Fluoresceïna - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nfluorocrom i contrast agent (en)\nLa fluoresceïna és una molècula orgànica fluorescent (fluoròfor) utilitzada habitualment en microscòpia, en un tipus de làser de colorant com a medi actiu i en serologia i medicina forense per detectar taques de sang. La fluoresceïna té un màxim d'aborció de llum a la longitud d'ona de 490 nm i un màxim d'emissió a 514 nm (en aigua).\nFluoresceïna en aigua, il·luminada amb llum ultraviolada.\nLa seva sal sòdica s'anomena uranina; és un sòlid cristal·lí, groc, soluble en alcohol i aigua. És emprada per a tenyir de groc la llana i la seda.\n↑ «uranina». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Fluoresceïna\n«fluoresceïna». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nCAS · InChIKey · PubChem · AEPQ · ChEBI · KEGG · ChemSpider · ChEMBL · UNII · ZVG · DrugBank · Infocard ECHA · HMDB · DSSTOX · RxNorm CUI · NDF-RT · i NDF-RT · UMLS CUI · Beilstein: 94324 · MeSH · Gmelin: 248626 · ATC · CIIC: 45350\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fluoresceïna&oldid=24010857»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 jul 2020 a les 03:31.


Què és la regressió del son en nadons?\nAconseguir que un nadó tingui uns patrons de son regulars mai no és una tasca fàcil, i un dels desafiaments a què els pares poden haver d'enfrontar-se és a les anomenades regressions del son. Anomenem regressió del son a aquesta situació que es produeix quan, de forma sobtada, un nadó que es quedava adormit amb facilitat deixa de fer-ho o perd el ritme de son amb què ja comptava i que era adequat per a la seva edat.\nSenyals d'això poden ser que es desperti més vegades durant la nit, que ja no dormi les migdiades que es prenia abans, que trigui més del normal a dormir o que protesti i plori a l'hora d'haver de fer-ho.\nAquestes regressions es poden donar més d'una vegada i en diferents moments durant els dos primers anys de vida, i solen durar entre dues i sis setmanes. Es tracta d'una cosa temporal, per això després d'aquest temps, el seu patró de son tornarà a la normalitat.\nLes etapes més comunes en què es produeixen tenen una raó de ser. Coincideixen amb les conegudes com a fites del desenvolupament , moments en què el nadó comença a practicar noves habilitats que li produeixen excitació i en què centra tota la seva atenció: gatejar, seure, posar-se dret, parlar… Per això podem afirmar que aquests progressos en el desenvolupament es tradueixen en alteracions del son.\nLes edats més comunes en què sol produir-se una regressió del son són les següents:\nAls 4 mesos, quan els nadons adquireixen el ritme circadià i el seu cicle biològic de son canvia.\nDurant els primers 8 o 9 mesos sol ser la regressió més llarga i pronunciada, ja que apareix l'angoixa de separació de la seva mare. A més, surten les primeres dents, comencen a dir les primeres paraules ia gatejar.\nEl primer any, és quan comencen a reduir les migdiades.\nAls 18 mesos, moment en què es tornen una mica més independents i curiosos.\nÉs important esmentar que no tots els nens les passen, ni les han de viure totes o amb la mateixa intensitat; però que és una cosa natural que molts experimenten i que no condicionarà el futur cicle de son dels nostres més petits.


Rescatar els llibres que s'apaguen\nSIMONA SKRABEC 09/03/2013 00:00\n260x366 Rescatar els llibres que s'apaguen / CRISTINA CALDERER Rescatar els llibres que s'apaguen / CRISTINA CALDERER\nEl 1991, al Retrat de n'Arnau Pons , Blai Bonet descriu l'autor del poemari Intromissió com un "ésser rèptil i bizantí de vint anys". Segons Bonet, aquest "jovenel·lo" es deixava atrapar per la bellesa de "les magres acàcies altes que verdegen" al límit dels deserts africans. Entre els poemes primerencs de l'autor nascut a Felanitx l'any 1965 podem trobar també la descripció de Mallorca com una vall negra tancada en un estoig. Però en l'obscuritat de la nit, Pons percep el perfum de taronger que provoca que "es baden els narius / per copsar l'invisible".\nLa recerca d'un sentit que no es veu a primera vista l'ha acompanyat des d'aleshores. Aquesta capacitat de deixar-se seduir per una aroma, per una intuïció intangible, l'ha fet entrar, però, en espais gens agradables, durs, extremadament difícils d'assumir. I no obstant això, més de vint anys després, encara són vàlides les dues constatacions que va fer Blai Bonet davant el primer llibre seu: que Arnau Pons és un poeta perquè "té la necessitat d'encetar la creació d'una cosa" i que per a ell tota poesia és "l'aixopluc humà". Escriure des de la intenció humanista significa que el passatge no és un erm inhòspit, sinó un lloc que fa pensar en els homes que l'habiten i l'han construït. Perquè "sense el fuster, el calafat, el ferrer, l'esparter del cordam, el mar és cruel...", acaba Bonet.\nTothom que hagi llegit els assaigs, poemes o traduccions d'Arnau Pons sap que aquest poeta i pensador no s'ha quedat pas palplantat a la riba per observar com passen els vaixells. Immediatament després d' Intromissió comença per a ell un descens abrupte, un camí òrfic cap a l'infern en sentit més estricte: el poeta vol entendre, obsessivament i sense concessions, la nit, la foscor i dir les coses no dites, les que han estat bandejades rere una cortina inviolable de silencis i prohibicions. El testimoni d'aquesta lluita per esmolar la percepció són dos volums, A desclòs (Negranit, 1996) i Desertar (Negranit, 1997), el primer introbable, el segon feliçment recuperat per l'editorial Lleonard Muntaner el 2010.\nL'escriptura de Pons es nega a ser simple testimoni de l'experiència, sinó que ben bé des dels inicis el poeta es veu part d'un llegat entès com un espai sense fronteres ni lingüístiques ni de temps. En aquest sentit, es fa hereu del missatge de Paul Celan atrapat en una sola paraula alemanya, fadensonnen , la llum enfilada com granets solars al llarg d'un fil teixit a posta -reconstruït, reconquerit a la fosca- que fa possible que un pensament es pugui agafar de nou "al so de la llum".\nAquest vers de Celan possiblement desxifra part del títol del poemari Llum de ganivet , aparegut a la col·lecció Jardins de Samarcanda . El poeta renova l'energia densa d'enfilar-se cap al dia, de ser com el brot tendre de la morera que obre el poemari Cristall d'alè , traduït per ell el 1995. Pons ens presenta una obra de maduresa, és irònic, salpebrat, irreverent, per això el traç, diu, ja no té "tanta bellesa com abans". Segur d'ell mateix, Arnau Pons cita "francesca i paolo" en minúscula perquè confia que tots sabrem reconèixer l'únic destí que va fer plorar el Dant en els cercles de l'infern. "No t'equivoquis / entra amb la clau i simplifica" pot ser llegit com una tendra declaració d'amor, però aquest vers és, alhora, també una invitació per al lector perquè entri en l'escriptura d'un autor difícil, d'un autor que segurament ens porta "unes quantes caigudes d'avantatge". Es tracta, doncs, de vint anys d'una dedicació gairebé exclusiva al món de les lletres. La seva obra es ramifica en branques i es divideix fins als capil·lars finíssims per arribar a ser present arreu, sempre amb la intenció de nodrir el diàleg tens entre l'humà i l'inhumà.\nEls dos Premios Nacionales de traducció viatgen a Catalunya: Jordi Fibla i Arnau Pons


Ens agrada difondre la cuina empordanesa aquí i arreu | Es Portal\nA Es Portal Hotel Gastronòmic ens agrada difondre la cuina empordanesa aquí i arreu. Ja sabeu que som defensors de la cuina local, de la cuina empordanesa i catalana per extensió. Tres exemples propers per a explicar-ho.\nEmpordà Cuina i Salut\nDiumenge vinent, 29 d’abril, serem a la fira Empordà Cuina i Salut a Torroella de Montgrí. Farem un showcooking sobre ‘La cuina de l’arròs de Pals’, a 2/4 de 12, a la plaça Mestre Pere Rigau. Ho fem en el marc de Pals i la cuina de l’arròs, campanya que s’allargarà fins al 13 de maig.\nLa Cuina de l’arròs a turistes danesos\nEstaven interessats en conèixer el pa amb tomàquet però sobretot que els expliquéssim el concepte de Mar i Muntanya que tant fem servir nosaltres en la nostra cuina a Es Portal i que és propi de la cuina empordanesa. El menú que els vam preparar a l’aula gastronòmica de l’Empordà era una proposta amb toc empordanès. Croquetes de calamar i pa de vidre torrat amb tomata i embotits per començar. El plat principal, un Mar i muntanya d’arròs a la cassola amb carxofes, salsitxes i gambes de Palamós. Les postres, recuit de Fonteta i tot acompanyat amb vins de l’Empordà.\nDijous al vespre els vam proposar un tast d’arrossos. D’entrada, Croquetes de cabra de mar, tàrtar de tonyina i Raviolis d’escalivada amb formatge de cabra i anxoves de l’Escala. El segon va consistir en una degustació d’arrossos de l’Estany de Pals. Un arròs negre de l’Empordà, fet amb sèpia, escamarlans, cloïses i musclos, fet amb la varietat bahia. Un arròs Akita Komachi ecològic fet a l’estil Pilaf amb ceps i fetge gras d’ànec a la planxa. I un Mar i muntanya Arròs bomba amb sèpia, salsitxes de sal i pebre, pop de roca, pèsols i escamarlans.\nDifondre la nostra cuina als Països Baixos\nSi ens heu seguit a través de les xarxes, hem estat uns dies fora cuinant i donant a conèixer la nostra cuina per Bèlgica i Holanda amb el Patronat de Turisme Costa Brava Girona. Concretament hem visitat les ciutats d’Anvers, Rotterdam i Amsterdam.


Sáenz de Santamaría i Méndez de Vigo revolucionen la xarxa amb un vídeo en un karaoke\nLes imatges els mostren intentant cantar l''Azzurro' d'Adriano Celentano i ballant amb copes a la mà en un local de Melilla\nBarcelonaEls usuaris de la xarxa, especialment Twitter, han trobat avui primera matèria per a comentaris hilarants i de tota mena quan ha començat a circular el vídeo de Soraya Sáenz de Santamaría i Íñigo Méndez de Vigo en plena ballaruga en un local de karaoke de Melilla.\nL'exvicepresidenta de Mariano Rajoy i l'exministre de Cultura i Educació havien visitat la ciutat africana en un acte de la campanya de Sáenz de Santamaría per a la nova presidència del PP, que l'expresident del govern espanyol ha decidit deixar vacant en ser desallotjat de la Moncloa per la moció de censura de Pedro Sánchez. I, per relaxar-se després de la feina, van acudir a aquest local i van acabar cantant a crits, copes en mà, l''Azzurro' d'Adriano Celentano. El diari digital 'El Plural' va difondre el primer vídeo i després s'ha escampat per tota la xarxa.\nA Twitter els comentaris de tot tipus s'amunteguen: hi ha des bromes fins a observacions sarcàstiques, i no hi falten les piulades dels que estan preocupats perquè els líders del PP perden el temps ballant en lloc de dedicar-se a fer les seves polítiques. "El país cau a trossos amb Pedro Sánchez governant per a colpistes, independentistes, podemistes i altres parafernàlies que tingui com a soci, i en el Partit Popular, en lloc de fer una fèrria oposició, s'estan dedicant a altres tasques", arrenca, amb to indignat, la notícia que n'ha fet 'Libertad Digital'.\nD'altres usuaris qualifiquen de "vergonyós" l'espectacle, n'hi ha que opinen que desafinen i d'altres simplement són irònics.\nQuan quedes alliberat d'un càrrec polític passen aquestes coses: Soraya Sáenz de Santamaría i Méndez de Vigo, emogits a un karaoke de Melilla pic.twitter.com/C0DashlcN6\n— Ester Boquera (@EsterBoquera) 26 de junio de 2018\nDe fet, no és la primera vegada que es veu Soraya Sáenz de Santamaría ballant. Tothom recorda el seu pas pel programa 'L'hormiguero', de Pablo Motos. Era l'època en què Miquel Iceta havia obert la veda amb el seu 'Don't stop me now' en l'arrencada de la campanya electoral del 27-S.\nMés recentment, va ser Rajoy qui ho va petar quan va transcendir un vídeo en què se'l veia ballant 'Mi gran noche' de Raphael en un casament a Múrcia.\nPP Iñigo Méndez de Vigo Soraya Sáenz de Santmaría


The Daily Avalanche: La vida és un joc senzill\nGalderich 26 d’octubre de 2010, a les 0:30\nM'ha agradat, el premi és un altre joc!\nLes meves limitacions pròpies d'un home de lletres em permet gaudir d'una explicació com la que has fet i els dibuixos que se'n deriven. Una mica m'ha donat la sensació de quan el professor de física de l'escola em va explicar l'assumpte dels fractals. Es va emocionar tant com tu explicant aquest joc, fascinant!\nAllau 26 d’octubre de 2010, a les 9:04\nPrecisament, Benoit Mandelbrot, que va donar a conèixer els fractals, va morir fa 12 dies.\nSufur 26 d’octubre de 2010, a les 9:12\nSiento una fascinación irresistible por este proceso de las leyes locales: a partir de un conjunto pequeño de reglas sencillas que operan por vecindad y dejando pasar un tiempo suficiente, uno puede obtener cosas maravillosas como el Delta del Ebro, un hormiguero o Ryan Reynolds. ¡Me ha gustado mucho la entrada!\nClidice 26 d’octubre de 2010, a les 9:23\nel planador del joc de la vida és l'emblema dels hackers, la veritat és que em costa d'entendre'n l'explicació i la utilitat, però no puc negar que em fascina veure com evoluciona el joc, m'hi podria passar hores :)\nAnònim 26 d’octubre de 2010, a les 10:13\nM'agrada la reflexió final sobre la possibilitat d'evolució a partir de quatre regles inicials. Fascinant!\nAllau 26 d’octubre de 2010, a les 11:15\nSupongo, Sufur, que estos autómatas celulares son la respuesta matemática a las leyes locales de la biología, pero en ninguna simulación he conseguido crear un Ryan Reynolds. Si te ha gustado, mírate la hormiga de Langton, que es muy graciosa:\nAllau 26 d’octubre de 2010, a les 11:22\nClídice, no ho sabia això del planador i dels "hackers" (en concret és l'estadi que mostro en tercer lloc). Cal dir que es tracta de hackers legals, dels que desenvolupen freeware.\nAllau 26 d’octubre de 2010, a les 11:29\nTirant, és una norma del mètode científic: escollir sempre l’explicació més simple.\nSanti 26 d’octubre de 2010, a les 14:08\nFascinant! I després diràs que ets home de prosa: això és poesia pura.\n(excel·lent l'apunt del Sufur; no em trec els seus mini-rius del cap)\nClidice 26 d’octubre de 2010, a les 14:30\nFa lleig però el vaig posar aquí\nEspai de llibres 26 d’octubre de 2010, a les 15:39\nOff-topic, Allau. No sé si ja t'hauràs adonat d'això, però mira què passa quan un lector despistat escriu malament l'adreça del teu bloc:\nEl dia del Judici Final s'acosta...\nmatilde urbach 26 d’octubre de 2010, a les 16:29\nSí, ja sento les trompetes, Espai! Què bo! Homèric.\nLluís Bosch 26 d’octubre de 2010, a les 19:32\nLa paradoxa és que la vida és un joc senzill, però que de senzill no en té res. Estic segur que si aquests dibuixos se'ls mira un esotèric gins i tot hi trobarà símbols i curiositats (jo ho he provat, però no me n'he sortit).\nLEBLANSKY 26 d’octubre de 2010, a les 20:20\nEspectacular, quin apunt més il·luminador! M'has encés totes les llums, vaig a entrar al pàgina que recomanes, a veure si me'n surto amb l'idioma.\nAllau 26 d’octubre de 2010, a les 20:30\nHome, Santi, tant com poesia... potser per a matemàtics...\nAllau 26 d’octubre de 2010, a les 20:36\nNo, Clídice, no fa lleig. Quan ho vas posar, encara no et coneixia...\nAllau 26 d’octubre de 2010, a les 20:39\nEspai, no ho coneixia perquè tinc el meu bloc a "favorits" ;p però ho trobo molt fort. Potser aprofito la sinergia i em poso també en plan apocalíptic i profètic.\nAllau 26 d’octubre de 2010, a les 20:43\nLluís, la vida pot tenir uns inicis senzills, però no sé perquè acaba sent molt complicada.\nAllau 26 d’octubre de 2010, a les 20:44\nEspero que te'n surtis, Leb, més que entendre-ho és qüestió de jugar amb la interfície.\nBrian 26 d’octubre de 2010, a les 20:58\nM'ho miraré amb una mica més de calma, que ara no tinc temps. Suposo que no t'ha passat per alt, si vas llegir fa poc "Evolución" de Richard Dawkins, que les cèl·lules dels embrions també es regeixen per lleis locals (com les bandades de peixos o de ocells). I, no obstant, sembla inversemblant com aconsegueixen construir un embrió i, d'aquí, un cos!\nAllau 26 d’octubre de 2010, a les 21:12\nNo em va passar per alt, Brian, el principi és similar al d'aquest joc, tot i que aquí qui imposa les regles és perfectament conegut.


Capítol La metodología didáctica y el aprendizaje del espacio geográfico\nAquest capítol està dedicat a la metodologia didàctica en geografia i es fa un èmfasi especial en els temes relacionats amb l’aprenentatge geogràfic. S’aborda la selecció de continguts en geografia i la construcció de conceptes i l’elaboració d’explicacions geogràfiques. També s’hi inclouen activitats i recursos sobre el tema.\nCiències de l'educació, Didàctica general i metodologia general, Didàctica de les ciències i del coneixement del medi, Psicologia de l'educació, Desenvolupament curricular, Didàctica de les ciències socials i humanitats, Ensenyament-Aprenentatge. Estils/processos interns d'ensenyament-aprenentatge., Didàctica de la història, Didàctica de la geografia, Estratègies d'EA/Estratègies internes,


Estaràs presenta a la ciutadania l’aplicació VILACONNECT — Ajuntament d'Estaràs\nEstaràs presenta a la ciutadania l’aplicació VILACONNECT\nEstaràs presenta a la ciutadania l’aplicació VILACONNECT A través de l’aplicació mòbil Vilaconnect es pretén arribar a tots els indrets del municipi per donar visibilitat a les notícies, agenda i informació de l’Ajuntament. https://estaras.ddl.net/actualitat/noticies/estaras-presenta-a-la-ciutadania-l2019aplicacio-vilaconnect https://estaras.ddl.net/actualitat/noticies/estaras-presenta-a-la-ciutadania-l2019aplicacio-vilaconnect/@@download/image/Foto vilaconnect.png\nA través de l’aplicació mòbil Vilaconnect es pretén arribar a tots els indrets del municipi per donar visibilitat a les notícies, agenda i informació de l’Ajuntament.\nAmb l’objectiu de posar solució a algunes de les problemàtiques del consistori com són la poca visibilitat comunicativa i la manca de recursos per fer arribar la informació als veïns i veïnes del municipi, Estaràs presenta una campanya per dinamitzar l’aplicació mòbil “Vilaconnect”, una eina per rebre notificacions al mòbil de les novetats i actualitat de l’Ajuntament.\nLa campanya es tracta d’un vídeo de menys de mig minut de duració per difondre a tots els indrets del municipi i donar a conèixer aquest recurs comunicatiu a la ciutadania amb l’objectiu de que tothom n’acabi fent ús.\nD’aquesta manera Estaràs millora la seva bossa de serveis d’atenció ciutadana, mantenint informats als seus veïns d’una manera ràpida i directa i donant a conèixer els moviments del municipi a la resta de la comarca.\nLa campanya de dinamització de l’aplicació “Vilaconnect” s’ha fet conjuntament entre l’ajuntament i el Consell Comarcal i, respecte l’aplicació en sí, està disponible per dispositius Android i IOS i també permet seguir l’actualitat del Consell Comarcal.


Unión Alcoyana FS cau en l'eixida a la pista de La Vila (3-2) | ARA Multimèdia\nUnión Alcoyana FS cau en l'eixida a la pista de La Vila (3-2)\nJavi Silvestre només disposava de sis efectius\nLes baixes passaren factura a l'Unión Alcoyana FS. El tècnic només contava amb sis efectius per a fer front a aquest partit. Tot i això donaren la cara i competiren fins l'últim sospir, perdent per un ajustat 3-2. El quintet inicial amb el qual van eixir els de Javi Silvestre estava format per Jaco, Gomis, Carmona, Tonelo i Bili.\nLa mala fortuna va aparèixer en el minut cinc. Gomis va marcar en pròpia porta sense voler. No obstant això, poc després el mateix Gomis equilibrava el duel fent l'empat. La Vila anava pujant el ritme i la possessió. Unión Alcoyana FS limitava a defendre en mitja pista per a eixir ràpid després de la recuperació muntant el contraatac. Els de La Marina Baixa es tornaren a posar per davant mitjançant una jugada d'estratègia després del servei d'una falta propera. A huit segons per al descans els vilers es van col·locar 3-1.\nEn la represa els alcoians canviarien la seua defensa. Açò va provocar moltes imprecisions els tres primers minuts. A mesura que avançava el partit els alcoians van aconseguir ajustar-la concedint poques ocasions als vilers. Mentrestant, l'Unión Alcoyana FS va seguir intentant acostar-se en el marcador. Açò va ocórrer en el minut 31. Bili correria tota la banda i li cediria una pilota al segon pal a Carmona. Aquest, amb molta classe, picaria la pilota per damunt del porter entrant la pilota per tota l'esquadra.\nLes ocasions per a tots dos conjunts se succeïen i els d'Alcoi creien en l'empat. Els locals estaven amb cinc faltes però no arribaria la sisena. Javi Silvestre va apostar per un porter jugador però no es pogué aconseguir el gol.


"El Madrid és una bomba de rellotgeria a punt per explotar", les opinions de la premsa esportiva\nOPINIONS PREMSA ESPORTIVA\nLa premsa esportiva se centra aquest dijous en les tensions que ha generat la ratxa de tres partits consecutius sense guanyar del Reial Madrid i analitzen l'estat de la seva estrella, Cristiano\n3 min. Barcelona 12/03/2015 10:37\n651x366 Cristiano Ronaldo/ AFP Cristiano Ronaldo/ AFP\nSanti Nolla a 'Mundo deporivo': "Cristiano s'hauria de relaxar. El portuguès ho té tot, però fa la sensació que no acaba de gaudir res. La seva reacció, sobretot en el primer gol, va ser molt exagerada. Amb la vena del coll, llençant missatges a l'afició. Després, dient-li a Benzema que era un vergonya i acabant per haver de fer cas a Casillas quan li va dir que havia d'anar al mig del camp".\nJosep Maria Artells a 'Mundo Deportivo': "Apareixeran llistes negres, bons i dolents, faran mil interpretacions dels gestos de Cristiano Ronaldo, parlaran els portaveus d'un Florentino enfurismat i a Ancelotti li preparen la quitança per si perd el clàssic".\nJosep Maria Casanovas a 'Sport': "El Madrid és una bomba de rellotgeria a punt per explotar. Es desfà com un castell de cartes. encadena tres partits consecutius sense guanyar, el que provoca que es disparin totes els alarmes. Florentino Pérez és a un pas d'un atac de nervis. Motius no li falten. S'han torçat les coses al Bernabéu i Ancelotti sembla incapaç de recuperar el rumb".\nJoan vehils a 'Sport': Si el Barça derrota al Madrid al Camp Nou serà fantàstic i no hi ha dubte que els barcelonistes gaudiran com bojos. De totes maneres, la festa només pot ser complerta si abans l'equip de Luis Enrique ha derrotat l'Eibar. És normal que tots estiguem més pendents del clàssic que del partit del dissabte, però els jugadors hauran de prendre consciència que els tres punts d'Eibar són tant decisius com els que li disputaran al Madrid".\nNavarro Montoya a 'Marca': "El gran problema del Madrid és futbolístic. A partir de la desintegració de la zona mitja, per lesions, cas Modric o James. Les imprecisions taquen les capacitats úniques de Kroos, vital a l'hora de destruir la primera zona de pressió rival, en curt i aniquilar les esquenes dels defensors rivals, en llarg".\nXavier Bosch a l'Ara': "El nou acord entre la Fundació del Barça i la de Cruyff per arreglar deu patis d’escola ha permès una fotografia de Bartomeu amb el Johan que genera un munt d’espai mediàtic. La conclusió és que, per interès comú, Bartomeu ha aconseguit una foto que li ha d’anar bé de cara a millorar la imatge per a les eleccions del juliol".\nJosé Samano a 'El País': "Pel bo i pel dolent, aquest Reial Madrid quedarà en els arxius com el Madrid de Florentino. Tantes anades i tornades han donat dotze anys de presidència, que és inviable etiquetar aquesta etapa sense la seva predominant figura. Va haver 'Zidans i Pavons', i més d'un Gravessen; 'Del Bosques', 'López Caros' i 'Luxemburgos'; 'Sacchis', 'Floros' i 'Valdanos'... Èxits i fracassos".


El blog d'en Pere Nieto: Esperant el Metro al Carmel (4). I els tècnics?\nEsperant el Metro al Carmel (4). I els tècnics?\nAcabava el meu darrer article sobre aquest tema dient que jo vaig acabar desconfiant dels tècnics. Vaig tenir la sensació de que existia un gran corporativisme que feia molt difícil aclarir les coses. La immensa majoria de polítics que estàvem al dispositiu no teníem coneixements tècnics. De fet va ser aquells dies que vaig aprendre un concepte com el “micropilotatge”. Per tant una gran part de la informació que havíem de transmetre a la ciutadania es basava en un col•lectiu del que a vegades he tingut la sensació que tenia molt clar que era millor diluir responsabilitats. Sé que és dura aquesta acusació, però no vaig tenir clar que tots els tècnics es posessin al servei d’aclarir-ho tot, i en aquest cas no era per raons polítiques. Permeteu-me una anècdota però. Un important enginyer estructuralista va fer una assemblea veïnal per calmar a la gent i explicar que el que estaven fent donaria molta estabilitat als edificis. Entre la tensió i les dificultats que tenia de parlar en castellà va acabar dient "estos edificios les van a enterrar a todos ustedes", lògicament es referia a que els edificis seguirien drets quan tota la gent que hi vivia hagués mort, és a dir que durarien molts i molts anys, però en la tensió del moment d'edificis que s'havien ensorrat el seu comentari va aixecar sorpresa, tot i que després ja va aclarir el sentit de la seva frase.\nNo tota la gent que va viure l’esvoranc va patir igual. En un dels extrems posaré el cas anecdòtic d’una noia jove que demanava poder allargar la seva estada com a afectada a un hotel. Aquesta noia vivia amb els pares i ara s’havia traslladat a una habitació d’hotel per a ella sola. A l’hotel les festes de turistes eren constants i ella s’ho passava millor en aquesta situació que havent de tornar a cas. Insisteixo és un cas extrem i anecdòtic. Per a molta gent la situació era ben diferent. No és senzill passar setmanes sense moltes coses que tenim a casa nostra o havent de preparar l’entrepà dels nanos que van al cole dins del lavabo d’una habitació d’hotel. No és fàcil viure amb la incertesa de no saber què acabarà passant amb casa teva. El cas més dur va ser quan es va haver de dir a la gent que ocupava els pisos que s’havien d’enderrocar que no podrien entrar a casa a recollir cap objecte personal pel greu perill que representava. Saber que has perdut casa teva i que no podràs recuperar moltes dels teus objectes personals és extremadament dur. Vaig mirar de ser plenament conscient d’això quan vaig assistir a la reunió en la pròpia regidora Elsa Blasco els hi va comunicar. A vegades hi he pensat després d’haver-ho viscut. Si hagués de sortir de casa urgentment i amb poc temps què agafaria? Si perdés totes les meves pertinences per un accident, què és el que més trobaria a faltar?\nAquelles setmanes de gener i febrer van ser moments molt durs, amb jornades de treball brutals, amb moments de tensió molt durs. Però alhora també vaig aprendre una barbaritat, a gestionar i a mirar les coses des d’un altre punt de vista. Alguns alts càrrecs polítics per exemple van tenir una gran cura d’humilitat, acostumats a la prepotència de pensar que ho tenim tot controlat vam haver d’aprendre a saber gestionar la incertesa. Recordo molt clarament un veí que es va adreçar a un Regidor i li va dir “Vostè no sap què ha passat? Vostè no sap què passarà? Vostè no sap què serà de la meva casa? ... llavors vostè no és un regidor, vostè és un pallasso.” Aquell Regidor intentava fer la seva feina el millor possible, intentava donar informació sobre coses que no coneixia prou, havia d’acceptar públicament les seves mancances. Aquest regidor no era un pallasso, però per una societat acostumada a respostes senzilles i ràpides ho podia semblar. Cinc anys després d’aquell esvoranc sí que m’agradaria fer aquesta constatació de com es va intentar afrontar una crisi amb altres formes de fer, amb valors. No sempre vam saber comunicar-ho.\nEn el meu darrer article sobre l’arribada del Metro al Carmel faré una mica més de resum dels canvis que ha experimentat aquest barri durant cinc anys i espero poder anunciar la data definitiva de l’arribada del Metro al Carmel, no fos cas que esperant, esperant hagués d’escriure més articles sobre el tema. I per cert si algú em vol preguntar alguna cosa sobre tot aquell procés que no ho dubti.\nÉs molt interessant la teva reflexió sobre aquells dies. Quan facis l'últim post faré un contrapost sobre com vaig viure aquella realitat a través dels meus pares que van ser desallotjats. Crec que va ser una lliçó per a tots: per a alguns polítics com a cura d'humiltat (com bé dius) i per a alguns veïns que van viure en primera persona que la política, els agradi o no, existeix i ens afecta a tots.\n24 de juliol de 2010 a les 8:40\n19 de desembre de 2010 a les 17:10


Santi Baró: “Els supervendes fan que molts autors pensem a escriure més per a escoles que per a joves lectors” – Llegir en cas d'incendi\nSanti Baró: “Els supervendes fan que molts autors pensem a escriure més per a escoles que per a joves lectors”\nA 'La lluna de gel', l'autor tracta el tema del tràfic d'éssers humans i l'explotació sexual\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t29/09/2011\nSanti Baró és escriptor de novel·la d’adults (El rei d’Uruk), però sobretot de juvenil i és en aquest espai on està col·leccionant premis tan importants com el Barcanova de narrativa infantil i juvenil o el Gran Angular. És autor de Paisatge sobre tela (Barcanova) i Un contra onze (Cruïlla), entre altres novel·les. A La lluna de gel (Barcanova en català i SM en castellà) tracta el tema del tràfic d’éssers humans i l’explotació sexual. Se centra en l’experiència de la Ileana, una noia moldava que, perseguint el seu somni de ser model, acaba a Barcelona obligada a prostituir-se.\nLa història de la Ileana està basada en fets reals. Com arriba a aquesta història?\nVa ser a través d’un article de diari on llegeixo que una noia de 16 anys s’ha escapat d’un club de carretera on era obligada a exercir la prostitució.\nHa hagut de maquillat molt la història o és molt propera a la realitat?\nBé, hi ha molta part maquillada o millor dit construïda a base de petites anècdotes que jo he anat transformant. La història, però, és ficció 100% tret de la manera de captar a la noia aprofitant-se de la seva innocència, de la pobresa i del seu somni d’aconseguir un futur millor. Les sensacions i emocions de la protagonista també són idèntiques a les de la Ileana real, això era el que més m’interessava mostrar al lector.\nCom va contactar amb la autèntica Ileana?\nVaig anar tibant fils que em van portar a contactar amb la casa d’acollida on ella va anar a parar a Bucarest.\nLa novel·la ensenya a joves i adults que no hem de jutjar les prostitutes estrangeres, ja que moltes no tenen opció. Això no és nou, però per què costa tant que la societat ho entengui?\nSempre s’ha frivolitzat amb les noies del carrer, és una cosa que ve de lluny i que difícilment aconseguirem canviar. La societat veu a les prostitutes com noies que han trobat una sortida fàcil per fer diners, unes fresques, sovint usen una paraula per definir-les que si em permets usaré malgrat el castellanisme, “unes guarres”. Però mai ningú s’atura a pensar que no tenen altra opció. Les unes perquè directament cauen en mans de les màfies que les esclavitzen; d’altres perquè no gaudeixen de més oportunitats a causa d’un munt de connotacions socials i culturals que necessitarien una anàlisi més profunda, però resumint en dues paraules, parlem de la pobresa i la desestructuració familiar.\nI també deixa la sensació de què a la volta de la cantonada podem tenir noies desesperades clamant ajuda, sense que ens adonem… Això angoixa i molt!\nSegur que hi són i el que més angoixa és que no s’hi fa prou per eradicar-ho.\nDigui’m, si us plau, que creu que a Catalunya o a Espanya no tenim gaires casos de tràfic d’éssers humans menors d’edat…\nNo és qüestió de quantitat. Un sol cas, només un, ja és prou per fer-nos esgarrifar. Però el drama, crec jo, no el marca només l’edat, parlem d’esclaus tinguin quinze o vint anys, esclaus en ple segle XXI i això és molt greu.\nÉs difícil parlar en la novel·la juvenil de temes tan durs com el tràfic d’éssers humans?\nParlar-ne no és difícil, el que és difícil és que les editorials del sector les admetin sense censures; en aquest cas he de dir que Barcanova és valenta i molt en aquest tipus d’apostes que apropen la literatura juvenil més al seu món real.\nQuins serien els límits per considerar que un tema és apte per la literatura juvenil? O és més aviat una qüestió d’estil?\nÉs qüestió, sobretot, que el lector juvenil se senti identificat amb els protagonistes. Els nostres joves són joves adults. Per televisió, cinema i internet, els entra tot, per què ha de ser diferent la literatura?\nDoncs tinc entès que La lluna de gel no es tradueix al castellà perquè la consideren massa agosarada pels joves. Això és així o és més aviat que és massa agosarada pels professors d’institut i les editorials necessiten que les seves novel·les juvenils siguin recomanades als centres educatius per treure’n més benefici?\nHahaha! Tu mateix ho has respost. El problema és que els professors reben tantes ofertes per recomanar que lògicament no poden llegir-les totes i es queden únicament amb el “de què va?”. Sincerament, no crec que existeixi un sol professor que després de llegir La lluna de gel no la consideri apte pels seus alumnes si no més aviat tot el contrari.\nFer una novel·la juvenil massa innocent no és tractar de beneits als joves?\nFelicitats! Acaba de posar el dit a la llaga, vet aquí el gran mal de la literatura juvenil recomanada habitualment a les escoles. Repeteixo el referent amb la televisió i el cinema… És imaginable una lectura recomanada a l’escola que sigui per exemple com qualsevol capítol del Física o química? Quants nous lectors que faríem!\nÉs més difícil connectar amb els joves que amb els adults a l’hora d’escriure?\nNo, no ho crec, la clau és arribar al lector tingui l’edat que tingui, amb les històries, gènere i manera d’explicar-les que els agradi. Allò que a mi si que em costa és arribar als primers lectors, vet aquí perquè només he publicat una sola novel·la infantil al llarg de la meva carrera El noi que tenia mil anys.\nCom a autor de novel·la juvenil, com li afecta l’èxit de Stephenie Meyer o Federico Moccia, per citar-ne un parell d’autors? Fa que les vendes es desviïn massa cap als supervendes estrangers i s’oblidi el que es fa aquí o, més aviat, obren una finestra cap a la nostra literatura juvenil?\nQue existeixin fenòmens editorials per a joves, fa que es formin nous lectors, això és bo, molt bo. D’altra banda la presència mediàtica d’aquests títols a les llibreries enterra a l’oblit tot el que arriba d’aquí i ens obliga a escriure pensant més en les escoles i no tant en els lectors. Per a què escriure una obra que saps d’antuvi que cap editorial juvenil et comprarà si no la pot vendre a les escoles?\nCaram, quin diagnòstic fa de la literatura infantil i juvenil.\nSí, tot i que a Catalunya es produeix una fabulosa literatura infantil i juvenil, tenim autèntics cracks, cregui’m, a l’alçada del millor dels que copsen les prestatgeries a les llibreries fins fer-nos-en fora… Jordi Sierra, Care Santos, Carles Sala i tants d’altres que ara, segur, em deixo…\nCreu que si la seva novel·la l’hagués publicat com a novel·la d’adult, hagués tingut més ressò?\nBé, això és un meló tancat, no se sap mai… Ara bé, li ho diré d’una altra manera, si la novel·la l’escriu una persona vinculada a qualsevol mitjà de comunicació capdavanter llavors si que ves a saber on hauria arribat. La difusió és clau en el ressò de les obres.\nVostè ha guanyat diversos premis de narrativa infantil i juvenil, però sembla que els guardons d’adults es resisteixen. Això és cosa seva o cosa dels altres?\nCosa meva segur, ja vaig fer finalista del Ramon Llull el 2008, va guanyar aquella edició la Najat El Hachmi. Si el meu estil fora diferent ja hauria seduït a la dotzena de persones que formen la majoria dels jurats dels premis més importants que es convoquen a Catalunya. Sempre són els mateixos. El meu estil literari és molt visual, molt directe, sense enfarfegaments i això no sol agradar a la dotzena de persones que acabo d’esmentar que premien textos diguem-ne més treballats literàriament que emocionalment i les meves obres són precisament això, emocions.\nVostè escriu gèneres i literatures ben diverses. Cap a on va la propera aventura?\nUi, això no ho puc desvetllar, li diré si de cas que la propera aventura és un somni compartit per molts catalans…\nLluitar per un somni en temps de guerra\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t- Set 13, 2011\nDomoslawski, per què no li va preguntar tot això a Kapuscinski?\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t- Oct 7, 2011


«No tinc referents de fantasmes. Tampoc a la família»\nJoan Pera: Actor\nJoan Pera, en un moment de l'obra d'El fantasma de Canterville.\nJoan Pera protagonitza la comèdia ‘El Fantasma de Canterville’ d’Oscar Wilde, que es representa aquesta nit al Teatre Tarragona\nActualitzada 19/10/2018 a les 10:38\nJoan Pera explica, entre rialles, que quan es va assabentar que l’havien escollit per interpretar El Fantasma de Canterville va pensar que estava al final de la seva carrera artística. La seva trajectòria, com reconeix, és «molt llarga i molt exitosa. Ara fins i tot sé interpretar un fantasma!», exclama l’actor en conversa telefònica amb aquest diari. Amb 70 anys, l’actor mataroní interpreta als escenaris l’enèrgic i còmic fantasma que Oscar Wilde va crear el 1887.\n«Era una mica estrany fer un personatge així. No tinc referents de fantasmes, tampoc a la família», comenta un Pera sorneguer. El veterà intèrpret destaca, precisament, el to humorístic d’una obra que narra la convivència entre una rica família nord-americana, que compra el castell de Canterville, a la campanya de l’Anglaterra victoriana, i l’espectre de Sir Simon Canterville, responsable de l’assassinat, 400 anys enrere, de la seva dona Lady Eleonore, que interpreta l’actriu Betsy Túrnez. «És un humor molt Oscar Wilde; irònic, incisiu que es barreja amb un humor més senzillet. Hi una gran paleta d’humor a l’obra», explica Pera.\nDurant la peça, el fantasma intenta, sense èxit, atemorir la rica família, encapçalada pel prepotent i vulgar empresari Hiram S. Otis. Conegut pels personatges de Polònia com el seu popular Tomàs Molina, entre altres papers, Olivares s’enfronta per primer cop a un paper teatral destacat. «Es un professional com la copa d’un pi», assegura Pera, que també llança floretes a Pep Sais, que encarna Lord Canterville i també a la criada Marigold Ummey. «Ens coneixem des que érem jovenets. Fem un duo espectacular que segur que tornarem a veure», assegura.\nDesprés del seu pas per Barcelona i altres teatres de la província, el Teatre Tarragona acull avui l’única representació de l’obra a les 21 h. Pera explica que s’ha divertit especialment amb un paper, assegura, «shakesperià». «Hi ha moments hilarants, divertits que em recorden a les interpretacions que feia de nano a l’institut. El fantasma té una història d’amor amagada i quan surt, amb certa melancolia, et dóna la possibilitat de fer un gran teatre».\nAlumne de luxe del mag Lari\nEl Mag Lari (Josep Maria Lari) es va convertir durant un mes en el mestre de Pera, que a l’escenari porta a terme algun truc de màgia. «Vam riure molt. Jo volia fer trucs de màgia assajant un mes i ell em deia que per fer un truc assaja entre 1.000 i 2.000 cops». Lari va assistir a l’estrena en una funció, diu Pera, que el truc va sortir pitjor. «Això també li passa al Woody Allen», explica el mateix doblador del cineasta nord- americà.\nEl Fantasma de Canterville, és una obra de la companyia Focus. Josep Mestres dirigeix un dels contes més coneguts de Wilde, que adapta l’autor Joan Yago. Una de les dificultats d’aquest paper, apunta Pera, ha estat «apropar un text que té 400 anys a la gent. És un llenguatge molt literari».\nL’enlluernadora Elisabeth Casanovas interpreta a Virginia Otis, una atractiva noia d’ulls blaus, jove i esvelta. «És tan maca que te l’emportaries a casa. Tothom se l’emportaria», diu Pera. Completa el repartiment Òscar Castellbí que a l’escenari és Cecil Willians Canterville.\nEl fantasma de Canterville, inaugura aquest divendres la nova Col·lecció Teatres Tarragona, que posarà, a la disposició del públic, els textos teatrals en uns llibrets editats amb Arola Editors i Repsol. Aquests llibrets es podran adquirir el mateix dia de la funció al Teatre Tarragona per 5 euros.\nComenta el contingut : «No tinc referents de fantasmes. Tampoc a la família»


Excel·lent balanç dels equips de nacional a les segones fases de la lliga - Més de 25 anys de tennis taula i ping pong a Olot\nAl final del cap de setmana, tres victòries i una derrota, aquesta davant els locals del Irún Leka Enea, sitúen els olotins segons a la classificació provisional, amb 7 victòries i 3 derrotes, tot esperant la segona concentració que es jugarà aquest cap de setmana a Calella. De vuit equips que estan disputant la fase, quatre perderan la categoria, el que fa que cada partit i cada victòria sigui molt important.\nEl dissabte es varen jugar dos partit, davant el Lankide-Gazteiz i el CN Pamplona, i es van resoldre favorablement, aconseguint afrontar la jornada de diumenge, amb bona part dels deures fets. Però l’Olot es va mostrar insaciable i en el primer partit es va desfer del Univ.Deusto-Artxandako, equip que comptava a les seves files amb un jugador nigerià. Ja en el darrer enfrontament davant el rival més fort i que jugava a casa, els olotins van aconseguir anar al doble, on van perdre per un ajustat 15-13 en el cinquè set, després de desaprofitar tres pilotes de partit. Els resultats i alineacions van ser:\nCTT Olot, 5 – Lankide-Gazteiz, 1: Aniol Sellas (1), Esteve Homs (2) i Jordi Tor (2)\nCTT Olot, 6 – CN Pamplona, 0 : Aniol Sellas (2), Esteve Homs (2) i Jordi Tor (2)\nCTT Olot, 4 – Univ.Deusto-Artxandako, 2 : Dani Pons (1), Esteve Homs (1) i Jordi Tor (2)\nCTT Olot, 3 – Irún Leka Enea, 4 : Aniol Sellas (2), Dani Pons, Jordi Tor (1) i Esteve Homs.\nDOS VICTÒRIES I DOS DERROTES DELS DE PRIMERA NACIONAL\nL’equip de Primera que afronta la fase amb els deures fets i sense aspiracions de pujar a Divisió d’Honor, es va desplaçar a Calella, on s’enfrontaven vuit equips catalans.\nEn la jornada del dissabte, els olotins aconseguiren una victòria davant el CTT Calella i una derrota davant el TT Vic. A la del diumenge, es va aconseguir el mateix balanç, en aquesta ocasió primer derrota davant el CAI Saragossa i victòria davant els Falcons de Sabadell. Val a dir que el més comentat al llarg de la fase, era la conveniència de pujar de categoria, on les despeses es multipliquen, i bona part dels participants, d’aconseguir-ho hi renunciarien.\nEls resultats i alineacions van ser:\nCTT Olot, 5 – CTT Calella, 1 : Oscar Gallego (2), Jordi Terricabras (2) i Josep M.Gomez (1)\nCTT Olot, 1 – TT Vic, 5 : Jordi Terricabras, Josep M.Gomez (1) i Marc Costa.\nCTT Olot, 1 – CAI Saragossa, 5 : Oscar Gallego (1), Jordi Terricabras i Josep M.Gomez\nCTT Olot, 4 – Falcons, 2 : Oscar Gallego (1), Josep M.Gomez (1) i Marc Costa (2).\nFINALITZEN LES LLIGUES PROVINCIALS\nEls dos equips sèniors van acabar les lligues i tots dos ho varen fer perdent els seus respectius partits.\nCTT OLOT, 0 – CER L’ESCALA, 6\nResultat contundent davant el líder imbatut de la Lliga. Malgrat el resultat, el partit va ser entretingut i en algún enfrontament es van posar les coses difícils als oponents, especialment Joan Toledo davant David Gonzàlez (2-3). Per l’Olot: Toledo, Colomer i Serratosa.\nTT TRAMUNTANA, 5 – CTT OLOT, 1\nÚltim partit de la fase final i vuité lloc l’aconseguit pels olotins en la seva participació en aquesta categoria. Per l’Olot: Prados (1), Belsa i Lopez.\nLLIGA EDATS ELIT\nNo va poder ser i el TT Tramuntana es proclama campió !!!!\nTT TRAMUNTANA, 4 – CTT OLOT “A”, 2\nEl desenvolupament de la Lliga va voler que en l’últim partit es decidís el títol, en l’enfrontament que es va disputar a Figueres el passat dissabte. Va ser un partit molt disputat i amb molta emoció, i on els nervis estaven a flor de pell. Però els de l’Empordà van saber controlar millor les emocions i es van emportar el partit i el títol. Els olotins no van poder desenvolupar el seu joc atacant característic i això els va mermar. Qui sí que va demostrar la seva habitual lluita, va ser Bernat Ribó, que va ser qui va aconseguir els 2 punts. Per l’Olot: Llop, Serratosa i Ribó (2).\nCTT VILABLAREIX “B”, 4 – CTT OLOT “B”, 3\nEls més menuts, alevins i benjamins, han completat un molt meritori campionat, aconseguint una tercera posició final, tot i haver-se enfrontat davant molts equips amb jugadors de més edat. En aquesta ocasió el partit es va escapar en l’enfrontament de dobles, on els locals van estar més encertats. Per l’Olot: Nogué (1), Puigmal (2) i Borràs.\nCategories Cròniques Etiquetes edats elit, fase d'ascens, fase permanència, preferent, primera estatal, primera provincial, segona estatal Navegació per les entrades\nL’equip de segona nacional campió de la fase de descens


Apunt Menorca Nou concert de Gigi McFarlane a Menorca | Apunt Menorca\nNou concert de Gigi McFarlane a Menorca\nAquest mes podrem tornar a gaudir del poder vocal de la cantant i compositora Gigi McFarlane a Menorca. Serà el proper 25 de maig a Es Claustre.\nVersions de grans temes del soul, el jazz o el funk, algunes cançons pròpies i també espai per a la improvisació. Aquesta és la proposta de la cantant, guitarrista i compositora Gigi McFarlane per al concert que oferirà el proper dia 25 de maig a Es Claustre.\nMcFarlane es una assídua del circuit independent de soul i jazz de Barcelona. En el seu repertori hi ha lloc per grans hits d’atistes com Tracy Chapman, Michael Jackson o Madonna. Canta en diferents formats, ja sigui sola o amb formacions de fins a dotze músics. En aquesta ocasió arriba a Es Claustre a duet, amb la seva gran energia i poder vocal.\nGigi McFarlane i Menorca\nDe mare jamaicana i pare alemany, Gigi McFarlane va néixer a Londres i va passar part de la seva adolescència a Menorca. Ara viu a Barcelona, ciutat on desenvolupa la seva prometedora carrera musical.\nNo s’ho penseu dues vegades i feu-hi una passada. L’energia i l’electricitat de Gigi McFarlane es converteixen, dalt de l’escenari, en magnetisme pur.\nPer estar al dia de la programació de concerts a Menorca, entreu a la secció Música de l’Apunt. També podeu informar-vos de les properes activitats a Es Claustre, fent clic aquí, o bé entrant a la seva web: www.esclaustre.com\nEs Claustre Gigi McFarlane


Escola de Danses de Xàtiva - Dansà al carre Puig\nELS ACTES PEL 35 ANIVERSARI DE L’ESCOLA DE DANSES NO S’ATUREN\nCom no podia ser d’altra manera, el mes de novembre també va estar adornat amb un acte en commemoració dels 35 anys d’Escola, i una vegada més el carrer va ser el protagonista.\nEl passat diumenge, dia 17, va tindre lloc, una dansà al tradicional barri de Sant Pere, al carrer Puig, amb una assistència massiva per part dels membres de l'Escola de Danses, al voltant de 100 persones, mes que menys, varen participar de la dansa i a continuació una estona de festa i sarau a la mateixa plaça Sant Pere.\nL’Escola de Danses de Xàtiva, a més dels actes ja tradicionals, ha posat, aquest any, gran interés per celebrar, actes especials als carrers de Xàtiva en diverses ocasions i en diferents barris: les folies al carrer Sant Francesc i Botigues, el recorregut dansat per les falles, l’aplec de danses al jardí de la Pau, la dansà al carrer Blanc, Arrelats amb els seus concerts a la plaça Sant Francesc....i, ara al carrer Puig.\nEls espectadors que acudiren i veïns del carrer, varen gaudir d'una dansa de manera natural i sense grans protocols, tant els que sabien ballar com els que no, pogueren participar i gaudir d’un dia de celebració en un estret i bonic carrer de la Xàtiva de sempre on la dolçaina, el tabal i les postisses ressonaren d’una manera especial.\nL'Escola ho celebra amb les falles\nFolies al carrer Sant Francesc\nDansà al carre Puig


Preguntes freqüents sobre ceràmica de precisió - ZHONGHUI INTELLIGENT MANUFACTURING (JINAN) GROUP CO., LTD\nPreguntes freqüents sobre ceràmica de precisió\nNecessitar ajuda?Assegureu-vos de visitar els nostres fòrums d'assistència per obtenir respostes a les vostres preguntes!\nPot ZhongHui fabricar components ceràmics de precisió personalitzats o mesurament de ceràmica de precisió?\nSÍ.Principalment fabriquem components ceràmics d'alta precisió.Tenim molts tipus de material ceràmic avançat: AlO, SiC, SiN... Benvingut a enviar-nos els vostres dibuixos per demanar pressupost.\nPer què triar la mesura de ceràmica de precisió?(Quins són els avantatges dels instruments de mesura de ceràmica de precisió?))\nHi ha moltes eines de mesura de precisió fetes de granit, metall i ceràmica.Posaré un exemple de PLACES MESTRES DE CERÀMICA.\nEls quadrats mestres de ceràmica són absolutament necessaris per mesurar amb precisió la perpendicularitat, la recta i la rectitud dels eixos X, Y i Z de les màquines-eina.Aquests quadres mestres de ceràmica estan fets de materials ceràmics d'òxid d'alumini, una opció lleugera per al granit o l'acer.\nEls quadrats de ceràmica s'utilitzen habitualment per comprovar l'alineació de la màquina, el nivell i l'esquadra de la màquina.Anivellar molins i quadrar una màquina és fonamental tant per mantenir les vostres peces en tolerància com per mantenir un bon acabat de la vostra part.Els quadrats de ceràmica són molt més fàcils de manejar que els quadrats de màquina de granit dins d'una màquina.No es necessita cap grua per moure'ls.\nMesura de ceràmica (regles de ceràmica) Característiques:\nVida útil de calibració ampliada\nFabricats amb materials ceràmics avançats amb una duresa excepcional, aquests quadres mestres de ceràmica són molt més durs que el granit o l'acer.Ara tindreu menys desgast de lliscar repetidament l'instrument dins i fora d'una superfície de la màquina.\nLa ceràmica avançada és totalment no porosa i inert, de manera que no hi ha absorció d'humitat ni corrosió que provoqui inestabilitat dimensional.La variació de dimensions dels instruments ceràmics avançats és mínima, cosa que fa que aquests quadres de ceràmica siguin especialment valuosos per a la fabricació de sòls amb alta humitat i/o temperatures elevades.\nLes mesures són constantment precises amb materials ceràmics avançats perquè l'expansió tèrmica de la ceràmica és molt baixa en comparació amb l'acer o el granit.\nManipulació i aixecament més fàcils\nLa meitat del pes de l'acer i un terç del del granit, una persona pot aixecar i manipular fàcilment la majoria dels instruments de mesura de ceràmica.Lleuger i fàcil de transportar.\nAquestes mesures de ceràmica de precisió es fan per encàrrec, així que si us plau, espereu entre 10 i 12 setmanes per al lliurament.\nEl temps de lliurament pot variar segons el programa de producció.\nPodem comprar només una peça de components ceràmics de precisió?\nSí, per suposat.Una peça està bé.El nostre MOQ és d'una sola peça.\nPer què les CMM de gamma alta utilitzen ceràmica industrial com a biga del cargol i eix Z\n☛Estabilitat a la temperatura: "Coeficient d'expansió tèrmica" El coeficient d'expansió tèrmica del granit i la ceràmica industrial és només aproximadament 1/4 del dels materials d'aliatge d'alumini i 1/2 del de l'acer.\n☛Compatibilitat tèrmica: actualment, l'equip d'aliatge d'alumini (biga i eix principal), el banc de treball està fet principalment de granit;\n☛Estabilitat anti-envelliment: després de formar el material d'aliatge d'alumini, hi ha una gran tensió interna al component,\n☛ Paràmetre "Rigidesa / relació de massa": la ceràmica industrial és 4 vegades la dels materials d'aliatge d'alumini.És a dir: quan la rigidesa és la mateixa, la ceràmica industrial només necessita 1/4 del pes;\n☛ Resistència a la corrosió: els materials no metàl·lics no s'oxiden en absolut, i els materials interiors i exteriors són els mateixos (no xapats), cosa que és fàcil de mantenir.\nÒbviament, en comparació amb la ceràmica industrial, el bon rendiment dinàmic dels equips de material d'aliatge d'alumini s'obté "sacrificant" la rigidesa.\nA més de les raons anteriors, els mètodes de conformació com l'extrusió d'aliatge d'alumini són inferiors als materials no metàl·lics pel que fa a la precisió de conformació.\nLa diferència entre Al2O3 Precision Ceramic i SIC Precision Ceramic\nCeràmica d'alta tecnologia de carbur de silici\nEn el passat, algunes empreses utilitzaven ceràmica d'alúmina per a peces que requereixen estructures mecàniques d'alta precisió.Els nostres enginyers van millorar una vegada més el rendiment de la màquina mitjançant l'ús de components ceràmics avançats i, per primera vegada, van aplicar innovadores ceràmiques de carbur de silici a la màquina de mesura i altres màquines CNC de precisió.Fins ara, les màquines de mesurar la mida o la precisió de peces similars poques vegades utilitzaven aquest material.En comparació amb les ceràmiques estàndard blanques, les ceràmiques de carbur de silici negre mostren una expansió tèrmica aproximadament un 50% menor, una rigidesa un 30% més alta i una reducció de pes del 20%.En comparació amb l'acer, la seva rigidesa s'ha duplicat, mentre que el seu pes s'ha reduït a la meitat.\nBenvingut a contactar amb nosaltres per obtenir més informació.Pots enviar-nos el teu dibuix, t'oferirem solucions precises.Som diferents!\n"No fa molt, algú va proposar utilitzar mètodes matemàtics per compensar completament la invariància mecànica. El nostre mètode és perseguir sense compromisos el límit de la precisió mecànica. Per eliminar l'efecte del retard, continuem explorant tecnologia i utilitzant ordinadors només com a ajuda. és l'últim recurs que fem servir.\nEstem convençuts que l'ús d'aquest concepte pot garantir que obtinguem la màxima precisió i la repetibilitat més ideal.\nPreparat per començar?Poseu-vos en contacte amb nosaltres avui per obtenir un pressupost gratuït!\nRegla quadrada de granit de precisió, Roda de desplaçament horitzontal, Cub de granit de precisió, Placa de mesura de granit, Granit de precisió, Junta universal d'acer inoxidable,


4.2.5. Per què necessitem algorismes de compressió? – Producció i publicació digital\nEls diferents formats d’imatge que descriurem en l’apartat següent són el resultat d’utilitzar diverses tècniques i estils de compressió de fitxers. Aquestes tècniques i estils busquen millorar la velocitat amb què una imatge apareixerà en la nostra pantalla i l’espai que ocuparà en un disc dur.\nUn fitxer no comprimit és aquell al qual no s’ha aplicat cap tipus de reducció de mida i els bytes que el componen són els mateixos que componien la imatge original.\nAquesta manera d’emmagatzemar informació es descriu de vegades com raw (crua), perquè les dades originals no han sofert cap tipus de «cocció» que les transformi.\nEn principi l’ideal seria no modificar gens les dades. Un text, com un poema o un programa d’ordinador, es tendeix a emmagatzemar de manera no comprimida, ja que la pèrdua d’una sola paraula podria donar una incomprensió del poema o un error en l’execució del programa. A part d’això, ocupen tan poc espai que tampoc no tindria molt sentit comprimir-los.\nNo obstant això, com acabem de dir, moltes vegades ens interessa, per qüestions d’emmagatzematge i/o velocitat, disposar de fitxers amb una grandària més petita. A l’hora de localitzar l’avatar d’un amic nostre en un canal de continguts de Twitter o veure un vídeo del nostre grup favorit en el mòbil, ens podem acontentar amb una versió aproximada encara que perdem matisos. D’aquí la importància dels mecanismes de compressió.


Eix de les Matemàtiques | Institut Escola Sant Esteve\nBloc 2n, Eix de les Matemàtiques 0\nHi ha res més gran que una balena blava?\nAquest curs, com ja sabeu, ens hem convertit en uns grans experts en balenes blaves i, investigant sobre aquests animals, hem treballat moltes mates.\nTot va començar quan vam llegir a la classe el conte Hi ha res més gran que una balena blava? Al conte explicava que la balena blava fa uns 30 metres de llargada aproximadament. Llavors ens va sorgir una pregunta: Hi cabria una balena blava a la classe? Vam pensar les opcions que teníem per mesurar-la i ens vam posar mans a l’obra. Amb la cinta mètrica vam mesurar la llargada, l’alçada i l’amplada de la classe i vam poder comprovar que no ens hi cabia. Així que vam decidir comprovar si cabria al pati. El vam mesurar de diferents maneres: amb el nostre cos, amb la cinta mètrica, amb els plànols i fins i tot amb un mesurador làser! Vam fer molts càlculs, vam treballar amb números força grans i vam poder comprovar que ens hi cabia una balena blava al pati. A la pista ens hi cabia una i a la resta de pati, dues balenes adultes més i una cria.\nAl conte també s’explicava que les balenes blaves pesen 150 tones. Després d’investigar què eren les tones i quants quilos eren 150 tones, ens va sorgir una segona pregunta: quants nens i nenes necessitem per pesar tant com una balena blava? Els submarins i submarinistes vam pensar que necessitàvem pesar a tots els nens i nenes de la nostra escola. Els exploradors marins, que necessitaríem pesar a tots els nens i nenes de totes les escoles de Castellar: vam fer enquestes, vam escriure cartes… Però sobretot, vam fer una gran feina de càlcul: vam aprendre a fer servir la calculadora, a fer aproximacions i a treballar amb números molt però molt grans!!! Amb tot, ni pesant a tots els nens i nenes de les escoles de Castellar vam tenir prou per pesar tant com una balena blava! 150.000 quilos són molts quilos!!!\nPerò la nostra feina matemàtica no va acabar aquí. Estàvem tan motivats amb les balenes blaves que volíem organitzar un viatge per anar a buscar-les. Era una mica difícil així que vam pensar a organitzar un viatge imaginari i per a organitzar-lo era imprescindible elaborar una guia de viatge. El lloc escollit van ser les illes Açores, ja que era el lloc més a prop de casa nostra on podíem trobar balenes blaves. Vam haver de fer un pressupost de viatge: vam treballar amb euros i sumar moltes quantitats (preu dels bitllets, de l’allotjament…). També vam haver de fer càlculs per a saber quant de menjar i quanta beguda ens calia per passar una setmana fora de casa i tot, multiplicant-ho per 27!!!\nSi us animeu a anar a buscar balenes blaves o voleu saber més sobre aquests animals marins ja sabeu, només heu de consultar el nostre bloc!\nBloc 1r, Eix de les Matemàtiques eix de les matemàtiques 0\nEl Temps: powers del projecte\nPer finalitzar el projecte del temps de 6è, hem realitzat uns powers de cada un dels tipus de rellotges, amb la informació trobada, i la realització i presentació dels mateixos. Esperem que us agradin.\nBloc 6è, Eix de les Matemàtiques, General 0\nHola famílies, aquí teniu el vídeo de les exposicions que van fer els vostres fills i filles. Esperem que pugueu gaudir-ho en família.\nBloc P4, Eix de les Matemàtiques eix de les matemàtiques, infantil 0\nEl dia 10 i 17 d’abril vam poder gaudir d’un taller matemàtic dirigit per la Carme Pablo, assessora pedagògica de la nostra escola i en David Vilalta, actualment coordinador del projecte MAGNET (Fundació Bofill, Departament d’Ensenyament i UAB). Tots dos formadors de mestres i membres del grup de l’ICE de la UAB “La cultura matemàtica de les persones”.\nS’han realitzat dos tallers i s’han resolt dues situacions d’aprenentatge relacionades amb les matemàtiques. Posteriorment s’ha reflexionat sobre la pràctica, l’experimentació i la metodologia del treball per projectes en el moment actual.\nVolem compartir aquesta frase del Jorge Wasgensberg, “Quan ho tenim al cap és una idea, quan ho expliquem es transforma en coneixement” , és un bon resum del que us hem volgut mostrar.\nDia 17 d’abril\nEix de les Matemàtiques, General, Portada eix de les matemàtiques 0\nUs recomanem tota una sèrie de contes que van molt bé per treballar diferents conceptes matemàtics.\nEL SOMIADOR DE NOMBRES\nHI HA RES MÉS GRAN QUE UNA BALENA BLAVA\nHI HA RES MÉS PETIT QUE UNA MUSARANYA\nTAN GRANDE COMO SIETE OSOS, TAN PEQUEÑO COMO UN COLIBRI\nEix de les Matemàtiques eix de les matemàtiques 0\nUs publiquem a continuació els enigmes que proposem cada setmana a l’alumnat de Primària:\nRepresentació frases fetes 3r B\nAquí teniu les fotos dels nostres grans actors i actrius! Van fer una actuació magnífica!\nBloc 3r, Eix de les Matemàtiques eix de les matemàtiques 0\n5è Reunió famílies\n1r d'ESO Reunió famílies\n1r Reunió famílies\n4t Reunió famílies\n4t Taller de compostatge\n6è Reunió famílies\nP5 i 2n Colònies\nP3 Reunió famílies\n3r Reunió famílies\nP4 Reunió famílies\n5è A Projecte Rius\n2n Visita Deixalleria


FeC 2639 | CEP de Menorca\nProfessorat del CEIP Joan Benejam.\nAprofundir en les estratègies de retorn formatiu en el marc de l’avaluació formativa.\nAdaptar les estratègies de retorn formatiu pròpies d’escenaris presencials a escenaris de semipresencialitat i atenció de l’alumnat a distància.\nTransferir aquestes estratègies a la pràctica docent diària.\nMètodes i aplicacions per treballar cooperativament a distància.\nConcepte de retorn formatiu en l’àmbit de l’avaluació formativa.\nEstratègies, efectivitat de les estratègies i variables de qualitat.\nValoració de la qualitat del retorn formatiu.\nDissenys d’instruments de valoració del retorn formatiu. Preparació i avaluació de la transferència.\nS’aplicarà el model de fases de les formacions en centres.\nLes fases de contrast, de pràctica reflexiva i d’avaluació es treballaran cooperativament.\nEs treballaran els continguts necessaris per portar a la pràctica els fonaments teòrics i els nous conexiements i s’elaborarà la documentació adient per avaluar-la.\nSi les circumstàncies ho aconsellen es treballarà a distància presencialment amb el Congregate, el Meet, el Classroom i altres eines que estiguin a disposició dels alumnes.\nDurant la fase de transferència es portarà a terme un procés d’avaluació formativa d’una tasca ABR dissenyada amb les característiques que es determini al llarg de la formació, incidint sobretot en la qualitat del retorn formatiu.\nA les dues últimes sessions s’avaluarà aquest procés.\nSense intervenció externa.\nLes sessions seran presencials a distància i s’utilitzaran les eines gratuïtes de l’entorn Google.\nEstà programada 1 hora no presencial (5%) justificada per fer la preparació de presentacions per fer l’exposició de l’experiència d’aula a la primera sessió d’avaluació de transferència.\nCEIP Joan Benejam.\nDia 14 d’octubre de 2021 de 16 a 18 h\nDia 20 d’octubre de 2021 de 16 a 18 h\nDia 26 d’octubre de 2021 de 16 a 18 h\nDia 4 de novembre de 2021 de 16 a 18 h\nDia 10 de novembre de 2021 de 16 a 18 h\nDia 16 de novembre de 2021 de 16 a 18 h\nDia 25 de novembre de 2021 de 16 a 18 h\nDia 1 de desembre de 2021 de 16 a 18 h\nDia 27 de gener de 2022 de 16 a 18 h\nDia 2 de febrer de 2022 de 16 a 18 h\n1 hora no presencial de preparació de material per a les sessions d’avaluació.\nPodeu fer la inscripció de dia 8 a dia 15 d’octubre de 2021 de la manera següent:\nLa llista d’admesos provisional es publicarà dia 14 d’octubre de 2021. Podreu consultar si heu estat admesos cercant aquesta activitat al Portal del personal, al menú de l’esquerra Formació dels DOCENTS, Sol·licitud cursos seleccionant CEP DE MENORCA. La llista d’espera, si s’escau, es publicarà també a la mateixa pàgina.\nPer tenir una avaluació satisfactòria de l’activitat es valorarà participar activament en les diferents fases de la formació, portar a terme amb correcció les tasques encomanades, fer la transferència i participar activament en el procés d’avaluació de la mateixa.\nPer certificar s’ha d’assistir al 85% de la formació.\nJoan Forcada, assessor de Metodologies d’aprenentage i de les dinàmiques de l’ensenyament del CEP de Menorca (jforcada@cepdemenorca.cat)\nGisèle Cousin Mesquida, mestre del CEIP Joan Benejam.


PROPOSTES QUE PRESENTA EL GRUP MUNICIPAL DE LA CUP PER LA REVISIÓ DEL ROM | Candidatura d'Unitat Popular\nActualment la ciutadania exigeix més participació i transparència en la gestió del dia a dia de la Garriga, per tant considerem que el ROM ha de revisar-se per determinar noves formes de participació ciutadana garantint així una gestió municipal més participativa i transparent.\nÉs per això que el grup municipal de la CUP formula les següents propostes a incorporar al nou ROM:\nNo hi ha d’haver limitació en el nombre de Mocions, Precs i Preguntes (escrites i/o orals) que es presenten al Ple municipal.\nNo hi ha d’haver limitació de temps en les intervencions dels Grups municipals per tractar els diversos temes de l’Ordre del Dia del Ple o per defensar Mocions, Precs, Preguntes orals i/o escrites.\nLes preguntes plantejades per escrit seran presentades al Registre General de la corporació, i hauran de ser contestades per escrit en el termini màxim 10 dies hàbils.\nLes preguntes plantejades oralment es realitzaran al final del Ple municipal (tan per part dels Grups municipals com per part del públic) i, en cas que no siguin contestades al moment, es contestaran per escrit en el termini màxim de 10 dies hàbils.\nPel que fa a les votacions del Ple municipal: afegir una tercera opció a les votacions del ple que sigui “a consulta” de manera que les opcions de votar són “a favor”, “en contra”, “abstenció” i “a consulta”. Així es facilita i és té present en la quotidianitat de les decisions la possibilitat d’obrir un debat al poble, tot i que la consulta no sigui vinculant.\nSi un regidor o regidora es troba en situació de permís de maternitat, permís de paternitat o baixa per malaltia greu (en tots tres casos, degudament certificat), podrá delegar el seu vot al regidor o regidora que consideri del Ple.\nArticle. 26. Mocions i acords en supòsits d’urgència\nDemanem d’eliminar els punts 5 i 6 de l’article 26:\n5. Quan una moció sigui rebutjada pel Ple, no es podrà presentar per part del mateix grup una nova moció sobre el mateix tema durant el termini d’un any.\n6. La votació de mocions serà a la totalitat del seu text, no admetent-se votacions parcials, sense perjudici de la possibilitat de presentar esmenes de caràcter parcial.\nPel que fa a la seva composició, tots els grups polítics municipals tindran dret a formar part de la Comissió Especial de Comptes així com a designar una persona per a què en formi part.\nEls consells locals sectorials i territorials\nLa composició, l’organització i l’àmbit dels consells s’han d’establir en l’acord plenari corresponent, cada Grup municipal podrà determinar quina persona del seu grup en formarà part, independentment de si és càrrec electe o no.\nParticipació Ciutadana. Ple municipal\nEls col·lectius, moviments, plataformes, associacions i/o partits polítics sense representació al Ple, podran intervenir –en una sola intervenció i abans de què ho facin els grups municipals- en temes que els afectin i que formin part de l’ordre del dia del Ple per fixar la seva posició i facilitar-ne el coneixement. En aquest cas, caldrà sol·licitar-ho a la Junta de Portaveus (comissió informativa única) mitjançant escrit indicant qui farà ús de la paraula i per quin punt es sol·licita. La Junta de Portaveus (comissió informativa única) determinarà el temps de les intervencions garantint la participació dels col·lectius esmentats.\nParticipació Ciutadana. Iniciativa Popular\nEl veïnat de la Garriga podrà exercir la iniciativa popular, tot presentant propostes d’acords o actuacions o projectes de reglaments en matèries de la competencia municipal. Aquestes iniciatives han de ser subscrites, com a mínim, pel 10 per 100 del cens electoral.\nParticipació Ciutadana. Processos Participatius\nAfegir un capítol que digui: l’Ajuntament ha de fomentar la participació de la ciutadania, les entitats i els Grups municipals de l’oposició en les decisions rellevants del consistori, i és funció de l’Equip de Govern obrir processos participatius adequats a cada conjuntura i informar amb previsió dels períodes de participació.\nAssemblea Local CUP la Garriga.


L’esperit de Lourdes, a Sant Feliu de Llobregat\nLes relíquies de santa Bernadette són avui a la Catedral de Sant Llorenç\nUnes 300 persones han acollit l’arribada de les relíquies de la santa de Lourdes a la catedral de Sant Feliu de Llobregat, en l’eucaristia celebrada avui cap a les 11h. “Se respira una gran alegria”, deia una de les persones presents, i així ha estat, en veure els rostres dels molts voluntaris i malalts de les delegacions de l’Hospitalitat de Lourdes al Bisbat de Sant Feliu que avui s’hi ha congregat.\nAls peus de la catedral, el bisbe Agustí i els preveres concelebrants i diaques assistents han rebut les relíquies i la imatge de la Mare de Déu de Lourdes, que a continuació han arribat en processó fins l’altar, per iniciar després la santa missa. A l’homilia, el bisbe Agustí ha desitjat que la presència entre nosaltres de les relíquies de la santa de Lourdes sigui profitosa per la presència de l’amor de Déu en el món; per a l’Església, que s’emmiralla en la Mare de Déu; per al carisma que es desencadena a Lourdes; per al món i la humanitat.\nAl final de l’eucaristia, la presidenta de l’Hospitalitat de Lourdes de Barcelona, Sant Feliu i Terrassa ha agraït l’acollida de les relíquies a la Diòcesi de Sant Feliu i s’ha fet lliurament d’una placa commemorativa de l’esdeveniment. A continuació tots els presents han pogut venerar les relíquies i podran fer-ho encara al llarg del dia. A les 18h hi ha previst el res de vespres i una processó amb el rés del sant rosari i a les 20.00h la missa de comiat de les relíquies.


Premis Goldman 2016 a 6 herois ambientals - BARCELONA RADICAL\nPremis Goldman 2016 a 6 herois ambientals\n“Defenso la terra, defenso l’aigua, perquè elles són la vida. No tinc por del poder de les empreses, continuaré lluitant. Dedico aquest premi als companys que van morir a Celendín i a Bambamarca i a tots els que estem en lluita a Cajamarca”. Aquestes paraules de la camperola peruana Máxima Acuña de Chaupe quedaran per sempre en la memòria del mig miler de persones que van assistir aquest any al War Memorial Opera House de San Francisco ( EUA) a l’acte de lliurament dels premis Ambientals Goldman.\nMáxima Acuña és una de les sis persones distingides en la present edició d’uns guardons que des de la seva creació el 1990 no deixen d’acumular mèrits per ser considerats els Nobels del Medi Ambient.\nEl lliurament dels premis Goldman (el 18 d’abril a San Francisco i el 20 d’abril en un acte molt similar a Washington) va ser aquest any especialment emotiu i no només per les paraules de Máxima Acuña, sinó sobretot pel record de Berta Cáceres, una de les persones guardonades en la passada edició. Com s’ha recordat aquests dies, Cáceres va morir el passat 3 de març a casa seva a La Esperanza ( Hondures), abatuda per trets molt possiblement relacionats amb els grups de pressió que proven de convertir en grans embassaments hidroelèctrics les terres de l’ètnia Lenca que ella ha defensat durant dues dècades.\nAmenaces molt semblants posen en perill la vida de Máxima Acuña, que aquesta mateixa setmana ha explicat que, durant el seu viatge als Estats Units, el seu petit habitatge al costat de la Laguna Azul –a uns 4.100 metres sobre el nivell del mar– ha estat tirotejat. Pocs dubten que aquest sigui un nou intent d’atemorir una família que, des de fa anys, s’oposa als plans de la companyia Minera Yanacocha, propietària de la mina d’or més gran de Sud-amèrica. Com també es podia esperar, dimarts passat el gerent general de la minera Yanacocha, Javier Velarde, va negar que la seva empresa tingués res a veure amb la fustigació denunciada per Máxima Acuña.\nEl projecte Conga plantejat per aquesta empresa pretén excavar dues gegantines mines a cel obert a Cajamarca, una de les quals just a la zona de la Laguna Azul. La família Chaupe-Acuña es va negar des del principi a abandonar la seva terra, on viuen del cultiu d’un hort familiar i d’un petit ramat d’ovelles, i s’ha convertit en un símbol de la resistència rural pacífica enfront de les grans empreses, que en el cas de les mines de Cajamarca té el suport del govern del Perú. La Minera Yanacocha manté que els terrenys de Laguna Azul són de la seva propietat i des del 2008 protagonitza un complex procés judicial perquè famílies com la de Máxima Acuña abandonin la zona.\nPer aquesta via, l’agost del 2014, el Jutjat Unipersonal de Celendín va condemnar a dos anys i vuit mesos de presó Máxima Acuña Atalaya, el seu marit, la seva filla i el seu gendre pel delicte d’usurpació de terres. La sentència va ser anul·lada sis mesos després per la Sala Penal d’ Apel·lacions de Cajamarca.\nMáxima Acuña, com l’any passat ho va ser Berta Cáceres, és un exemple dels herois del planeta que reben els premis Goldman des de fa 26 anys. Richard Goldman (fundador d’una gran empresa d’assegurances, mort el 2010) i la seva dona Rhoda Haas Goldman (neboda-néta del fundador de la companyia Levi’s, traspassada el 1996) van dedicar bona part de la seva fortuna a accions filantròpiques relacionades amb la protecció del medi ambient. La Goldman Environmental Foundation, per exemple, ha destinat des del 1990 l’equivalent a 15 milions d’euros en la dotació d’aquests guardons (150.00 dòlars per a cada premiat en els primers anys i en l’actualitat 175.000) i els actes de difusió en paral·lel.\nEls guanyadors dels premis Goldman són seleccionats cada any per un jurat internacional que rep candidatures confidencials d’organitzacions ambientalistes i experts en naturalesa i drets humans d’arreu d el món. Aquests darrers anys, els premis s’atorguen a sis persones de les sis grans regions del planeta; i com passa en la present edició (amb tres dones i tres homes premiats) es té molt en consideració l’equitat de gènere.\nEls principals apartats a què es dediquen els guardonats els últims anys són la protecció de boscos, rius, terres, espècies en perill i vida marina, així com les accions contra la contaminació i els productes tòxics.\nDe les 157 persones premiades, fins ara només una és de nacionalitat espanyola, el professor Pedro Arrojo (Madrid, 1951), distingit el 2003 per la seva feina a favor d’una nova cultura de la gestió de l’aigua “basada en la conservació, el reciclatge i les alternatives informades en els usos agrícoles”, segons recorda la Fundació Goldman.


Tipus de resum de missatge de correu electrònic\nFòrum de notícies.\nA través d'aquest fòrum, les docents de la formació us aniran enviant missatges. És un tauler d'anuncis de les formadores!\nFòrum de les preguntes i les respostes\nDubtes? Problemes? Solucions? Aquest és l'espai per a compartir-les!\nFòrum social - espai de cafeteria\nUn espai per a compartir tot allò que ens interessa. Qualsevol persona és lliure de comunicar, comentar, compartir, etc.\nTema 1 El fòrum de la presentació virtual!!!\nEl fòrum de la presentació virtual!!!\nEn aquest espai, cada una de nosaltres publicarà una breu presentació. Comencem a trencar el gel virtual!\nEi, les docents "virtuals" també es presentaran! ;-)\nTema 2 Fòrum voluntari: recursos per a entitats de dones\nUs proposem publicar aquí informació dels recursos que us sembli que les entitats de dones hem de conèixer.\nEps... les docents també publicaran enllaços interessants! ;-)\nTema 3 Fòrum grupal: comentem les notícies d'aquest mes\nFòrum grupal: comentem les notícies d'aquest mes\nAquest mes, les dones hem estat protagonistes d'un alt número de notícies de tot tipus. Aprofitarem aquest fòrum per tal de comentar-les.\nComptem amb la vostra participació i els vostres comentaris.\n0 Sí Per defecte (Sense resum)\nTema 4 Fòrum grupal: les possibilitats de les TIC i Internet\nEn aquesta activitat realitzarem un debat on cada alumna haurà d'intervenir, com a mínim, una vegada.\nEl debat es centrarà en les possibilitats que les TIC i Internet ofereixen en:\nels diferents àmbits de la vida (personal, professional)\nen les diferents etapes de la vida (persones joves, adultes o...\nTema 5 Fòrum d'avaluació\nUs proposem un fòrum per tal d'avaluar l'experiència formativa. Aquí, hi cap tot: valorar a la formadora, a les companyes, a nosaltres mateixes, als diferents agents involucrats en el projecte, l'espai, el temari... i, sobre tot, l'experiència que hem viscut i les oportunitats que ens ha ofert.


Mostrant articles per etiqueta: presos polítics\nMés d’un centenar de rubinencs s’han concentrat aquesta tarda a les portes de l’Ajuntament per protestar pel que consideren que serà un judici injust als polítics independentistes presos. La manifestació convocada per l’Assemblea Nacional Catalana, es produeix el mateix dia que s’ha fet el trasllat dels nou presos a Madrid, on romandran fins al dia del judici que es preveu que es faci el 12 d’aquest mes.\nEl Centre Excursionista de Rubí ha apadrinat La Mola al ‘Cims per la Llibertat’\nEl 13 d’octubre es portarà a terme la iniciativa Cims per la Llibertat. Una ascensió simultània a 18 cims del país triats pels polítics independentistes presos i exiliats. El Centre Excursionista de Rubí (CER) ja ha anunciat que hi assistirà i ha apadrinat La Mola, el cim escollit per Josep Rull.\nEl vot de qualitat de l’alcaldessa tomba la moció per la llibertat dels presos polítics\nEl Ple de febrer ha rebutjat la moció per la llibertat de les preses i els presos polítics, presentada per Esquerra Republicana de Catalunya (ERC) i el grup municipal de Convergència Democràtica de Catalunya (CDC). La moció ha estat tombada gràcies al vot de qualitat de l’alcaldessa, després d’un empat a 12 vots.\nERC demanarà l’alliberament dels presos polítics al ple de febrer\nERC presentarà una moció al ple d’aquest mes per demanar i exigir l’alliberament dels presos polítics. Els republicans remarquen que Oriol Junqueras, Joaquim Forn, Jordi Cuixart i Jordi Sánchez estan empresonats a causa d’unes acusacions “del tot desproporcionades, falses i que no s’aguanten en un Estat de dret ni a la Unió Europea” i afegeixen que, a més, atempten contra els Drets Humans reconeguts per Europa.


Alumnes dels instituts de Montblanc i l’Espluga de Francolí, a la Conca de Barberà, han estat guardonats amb dos dels XXXIII Premis Baldiri Reixac, en la categoria d’alumnes, dotada amb 700 euros.\nEs tracta, en concret, d’Ester Rosselló, alumna de 2n de batxillerat de l’Institut Martí l’Humà, de Montblanc, pel treball “Mossèn Ramon Muntanyola. Home d’església, home de país” i dels alumnes de 4t d’ESO de l’Institut Joan Amigó, de l’Espluga de Francolí, pel tema “Entrevistem els nostres avis”.\nEl lliurament, diumenge a l’Espluga de Francolí\nLa consellera d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya, Irene Rigau, lliurarà els premis a les escoles i als mestres i professors a les set d’aquesta tarda al palau de Pedralbes de Barcelona. Pel que fa als alumnes guardonats, el president de la Generalitat de Catalunya, Artur Mas, presidirà l’acte de lliurament diumenge vinent, 5 de juny, al Casal de l’Espluga de Francolí (Conca de Barberà).\nEn aquesta XXXIII edició hi ha catorze premis destinats a les escoles, amb una dotació de 3.300 euros cadascun. Pel que fa als mestres i professors, hi ha un premi de 3.000 euros per a una experiència didàctica i la seva aplicació. També s’han concedit dos accèssits de 1.500 euros per a un estudi, assaig o recerca pedagògics. En la modalitat d’alumnes, s’han atorgat setanta premis a treballs escolars, dotats amb 700 euros cadascun, i dos premis més de 2.000 euros cadascun a experiències que fomentin la comunicació en català entre l’alumnat.\nEls Premis Baldiri Reixac estan destinats a l’estímul i el reconeixement de l’escola catalana i de qualitat i són dotats per la Fundació Lluís Carulla amb les aportacions voluntàries dels receptors del llibre-nadala que la Fundació tramet cada any a persones interessades per la cultura catalana. La dotació total de l’edició d’enguany és de 111.200 euros i l’`àmbit d’actuació són els països de parla catalana. L’organització dels premis compta amb la col·laboració tècnica d’Òmnium Cultural.\nEl jurat estava format per Carme Alcoverro, Carles Armengol, Rosa Boixaderas, Alba Espot, Margarida Falgàs, Marcel Fité, Josep Gonzàlez-Agàpito, Isidre Moreso i Irene Seira.


Fundació Nexe - Av�s legal\nPublicat: 17 maig del 2018\n8. ACTUALITZACIÓ D’AQUESTES CONDICIONS\nEn compliment de l’article 10 de la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i Comerç Electrònic (LSSICE), us informem de les dades que identifiquen l’entitat titular del web http://www.fundacionexe.org/\nNom: Fundació Nexe de la CV\nAdreça: C/ Campoamor, 91, Despatx C – 1r pis, 46022 València\nFacebook: Fundació Nexe\nEstà inscrit en el Registre d’Associaciones\n2. ACEPTACIÓ DE LES CONDICIONS D’ÚS\nLes presents condicions d’ús i Avís legal, així com la política de privacitat i la de cookies, regeixen l’accés i ús del web per la vostra part, com a usuari d’aquesta. El fet d’utilitzar el web suposa que has llegit i acceptes aquesta informació legal.\nEl lloc web allotjat amb el nom de domini www.fundacionexe.org constitueix un web associatiu que ofereix informació sobre totes les nostres activitats de formació, comunicació, dinamització o normalització lingüística. En l’apartat Fundació del web, trobareu la informació completa.\nCom a usuaris renuncieu a utilitzar qualsevol recurs o informació continguda en aquest web amb finalitats il·lícites, il·legals o contràries a la bona fe i a l’ordre públic, així com qualsevol mitjà que puga danyar, inutilitzar o impedir l’ús normal dels recursos i informacions continguts en el web, o els sistemes d’informació, documents, arxius i tota classe de continguts emmagatzemats en qualsevol equip informàtic de Fundació Nexe, dels seus membres o de qualsevol altre usuari del web.\nLa Fundació es reserva el dret de deixar de prestar el servei per a retirar els continguts il·legals, sense perjudici de la responsabilitat per danys i perjudicis que pogueren derivar-se. Aquesta suspensió o retirada no donarà dret a cap indemnització.\nEls enllaços que conté aquest web poden conduir-vos a altres webs gestionats per tercers, sobre els que no tenim cap responsabilitat. Per això, la Fundació no respon ni de l’estat ni dels continguts d’aquests webs, ni tampoc implica que els recomane o aprove els seus continguts.\nEn qualsevol cas, l’accés a aquests webs suposa que us sotmeteu a les seues pròpies polítiques legals, sense que existisca responsabilitat per part de la Fundació.\nTots els materials i informació del web de la Fundació estan sotmesos a la normativa vigent sobre propietat intel·lectual i industrial.\nLa Fundació és titular dels drets de propietat industrial i intel·lectual del web, així com dels continguts que alberga.\nPer tant, no es permet l’ús dels continguts del web sense l’autorització expressa i per escrit de la Fundació. Qualsevol ús del web o dels seus continguts ha de tindre una finalitat particular.\nEls elements com logotips o imatges que apareguen en el web aliens a la Fundació pertanyen als seus respectius propietaris, pel que seran aquests els responsables de qualsevol possible disputa que puga sorgir respecte a ells.\nSi teniu algun dubte pel que fa a la propietat de qualsevol dels continguts o serveis que s’ofereixen a través del web, no dubteu a contactar amb nosaltres perquè us ajudem.\nLa Fundació vetlarà, en la mesura dels seus recursos tècnics i humans pel correcte funcionament del web així com perquè el seu contingut siga correcte i veraç.\nAixò no obstant, la Fundació no pot garantir l’absència de virus o altres elements lesius, introduïts per tercers, que pogueren causar danys o alteracions en el sistema informàtic, en els documents electrònics o en els vostres fitxers quan visiteu el web com a usuaris.\nLa Fundació no es fa responsable de:\nLes pèrdues o danys causats en el software i equips informàtics dels usuaris o de tercers per l’incompliment d’aquestes condicions d’ús per la vostra part, com a usuari, o per errors o desconnexions en les xarxes de telecomunicacions que produïsquen la suspensió, cancel·lació o interrupció del servei del web abans o durant la prestació d’aquest.\nLa Fundació us informa que aquestes condicions d’ús, la resta de textos legals i en general, qualsevol element que forma part del disseny i configuració del web, podrà ser modificat, en aquest cas canviarem la data d’actualització que apareix a l’encapçalament de la informació legal.\nAquestes condicions d’ús es regiran i interpretaran conforme a la legislació espanyola i qualsevol disputa relacionada amb el web de la Fundació es tramitarà davant la jurisdicció espanyola.


CELIAVERN ( ESCALADA I VIDA...): BELLAVISTA. Sector Esquerre\nPOSTERIORMENT A LA PUBLICACIÓ D'AQUEST POST se'ns ha demanat que ESBORRESSIM LA INFO REFERENT A BELLAVISTA, degut a PROBLEMES AMB EL PROPIETARI DEL TERRENY I LA MASSIFICACIÓ I MALS COPMPORTAMENTS D'ALGUNS ESCALADORS.\nDes de CELIAVERN us demanem que us comporteu de la manera més respectuosa possible amb l'entorn, amb l'equipament i amb el propietari del terreny.\nEn cas de trobar molts cotxes a l'aparcament podeu escalar a SADERNES. Igualment i degut a la calor comença a fer-se difícil escalar-hi al sol. INFORMEU-VOS sobre l'estat del tema i no abuseu de la zona...en depèn el seu futur.\nHEM ESBORRAT LES RESSENYES i descripcions de les vies,\nQUAN FA FRED Bellavista és una de les millors opcions, i aquest cap de setmana FEIA MOLT DE FRED...\nAutopista, Burn i música. Com que l'Arnau està una mica costipat, la Lila s'enrotlla i es queda a casa amb ell. Surto sol, cap a Llagostera, a buscar el Pablo, un col.lega Txec que vaig conèixer fent Psicobloc i que em va ensenyar Bellavista per primer cop.\nBon rotllo, més música i cap a Tortellà i Sales de LLierca...en poca estona som al Pàrquing...estem a 5º, durant tot el viatge fins i tot hem passat perllocs a -2ºc.\nLa paret és al sol, GUAPISSIM, podem escalar amb samarreta i fins i tot sense, pantaló curt i bones vibracions amb una colla de locals amb els quals fem la xerradeta i ens expliquen les vies qeu no tenim fetes...\nEscalfem en un 6b i un 7a guapo de xorerra.\nPasso de la canya i intento a vista un 7c...arribo a un sostre que intento, passo...i caic a la darerra xapa...merda..anava obert. Encadeno a la segona, junt a un 7b a flash, que repeteixo per fer pila.\nEl sol se'n va aviat, riem amb una colla de la comarca i anem cap a casa.\nEl diumenge el passem al Taulí, l'Arnau té els pulmons amb mocs i no és qüestió que la cosa evolucioni..com que sempre riu no ens n'adonavem que la cosa era seria...\nJa he fet gairebé totes les vies del sector esquerre, la veritat es que el grau és "curiós" no sembla dur però em costa de decotar les vies. En qualsevol cas varia un plus o lletra menys, potser, respecte a llocs com Siurana. L'escalada és molt guapa sobre regletes, tacs, algun forat i degotalls puntuals. Desplom continu que tot i no presentar passos molt a bloc, va mellant la pila. les parts superiors ( grises) poden presentar algun moviment més a bloc que fa fallar anant a vista.\nHI HA PROBLEMES amb el propietari del terreny, ANEM AMB COMPTE, no fem escàndol, respectem la zona i l'entorn, i si el pàrquing està plè...cap a un altre lloc. D'això en depèn el futur del sector.\nBones escalades bous!\nPublicado por TRanki en 10:16 p. m.\nEtiquetas: BELLAVISTA. ressenya\nEspero que la zona de Bellavista segueixi en peus molts i molts anys. Si entre tots respectem l'entorn i les "normes" o "acords" amb el propietari no hi hauria d'haver problema.\nSiguem respectuosos! A tibarrrrrrrrr!!!!!\nPD: no em falta ni res per poder fer algo en aquesta part de la paret ;)\nIepa PGB, les vies són MOLT bones...mai diguis mai..que el 7a de xorreres ( la via 2) és de un cantoq ue espanta....precisament les vies de la part dreta són les de roca gris amb canto més nyicris!\nA veuer si es conserva la zona..també sembla que hi ha vies a la cova de baix...\nIeppa!!! el diumenge vaig estar apunt d'anar-hi.. al final em vaig inclinar per l'estartit.\nAixo de la linia d'espits de V que no porta enlloc.. te gràcia jeje mmm al 7a (via num2) em vaig menjar els mocs, a la 11 encara vam treure la majoria de passos.\nAra mola que tindre la ressenya de la zona dels que estan forts per si algun dia m'uneixo al club !!! Per cert, el dia que em vaig passejar per la cova de baix estava tot desequipat per temes de nidificació...\nT'he mencionat però no t'he linkat directament. No vull amagar cap info, però que la penya s'ho curri i busqui el teu blog, sinó el tema s'escampa molt i no és qüestió que es massifiqui...darreramenty he dut alguns cursets i la penya els has d'exlicar on és Montserrat ( increïble...).\nLa via 11 per mi és mé stxunga-putilla ( els passos), mentre que la 2 té un bloquet a sota ( monodit i lateral), i feta la trave a les xorreres són 15 mts de plaer continu sobre cantako...\nSiaw bou a veure is ens veiem algun dia!\nDoncs jo m'hauré de quedra a la zona del Peter... je, je!!\nEi, espero que això de l'Arnau no sigui res...en Fèlix va estar des dels 2 mesos amb bronquitis contínues... i la solució va ser l'homeopatia!! I ara és el nen més fort de tots... je, je...parlant de salut, vul dir. Total, que ara ni antibiòtics ni Dalsy's ni res de res!! El primer any és dur, eh!! Ànims!!\nOstres... doncs el proxim dia li tornare a fer un pegue a veure que tal la 11 aquesta.\nLo de linkar em sembla be, a mi em van fer un comentari al post de ressenyes indicant que ara hi anava més gent del normal i no els hi molava el rollo. I això que no explico com s'hi arriba...\nTu raquel.. al dels lolos.. que ultimament encadenes molt !!\nMarcM ha dit...\nSom un grup d'escaladors de Girona que habitualment ens moguem per Sadernes, Bellavista etc i respecte als "temes" de les restriccions per part del propietari, volíem demanar siusplau i amb bon rotllo que s'esborresin les ressenyes.\nLa causa es la següent: No hi ha cap mal en que els escaladors escalin en aquestes pareds, però per culpa de una minoria molt petita que no respecta ni el tema del parking, ni les deixalles al terra, etc, el propietari sembla que vol tencar difinitivament el sector.\nPer això, nossaltres estem intentant pactar amb ell, intentarem netejar el camí de pujada fins la pedrera, perquè allà, sí es pugui aparcar el cotxe i ficar uns rétols per regular el tema que realment, alguns cops, no m'extranya que s'enfadi però com bé dic, per culpa de una minoria molt petita!!!\nSeria una "putada" sobretot per al pobre Ricard, que ja es la segona vegada que equipa el sector de la cova i que estan a punt de desmuntar-li altre cop.\nSi us afegiu a la causa, dons us ho agrairem molt, ja que al cap i a la fi, els perjudicats som tots.\nJuer, ja fa dies d'això però passava ara per aquí per casualitat i volia felicitar-te Bataka, es la forma més educada que he vist a Internet de demanar això que demanes i ben explicat i amb raons i educació, sense mal rotllo ni violència, ni coaccions.\nNo es pot demanar més, tant de bo tothom fos com tu.\nEm trec el barret (si em portés!)\nIRIE K...salut BOW


Reig Jofre invertirà 30 milions fins al 2020 a la planta de Sant Joan Despí\nConstruirà un nou edifici per ampliar la línia d'injectables\nL’actual conseller delegat de Reig Jofre, Ignasi Biosca, serà proposat per continuar dirigint el laboratori després de la fusió. ACN\nBarcelonaLa companyia farmacèutica catalana Reig Jofre invertirà 30 milions d'euros fins a l'any 2020 en l'ampliació de la seva planta de Sant Joan Despí, amb la construcció d'una zona dotada amb tecnologies d'última generació per a la fabricació de vials liofilitzats i vials líquids, segons ha anunciat aquest dilluns la companyia a la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV).\nLa farmacèutica cotitzada catalana posarà en marxa un "ambiciós" pla d'inversions a la planta d'especialització tecnològica en productes injectables estèrils, amb la finalitat d'augmentar les capacitats de producció asèptica i les eficiències productives i adaptar la planta a les tecnologies d'última generació per abordar desenvolupaments més complexos i complir els requisits dels mercats més exigents.\nLa inversió aprovada pel consell d'administració es finançarà mitjançant deute bancari fins a un límit màxim del 80% i un termini mitjà d'amortització de 7 anys, mentre que la resta procediran de recursos propis de la companyia.\nLa inversió inclou l'ampliació de la línia d'injectables d'ús hospitalari, obra civil, instal·lacions i serveis. Es construirà un nou edifici de vials líquids i liofilitzats dins de la planta d'injectables, que comptarà amb una superfície de 2.500 metres quadrats.\nLa inversió planteja la instal·lació inicial d'una línia amb dos liofilitzadors de 55 metres quadrats cadascun, encara que la planta es dimensionarà per a una futura expansió a un tercer liofilitzador de les mateixes dimensions.\nAmb els dos primers equips, s'incrementarà la capacitat productiva fins a arribar als 40 milions de vials, i un cop implementat el tercer liofilitzador, la capacitat total superarà els 50 milions de vials, quan la planta estigui a ple rendiment.\nAmb l'ampliació, Reig Jofré vol fer front a l'augment de la demanda dels seus productes actuals, així com a la dels nous desenvolupaments per a la indústria farmacèutica i biotecnològica, amb molècules complexes i inestables per a les quals cal la liofilització en la producció, i que actualment s'estan desenvolupant al laboratori de recerca i desenvolupament (R+D) de la planta.\nActualment la planta catalana de la companyia està a ple rendiment amb la fabricació de 15 milions de vials anuals enfront dels 3,5 milions que fabricava l'any 2008, un augment que mostra la necessitat de creixement de la capacitat.\nReig Jofre és una farmacèutica catalana d'origen familiar que cotitza a la borsa. Va ser fundada el 1929 i té plantes de producció a Sant Joan Despí, Toledo i Suècia, i presència en 67 països d'arreu del món. La companyia va facturar 168 milions d'euros el 2017.


En una edició plena d’òperes primes, cal que hi sigui la cinta que us oferim avui. Ens toca presentar-vos K-Shop de Dan Pringle. Un retrat de la cara més bruta de la nostra societat i una crítica directa a l’odi i el racisme duta a terme d’una forma magistral.\nAny rere any ens sorprenen nous directors amb pel•lícules com aquesta; directors que mereixen un reconeixement que, malauradament, molts cops no aconsegueixen.\nPel que fa a la pel•lícula… tothom recorda aquell refrany que diu “amb les coses de menjar no es juga”, doncs després de mirar K-Shop, creiem que més d’un dels assistents es pensarà més de dos cops si ha de tornar a entrar a una botiga de kebabs.\nHorrortalk – K-Shop és una pel•lícula de terror amb collons.\nukhorrorscene – K-Shop és divertida i a l’hora increïblement obscura i crec que es deu a la seva versemblança.\nbrutalashell – És un debut notablement impressionant.\nTítol original: K-shop\nRepartiment: Ziad Abaza, Reece Noi, Ewen MacIntosh, Scot Williams, Sean Pogmore, Duncan Meadows\nSalah regenta una botiga de kebabs amb son pare, en un carrer molt transitat on cada nit es reuneixen els joves per beure. El pare de Salah es veu implicat en un terrible accident. En endavant, tot sol es veurà obligat a tirar endavant amb el negoci. Nit rere nit haurà d’aguantar una desfilada de xenòfobs, borratxos i espècimens d’allò més estranys; finalment Salah haurà de decidir si acabar amb aquesta situació o continuar aguantant tota mena de vexacions.