre et porta una mica d'avantatge. Pot preveure les preguntes i ofereix respostes imprevisibles. Som a la terrassa de casa seva, situada en un àtic de Gràcia. El pis és ple de llibres. També de joguines. L'escriptor porta una barba considerable. Continua fumant molt, tot i que les pipades que fa als cigarrets són tranquil·les.\nAndreu Gomila, autor de 'Continents' Manolo García\nL'escriptor i periodista Andreu Gomila Manolo García\nEditorial Empúries Literatura catalana


'La Vanguardia' censura afers militars i religiosos · Tribuna.cat\nDijous, 12 de febrer del 2015 | 17:56\nLa Vanguardia, Censura, Afers, Militars, Religiosos\nLes xarxes socials han desemmascarat una altra censura de La Vanguardia. En aquest cas, l'article censurat es de l'escriptor Albert Sánchez Piñol que tracta la proposta del tinent general Ricardo Álvarez-Espejo de crear un museu militar a Barcelona.\nLes xarxes han descobert aquest episodi gràcies a una mala connexió entre l'edició impresa del diari i la seva pàgina web. L'article polèmic està a les xarxes demostrant que els diaris tradicionals ja no controlen el fet informatiu.\nL'explicació de l'afer donada pel director del diari del Grup Godó, Màrius Carol, a RAC1 --també dels Godó-- és contraproduent pel propi director, pel diari i pel grup. Carol qualifica de "salvapàtries" els qui estan a favor de la llibertat d'expressió i en contra de la censura, els acusa de "trencar cames" i els amenaça quan els adverteix que "ja ens trobarem pel camí". Algú va fer veure a Carol de la gravetat d'aquestes declaracions fins al punt que les va fer retirar de l'emissora. ¿Un nou gest censor? Però és inútil. Aquestes declaracions poden ser escoltades als diaris digitals.\nLa versió de Carol no coincideix amb la que Sánchez Piñol dona en una carta lliurada a les xarxes socials. ¿Qui diu la veritat? Sánchez Piñol guanya la batalla de la credibilitat en un afer que ja forma part de la història de La Vanguardia. Sánchez Piñol també explica que li han dit que el seu article es publicarà el diumenge, 15 de febrer, quan tothom ja l'ha llegit. Conclou la carta amb la seva ironia peculiar: "Hi haurà un article que he escrit jo, però que heu publicat vosaltres (les xarxes socials)". Un fet inèdit en la història del periodisme mundial.\nJa fa temps diverses webs de signes ideològics diferents varen donar a conèixer que La Vanguardia va censurar tres posts sobre afers religiosos escrits per Oriol Domingo, periodista especialitzat en aquesta temàtica, a In saecula saeculorum. Aquest blog es va desvincular de La Vanguardia degut a aquest conflicte i s'ha convertit en una web sobirana (Insaeculasaeculorum i també OriolDomingo.cat). Els posts censurats consten en aquesta web. Es titulen "Un article èticament indecent de Zarzalejos", "Discrepàncies catalanes amb el portaveu episcopal espanyol" i "El príncep, el poble i Déu".


Residence Unterthurner Scena Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nScena Hotels apartament\nVeure tots els 108 allotjaments a Scena.\nVia Vorland 8 - Vorlandweg 8, Scena, Scena, Itàlia, 39017 - Veure al mapa\nMés informació sobre Residence Unterthurner\nAl visitar Schenna, vosté es sentirà com a casa a Residence Unterthurner, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Schenna. Transport hotel/aeroport, habitació familiar, ascensor, servei de llançadora són només algunes de les comoditats que fan que Residence Unterthurner sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb piscina privada, calefacció, balcó/terrassa, despertador, telèfon a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, ping pong, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Residence Unterthurner no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (16)Parelles (9)Viatgers en solitari (1)Famílies amb infants petits (2)Famílies amb infants grans (1)Grups (4)