Tots els eurodiputats espanyols votaran a favor dels eixos ferroviaris València-Saragossa-Cantàbric i València-Madrid - À Punt\nTots els eurodiputats espanyols votaran a favor dels eixos ferroviaris València-Saragossa-Cantàbric i València-Madrid\nRodríguez-Piñero: “Hem aconseguit que tots els eurodiputats de València i d’Aragó al Parlament Europeu donen suport a la iniciativa del president de la Generalitat, Ximo Puig”.\n13 de setembre 2018 - 17:22\nHui finalitza el termini per a presentar esmenes a l’última proposta sobre connexions prioritàries transeuropees que la Comissió Europea va presentar el juny passat. En aquesta proposta, els eixos ferroviaris València-Saragossa-Cantàbric, i el València-Madrid, es van desestimar. Els eurodiputats de la Comunitat Valenciana ja han presentat la proposta d’esmena de manera conjunta amb Aragó. En Les notícies del matí, hem entrevistat Inmaculada Rodríguez-Piñero, eurodiputada valenciana a Estrasburg, qui ha explicat que el pròxim 25 d’octubre es votarà en la comissió de transport l’informe anomenat “La facilitat de connectar Europa”.\nRodríguez-Piñero ha confirmat a Les notícies del matí que tots els eurodiputats espanyols al Parlament Europeu votaran a favor d’incloure els eixos ferroviaris València-Saragossa-Cantàbric, i el Vàlencia-Madrid en les connexions prioritàries transeuropees. “Ja hem presentat l’esmena i vull anunciar que hem aconseguit que tots els eurodiputats de València i d’Aragó al Parlament Europeu donen suport a la iniciativa del president de la Generalitat, Ximo Puig, i del president d’Aragó, Javier Lambán, per a dir alt i clar que la Comunitat Valenciana i Aragó no es poden quedar excloses de les xarxes prioritàries de transport”, ha afirmat Rodríguez-Piñero.\nL’eurodiputada confia que, amb l’esmena que ja han presentat, es puga esmenar l’errada de l’anterior govern de Mariano Rajoy de deixar fora aquests dos eixos ferroviaris.\nEl vot en el ple, previst per a desembre\nL’eurodiputada valenciana ha assegurat que confien “que en la votació del pròxim 25 d’octubre, en la Comissió de Transport, puga traure avant aquesta esmena”. A més, ha explicat que el vot en ple està previst per al mes de desembre.\nRodríguez-Piñero ha afirmat que, després de la votació del 25 d’octubre, continuaran “treballant fins el dia que es vota en ple per a aconseguir el vot dels eurodiputats de totes les regions, encara que lògicament ja hem tingut converses amb els eurodiputats espanyols que es troben en la comissió de transport i tots estan d’acord a donar suport a aquestes esmenes”.\nFa dues setmanes, el president de la Generalitat, Ximo Puig, i el d’Aragó, Javier Lambán, van mantindre una reunió amb el ministre de Foment, José Luis Ábalos, qui es va comprometre a donar suport a la iniciativa perquè torne a ser una prioritat.


Medalles espanyoles... O catalanes? La República\nCatalunya ocupa el 22è lloc al rànquing en el medaller olímpic, mentre que Espanya ni hi apareix amb zero metalls. Seria l'estadística parcial a la fi del cinquè dia de […]\nEl Dietari del Procés 11/08/2016\nCatalunya ocupa el 22è lloc al rànquing en el medaller olímpic, mentre que Espanya ni hi apareix amb zero metalls. Seria l'estadística parcial a la fi del cinquè dia de competició si el Principat fos independent i la nedadora Mireia Belmonte hagués optat per competir per a Catalunya -un dilema al qual s'enfrontaran molts atletes en cas de secessió, tenint en compte que tindran doble nacionalitat, una cosa que es resoldrà en molts casos desemborsant més diners en programes esportius i beques. S'haurà de veure com acaba l'estadística, quan fa quatre anys el 50% de les medalles espanyoles havien tingut participació catalana.\nAmb tot, no ha fet falta que ningú a Tv3 hagi exterioritzat el somni de la representació olímpica catalana perquè la caverna mediàtica de Madrid s'enfili per les parets. ‘La Razón’ titulava en portada fa uns dies que La Teva “borra Espanya dels Jocs i celebra la ‘medalla catalana’ de Mireia”, un fet que també criticava de manera abrandada ‘El Mundo’. A més, alguns mitjans de la capital també destacaven que en una infografia, Tv3 identificava el ciclista Joaquim ‘Purito’ Rodríguez amb una senyera.\nLa pregunta és: ha mentit la televisió pública del país referint-se a la medalla de Belmonte –la primera de les dues en aquest cas- com a ‘medalla catalana’? Ha comès una errata posant la senyera a la infografia? No és lícit fer un seguiment focalitzat dels catalans en la televisió catalana, tenint en compte que TVE ja està fent una cobertura més que extensa a tots els olímpics de l’Estat?\nTv3 fa mencions constants a la “delegació espanyola” o a les “seleccions espanyoles” dels esports d’equip, així que la polseguera que s’ha aixecat és una pixada fora de test com una altra. A més, denota un nacionalisme espanyol imperialista i excloent que no suporta la idea d’una altra nació que, com a mínim a les informacions esportives de Tv3, ningú ha qüestionat que estigui fora d’Espanya. És tan temptadora la idea de forçar que la quatribarrada onegi a Tòquio, només per veure la reacció de la ‘caverna’…


Més de 2.500 persones visiten la Fira del Llibre del Pirineu a Organyà — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Més de 2.500 persones visiten la Fira del Llibre del Pirineu a Organyà\nBona valoració del canvi d'ubicació a la zona porticada Hi han participat una quarantena d'escriptors, editors i llibreters\nMés de 2.500 persones han passat aquest cap de setmana per la XVIII edició de la Fira del Llibre del Pirineu, que s'ha celebrat a Organyà. L'organització ja ha avançat que el canvi d'ubicació del certamen, que en aquesta ocasió s'ha dut a terme als carrers porticats del centre històric, així com la durada de l'esdeveniment cultural, es mantindran l'any vinent.\nL'alcalde d'Organyà, Antoni Fiol, ha expressat la seva satisfacció amb el nou format "que ha estat molt ben rebut". Tot i que caldrà fer una valoració posterior, Fiol s'ha mostrat convençut que la fórmula ha estat "l'encertada" per donar a conèixer el nucli antic de la vila, "que té personalitat pròpia i un caràcter ben definit".\nEn relació amb el públic, els organitzadors fan una bona valoració de l'assistència a tots els actes. "Ha estat un degoteig constant de gent, i això ha agradat", ha dit.\nUna quarantena d'escriptors, editors i llibreters s'han donat cita des de divendres i fins diumenge a Organyà per presentar les seves novetats. El conseller de Cultura, Ferran Mascarell, va presidir dissabte l'entrega dels premis Homilies d'Organyà, amb la presència de l'arquebisbe d'Urgell, Joan-Enric Vives.\nLa XVIII Fira del Llibre del Pirineu l'ha organitzat l'ajuntament d'Organyà, el Consell Comarcal de l'Alt Urgell i l'Associació Llibre del Pirineu. Els actes també han comptat amb la col.laboració de l'Ajuntament de la Seu, el Bisbat d'Urgell, la Diputació de Lleida i el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, entre altres.\nFira del Llibre del Pirineu 2014 - Premis Homilies


TAC12 TV - Afrontar la malaltia d'un familiar amb valentia\nUn llibre presentat a Salou de la mà de l’Associació de Familiars d’Alzheimer Torre Vella. L'obra ha estat escrita per Matilde Mendieta, filla cuidadora d’una mare amb aquesta malaltia. Lluny de fer-se petita per l’extraordinària càrrega que va haver d’assumir fa uns anys, Mendieta ha transformat aquesta responsabilitat en una motivació per renovar-se.\nI aquesta és la visió que ha traslladat als seus llibres i al públic que assisteix a les seves xerrades. En aquest cas, al que va omplir la sala d'actes de la biblioteca de Salou, aquest divendres.\nMés en aquesta secció: « Salou treballa per fer del municipi una destinació intel·ligent CB Salou - Sants (68-62) »


Aquest estiu tornaran els mediadors nocturns per resoldre conflictes a les zones d’oci | Ràdio Calella Televisió\nAquest estiu tornaran els mediadors nocturns per resoldre conflictes a les zones d’oci\nL’Ajuntament de Calella ha anunciat aquesta setmana que tornarà a tenir un servei de mediació en zones d’oci nocturn els caps de setmana d’estiu, entre l’1 de juliol i el 21 de setembre. La seva funció és prevenir i gestionar els conflictes de baixa intensitat que es produeixen a l’espai públic per millorar el civisme i la convivència. La majoria dels casos atesos durant el 2018 estaven relacionats amb els sorolls i els desperfectes a la via pública.\nUn equip integrat per dos professionals de la mediació tornarà a treballar aquest estiu a Calella en l’àmbit de la resolució de conflictes i per garantir el compliment de l’ordenança de convivència ciutadana. Aquest servei es va posar en funcionament l’estiu del 2017 i amb bona acollida, segons exposa el consistori calellenc.\nTreballaran de nou del vespre a cinc de la matinada, els divendres i dissabtes de l’1 de juliol al 21 de setembre, especialment en les zones de la ciutat que tenen una alta concurrència i a prop dels locals d’oci nocturn.\nSegüent Canvi de dates en la celebració de la capitalitat calellenca del Ball de Gitanes del Vallès\nAnterior L’home afectat de la síndrome de Diògenes ha començat a acumular trastos sota l’escala del pavelló


Els 7 errors més comuns en la organització dels esdeveniments -\nEls 7 errors més comuns en la organització dels esdeveniments\nPosted By Gestión de eventos on 27 de setembre de 2016\nTot responsable de l’organització d’esdeveniments té per objectiu garantir el resultat d’un esdeveniment. Des del postgrau de gestió d’esdeveniments repassem els 7 errors més comuns que poden ser una pedra per arribar a aquesta fita.\nNo comunicar (de forma efectiva) l’esdeveniment\nUn dels grans terrors de tots els organitzadors d’esdeveniments, és que arribi la cita de l’esdeveniment i que no es presenti ningú. Això pot succeir amb una mala comunicació. Tant una comunicació escassa, com una comunicació poc efectiva, no arribaríem al target de l’esdeveniment, i per tant, estaríem sembrant un sòrdid i desèrtic resultat. No hem d’oblidar que la comunicació és un dels grans pilars que sustenta l’èxit de l’organització d’esdeveniments. Alguns consells per no deixar lloc a la sort: crear expectatives, tenir al corrent la premsa, avisar amb temps, que persones influents participin en l’esdeveniment i, no deixis enrere les xarxes socials.\nOblidar al públic objectiu\nUn altre gran error que en l’organització d’esdeveniments és no tenir el clar, o no tenir en compte, el públic objectiu, en cap dels passos que conformen la creació, planificació i acció de l’esdeveniment. Arribar a tots és com no arribar a ningú. Oblidar aquest punt és tirar recursos i esforços. De què serviria que un addicte a la música pop li arribés informació d’un esdeveniment d’Òpera? Quina utilitat tindria que una dona de negocis veiés un banner d’un esdeveniment new age? Els perfils del públic com els seus interessos són crucials a l’hora d’atreure’ls.\nDifícil accés a la informació de l’esdeveniment\nEls interessats difícilment arribaran al lloc de la cita si és un laberint accedir a la informació rellevant. Quan es porta a terme la gestió d’esdeveniments i no s’ofereixen eines accessibles la informació, s’estan desaprofitant molts assistents o clients.\nTambé, per molt fàcil que sigui arribar a la informació crucial, si no està escrit de forma clara, de nou, és com desaprofitar temps i diners.\nLes xarxes socials i la tecnologia són un gran aliat per a l’organització d’esdeveniments. No oblidis que hi ha moltíssims recursos per garantir el seu èxit.\nOblidar els objectius i l’estratègia (i sense anàlisi prèvia)\nQuins són els objectius? Quines són les línies d’actuació a seguir? Tant els objectius, com l’estratègia per arribar-hi, són les coordenades de tota organització d’esdeveniments. Important! Per gestionar un esdeveniment amb efectivitat ha d’haver uns punts clau d’acció que responen a una anàlisi i un coneixement previ del públic, el terreny, el mercat, etc. Tenir un pla sense tenir una visió panoràmica pot ser un error per partida doble.\nNo innovar, repetició sense diferència\nNo innovar, o bé repetir la fórmula d’una antiga edició sense aportar res de nou, és un greu error. No genera interès, no té valor afegit per a la teva marca o pel sector que es refereix. Fer un còpia pega d’un esdeveniment també pot comportar dures crítiques. Si no es vol arribar més enllà del que sempre s’ha fet, potser no pagui la pena fer-ho.\nNo avançar-se als problemes\nUn dels grans errors de l’organització d’esdeveniments és que quan s’està planificant, hi ha únicament el PLA A. Se sol saber que succeiran imprevistos i múltiples circumstàncies que s’hauran de fer front, i moltes vegades es pensa en la improvisació com a solució. Estar preparat a tot el que vingui és vital en l’organització d’esdeveniments. Ja hi ha prou estrès en la gestió d’esdeveniments com per afegir ingredients que el puguin intensificar.\nNo mesurar l’èxit de l’esdeveniment\nUn cop ha finalitzat l’esdeveniment, encara no ens podem oblidar de tot. Es necessita un temps (que ha de formar part de la planificació) per mesurar els resultats en relació als objectius marcats.\nPosted in Eines, Esdeveniments corporatius, Esdeveniments culturals, Esdeveniments esportius Tagged gestió d'esdeveniments, organització d'esdeveniments\n← Festes de la Mercè | cultura popular i festival de festivals\nL’audiència del futur en els esdeveniments →


IB3 | : Especial JAZZ TIME en directe amb motiu de l’Eivissa Jazz\nDijous 07 a les 21.00\nEspecial JAZZ TIME en directe amb motiu de l’Eivissa Jazz\nAvui vespre l’equip del programa d’IB3 Ràdio Jazz Time es trasllada a l’illa d’Eivissa per viure en directe l’Eivissa Jazz 2017.\nA partir de les 21.04 h començarà un programa especial conduït per Ferran Pereyra i que es perllongarà fins a les 23 h. S’emetrà des del baluard de Santa Llúcia on es fa el concert de Map dins de l’Eivissa Jazz 2017.\nDurant aquest temps ens acompanyaran diverses persones amb les quals parlarem sobre el festival: Pep Tur, regidor de Cultura de l’Ajuntament d’Eivissa; José Luis Luna, fotògraf, que ha fet una exposició sobre el festival. Però també tendrem músics com Pere Navarro, Muriel Grossmman, entre d’altres.\nDesprés del concert i fins hora d’acabar el programa continuarem amb les converses amb els músics que hi hauran actuat: Marco Mezquida, Ernesto Aurignac i Ramon Prats (components de MAP)\nJazz Time és el programa per als amants de la música jazz a IB3 Ràdio, dirigit per Ferran Pereyra, que es pot seguir cada dimecres a les 21 h.\nVos convidam a interactuar amb nosaltres a les xarxes socials: @IB3 amb l’etiqueta #JazzTimeIB3, i a facebook.com/IB3org.\nA la web IB3.org podeu seguir aquest espai en directe i també el podreu tornar a escoltar al servei “A la carta”.


47a Renovació de la Flama de la Llengua Catalana | FEEC – Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nInici47a Renovació de la Flama de la Llengua Catalana\t47a Renovació de la Flama de la Llengua Catalana\nPublicat en 03/04/2017 - 10:28h\nLa Flama de la Llengua Catalana es va tornar a renovar per 47a vegada, una renovació que va portar a terme el Grup Al-pi-nisme, una entitat jove i nascuda l’any 2004 a Igualada. Com ja és tradició, la flama s’encén al cementiri del municipi de Prada, on reposen les restes del filòleg català Pompeu Fabra, que morí a Prada de Conflent el dia de Nadal de l’any 1948 i a qui la FEEC ret homenatge cada any des del 1969.\nEls actes de la 47a Renovació de la Flama de la Llengua Catalana van començar el gener a Barcelona i es van allargar fins el 21 de febrer, amb l’arribada de la Flama a Montserrat des d’Igualada. El dia 27 de gener al Centre Cívic Matas i Ramis (carrer Feliu i Codina 20, 08031 Barcelona) es va presentar el llibre “Les paraules i els dies” de Jordi Mir. A la presentació hi intervingueren el president de la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC), Jordi Merino; l’historiador, secretari de Política Cultural, Educació i Esports d’ERC, David Agustí; Francesc Prats en representació de Garsineu Edicions i l’autor del llibre i filòleg, Jordi Mir.\nLa revista Vèrtex número 262 va dedicar la seva entrevista al filòleg Jordi Mir i ara fa un any, la Festa de la FEEC, celebrada el 21 de gener de 2015 al Born Centre Cultural, va fer un homenatge per reconèixer la tasca dels impulsors i coordinadors de la Flama de la Llengua, a mans del mateix Mir.\nAquell any la flama es va encendre el 31 de gener. A l’acte van assistir destacades figures com Corinne de Mozas, regidora d’Afers Catalans de l’ajuntament de Prada; Pere Camps, regidor de Promoció Cultural i Comerç de l’Ajuntament d’Igualada; Jordi Taurinyà, president del Casal del Conflent; Antoni Glory, excursionista i activista de la llengua catalana a la Catalunya Nord; Gerard Fuentes, president de l’entitat Al-pi-nisme, organitzadora de l’acte; o Jordi Mir, filòleg impulsor de la Renovació de la Flama de la Llengua Catalana. Per part de la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC), van assistir Lluís Simó, vicepresident, i Carme Oró, vocal.\nDesprés de l’encesa i l’ofrena floral a la tomba de Pompeu Fabra, una cercavila amb els gegants d’Igualada, el ball de Cercolets, i vàries colles de grallers, van acompanyar a tots els assistents fins a la Casa Comunal de Prada. Després es va fer un aperitiu i un dinar popular, organitzat pel Casal Irla i la Federació de Barcelona d’ERC. Seguidament, es va fer un col·loqui amb sopar-tertúlia al Racó d’Horta, al costat del Centre Cívic Matas i Ramis, sobre “La renovació de la flama avui. Mestre Fabra, la llengua i l’excursionisme”.\nEls participants a la Renovació de la Flama de la Llengua Catalana van sortir el diumenge des d’Igualada a peu cap a Montserrat. Posteriorment a l’arribada al Monestir i, acabada la missa dominical, es va celebrar l’acte d’encesa de la flama, amb un acte acadèmic tot seguit d’una conferència d’Antoni Dalmau.\nCartell de la 47a Renovació de la Flama\nEncesa de la Flama davant la tomba de Pompeu Fabra i Poch\nLa flama a l’arribada a Montserrat\nComparteix aquesta notícia\tAquesta entrada s'ha publicat en General el 03/04/2017 per Consol Rodriguez.\tNavegació per les entrades


CINEMA (III) | AMB LA RÀBIA AL COS\nAhir, el Parlament de Catalunya va desestimar les esmenes a la totalitat que PP i Ciutadans havien presentat contra la Llei del Cinema, i aquesta fou admesa a tràmit, cosa que li permetrà ser aprovada abans que finalitzi la legislatura. Us asseguro que va representar una gran satisfacció ser present a la sessió, i sentir el Conseller Tresserras i la diputada M. Mercè Roca fent una defensa ajustada i assenyada d’una de les lleis que ha de visualitzar més clarament els canvis socials introduïts en aquest final de legislatura. Però si he de destacar alguna cosa de les intervencions que vaig sentir ahir, és aquesta frase: “Aquesta no és una llei del Departament del Conseller Tresserras. És una llei del Govern del President Montilla”. Així de clar, així de contundent es mostrava el diputat del PSC Josep M. Balcells.\nL’any 1998, CiU retirava un decret llei pensat per assolir el 25% de quota de cinema en català, entre les reticències –a banda de la ja sabuda de les majors- del propi PSC. Entenc que ha de doldre que el que tu no has aconseguit ho assoleixin uns altres, i a sobre doblant el percentatge. Però no m’hi penso aturar gens, en aquest punt. Han passat 10 anys, la situació ha canviat, i a ningú no li ha de fer vergonya defensar, ara, posicions diferents i més avançades. Seria un error que ens entretinguéssim a burxar la ferida de CiU, que ho va intentar i no se’n va sortir. Seria un error que presumíssim en excés d’haver fet canviar el posicionament del PSC. No diem que som un sol país, un sol poble? Doncs a veure si ens ho creiem. La Llei del Cinema ha de sortir del Parlament tan enfortida com sigui possible, i per això cal la suma de tothom. De moment, els socis de Govern ja han pactat que no l’esmenaran. La cosa va de debò.\nAhir, Ciutadans i PP acusaven Esquerra d’”obsessió lingüística”. La Llei té més de 50 articles, i a banda del famós article 18 –el de les quotes- només hi ha una referència a la llengua a l’article 1. La resta està destinada a parlar de diversos tipus de fons de suport, a parlar de la potenciació del cinema fet a Catalunya –tot-, a bastir estratègies per ajudar el sector a superar la crisi. Ciutadans i PP, en canvi, només parlen d’obsessió lingüística. Qui són, els obsessionats? Ah, i no patiu pel tema de les majors. A banda del que ja hem comentat alguna vegada –no aniran en contra del seu propi compte de resultats- hi ha lleis internacionals de defensa de la competitivitat que penalitzen una empresa que deixa de subministrar un producte a una àrea geogràfica determinada per tal d’esquivar-ne les lleis. Per molta gesticulació que facin –i la faran fins el final- saben, i ho admeten en privat, que l’hauran de complir. Efectivament, ahir va ser un gran dia.\n« VEGUERIES (IV)\nCONSULTES POPULARS (II) »


Caterina Tallón Madrid 20-03-2018 12:49\nLa Fundació Pinnae obre una nova convocatoria d’ajuts per a projectes socials a la Vegueria Penedès. Caterina Tallón\nLa Fundació Pinnae ha anunciat aquest dimarts en roda de premsa que obrirà una nova linia d’ajuts d’Impuls Social per a organitzacions sense ànim de lucre o d’economia social de les comarques de l’Anoia, l’Alt Penedès, el Baix Penedès i el Garraf i valorada en 100.000 euros. Una dotació que ha d’anar destinada a projectes d’ajuda a les persones i els col·lectius més vulnerables del territori.\nEl President de Pinnae, Martí Solé, ha presentat aquesta convocatòria que no es duia a terme des de l’any 2012 ja que, segons ha explicat, la fundació ha fet una “travessa pel desert” i ara és quan comença a recuperar-se i disposar de recursos econòmics de nou.\nPer la seva banda, el Director Tècnic de Fundació Pinnae, Antoni Gistau, ha explicat les bases de la convocatòria. El tret de sortida per rebre els projectes serà el 3 d’abril i finalitzarà el dia 30 del mateix mes. La dotació total serà de 100.000 euros tot i que l’aportació màxima per a cadascun dels projectes guanyadors està prevista en 25.000 euros sempre amb la finalitat de poder donar cobertura a un major nombre de projectes. Les sol·licituds presentades han de tenir com a objectiu la intervenció social, adreçant-se prioritàriament a persones en situacions de pobresa o en risc d’exclusió social, persones malaltes, amb discapacitats, problemes de salut mental, gent gran i persones amb necessitats sòcio-educatives.\nAquesta és la primera convocatòria a nivell de la Vegueria Penedès i malgrat que s’escolliran les millors propostes siguin de la comarca que siguin, tal com explicava Gistau, els agradaria tenir representació de cadascuna de les comarques.\nDe tots els projectes presentats, la Fundació Pere Tarrés, entitat no lucrativa educativa i d’acció social, serà l’encarregada de seleccionar les propostes més adequades. Des de la Fundació Pere Tarrés, Walter González, ha volgut transmetre la il·lusió que els hi fa poder col·laborar en aquesta iniciativa ja que està molt alineada amb les seves accions. I s’ha compromés a aportar objectivitat i transparència a l’hora de valorar els diferents projectes presentats.\nTotes les propostes es poden fer arribar, a partir del 3 d’abril i fins el dia 30, a la página web www.pinnae.cat/convocatories.


Sala i Martín fa miques Gallego arran del seu debat amb Canadell a TV3 Sala i Martín fa miques Gallego arran del seu debat amb Canadell a TV3 – El Món\nSala i Martín fa miques Gallego arran del seu debat amb Canadell a TV3\nL'economista diu que l'exsecretari general de CCOO "viu a Matrix" i l'acusa de "donar dades sense entendre què volen dir"\nRedacció 29/11/2020 11:47 am\nL’economista Xavier Sala i Martín s’ha mostrat indignat amb el també economista Joan Carles Gallego -que molt probablement serà el número dos de la llista electoral dels Comuns- per la seves declaracions al programa FAQS de TV3 durant un cara a cara amb Joan Canadell, president de la Cambra de Comerç de Barcelona.\nEn un fil a Twitter, Sala i Martín ha titllat Gallego d'”esperpèntic” i ha combatut alguns dels seus arguments. Gallego, que va ser secretari general de CCOO del 2009 al 2017, va defensar al FAQS un canvi de model de finançament però alhora va negar que el dèficit fiscal que pateix Catalunya sigui de 16.000 milions d’euros, com va afirmar Canadell, sinó que va assegurar que és de 3.000 milions. Una xifra que, segons ell, és avalada per l’economista Andreu Mas-Colell.\nEsperpèntic @joancgallego a #FAQSlilaTV3 amb @jcanadellb (1) negant el dèficit fiscal i donant dades sense entendre què volen dir realment (2) parlant de les dades de 2012 com si fossin les actuals, (3) exigint al govern el pagament dels ertos com si ELLS no fossin al govern,…\n— Xavier Sala-i-Martin (@XSalaimartin) November 29, 2020\nSala i Martín l’acusa de “negar el dèficit fiscal” i de “donar dades sense entendre què volen dir”. En aquest sentit, ha defensat que Mas-Colell mai ha dit que el dèficit sigui tan baix: “Va fer unes declaracions on deia que la diferència entre impostos i despesa era de 3.000 milions. I tots els diaris annexionistes van agafar això com una declaració de Mas-Colell negant que el dèficit fos gegantí. El que CAP d’ells explicava és que per a calcular el dèficit fiscal, a la diferència entre impostos i despesa cal afegir el DEUTE de l’Estat. El deute de l’Estat el pagaran els ciutadans amb els impostos i, la part proporcional, s’ha de comptar com a pagaments dels catalans. Si ho fas, el dèficit fiscal ja no és de 3.000 milions sinó d’11.000 (l’any 2015)”. L’economista, per defensar la seva posició, ha enllaçat un article del mateix Mas-Colell en el qual explica aquesta versió dels fets.\n“O sigui que o bé Gallego no entén què és exactament el dèficit fiscal (cosa que és greu, no només per algú que surt a pontificar sobre això a la tele sinó per algú que pot ser diputat al Parlament) o és molt mal intencionat. O les dues coses”, remata Sala i Martín.\nTambé l’ha criticat per “culpar de tot a les retallades”, en referència a unes declaracions de Gallego en què afirma que la situació econòmica actual té a veure\namb les “polítiques d’austeritat” dels governs “dels últims anys”. Sala i Martín li ha recordat que “el seu tripartit” va “disparar el deute de 10.000 a 35.000 milions”.\nDurant el debat, Gallego també es va referir al retard en el pagament dels ERTOS, que ell atribueix a “un mal funcionament de l’administració”. L’economista independentista ha aprofitat aquestes declaracions per recordar-li que “ells”, referint-se a Podem, formen part del govern espanyol. Gallego també va carregar contra Amazon per les seves polítiques mediambientals i Sala i Martín li ha retret que els Comuns de Barcelona paguessin “200 milions al propietari de Castor (Florentino)”. Segons l’economista, Gallego “viu a Matrix”.


The Daily Avalanche: Enfangats\nSembla que hi ha poca discussió a considerar “En la orilla” de Rafael Chirbes (Anagrama, 2013) com una de les grans novel·les espanyoles de l’any passat i el Premio de la Crítica de narrativa castellana 2014 només ha significat la culminació de dotze mesos de triomfal recepció. “En la orilla” és a més un llibre absolutament terapèutic perquè intenta analitzar l’estancada situació present que hem vingut anomenant “crisi” i ho fa des de la perspectiva del llevant valencià, una de les zones més castigades per l’especulació immobiliària més corrupta.\nEl llibre retrata el moment posterior a l’esfondrament del gran “tinglado” que va convertir l’economia espanyola en model a admirar, quan els seus actors protagonistes (barreja de víctimes i botxins) s’aturen atordits a llepar-se les ferides mentre quantifiquen les pèrdues. Ambientada entre les imaginàries Olba i Misent (que bé podríem situar en el litoral que uneix les províncies d’Alacant i de València), es recolza en la imatge potent de la “riba” del títol, no tant la de la prostituïda platja que imanta el turisme, com la dels aiguamolls que li donen l’esquena: antany font de vida, ara tèrboles aigües on esborrar el testimoni compromès d’alguna pràctica delictiva.\nPer descomptat, la rellevància sociològica de “En la orilla” no seria suficient per justificar la seva lectura, si no fos perquè Chirbes compta amb una poderosa veu literària, tot i que una mica passada de moda. I que consti que això ho dic com un elogi, perquè m’agraden aquestes novel·les molt més freqüents als anys seixanta i setanta del segle passat que no pas ara, on una veu obsessiva i circular va revelant de mica en mica una situació, uns personatges, i potser una història, l’abast de la qual no s’entén per complet fins al punt i final. Aquí la veu protagonista és la d’un tal Esteban, propietari de la fusteria del poble, víctima per una banda de la fallida dels promotors immobiliaris locals, però també causa de la ruïna de tots els seus dependents. Altres veus s’interposen a la d’Esteban, sovint la dels seus damnificats (el seu xofer hipotecat, el seu empleat magribí, la colombiana que té cura del seu pare amb Alzheimer).\nSi alguna cosa del que he escrit fins ara sona a tòpic descarat, m’afanyaré a testificar que Chirbes procura evitar el relat rodó i rematat amb llaç de seda; només cal veure l’elegància amb la que tracta la impossible història d’amor que amaga a l’interior de les seves pàgines (i la seva evitació de tot subratllat). A la seva contra diré que la veu del seu “Esteban” sona massa articulada i culta per tractar-se de la parla d’un simple fuster de poble. I, és clar, amb un autor nascut als paupèrrims anys 40, no esperéssiu una visió positiva de la vida.\nSícoris 7 de maig de 2014, a les 1:57\nLa tinc pendent (no dono a l'abast). Si la veu narrativa remet a la novel·la dels 60 i 70, ja m'està bé. Si s'eviten arrodoniments i llaçades innecessaris, obviaré altres inversemblances que, total: peccata minuta.\nAllau 7 de maig de 2014, a les 10:40\nSí, Sícoris, remet al temps quan la bona literatura no es veia obligada a ser postmoderna.\nJúlia 7 de maig de 2014, a les 9:11\nGran autor, jo no li trobo la veu gens passada de moda, però és que jo també estic passada de moda.\nAllau 7 de maig de 2014, a les 10:41\nJa dic, Júlia, que per a mi és una virtut..\nUnknown 8 de maig de 2014, a les 0:29\nEm vaig llegir les seves dues primeres novel·les i em van agradar molt, però no hi he tornar. I mira que em sap greu. Però noi, he de triar i la ficció hi surt perdent.\nAllau 8 de maig de 2014, a les 12:02\nAi, la pobra ficció ha quedat com la minyona de la casa de les lletres.


Roser Solé: “El compromís d’una aristòcrata. Brígida de Suècia, santa” | cde\nHome » Notícies » Roser Solé: “El compromís d’una aristòcrata. Brígida de Suècia, santa”\nPosted on J febr., 2021 in Notícies\nLes santes del segle de la pesta que van ser canonitzades, no van ser precisament dones anònimes que es van consagrar a l’ajuda de malalts i moribunds, més aviat van ser dones que tenien una clara visió del món civil i eclesiàstic; “visionàries” del perill de les invasions turques i dels daltabaixos i desordres que es produirien a l’interior mateix del papat: desterrament d’Avinyó, devaluació de la figura espiritual del papa i pèrdua de credibilitat, a més d’una mentalitat infantil i una espiritualitat que sovint degenerava en formes patològiques… i tot en el marc de la pesta negra que provocà la por al dimoni, la superstició i la bruixeria. En aquest desastrós ambient neix Brígida de Suècia l’any 1303. Dona que va rebre una apreciable educació intel·lectual i religiosa i que, amb mirada dantesca, s’havia adonat de “l’arbre malvat que cobria d’ombra tota la cristiandat”. Defensora encara d’una visió cristiana heretada d’Innocenci III (+1216) que creia que el papa, Servidor de Crist, devia arbitrar la pau entre els regnes cristians.\nParlem d’una dona casada als 15 anys, mare de vuit fills (la quarta fou santa Caterina de Suècia), vídua jove, peregrina, mística i profètica; d’una vocació religiosa íntimament lligada a una vocació política que va fer d’ella una figura singular en la societat civil i eclesial del segle XIV. No en va Joan Pau II la va reconèixer com a co-patrona d’Europa, al costat d’una altra gran dona, Caterina de Siena (L’Agulla 2018).\nBrígida és filla i neta de grans pelegrins, devoció que ella mateixa va practicar amb el seu marit. Amb ell va arribar fins a Santiago de Compostel·la i, de retorn a Suècia, conscients de la desastrosa situació eclesial, van evitar passar per la Babilònia dels papes francesos d’Avinyó. Als voltants del 1345 quedà viuda. Va repartir els seus béns entre els hereus i els pobres i va emprendre un llarg viatge. Abans, però, l’any 1335, va ser nomenada mestra de la cort per a la família reial, càrrec que va desenvolupar a nivell espiritual, econòmic i jurídic, sempre atenta als sectors més desafavorits.\nDona intrèpida que va travessar tot Europa sense oblidar ni per un moment el missatge que Jesús, en una de les revelacions, li havia confiat: alliberar l’Església de la servitud francesa i del descrèdit en què havia caigut. Empresa difícil aquesta, de la qual no en veurà el final, amb el retorn d’Urbà V a Roma, ni l’empitjorament que es produí amb el Cisma d’Occident (dues obediències papals: Roma i Avinyó), situació que no veurà la llum de sortida fins l’any 1418 amb el Concili de Constança.\nSense esperança i cansada, va emprendre encara un altre llarg viatge/peregrinació per diversos santuaris italians fins arribar a Nàpols on va recordar a la reina Joana i al bisbe Bernat com havien de governar: atenció al comportament moral correcte, la defensa justa dels pobres, la pràctica de l’avortament i, sobretot, l’eradicació de l’esclavitud, com havia aprés del seu pare a Suècia, perquè “Déu estima tothom, és creador de tots els homes i a tots vol redimir”. El seu fill l’havia acompanyat a Nàpols, el qual va desencadenar una passió desordenada amb la reina Joana, de la qual se’n va deslliurar per la mort. Sembla ser que la seva mare no va vessar ni una sola llàgrima per aquesta mort.\nEl sentit de justícia va ser fonamental en la seva vida. Per això, en parlar de les revelacions que va experimentar ho fa com sentint-se cridada a participar en la reforma de l’Església, en l’alliberament dels entrebancs que l’allunyaven del missatge de l’Evangeli; una crida al compromís que no es resol en el moment històric d’uns actes puntuals i que s’acaben amb la mort de la seva autora sinó que hi va haver un “endemà”. És la crida al compromís, que no pot acabar pel cansament, dels homes i dones de la nostra Església perquè, com més crítics som, com més obedients a l’Evangeli som, més Església som i més ens en sentim. Ni obediència militar que no permet pensar, ni respostes angelicals que no toquen de peus a terra. El que Déu ens demana és una resposta conscient i voluntària en cada instant de la nostra vida.\nAquest és l’exemple de Brígida, que va saber conjugar mística i política; dona que va entendre que l’amor per l’Església no exigeix obrar d’acord amb formes oficials eclesiàstiques, que po- den estar equivocades, sinó que el que cal és el coratge d’anar al fons de l’Evangeli i actuar en conseqüència. Dona laica, esposa i mare, escriptora i fundadora d’un orde monàstic femení, que ens permet revalorar la condició laïcal i subratllar que les persones han de ser jutjades per l’obediència a la voluntat divina i fidelitat a l’Evangeli i no pel seu estat de vida o estatus social.


Acostar-se als contextos de prostitució · Senderi\nFa molt de temps que bons amics m'insisteixen a escriure en aquest blog sobre la realitat de la prostitució. Un tema controvertit al qual he pogut acostar-me com a educadora social i com investigadora en nombroses recerques. Encàrrecs pedagògics i acadèmics que m'han donat l'oportunitat de conèixer a dones valentes i generoses: unes treballadores sexuals, altres educadores que les acompanyen als seus itineraris vitals. Dones amb gran capacitat de lluita, passió per la vida i sentit de la sororitat. Després de moltes reflexions sobre l'acompanyament i la pedagogia social, arriba el moment de reconèixer a totes en aquest espai.\nLa prostitució realitzada per dones és una realitat desconeguda, especialment, la que s'exerceix com una via de subsistència en entorns desfavorits. Més enllà de clixés i estereotips que envolten a les persones que executen aquesta activitat, no es coneix la complexitat de la feina ni les vivències que suposa per cada dona. L'antropologia, el feminisme i les ciències jurídiques s'han acostat en profunditat al treball sexual amb conclusions ben diferents. Aproximacions que mostren la complexitat del fenomen i la controvèrsia que genera en les societats contemporànies, només cal veure la falta d'acord entre les perspectives abolicionista i pro-legalització. Tot i així, l'enfocament pedagògic i la tasca que realitzen les professionals de l'educació és força desconeguda, una pedagogia invisible que travessa els ambients on s'exerceix la prostitució.\nQuan una educadora social s'interessa per les necessitats d'una treballadora sexual i li ofereix recursos sanitaris, jurídics o socials, compleix les seves funcions professionals. Però les educadores no es limiten a donar informació i avaluar necessitats amb professionalitat: escolten la història de les dones, s'interessen pels seus trajectes vitals i valoren les estratègies de supervivència que han desenvolupat en contextos d'exclusió. Si a més, comparteixen punts d'encontre i es comprometen en un itinerari pedagògic, es genera una aliança de reconeixement que deixarà una forta empremta en cadascuna.\nEl treball pedagògic s'inicia abans que les dones arribin a les institucions, comença als carrers on s'exerceix la prostitució. Una experiència de proximitat que permet a les educadores conèixer a les treballadores sexuals, generar un clima de confiança i oferir els serveis de les institucions. A moltes entitats socials es desenvolupen pràctiques d'educació de carrer que permeten a les educadores visitar parcs, polígons, pisos i clubs on s'exerceix la prostitució. No es tracta d'esperar que les dones arribin a les ONGs, sinó de sortir al seu encontre i compartir espais de relació.\nLa pedagogia no s'acosta a aquests contextos per elaborar una anàlisi sociològica, una aproximació etnogràfica ni un debat jurídic. Més enllà dels discursos i dels diferents plantejaments sobre la prostitució, la pedagogia s'acosta al treball sexual per experimentar un encontre respectuós amb cada dona i convidar-la a un trajecte formatiu orientat a la cura de si i l'autonomia. Una pedagogia de carrer que ofereix proximitat, però que no depèn d'un sol dia ni d'un sol contacte. Les educadores mantenen una rutina de relació i reconeixement que es concreta en escoltar allò que cada dona vulgui compartir. Les primeres trobades són més aviat ràpides, les educadores saluden a les dones, mantenen breus intercanvis i els ofereixen informació de serveis sanitaris o d'orientació. Moments destinats a conèixer la persona i convidar-la al projecte. El temps i la confiança permetrà una major familiaritat per aprofundir en les històries, les necessitats i els somnis per complir. Un procés lent que exigeix respectar el ritme de cada dona, evitar preguntes incòmodes i no pressionar quan les dones no volen parlar.\nApropar-se els contextos de prostitució no respon a una lògica quantitativa. Les educadores no van al carrer per contactar amb el nombre més gran de dones possible, sinó per generar un vincle de confiança amb cadascuna. Per a això visiten amb periodicitat setmanal les zones de prostitució i realitzen els mateixos itineraris. Respecten l'activitat de les dones i eviten espantar possibles clients. No es tracta d'envair l'espai ni canviar les regles de joc de l'entorn. Guanyar-se la confiança de les treballadores i dels gerents dels locals, requereix respectar els codis de la zona, buscar estratègies senzilles de contacte i no generar falses expectatives. Així i tot, acostar-se al medi permet a les professionals observar les condicions de treball i la situació de les dones en pisos i locals. Davant la sospita de tràfic de persones s'activen protocols amb entitats especialitzades, les educadores cal allunyar-se d'actituds heroiques que poden posar en perill a les dones i limitar la presència quotidiana de les educadores al medi. Acostar-se als contextos de prostitució exigeix un primer un compromís de respecte i seny pedagògic.\nLa proximitat no soluciona els problemes, però és rebuda per les dones com un espai d'afecte i confiança. Per a algunes treballadores sexuals el contacte amb l'entitat social no passarà d'aquest acostament al carrer, altres dones viuen circumstàncies tan complexes que tampoc es resolen amb la presència i la proximitat de les educadores. Tot i així, les visites setmanals, la complicitat i la confiança es converteixen en una via de reconeixement. Experiències que permeten sortir per uns moments de la rutina de la prostitució i, si la dona ho vol, iniciar un procés d'acompanyament.\nLa pandèmia ha colpejat a les dones en situació de prostitució en aquests dos últims anys, tant a nivell econòmic com d'aïllament personal. Un període que també ha afectat la rutina de relació al carrer. No obstant això, les educadores han mantingut aquesta proximitat amb trucades telefòniques, videotrucades i visitant el medi quan les condicions sanitàries ho han permès. L'acompanyament no s'han difuminat amb la nova realitat i la confiança tampoc s'ha perdut en aquest període, més aviat al contrari, els contactes s'han multiplicat i les relacions s'han intensificat. Les educadores han demostrat la seva capacitat de reinvenció pedagògica per mantenir un vincle de dignitat tan necessari en temps de dificultat i incertesa.\nfeminisme, treball comunitari, igualtat i gènere, drets humans


Alejandro Albalá i Sofía Suescun trenquen de forma definitiva\nDesprés de revisar el telèfon de la jove de matinada, Albalá va trobar un total de sis converses comprometedores\nper Redacció dimecres, 4 de juliol 2018 - 20:36h | Actualitzat a 04/07/2018 20:38h\nSofía Suescun i Alejandro Albalá al plató de 'Mujeres y Hombres y Vicevera' | Cuatro\nContinuen les tensions entre Alejandro Albalá i Sofía Suescun,després que la guanyadora de 'Supervivientes' hagi tornat de l'illa d'Hondures. Els dos han passat una nit junts, però algunes veus assenyalen que podria ser l'última de la popular parella.\nTot això després que, de matinada, Albalá hagi aprofitat que Suescun estava dormint per revisar el seu telèfon mòbil, i comprovar si li estava sent infidel o no. El que el jove va descobrir, però, era una cosa molt pitjor, i és que la guanyadora de 'Gran Hermano' tenia més d'un secret amagat.\nTrenquen la seva relació de forma definitiva\nEn aquest sentit, cal dir que la parella va tornar al plató de 'Mujeres y Hombres y Viceversa' per donat més detalls sobre la seva relació sentimental. Però, davant la sorpresa de tothom, Alejandro Albalá va decidir trencar allà mateix amb la jove, explicant el que havia trobat al telèfon de la guanyadora de 'Supervivientes'.\nNo es tractava d'una sola conversació comprometedora, ni tampoc de dos, sinó d'un total de sis converses que Sofía Suescun amagava al seu mòbil. D'aquesta manera, Albalá va comprovar que la jove li estava sent infidel, ja que, si bé no va poder assegurar si la seva parella havia mantingut relacions sexuals amb aquelles persones, les intencions eren molt clares.\nSofia Suescun amagava sis converses comprometedores al seu mòbil | Telecinco\nLa filla de Maite Galdeano no ha volgut quedar-se callada, i ha criticat que Alejandro revisés les seves converses privades. En aquest sentit, ha insistit que tot va ser una mala interpretació, i això va fer que el públic desconfiés de la versió d'Albalá.\nTot va començar amb el 'tronista' Noel\nAmb tot, cal recordar que els cels d'Alejandro Albalá van començar amb Noel, 'tronista' de 'Mujeres y Hombres y Viceversa'. L'ex de Sofia considerava que la jove estava flirtejant amb ell, tot i que després va quedar demostrat que tan sols estava parlant.\nPerò en aquell cas Sofía va voler deixar clar el que estava passant, i per això va preguntar-li al jove 'tronista' si li va causar aquesta impressió. Sorprenentment, la jugada no li va sortir bé, ja que Noel va explicar que «una mica» sí que va flirtejar amb ell, o com a mínim així ho va interpretar. Davant d'aquesta situació, Albalá ha optat per un nou començament a la seva vida, eliminant qualsevol rastre de Sofía, i amb la intenció de conèixer més persones.\nLes precioses paraules a Inés Arrimadas del seu marit en un dels seus dies més feliços\nMOLT FORT: La mala notícia que ha rebut el català Sergio Dalma i que pot acabar amb ell\nFamília MYHYV Sofía Suescun


Jaumegrimp 2: Via Epirimountains i via Salvadora sortint per Montse Curto. Malanyeu anticiclònic.\nVia Epirimountains i via Salvadora sortint per Montse Curto. Malanyeu anticiclònic.\nSant Sadurní parroquial del poblet de Malanyeu\nEstrenem el nou any escalatòriament parlant ! esperem que sigui com a mínim igual o millor que l'anterior, que oblidi les lesions i disfrutem la roca amb bona companyia. Avui amb l'anticicló ben establert decidim tornar a Malanyeu. Aquest raconet ens captiva, a gairebé 1000 metres d'alçada ens regala un paisatge bucòlic i una escalada peculiar, amanit per un microclima especial que fa que, si fa sol, a ple i cru hivern s'hi escali en màniga curta. Arribem els primers, però mentre ens equipem, l'aparcament ja s'omple. Saludem la colla de Badalona, el Joanet, el Jordi i el Toni, avui sense l'amic Joan que sembla que és esquiant.\nEl Toni recuperant la primera tirada de l'Epirimountains i arribant a la reunió.\nTravessem el poble i fem l'agradable aproximació cap a a la paret del Devessó, jo tinc ganes de fer l'Epirimountains, via del Francesc Sunyol, equipada per no patir, que és el que em convé fins que no agafi confiança amb el braç i el Toni vol tastar la Salvadora, de caire mes aventurer. Les costums millor no pèrdre-les així que començo: em sorprèn la via, bona roca, gens relliscosa i molt tècnica, la disfruto ! L'arribada a la reunió una mica trencada però curiosa sobre un pedestal desenganxat de la paret.\nPuja el Toni, veig que no en passa massa via...i és que és de mirar-s'ho, molt ben trobada! Continua amb la següent tirada que manté la mateixa tònica, amb, a la meitat, un pas picantó si no trobes la presa adeqüada...un espit és molt a desmà i despista.\nA la bavaresa abans d'encarar la placa de 6b.\nEl darrer llarg comença trencat per acostar-se a una gran placa penjada molt divertida i potent, per millorar l'assegurament del primer i evitar que la corda pesi massa, és factible de fer una reunió sota la bavaresa aprofitant un espit reforçat amb flotants, tanmateix nosaltres no ho vam fer. Per arribar a la placa cal superar una bavaresa.\nNo tinc massa clar com faré la tirada ja que tiba prou i jo no estic encara per "això", però m'hi poso: la bavaresa, fàcil, moïments elegants, senzilla, ja a peu de la "Placa" la cosa canvia, pocs peus si li fots recta, la lògica et tira a l'esquerra, però no m'en surto i tibo d'A-0, em costa equilibrar-me i hauré de fer-ne un altre per col.locar-me be. La resta ho lluito i surt! encara prou ! El Toni recupera la tirada i sua per encadenar! ha estat apunt!\nLa colla de Badalona: el Joanet, el Jordi i el Toni, fent "obres" a la via Independència.\nLa colla de Badalona estan deixant la via Independència apunt de revista!\nA la dreta de la Montse Curto, la via Salvadora.\nEn un parell de ràpels som baix i amb ganes de mes! mentre recollim cordes i el fato trobem la Glòria i l'Anselm que han arribat tard, trobant els seus objectius ocupats, els animem a fer la Montse Curto, nosaltres farem la Salvadora i així podrem escalar plegats sense fer-nos nosa. La Salvadora fa la primera reunió a la segona de la M.Curto i el darrer tram coincideix en algun tram, però segur que no ens destorbem.\nA la Salvadora hi trobarem burins i ponts de roca....\nComença el Toni, que ja ha escalfat, i li toca ! La Salvadora no en sabem l'aperturista, pensava que era de l'Amadeu Pagès, però hi ha massa ferro, encara que siguin burins, que no és el seu estil. Comença amb bona roca, però superat el segon burí, la cosa es complica i cal vigilar molt de no apedregar l'assegurador, en el meu cas, a la Glòria, que està començant la Montse Curto. Superat aquest tros trencat, s'entra a la placa que ressegueix la via del Sunyol, però ben be pel mig, en una elegant diagonal ascendent a la dreta tot cercant la millor roca. El Toni la disfruta ! El darrer tram i la reunió, és comú amb la via veïna.\nLa Glòria al darrer llarg de la Montse Curto.\nLa Glòria i l'Anselm encara no han arribat i continuo jo per la Montse Curto fins dalt, em miro la Salvadora, però de moment prefereixo la via equipada, tot i que baixant l'estudio i de ben segur que tornaré per fer aquest tram tan ferm de La Salvadora, on amb un joc de tascons i Friends l'amaneixes al gust. En fem via i quan rapelem ens trobem els companys apunt de sortir pel seu tercer llarg, la Glòria ara encapçala la cordada i ens quedem a animar-la!\nL'Anselm i el Toni animant-la !\nCom una Campiona encadena la tirada !\nComença amb recança de que ens la mirem, hahaha però s'ho treballa prou be i a la placa del mig on hi ha un passet finot de peus, com si res ! m'ha costat mes a mí!\nUna placa de forats per disfrutar que la Glòria es va treballar amb solvència!\nLa resta tot i ser en diagonal extrany, cap problema, amb agilitat ja és al peu de la placa final que resol amb solvència ! i és que t'ho has de creure Glòria! cal escalar de primera que tú pots.\nRapelem sense problemes.\nL'Anselm recupera el llarg i nosaltres anem desfilant avall, els deixem les cordes passades i ens esperem a peu de via. El dia és espaterrant! m'entretinc fent fotos del paisatge sempre canviant, amb un sol ja mig-ponent, que acoloreix i escalfa.\nEns ho hem passat molt be, Malanyeu en bona companyia.\nMalgrat ser força cordades, es respira tranquil.litat.\nMalanyeu en estat pur.....\nl'Església de Malanyeu avui era oberta, la netejaven per la visita del Bisbe !\nEl Pedra omnipresent....\nUn bon parell de vies, l'Epirimountains, molt ben equipada, de grau 6a+/6b en lliure, però no mes de Vè obligat. La Salvadora més aventurera però de grau mes suau, per gaudir de la roca i del recorregut, molt ben trobat. Ens ha faltat fer la segona tirada d'aquesta que ha de ser una disfrutada de canto amb fàcil amaniment.\nCUIDEM MALANYEU ens vam trobar força paperots amb el regalet pertinent a sota, a peu de vies....això és inadmisible! si no sabem cuidar la zona anem malament i aleshores quan ens "xapin" la zona no ho entendrem.....\nPublicat per jaumeplanellpiqueras a dijous, de gener 08, 2015\nMingo 8 de gener de 2015 a les 20:53\nJaume enhorabona, aviat estaràs a tope. No tinc cap dubte, anant amb el Toni, que vau arribar els primers. Salut company\nJoan Baraldés Santamaria 9 de gener de 2015 a les 8:36\nAra toca repetir la Independència, a veure si així animes al President i al Junqueres a que s'entenguin d'una vegada !!!\nJaumegrimp 10 de gener de 2015 a les 13:25\nCom ho saps Mingo!\nJoan, la Independència ja em toca fer-la, a veure quan tornem.\nGatsaule 14 de gener de 2015 a les 11:27\nVeig que darrerament fas servir Malanyeu per recuperar la forma!! Un bon lloc en aquest temps.\nJaumegrimp 19 de gener de 2015 a les 17:30\nHola Joan, doncs sí és un bon racó per anar agafant confiança.\nGep Llarg, Daniel a la Miranda de les Bohigues i l...\nMemòria selectiva, Aberroncho i Sabina Wall, pòque...\nVia Epirimountains i via Salvadora sortint per Mon...


Tres medalles en la regata de Rem Olímpic\nEl passat dissabte 2 de maig es va celebrar a Alacant la Segona Regata de la Lliga de Rem en embarcacions olímpiques o de banc mòbil, en la que s’enfrontaren esportistes de 6 clubs de la Comunitat Valenciana, amb una participació total de 218 esportistes. El RCN Gandia acudia en representació del rem gandià amb 12 esportistes amb els que aconseguí fer pòdium amb dos ors i una plata, a més de mantenir a la resta dels participants entre els sis primers llocs.\nL’aleví femení Marina Sanjaime, en skiff individual que en la anterior edició va guanyar la plata, aconseguia aquesta vegada l’or mentre que el doble scull de la parella aleví masculí Pablo Bruggeman i Ubaldo Ferrando ocupaven la quarta plaça.\nEn la categoria de cadet femení en dobles, Rebeca Martínez i Alba Martí es feien amb la sexta posició. En cadet masculí individual Daniel Lago aconseguia el lloc cinquè i l’embarcació cadet de quatre scull formada per Alex Vallet, Alejandro Sanjaime, Carlos Sanchís i Vicente Almiñana aconseguiren la segona plaça en una regata molt emocionant fins els últims metres.\nLes xiques d’infantil femení en dobles Marta Aparicio i Raquel Martínez aconseguien de nou la medalla d’or amb una remada fluïda i perfectament compassada, destacant com l’equip promesa de cara als campionats nacionals.\nEl 16 i 17 de maig els alevins i infantils es desplaçaran a Banyoles (Girona) els propers 16 i 17 de maig per a competir a la Copa Primavera, com a preparació del Campionat d’Espanya de banc mòbil.


Mare de Déu de Meritxell: símbol religiós o identitari? - El Periòdic d'Andorra\nMare de Déu de Meritxell: símbol religiós o identitari?\nFa temps unes paraules del mossèn Josep Chisvert de Sant Julià de Lòria em van fer reflexionar sobre la percepció que tenim els ciutadans de la Mare de Déu i la meva pregunta va ser: Meritxell és un símbol religiós o identitari? Durant la meva recerca d’informació sobre la festa de la nostra patrona nacional, al llarg d’aquests últims anys, vaig trobar una pregunta força similar en alguns suplements de la premsa andorrana: «És una festa majoritàriament política o religiosa?». Aleshores, l’any 2000, la majoria dels enquestats van contestar que la consideraven més religiosa. Però molts d’altres també van precisar que, per ells, inclou els dos conceptes. Fins i tot, també hi trobem alguns incisos que, fent referència als polítics, diuen que «ni ells ho saben!». Suposo que aquesta ambivalència o ambigüitat de la festa es basa en el fet que durant anys la festa de Meritxell va ser la festa nacional i que els polítics ja aprofitaven aquesta data de replegament popular per fer passar els seus missatges polítics. N’és un exemple la celebració de l’any 1980, quan els discursos dels representants públics reflecteixen el malestar general pel retard en els treballs per a la reforma dels òrgans institucionals. Després de la missa solemne, el síndic general d’aleshores, el senyor Estanislau Sangrà, va pronunciar un discurs reivindicatiu de canvi polític i d’independència, en el qual va reclamar a crits als representants dels coprínceps presents al claustre la remodelació de les institucions.\nEl senyor Francesc Cerqueda Pascuet, síndic general del 1982 al 1989, va admetre, en una entrevista el 2005, que: «Els discursos no eren precisament protocolaris sinó més aviat reivindicatius dels problemes del moment». I que, fins i tot, en «alguna ocasió mossèn Ramon, en la seva homilia, trepitjava part del contingut dels nostres discursos posteriors».\nEl 1986 hi van haver moltes crítiques a l’excessiva politització de la diada. Per aquesta raó, l’any 1989 es van eliminar els discursos oficials del programa d’actes. Sembla que ja fa uns quants anys que la tradicional festa de Meritxell ha adoptat un caràcter més religiós, festiu i social. A més, tenint en compte que, amb la promulgació de la Constitució i en coherència amb el nou sistema, la Diada Nacional de màxim pes institucional semblava destinada a passar al 14 de març. Ha estat així gairebé des d’un punt de vista protocol·lari. No obstant, els actes públics, solemnes i breus no tenen la capacitat de convocatòria popular que té la festa de Meritxell. De totes maneres, i després de llegir les salutacions dels quatre representants institucionals, publicades pels mitjans de comunicació els últims deu anys, jo diria que encara hi continua havent força contingut polític… Un exemple recent, l’any 2015, es pot trobar en la salutació del cap de Govern, el senyor Antoni Martí Petit, en què es pot llegir: «Sense les reformes no hauríem tingut marge de maniobra (...)».Aquest missatge sembla més aviat un acte de contrició o una justificació de les reformes, fortament contestades per una part dels ciutadans. Fins i tot, el 2013, el copríncep d’Andorra i arquebisbe d’Urgell, el senyor Joan-Enric Vives i Sicília, va advertir d’una possible crisi institucional si Andorra legalitza l’avortament. Per consegüent, entre missatges polítics i fragments de goigs, és comprensible que alguns ciutadans no ho tinguin gaire clar.\nPerò tornem a la meva pregunta: Meritxell: símbol religiós o bé identitari? Aquesta va ser la resposta del mossèn Ramon: «Va més enllà de la identitat religiosa! Com deia Sant Bernat, Per Mariam ad lesum, és a dir, a través de Maria som portats a Jesús. Jo estimo la Mare de Déu! La religiositat és expressar la seva identitat. Què significa religió? El terme religió prové del llatí religere, que, prové del verb religare, que significa unir, lligar. En primer lloc, l’amor, que és la identitat, en segon lloc, l’abraçada, que és la religió, i, en tercer lloc, el fill, que és la responsabilitat». I, va evocar una altra figura femenina bíblica, Maria Magdalena. Així, segons mossèn Ramon, l’església ha de ser més «femenina», ja que l’endarreriment amb relació a la presència de les dones en aquesta institució és un dels pecats de l’església. Tenint en compte que Jesús va «aixecar» Maria Magdalena i la va acceptar en el nucli dels apòstols.\nLa religió compleix una funció socialitzadora. D’aquí ve que diversos enquestats com, per exemple, el mateix mossèn Ramon o l’artista Sergi Mas, parlin de la necessitat que els joves o els ciutadans tinguin els seus símbols. E. Dukheim, des d’una perspectiva funcionalista, defensa que no hi ha, ni hi pot haver hagut, una societat sense religió. Els diferents sistemes simbòlics de la religió compleixen la funció social de donar sentit a l’existència individual i col·lectiva de l’ésser humà, i de reforçar el sentiment de solidaritat i cohesió social. La religió simbolitza, d’aquesta manera, la consciència que la societat té de si mateixa, com una entitat irreductible. En aquest sentit, la Mare de Déu de Meritxell, va assumir aquest rol de punt d’unió, de formació d’una sobirania quan, el 24 d’octubre de 1873, el síndic major d’aleshores, Nicolau Duedra, en plena crisi del ferro «consigna el fet que Nostra Senyora de Meritxell és considerada per a les Valls d’Andorra Patrona i especial protectora seva, des de temps immemorial» en part per evitar que hi hagués gent que marxés.\nTambé em va interessar tenir l’opinió de mossèn Josep Chisvert, que em va contestar: «La imatge de la Verge de Meritxell per a qui no és creient tan sols és una imatge artística romànica per contemplar com qui contempla una obra d’art en un museu. Per als qui som creients, la talla de la Verge de Meritxell és la imatge que ens evoca a la Mare de Jesucrist, la Mare de Déu. La Verge que protegeix el poble andorrà i el seu santuari, punt de trobada de la comunitat cristiana que celebra la Fe. Ella ens acull, ella ens protegeix. A ella venim per presentar-li les nostres pregàries». Aquesta intrínseca relació que hi ha entre la Mare de Déu de Meritxell i el poble andorrà em va fer pensar en la teoria de Jung sobre els símbols. Per a Jung, els símbols culturals, són imatges col·lectives que, partint de les mateixes arrels, han estat elaborades i modelades per la imaginació de cada poble.\nVaig presentar aquesta qüestió a un nombre determinat de gent del meu entorn i una bona majoria va contestar: «Ambdós, símbol religiós i identitari!», però basculant més cap a símbol identitari. Així doncs, si comparem aquesta resposta amb l’opinió dels enquestats l’any 2000, podem constatar una certa evolució de la imatge que els ciutadans tenen de la Mare de Déu de Meritxell. Com va precisar un dels meus enquestats, cada vegada és un símbol menys religiós i més identitari, com l’evolució de la societat, ja que, cada vegada més, les generacions joves es defineixen majoritàriament com a agnòstiques o atees.\nI com va afegir un dels meus exalumnes: «Recordem que, a més de ser la Patrona del Principat d’Andorra, la data de Coronació de Nostra Senyora de Meritxell, el 8 de setembre de 1921, marca dos punts identitaris: l’estrena i adopció de El Gran Carlemany com a himne nacional i la consolidació del 8 de setembre com a Festa Nacional Andorrana».\nEn definitiva, símbol religiós o bé símbol identitari, conceptes probablement indissociables en la imatge de la Mare de Déu de Meritxell, tan arrelada en la formació de l’Estat de dret i independent que és avui Andorra. Cal dir que la part d’universalitat de tot símbol es troba en el fet que qualsevol persona, independentment de llur país, llengua, cultura o religió, pugui a través d’aquest símbol, entre d’altres:\n-- Accedir a l’infinit o a Déu.\n– Cercar suport en els moments difícils.\n– Cercar una reconstrucció emocional, religiosa o identitària.\nAmb espiritualitat i/o patriotisme, Meritxell, Verge Santa, vulleu-nos sempre ajudar.


RECENTRALITZAR EL TERCER SECTOR\n11 maig 2015 Carles Campuzano Deixa un comentari\nLegislar a nivell estatal sobre el Tercer Sector Social i el Voluntariat, sense abordar els problemes de veritat que limiten i dificulten la capacitat d’iniciativa social que té el teixit associatiu, té tota la pinta d’esdevenir una subtil manera de reforçar el procés de recentralització que el Govern del PP està promovent en aquesta legislatura, especialment en el camp de les polítiques socials. Un plantejament dels populars que, en els millors dels casos, ha trobat una tèbia resposta en els partits oficialment d’esquerres, quan no una total complicitat. L’afany uniformitzador i homogenitzador és molt transversal a les Espanyes.\nJustament aquesta raó ens ha dut a presentar les corresponents esmenes a la totalitat als projectes de llei del Tercer Sector i el Voluntariat que el Govern espanyol aprovà fa uns dies i que ara han iniciat la seva tramitació a les Corts Generals. Unes esmenes a la totalitat que ningú pot interpretar de manera equívoca; hem estat probablement el grup parlamentari més actiu en defensa del Tercer Sector durant aquesta legislatura; hem reclamat polítiques i mesures concretes que donin suport a les iniciatives socials de la societat civil: proposició de llei mecenatge, proposició de llei de creació d’un Fons de suport al Tercer Sector, proposició de llei de clàusules socials per reconèixer les empreses socials, proposició de llei per a reconèixer els emprenedors socials, proposició de llei per a territorialitzar la gestió del 0,7 del IRPF per a finalitats socials i ambientals, interpel·lació per eximir a les entitats petites de les noves obligacions en matèria tributària, interpel·lació que reclamava una política global de suport del Tercer Sector, per citar-ne només algunes.\nPerò certament hem presentat unes esmenes a la totalitat per a denunciar aquest nou pas recentralitzador que el Govern de l’Estat ens vol imposar. Mesures que tendeixen a reforçar les estructures estatals del tercer social i el voluntariat però afebleixen el desenvolupament i l’enfortiment de la iniciativa social d’àmbit català o local, oblidant que és des de la proximitat a la gent on el tercer sector i el voluntariat tenen tota la seva raó de ser. Del que es tracta és de preservar i enfortir el model català d’iniciativa social, amb una llarga tradició, un fort arrelament social i molt enganxat a la realitat.\nEn qualsevol cas, volem aprofitar el tràmit parlamentari per a plantejar una bateria de propostes i demandes que ens semblen claus per enfortir la nostra trama associativa i que, ara per ara, depenen de Madrid: mesures per a facilitar la creació d’ocupació, increment dels incentius fiscals per a les donacions d’empreses i persones i exclusió de les petites entitats d’obligacions fiscals innecessaris, mesures que facilitin la concertació amb les entitats per a gestionar els serveis socials i acabar amb la discriminació que suposa l’exclusió de l’IVA en la contractació pública, clàusules socials per afavorir la contractació de les entitats que donen feina a les persones en risc d’exclusió, adaptació de la llei general de subvencions i de la llei de la transparència a la realitat del teixit associatiu, incloure les subvencions en els mecanismes de finançament del deute als proveïdors de les administracions públiques, facilitar els procediments de declaració de la utilitat pública,…una agenda imprescindible i que, malauradament, les lleis del govern espanyol no plantegen.\nTenim un compromís polític molt clar amb les entitats socials; en la mesura que un tret essencial que ens defineix com a país es aquesta enorme capacitat de la ciutadania d’implicar-se en allò que és de tots mitjançant un dens i ric entramat associatiu. Històricamen, el catalanisme polític ha fet bandera de defensar la iniciativa de la societat davant l’intervencionisme de l’esquerra i la dreta. Un tercer sector social, per altra banda, que ha jugat un paper fonamental en l’extensió de l’Estat del Benestar i que alhora ha estat una de les xarxes de seguretat més rellevants per a milers de famílies durant aquests anys tan durs, expressant el compromís solidari i fraternal de la ciutadania. Un Tercer Sector, que en darrera instància, fa comunitat i reforça el capital social que fa de la democràcia una realitat més vibrant i rica. Un tercer sector i un voluntariat doncs que formen part i defineixen la nostra realitat nacional, una determinada manera de ser, viure i conviure.\nArxivat com a: Tercer sector


“Marco naix a l’Alguer i es forma culturalment en els ambients de l’associacionisme local i internacional, entrant en contacte amb personatges que provenen de nacions, classes socials i cultures diverses.\nEn aquest humus cultural i dialèctic es desenvolupen les primeres sensibilitats artístiques, juntament a una creixent necessitat d’explorar nous horitzons.\nEls seus viatges a Amèrica i a les costes espanyoles constitueixen la primera font d’inspiració, reveladora i determinat alhora, pel jove artista en formació.\nMent fervorosa i anticonformista. Després d’un llarg període d’incubació, durant el qual acumula diverses experiència de vida fonamentals per la seva formació intel·lectual i artística, tot incloent una estada a Dublín i un període passat amb un fluid contacte amb les cultures de la conca mediterrània o de la banya d’Àfrica, la necessitat d’expressar torna a emergir amb força.\nEl seu desig creatiu acaba explotant i troba en la fotografia el seu mitjà expressiu, començant de nou des de les seves arrels identitàries, en la seva Alguer.\nEntra en contacte amb els ambients fotogràfics locals, en relaciona amb ells, per acabar alliberant el seu talent encara no expressat.\nUtilitza les xarxes socials com a vitrina mediàtica, participa a exposicions temàtiques, explora el territori juntament amb altres fotògrafs de l’escena local, fet que el dóna a conèixer als públic.\nMarco col·labora amb una de les principals capçaleres on-line locals (Alguer.it), tot documentant d’una manera puntual i persona els esdeveniments més importants que tenen lloc en la ciutat de l’Alguer i rebent continues mostres d’apreciació popular sobre la tècnica i vàlua de les seves obres.\nImpacte emocional, tècnica buscada i experimentació són els trets distintius del seu estil poc convencional.\nLa realització d’aquesta pàgina web representa només l’última etapa fonamental en el trajecte evolutiu de l’artista a la recerca d’una continu intercanvi amb el món extern i els seus observadors.\nBenvinguts al món visionari de Marco Fiore.“


Esmorzar de pagès · Ca n'Estella | Penedes Turisme\nEsmorzar de pagès · Ca n'Estella\nA Ca n'Estella us volem oferir un esmorzar com el que feien els nostres avis quan treballaven la vinya, aquells que els donaven força y energia per poder afrontar tota una dura jornada treballant la terra.\nLa vostra feina però, serà diferent. La vostra missió serà gaudir d'un matí diferent en un entorn privilegiat i conèixer de ben a prop el meravellós món del vi i el cava i deixar-vos emportar pels sentiments i les emocions. Volem que viviu una experiència sensorial única a 25 minuts de Barcelona.\nVisita guiada a la bodega Ca n'Estella\nTast de vins: 2 vins i 1 cava\nEsmorzar de pagès amb vistes a la vinya en un espai exclusiu per a vosaltres: Embotits, pa amb tomàquet, formatges, oli de Ca n'Estella, tapeta d'empedrat i per acabar amb un final ben dolç pasta de full amb xocolata


Cel enteranyinat i cap de setmana estable | Ona Bages\nInici Àudio Cel enteranyinat i cap de setmana estable\nCel enteranyinat i cap de setmana estable\nComencem el dia amb el cel una mica tapat per núvols alts i mitjans, i és que aquests han de perdurar durant tota la jornada encara que a la tarda seran menys abundants. Per tant, avui el sol es deixarà veure durant poques estones, i encara que faci fred ara a primera hora, al migdia la temperatura pujarà i tindrem un ambient suau i agradable, amb valors que altre cop podran acostar-se als 18 i 20ºC.\nDemà dissabte la situació meteorològica canvia i el dia serà completament esplèndid i assolellat. Al final d’aquest és possible que arribin nous núvols alts, però seran inofensius. Les temperatures es mantindran a ratlla i constants, similars a les d’avui divendres. Per tant, fresca al matí i suavitat al migdia però sense nous canvis destacables.\nDe cara als pròxims dies l’anticicló ens seguirà portant dies tranquils i estables, amb algunes boires matineres i alguns núvols que podran deixar el cel una mica enteranyinat el pròxim diumenge. Amb tot, cap de setmana per gaudir a l’aire lliure perquè tampoc farà fred excessiu i seguirem amb la mateixa dinàmica de temperatures.


Canvi d'opinió inesperat de Sánchez amb Catalunya\nSánchez recula i accepta celebrar la taula de negociació abans de les eleccions catalanes\nEn un primer moment, el govern espanyol optava per esperar a la formació d'un nou executiu a Catalunya\nper Júlia Navarro dijous, 30 de gener 2020 - 19:10h\nEl govern espanyol ha canviat sobtadament d'opinió sobre la taula de negociació amb la Generalitat. Si en un primer moment l'executiu de coalició encapçalat per Pedro Sánchez assegurava que el millor era esperar a la formació d'un nou govern a Catalunya, ara recula i afirma que hi haurà negociacions abans de les eleccions.\nEn un comunicat d'aquest dijous a la tarda, la Moncloa insisteix que «no es donen les millors circumstàncies per iniciar el diàleg entre governs, quan un d'ells ha posat punt final a la legislatura i el nou Govern no podrà constituir-se fins a la celebració de les eleccions anunciades» però rectifica «per descartar qualsevol dubte» respecte a la seva «voluntat de dialogar». «Manifestem la nostra disposició a celebrar la mesa de diàleg entre governs acordada, abans de les eleccions catalanes», afirma l'executiu de Pedro Sánchez.\n«Al llarg del dia d'avui hem sentit posar en dubte la nostra voluntat de dialogar i el nostre compromís de complir amb els acords pactats», lamenta el govern espanyol, que aquest matí ha anunciat que manté la reunió amb Quim Torra de la setmana que ve però ajornava l'inici de la negociació fins després dels comicis anunciats dimecres pel president de la Generalitat.\nERC va denunciar el primer «incompliment» de l'acord d'investidura\nLa decisió arriba després que Esquerra Republicana (ERC) hagi criticat el que considerava com a primer «incompliment» de l'acord que va permetre al socialista ser investit com a president del govern espanyol.\nComín: «Jo no he abandonat ERC; ells m'han abandonat a mi»\nUrgent: La important decisió d'Elsa Artadi sobre el seu futur a la política\nLa mala notícia que Puigdemont pot rebre en breu del Parlament Europeu\nGovern Espanyol Pedro Sánchez Procés Català Govern Català


Muntatge d’una tanca per a la protecció de la bassa del Bosc de Palau, Girona\nEl dissabte 20 d’octubre es va realitzar la 5a jornada de voluntariat ambiental del Programa de l'Associació La Sorellona i la Fundación Biodiversidad. La jornada matinal, en què hi van participar famílies i estudiants de biologia o ciències ambientals, va servir per muntar una tanca perimetral al voltant d’una bassa situada al Bosc de Palau, a Girona. Els voluntaris, equipats amb guants, aixades, pales i masses, van fer els 25 forats per clavar les estaques. Un cop fets\nExtracció de Ludwigia Peploides del riu Onyar\nEl diumenge 7 d'octubre, vam tornar l'Onyar a retirar una planta exòtica que ja fa temps que s'ha estès per les aigües i ribes d'aquest riu. La Ludwigia peploides, com s'anomena l'espècie en qüestió, és una planta ornamental procedent, la gran majoria de casos, d'aquaris i peixeres i es caracteritza per la seva facilitat de reproduir-se i espargir-se. Malgrat que el dia començà rúfol i amb algun plugim, més d'una vintena de persones assistiren a la cita amb moltes ganes de fe\nCaminada a les basses sota la pluja\nTot i la pluja, una vintena de persones van assistir diumenge 7 d'octubre a la caminada verda en motiu de la fira de l'aigua celebrada a Caldes de Malavella. La temàtica de la sortida va ser la fauna aquàtica i va estar guiada per un tècnic de la Sorellona. Vàrem poder observar fauna aquàtica exòtica com les tortugues, la gambúsia i el cranc, i es va aprofitar per explicar les problemàtiques que generen aquests animals al•loctons i el procés de recuperació de la bassa de Can\nExtracció de nàiades exòtics al Parc Natural del Montgrí, Illes Medes i Baix Ter\nEl diumenge 30 de setembre, es va realitzar la tercera jornada de voluntariat ambiental del Programa de l'Associació La Sorellona i la Fundació Biodiversitat. La jornada matinal, en què hi van participar famílies i estudiants de biologia o ciències ambientals, va servir per extreure nàiades exòtiques d'un reg prop de la localitat de Pals (Girona), aprendre i riure, mentre es realitzava una acció de millora i conservació d’un entorn natural. Aquesta espècie invasora que probab


DOLORS BASSA: Cap de setmana del 9 de març de 2008\nCap de setmana del 9 de març de 2008\nAquest cap de setmana he viatjat fins a Granada. Mig per feina, mig per desconnectar.\nEn arribar un taxi ens recull a l’ aeroport, davant nostre una autovia fantàstica que ens porta al centre de la ciutat .El taxista molt amable ens va explicant coses d’ Andalusia, en un moment clau ens comenta que ha estat fa poc a Catalunya i sembla que estem igual que fa 20 anys enrera, que hem avançat poc. Comenta nosaltres, els andalusos, no paguem les carreteres com vosaltres!.i així va explicant: l’atur especial del camp que només existeix allà..., les ajudes per habitatge...\nDesprés, el vespre, anem a “tapear”, veiem que una copa de vi i un plat de “ pescadito frito” 1 €, per tant l’ IPC no deu ser com el català ja que aquí ens costaria molt més.\nLa Montse comenta , fa molts anys que som solidaris, a Catalunya anem pagant impostos i a Espanya van millorant.\nEstic convençuda que tothom qui viatja s’adona dels comentaris de la Montse i del taxista. Torno diumenge més convençuda que mai i a l’hora pensant que l’objectiu de la independència és clar i contundent.\nA la tarda votacions,sondejos, escrutini i resultats.\nM’adono que penso com una minoria, i això que, després del mini viatge pensava que tenia la raó i que no calia fer pedagogia. Ens caldrà seguir treballant per tenir una majoria social que ho vegi clar.\nHa guanyat el PSC caldrà estar amatents a les decisions tan socials com nacionals. Necessitarem una feina ben feta , que es demostri que ens cal ser socialment d’esquerres i nacionalment catalans per avançar com a país, com a nació i com a estat.\nPublicat per DOLORS les dilluns, de març 10, 2008\nDolors, a mi diumenge també se'm va quedar una cara de pasta de moniato; ens queda fer molta pedagogia, però ja no tinc clar si tindrà o no resultat.\nBé, ens haurem d'animar una mica entre tots. Ànims ERC\n11 de març, 2008 16:19\nLes coses tornen un mica al seu puesto!\n12 de març, 2008 16:56\nha passat el que havia de passar, fins que no marxi el vostre estimat carod no fareu res.visca catalunya, en això si que t´apoio.\n14 de març, 2008 12:00\nUna cosa a tenir en compte:\nBellcaire Emporda: municipals: Alcalde el sr. Jaume Gifre i Viñas. Cap de llista de GMB-AM (llista d'erc).\ngenerals: erc 0vots 0% ho sigui; no s'han votat ni ells!! OHHHHHHH!! Molt fort!!\n14 de març, 2008 18:58\nPerdona , però si les teves dades són del diari havies de mirar l'endemà on deia fe d'errates i s'expressaven clarament els vots per ERC de Bellcaire\n15 de març, 2008 15:41\nLA MORT EL PERSEGUEIX,DE VEGADES A TRAVÈS DEL SEXE...\nMARÇ MARÇOT, NO ET TREGUIS S'ABRIGOT.MÒNICA LOPEZ....\nLA REPRESENTACIÓ DE LA PATRONAL GIRONINA EN AQUEST...\nEL DRET SÓN NORMES, PERÒ TAMBÉ ÉS LLENGUATGE, SIGN...\nEl noi del sucre, un sindicalista compromés\n"GENDER STUDIES" ÉS LA FI DE REDUIR LES DONES A EX...\nCARPE DIEM Dolors bassa,


ES RECUPERA UN TRAM DE LA MURALLA DELS SEGLES XIV-XV - Museus Municipals - Ajuntament de Sabadell\nEs va localitzar al carrer de Les Valls, cantonada amb carrer de Jesús, arrel d'unes excavacions arqueològiques\nEn aquests darrers tres anys s'ha estat treballant en la recuperació d'un element patrimonial arqueològic de gran valor per entendre el perímetre emmurallat de la vila baixmedieval de Sabadell (segles XIV-XV).\nArrel de les excavacions fetes en un solar privat del carrer les Valls cantonada amb el carrer de Jesús, s'ha pogut documentar, estudiar, rehabilitar i consolidar un pany de muralla que està format pel mur defensiu, una bestorre (torre quadrada sobresortint de la línia de mur) i part del fossat.\nLa recuperació d'aquest conjunt patrimonial, que ha estat declarat Bé Cultural d'Interès Nacional per part de la Generalitat de Catalunya, és una molt bona notícia per al Museu d'Història de Sabadell i també, és clar, per a la ciutat. Aquest nou element històric quedarà incorporat al soterrani del nou edifici que s'està acabant de construir, i ens permetrà entendre millor l'evolució urbana de la ciutat i els canvis que s'han anat succeïnt amb el pas dels segles.\nEls treballs arqueològics han estat dirigits per l'arqueòleg Jordi Roig i els treballs de rehabilitació arquitectònica han estat dirigits per l'arquitecta Marta Llonch. El finançament dels treballs ha anat a càrrec de la promotora (INPAFINSA).


El camí de la transhumància d'Avinyó i el vi de tina d'Abadal, Premis Viu la Pedra Seca | NacióManresa\nEl camí de la transhumància d'Avinyó i el vi de tina d'Abadal, Premis Viu la Pedra Seca\nEls premis de la Denominació d'Origen Pla de Bages han estat lliurades aquest dilluns\nper Redacció , 23 de novembre de 2020 a les 20:41 |\nCamí ramader del Pla de l'Oliva realitzada per Josep Solsona, Premi Pedra Seca | DO Pla de Bages\nLes dues categories del premi són: Pedra Seca, dedicat a la rehabilitació de barraques de vinya i altres construccions de pedra seca, i Pedra Viva, on es valora la difusió, l'estudi i posada en valor del patrimoni de la pedra seca al territori que abasten els municipis de la Denominació d'Origen Pla de Bages.\nEl termini de presentació de sol·licituds en aquesta edició es va veure ampliat per tal de donar més temps per treballar en les obres de rehabilitació ja que en alguns casos el confinament no ho havia fet possible. En total hi ha hagut set candidatures presentades en cadascuna de les modalitats.\nEls guardonats en l'edició 2020 del Premi Viu la Pedra seca, pel que fa a la categoria Pedra Seca, el 1er premi dotat en 700 euros ha estat pel camí ramader del Pla de l'Oliva realitzat per Josep Solsona i Vaqué. En aquesta obra de rehabilitació del camí de la transhumància al seu pas per Avinyó, el jurat ha valorat la important i continuada tasca de rehabilitació al llarg de nou anys protagonitzada per en Josep Solsona. Una tasca que ha consistit en la localització i desbrossament del camí ramader i la recuperació i rehabilitació dels marges del camí al llarg de més d'un quilòmetre.\nProjecte Mas Arboset. La recuperació del vi de tina de Miquel Palau, Premi Pedra Viva. Foto: DO Pla de Bages\nPel que fa a la categoria Pedra Viva, amb el primer premi, premiat amb 400 euros ha estat pel projecte Mas Arboset. La recuperació del vi de tina de Miquel Palau, enòleg del celler Abadal. En aquest cas s'ha valorat la globalitat del projecte, vinculada a la recuperació dels elements patrimonials en pedra seca i altres lligats a la viticultura, així com al propi treball de recuperació i experimentació vitivinícola. Les particulars característiques del projecte han posat en valor els elements patrimonials com unes eines útils pel present i també pel futur. S'ha valorat la difusió que el projecte ha representat per tot el nostre patrimoni i la tradició del món del vi al Bages.\nEl segon premi de la modalitat Pedra Viva, dotat amb 200€ es per al Mòdul de Restauració i reconstrucció de marges de pedra seca, incorporat en la Formació de Polivalència en el peonatge agrari presentat per Caritas Arxiprestal de Manresa. El treball de la pedra seca com a element d'integració laboral és una tasca molt important i novedosa. Aquest projecte permet recuperar elements patrimonials en pedra seca, formar treballadors especialistes en aquest àmbit i ofereix una alternativa laboral.\nL'enòleg Joan Soler rebrà el Premi Bages de Cultura el dia 9 de desembre a l’Espai Plana de l’Om\nLa gala dels Lacetània es farà el dia 15 al teatre Conservatori\nEn aquesta categoria s'ha volgut reconèixer amb una menció especial a l'Itinerari de la La Solana dels Condals, presentat per l'empresa Condals Group. La tasca de recuperació del paisatge tradicional realitzada per l'empresa que ha invertit una part del valor generat en el propi territori és un exemple de Responsabilitat social i de compromís amb el seu entorn.\nLa setmana de la pedra seca, un setmana plena d'activitats entorn la pedra seca als Països Catalans\nCoincidint amb el 2n aniversari de la declaració de la tècnica de la pedra seca com a Patrimoni Immaterial de la Humanitat de la UNESCO el 28 de novembre de 2018, Col·labora x Paisatge impulsa la Setmana de la Pedra Seca del 23 al 29 de novembre en col·laboració amb nombroses entitats del territori. Una setmana per a l'organització i promoció d'activitats relacionades amb la pedra seca arreu dels Països Catalans que neix amb l'objectiu de visibilitzar i posar en valor no només aquest patrimoni sinó especialment l'important teixit d'entitats, col·lectius i persones voluntàries en què se sustenta el coneixement, la divulgació i el manteniment de la pedra seca a casa nostra.\nEn el marc de la setmana de la pedra seca, al Bages hi ha també programada en format en línia pel proper dimecres dia 25 de novembre la jornada: La pedra seca al Bages. Iniciatives per valoritzar aquest patrimoni, organitzada per l'escola Agrària de Manresa.\nCultura i Espectacles, pedra seca, premis viu la pedra seca, do pla de bages, vi


Ático en Barcelona, Diagonal Mar i el From Marítim 1.350€ 1 hab. 89m²\nÁtico en Barcelona, Diagonal Mar i el From Marítim 1.350€\nPiso en Barcelona, Poblenou 1.700€ 2 hab. 83m²\nPiso en Barcelona, Poblenou 1.700€\nPiso en Barcelona, Llacuna 1.900€ 1 hab. 85m²\nPiso en Barcelona, Llacuna 1.900€\nPiso en Barcelona, Poblenou 1.950€ 3 hab. 115m²\nPiso en Barcelona, Poblenou 1.950€\nPiso en Barcelona, Poblenou 900€ 1 hab. 39m²\nPiso en Barcelona, Poblenou 900€\nPiso en Barcelona, Sant Marti 1.000€ 3 hab. 85m²\nPiso en Barcelona, Sant Marti 1.000€\nAñadido el 20/06/2022\nLocal en Barcelona, Provençals del Poblenou 25.000€ 100m²\nLocal en Barcelona, Provençals del Poblenou 25.000€\nGaraje en Barcelona, Vila Olímpica 90€ 10m²\nGaraje en Barcelona, Vila Olímpica 90€\nAñadido el 31/07/2020


Taller de Radio | Fempirineu\nVols fer , participar en un programa de radio??\nAmb aquest taller volem crear un espai col·laboratiu i participatiu on poder fer sonar totes les veus a través dels micròfons. L’objectiu és la creació d’un projecte col·lectiu a partir dels interessos singulars dels que hi participen.\nEls divendres ens trobem per organitzar el programa on podem contar el que altres no conten, temes d'actualitat, entrevistes, música, cine, literatura, debats, noticies positives i realitzarem l'emissió a finals de juny a Tampanada Radio\nEls divendres de maig i juny de 11 a 13h al Club Social Pallars.\nAcompanyat per Gadi Romero\nTelèfon 696837353 / 973 629081\nEsdeveniment creat dl., 03/05/2021 - 15:49 per Club Social Pallars a Club Social Pallars\nC/Major, 62 25560 sORT , Lleida\nAfegeix al teu calendari 2021-05-07 11:00:00 2021-06-25 13:00:00 Europe/Madrid Taller de Radio Vols fer , participar en un programa de radio?? Amb aquest taller volem crear un espai col·laboratiu i participatiu on poder fer sonar totes les veus a través dels micròfons. L’objectiu és la creació d’un projecte col·lectiu a partir dels interessos singulars dels que hi participen. Els divendres ens trobem per organitzar el programa on podem contar el que altres no conten, temes d'actualitat, entrevistes, música, cine, literatura, debats, noticies positives i realitzarem l'emissió a finals de juny a Tampanada Radio T'atreveixes?? Els divendres de maig i juny de 11 a 13h al Club Social Pallars. Acompanyat per Gadi Romero Taller obert a la comunitat Places limitades. 9 persones Cal inscripció prèvia Per + informació: Telèfon 696837353 / 973 629081 Mail: [email protected] sORT


Apunts termes GO (BIA) (Part genètica)  | Bioinformàtica Aplicada (UdG) | Unybook\nApunts termes GO (BIA) (Part genètica) (2017)\nApunts termes GO (BIA) (Part genètica)\nInclou la pràctica corresponent a la sessió de termes GO de la part genètica de l'assignatura de Bioinformàtica Aplicada (BIA) (Part genètica)\nNatalia Mingorance García 3r Biologia – UdG UNYBOOK: nattymg23 BIOINFORMÀTICA APLICADA Què són els termes GO?  característiques associades als gens. Tracta de definir quines propietats tenen aquelles seqüències.\nActualment estem generant moltes bases de dades i hem de donar un significat al que estem generant. Podríem estar estudiant un proteoma i ens interessa o necessites saber què són aquelles seqüències i el gene ontology permet descriure les seqüències amb una anotació que serà comuna.\nNatalia Mingorance García 3r Biologia – UdG UNYBOOK: nattymg23 BIOINFORMÀTICA APLICADA Hi ha tres categories. La primera és la del procés biològic amb la qual està relacionada. Mitosi...\nFunció molecular com si és una quinasa, funció transportadora...\nNatalia Mingorance García 3r Biologia – UdG UNYBOOK: nattymg23 BIOINFORMÀTICA APLICADA Les tres categories són molt generals i trobem 3 subcategories. Dins de cada GO term podem trobar GO terms descendents o més que se’n deriven, més específics.\nDescriuen característiques del gen.\nUna proteïna tindrà diversos GO terms.\nManera d’anotar les seqüències.\nNatalia Mingorance García 3r Biologia – UdG UNYBOOK: nattymg23 BIOINFORMÀTICA APLICADA Podem generar molta informació però el que ens interessa és donar-li una profunditat en aquest coneixement. Per fer-ho tenim els GO terms.\nNatalia Mingorance García 3r Biologia – UdG UNYBOOK: nattymg23 BIOINFORMÀTICA APLICADA Problemes de l’anotació. Molts cops tocarà revisar aquest coneixement generat, les implicacions d’aquelles seqüències s’han de revisar. No podem veure com una cosa senzilla una proteïna. Actualitzar el coneixement que tenim.\nNatalia Mingorance García 3r Biologia – UdG UNYBOOK: nattymg23 BIOINFORMÀTICA APLICADA El fet de tenir tants termes lligats pot ser confús que no pas explicatiu.\nBases de dades per treballar amb els GO term i nosaltres treballarem amb el QuickGO.\nNatalia Mingorance García 3r Biologia – UdG UNYBOOK: nattymg23 BIOINFORMÀTICA APLICADA Natalia Mingorance García 3r Biologia – UdG UNYBOOK: nattymg23 BIOINFORMÀTICA APLICADA Diapo 18...\nGOterms associats a diferents components o categories, característiques. El símbol si el seleccionem es guarda a la cistella i després es pot tornar a accedir.\nNatalia Mingorance García 3r Biologia – UdG UNYBOOK: nattymg23 BIOINFORMÀTICA APLICADA descripció més detallada  WikiPage GOslim és la relació taxonòmica, per exemple amb un proteoma pots fer Goslim i tot el que has analitzat quins termes GO apareixen i quina és la seva freqüència d’aparició.\nClassificació jerarquitzada on cada GOterm té termes GO interns. Si una proteïna s’associa a un terme Go, els ancestres d’aquest terme també estaran associats per Natalia Mingorance García 3r Biologia – UdG UNYBOOK: nattymg23 BIOINFORMÀTICA APLICADA aquesta proteina.\nEn gris tenim el ancestre, per sobre el GO term associat... tipus de relacions en fletxes de colors.\nL’actina és una proteïna estructural i, per tant, no està associada a cap regulació.\nDe la mateixa manera que podem escalar als GO term podem anar al Child Term. On veiem tots els GOterm descendents associats.\nNatalia Mingorance García 3r Biologia – UdG UNYBOOK: nattymg23 BIOINFORMÀTICA APLICADA Proteïnes que tenen associat aquest GOterm Cliquem al primer producte: http://www.uniprot.org/uniprot/A0A010Q999 descripció de la proteïna i els go term associats.\nPestanya interessant. Treballem el GO term i podem veure amb quina probabilitat es relaciona amb altres GO terms.\nNatalia Mingorance García 3r Biologia – UdG UNYBOOK: nattymg23 BIOINFORMÀTICA APLICADA La primera entrada és ell mateix (100% dels casos quan apareix ell és el primer).\nEl seguent és la regulació de l’actina. Amb un Go term associat apareix en un 33% dels casos.\nPodem establir les relacions que hi ha entre ells.\nProteïnes que estan associades al nostre GO term i a qualsevol dels seus GO term descendents, ja que si el contenen per força han de contenir el Go term principal.\nPodem mirar més característiques clicant als items, es pot filtrar i descarregar. Display options a la dreta. De la pestanya de protein annotation.\nPer últim, si anem enrere, https://www.ebi.ac.uk/QuickGO/GSearch?q=actin Veiem les proteïnes que tenen la paraula que hem cercat. Proteïnes sense revisió a la pestanya protein i a la seguent pestanya si estan revisades (UniProtKB/Swiss-Prot) ...\nTags: termes GO part genètica BIA bioinformatica aplicada pràctica sessio termes,GO,part,genètica,BIA,bioinformatica,aplicada,pràctica,sessio\nBioinformàtica Aplicada - Apunts sessió PRIMERS (BIA) (Part genètica) (2017) Apunte


ï»¿ï»¿ ï»¿ ï»¿Fitxa del llibre 978-84-8424-854-5: Â«L'anomenat "AÃ±o de la Victoria" a la Conca de BarberÃ Â»\nDigital obert: L'anomenat "AÃ±o de la Victoria" a la Conca de BarberÃ\nEn l'aspecte polÃtic, sociocultural i econÃ²mic\nSi l'any 1937,fou conegut com "l AÃ±o Triunfal"; el 1938, "II AÃ±o Triunfal"; el 1939, es canvia el nom de "III AÃ±o Triunfal" per "AÃ±o de la Victoria". La Conca de BarberÃ va patir durant aquests tres anys situacions extremes. La histÃ²ria, que Ã©s un llibre obert, on hi ha hagut i haurÃ positures que faran reflexionar les misÃ¨ries humanes, posarÃ en el seu lloc els fets ocorreguts, d'una forma precisa, en un context no massa llunyÃ . No Ã©s fÃ cil esbrinar els elements que varen concÃ²rrer a l'explosiÃ³ de la Guerra Civil; cada persona ho entÃ©n des d'un prisma diferent; actualment, encara subsisteixen seqÃ¼eles que conformaren aquelles situacions polÃtiques. Els comportaments i els hÃ bits imposats pel franquisme com a resultat de la interpretaciÃ³ partidista de la Guerra Civil ("la Cruzada frente al comunismo'') sÃ³n encara latents en alguns sectors de la societat que, per motius diversos, es resisteixen a desaparÃ¨ixer.\nLlibre electrÃ²nic Â· ISBN 978-84-8424-854-5 Â· GratuÃ¯t


Qui sóc? | Krakopediatours 2\nEm dic Victòria i he crescut en una de les viles més belles de Catalunya, a tocar del Mediterràni, on la brisa fa olor de sal i les vinyes s'arronsen entre els turons de la Serralada de Marina. Sóc descendent d'un dels capitans Corchs d'El Masnou, però he passat la major part de la meva vida, a Alella.\nCom he acabat fent de guia turística a la ciutat polonesa de Cracòvia?\nGiragonses de la vida? Podria ser.\nTanmateix, tinc la profunda certesa que la ciutat em va triar.\nSóc Llicenciada en Humanitats amb l'itinerari d'Història i tinc estudis del Master de Relacions Internacionals de l'Ibei, a Barcelona. L'any 2003 vaig fer una estada a la Universitat Jagiellonian de Cracòvia, en un programa d'estudis europeus que esdevení l'experiència acadèmica més reveladora de la meva vida d'estudiant. Vaig tornar a casa amb coneixements sobre una meitat d'Europa, que se m'havien amagat.\nDes d'aleshores, l'esperit de la ciutat m'ha perseguit fins al punt de traslladar-m'hi definitivament, l'any 2016.\nUn dels meus llibres de capçalera és Uncommon People, d'Eric Hobswam, on reivindica el paper de la gent corrent en l'esdevenir d'aconteixements que van canviar el món.\nCombrego força amb aquesta idea que procuro aplicar a les meves visites, en què parlarem d'història, maridada amb relats sobre personatges comuns, com tu i com jo, sense els quals, no podríem copsar la magnitud d'alguns dels successos més importants que aquesta ciutat ens desvetlla.\nEls meus serveis turístics i educatius, pretenen fer d'enllaç entre Catalunya i Polònia, començant per Cracòvia, per a què la gaudiu, descobriu i us n'enamoreu.\nFeu click al botó de reservar i prepareu la maleta, per a fer un viatge en el temps, apassionant!\nTour literàri Sant Jordi 2018


Taula parada. Bloc de Carrutxa: Activitat intensa, perilla el Centre de Documentació\nActivitat intensa, perilla el Centre de Documentació\nCarrutxa va presentar ahir dimecres el seu projecte d'activitats per al 2009. Les principals línies de treball són:\nCaramella, 10 anys, 20 números. L'aniversari de la revista que Carrutxa coedita amb Solc (del Lluçanès) i Tramús (de Massalfassar) se celebra amb dos espais de reflexió a partir de la xarxa de col·laboracions i intercanvis que la fan possible. Així, aquest dissabte 31 de gener, taula rodona Cultura popular i mitjans de comunicació a Barcelona. Dissabte 28 de febrer, a Reus, jornada El cançoner de la guerra civil, amb diferents aportacions que s'anunciaran properament i concerts de Biel Majoral i de Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries (a confirmar).\nEducació, cultura popular i moviment obrer. Amb motiu del centenari de la Setmana Tràgica i l'afusellament de Francesc Ferrer i Guàrdia, diverses activitats al llarg de l'any ens acostaran a moviments socials que foren pioners a Europa en l'àmbit de l'educació i la cultura. A més de la conferència de Dolors Marín aquest divendres 30, està previst un cicle de conferències la primera setmana de març, coorganitzat amb la Facultat de Ciències de l'Educació i Psicologia de la URV, altres activitats a Reus i Falset (en col·laboració amb l'Arxiu Comarcal del Priorat) i diverses edicions.\nCol·laboració amb el Parc Natural de la Serra de Montsant, amb un cicle de divulgació sobre les festes als pobles de Montsant, i l'edició de dos nous opuscles de la sèrie sobre el patrimoni cultural de Montsant (un dedicat als pastors i l'altre a les construccions de guerra).\nAdhesió a l'Any Amades. Dimarts 3 de març, presentació de l'Any Amades i de la col·lecció "Biblioteca de tradicions populars". El mes d'octubre, una jornada sobre El Baix Camp i el Priorat a l'obra de Joan Amades.\nMontsant, front de guerra. Es divulgaran els resultats obtinguts en la recerca feta l'any 20o8, a través d'un cicle de conferències al Castell de Falset (al mes de maig, coorganitzades amb l'Arxiu Comarcal del Priorat), un seguit de xerrades als diferents pobles i l'edició d'un llibre.\nCadascuna d'aquestes activitats, i totes les que s'aniran concretant al llarg de l'any, seran anunciades en el seu moment i es podran consultar a l'agenda.\nMalgrat tot, aquest conjunt de projectes engegats i línies d'investigació obertes contrasta fortament amb la situació en què es troba el Centre de Documentació. La manca de recursos impedeix garantir la seva infraestructura i dotar-lo de les hores de feina necessàries per a catalogar tot el fons –documents orals, imatges en diferents formats, documents, biblioteca, hemeroteca– que l'entitat ha recollit en els seus quasi 29 anys d'existència, i que augmenta constantment a partir de les recerques. Aquestes feines internes són imprescindibles per poder continuar organitzant activitats i conduint recerques, i per poder atendre les nombroses consultes presencials i virtuals que rep el Centre de Documentació.\nLa continuïtat de l'associació com a grup de recerca i divulgació de la cultura popular i la memòria històrica està fora de tot dubte, però cal trobar una fórmula per gestionar el patrimoni de coneixement acumulat per l'entitat amb el pas dels anys i posar-lo a disposició del públic, més enllà de les activitats que regularment anem realitzant. Allò que està en perill seriós és el servei públic que ofereix.\nActualment, estem en converses amb dues institucions que habitualment donen suport a les nostres activitats: la regidoria de Cultura de l'Ajuntament de Reus i el Centre de Promoció de la Cultura Popular i Tradicional de la Generalitat de Catalunya. D'aquestes converses en depèn la continuïtat del projecte.\nPodeu veure el ressò que El Punt i Canal Reus TV han donat a aquesta situació.\nPublicat per Montserrat Flores a 19:52\nEtiquetes de comentaris: activitats, centre de documentació, publicacions