«Скарб». Скарб – узагальнений образ щастя. Повчальний характер оповідання |\n«Скарб». Скарб – узагальнений образ щастя. Повчальний характер оповідання\nО. Стороженко. Коротко про автора. «Скарб». Морально-етичні проблеми оповідання\nОбладнання: портрет О. Стороженка, текст твору, дидактичний матеріал (тестові завдання, картки).\n• Дайте визначення поняттю «гумор».\n• Яким буває гумор? Наведіть приклади на вже раніше вивчених творах.\n• Назвіть риси характеру, які письменник намагається висміяти на прикладі героїв своїх творів.\n• Як ви сприймаєте те, коли над вами сміються? Відповідь вмотивуйте.\n• Чому вважають, що сміх додає людині здоров’я?\n1. Скарб — узагальнений образ щастя. Розповідь учителя\nЯке цікаве слово «скарб»! Кожна людина по-різному його сприймає але водночас — це щось цінне, корисне, велике...\nТак і герої нашого твору, розшукуючи скарб, прагнули бути не тільки багатими, але й щасливими. Дуже цікаво автор розповідає про особливості пошуку скарбу. Для цього він звертається до народних уявлень, прикмет. Так, О. Стороженко говорить, що «...часом скарби і самі вилазять наверх землі, перекинувшись у яку-небудь пакость...». Таким чином, письменник намагається звернути увагу читача не на самі пошуки скарба, а на те, що скарб має символічне (приховане) значення.\nРозмірковуючи над смислом життя людини, автор зазначає, що скарбом для кожного є його щасливе життя. Тож люди повсякчас і шукають свій скарб — щастя.\nНаприкінці твору О. Стороженко запитує у читача: «Чи є щасливим Павлусь?» «Чи хотіли б ви мати таке щастя, як герой твору?»\nОтже, кожному надається право визначитися у виборі щасливого шляху. Протягом життя люди шукають свій скарб, своє щастя.\nЯк ви розумієте слово «скарб»?\n1.2. Тлумачний словник містить таке пояснення цього слова:\n1. Коштовності, гроші, цінні речі. // Коштовності, гроші і т. ін., сховані в потаємному місці, закопані в землю.\n3. Хто, що-небудь надзвичайної цінності, з винятковими достоїнствами. Якостями і т. ін. // Людина або річ, особливо потрібна, дорога для когось. // Багатство розуму, почуттів і т. ін. // Пестливе звертання до дорогої, любої людини.\n1.3. Завдання: оберіть для себе визначення поняття «скарб», прокоментувавши його.\n1.4. Складіть «доміно»: «Для мене скарб — це...»\n2. повчальний характер оповідання «скарб» О. Стороженка\n2.1. Бесіда за питаннями.\n• Що вас вразило під час читання оповідання?\n• Над чим вас примусив замислитися даний твір?\n• З якою метою, на ваш погляд, О. Стороженко використав у творі «Скарб» гумор?\n• Павлусь — це уособлення щасливої людини чи об’єкт для сміху? Відповідь вмотивуйте.\n• Який висновок ви зробили для себе, прочитавши даний твір?\n2.2. О. Стороженко у своєму оповіданні повчає читача, намагається йому прищепити риси доброти, чуйності, порядності, працьовитості, людяності, ввічливості і в той же час засуджує скупість, заздрість, підступність, жорстокість, егоїзм...\nТак, у творі автор зазначає:\n2) «Звуть щасливими і тих, що увесь свій вік нічого не дбають, як мій Павлусь. Бог їм усе дає, а вони нудяться світом, не знають, що у них є і чого їм треба».\n3) «Звуть і скупого щасливим, бо у його багацько грошей; а він, неборак, увесь свій вік стереже тих грошей, як Рябко на ланцюгу, ніякої користі з них не має — і голодний, і холодний, ще гірше од якого-небудь бідолахи».\nЧи погоджуєтеся ви з думкою автора?\nДодайте до вже зазначених висловів власні твердження, висловлювання, міркування.\n• «Щастя це — ...»;\n• «Для того щоб бути щасливим, я...».\n3. Характеристика образу Павлуся\n3.1. Цитатна характеристика героя.\n• «Вже Павлусь був чималий пахолок, а вона (мати) ще возилася з ним.\nЯк з маленькою дитинкою. Було власними руками годує, а він, телепень, тільки глита та, як той пуцьвірінок, знов рот роззявляє».\n• «Як кладе його спати, то сама і стеле, і роздягає, і хрестить, і ще й котка співає, неначе над годовничком».\n• «...Його вигнало та розперло, такий став гладкий та опецькуватий! Пика широка та одутлувата, як у того салогуба, а руки білі та ніжні, як у панночки. ...Зроду не то, щоб ціп або косу у раках подержав,— не взявся й за лопату, щоб одгребти сніг од порога, або за віник, щоб вимісти хату».\n• «Щастя, як горох з мішка, так і сиплеться на нашого Павлуся, і урожай у його луччий, як у других, і корів нема ялових...»\n• «... Павлусь за весь день і пари з рота не пустить; хоч би часом чого і схотів, вже не попросить: якось йому і слово важко вимовити. Тільки йому й роботи, що цілісінькій день їсть (а лопав здорово) та спить. ...Поспить на перині, лізе на піч поспати ще у просі. Пообідає і знов куня...»\n• «Лучалось, наймит вернеться з поля і навідається до Павлуся, а тому й голову важко держати на плечах».\n• «Якби вечорниці збирались біля моєї хати, то, може б, і пішов».\n• «Се мій скарб, се мені Бог у вікно вкинув! А що?»\n• «Найшлась і дівчина, що, як той скарб, сама до його лицялась. Послав йому Господь і діточок покірних, працьовитих, не таких, як він пудофет.... І віку йому таки чимало протяг Господь: до білого волосся доспався. Спав, спав, аж поки навіки не заснув».\n3.2. Орієнтовний план до характеристики образу Павлуся.\n1) Єдиний синок у заможних батьків.\n4) Риси характеру героя: а) ледачий; б) примхливий; в) байдужий; г) егоїстичний.\n• Хто виховував Павлуся? З чим, на ваш погляд, це було пов’язано?\n• Чому батька не задовольняло те, як мати виховувала свого сина? Чим він погрожував з цього приводу?\n• Якою була реакція Павлуся на службу в церкві під час її відвідування?\n• Як склалося життя Лежня після смерті батьків?\n• Чим пояснити пасивне ставлення Павлуся до вечорниць?\n• Як сам автор характеризує свого героя? («Телепень», «Лежень», «одинчик», «пахолок», «пуцьвірінок», «пудофет»)\n• Яким був режим дня у Павлуся?\n• Чи сміється О. Стороженко над своїм героєм?\n• Чи можна, на ваш погляд, вважати Павлуся щасливим?\n• Висловіть власне ставлення до цього героя.\n4. Орієнтовний цитатний план оповідання О. Стороженка «скарб»\n1) «Послав... Господь на втіху одного тільки синка — Павлусем звали».\n2) «Доріс Павлусь до парубка».\n3) «...Як Бог милосердний пошле йому щастя, то без нас житиме не лучче...»\n4) «...Занедужала небога (мати) та й померла. За нею вслід батько ноги простяг...»\n5) «Наймичка доглядала за Павлусем, як рідна мати».\n6) «Раз на Зелені свята зібралось парубоцтво шукати скарба».\n7) «Павлусь розпластався на перині і хропе на всю хату».\n«Розказують люди, що часом скарби і самі вилазять на верх землі».\n9) «...До Павлусевої хати, розмахали хорта й шпурнули у вікно».\n10) «…Позбирав наймит гарненько дукати і сховав їх у скриню».\n11) «Щаслива нитка до смерті не вірвалась Павлусеві».\n12) «Що таке на світі щастя?»\n1. На яке народне свято вирішило парубоцтво шукати скарб? а) Великдень; б) Зелені свята; в) Івана Купала.\nА) Ненажерою; б) Поликом; в) Лежнем.\n3. Парубки на пошуки скарбу вирішили взяти із собою Павлуся, бо: а) хотіли посміятися над ним; б) намагалися виманити його з хати; в) він був щасливим.\n4. Вирушаючи на пошуки скарбу, хлопці заспівали: а) козацької; б) стрілецької; в) чумацької.\n5. «Розказують люди, що часом скарби і самі вилазять на верх землі, перекинувшись у яку-небудь пакость»: а) велику ворону; б) худу кішку; в) миршавеньке козеня.\nНеобходимо запомнить информацию? Сохраняйте - » «Скарб». Скарб – узагальнений образ щастя. Повчальний характер оповідання. И все в закладках.\nРазработка урока на тему: «Скарб». Скарб – узагальнений образ щастя. Повчальний характер оповідання, опубликована: 1 марта 2014 в рубрике: Конспекты занятий\nНовела «Сойчине Крило». Зображення жіночої долі в новітній інтерпретації. Гуманістичний пафос новели »\n«ДОДАТОК ДО УРОКУ МАТЕРІАЛ ДЛЯ ВЧИТЕЛЯ (ДО ОБРАЗУ МАРУСІ ЧУРАЙ)


Сполуки нового покоління, що проявляють протигрипозну активність – Платформа Відкритих Інновацій OIP\nСполуки нового покоління, що проявляють протигрипозну активність\nРозроблені сполуки є перспективними для створення ефективних протигрипозних препаратів із мінімальною побічною дією.\nПорівняно з традиційними фармпрепаратами до складу молекул розроблених сполук входять компоненти, що за природою наближені до існуючих у живому організмі, більш біодоступні та менш токсичні. Токсичність запропонованих біс(цитрато)германатів менша, а їх ефективна доза в 5–10 разів нижча, ніж референс-препарату – «таміфлю» (міжнародна назва – осельтамівір). Проведений інформаційно-патентний пошук показав, що в частині винаходу, яка стосується нових хімічних сполук та способу їх одержання, аналогів немає.\nРозроблено методики та вперше одержано нові координаційні сполуки на основі германію, лимонної кислоти і перехідних металів (кобальту й аргентуму), які запропоновано як низькотоксичні протигрипозні засоби широкого спектра дії. Для нових сполук встановлено виражену противірусну активність відносно вірусу грипу людини штамів А/Гонконг/1/68 (H3N2) і А/PR/8/34 (H1N1), а також вірусу грипу птахів H5N3.\n5 жовтня 2021 р. відбудеться семінар УкрІНТЕІ на тему «Розширений функціонал та перспективи розвитку сервісу «Реєстр наукових видань України» →\n← Протезний пристрій для виконання професійних методик масажу інвалідів


Крадії коштів з рахунків онкохворих дітей затримані - . Преса України - новини, свіжі новини, останні новини. uapress.info\nКрадії коштів з рахунків онкохворих дітей затримані\nОля Гузенко 14 серпня 2017, 21:31\nЗлочинці, які організували схему крадіжки грошей з рахунків важкохворих дітей затримані кіберполіцією. Сума збитку, який вони завдали, - 100 тисяч гривень.\n«Встановлено, що шахраї завдали шкоди громадянам на суму понад 100 тис. гривень. Крім того, завдяки злагодженим діям працівників Донецького управління кіберполіції, представників операторів мобільного зв'язку та банківських установ, попередили ще сім фактів можливого скоєння шахрайства на суму близько півмільйона гривень», - йдеться в повідомленні.\nВ ході розслідування з'ясувалося, що злочинна група складалася з п'яти чоловік - жителів Донецької області та Запоріжжя. Організатором її став 27-річний чоловік. Він керував діями учасників групи, перебуваючи в місцях позбавлення волі на тимчасово окупованій території.\nЗа словами поліції, коли родичі розміщували оголошення на телебаченні або на інтернет-ресурсах з проханням про фінансову допомогу на лікування дитини, шахраї використовували зазначені номери банківських карт і мобільних телефонів, а потім використовували їх для заволодіння коштами потерпілих.\nВони виготовляли дублікати сім-карт, за допомогою яких безперешкодно проходили аутентифікацію особи, а згодом - отримували готівку за допомогою функції банків «зняття грошей без картки».\nПоліцейські провели обшуки за місцем проживання учасників злочинної групи, було вилучено комп'ютерну техніку, мобільні телефони, банківські картки, заяви на виготовлення дублікатів сім-карт, а також сім-карти мобільних операторів України. Крім того, виявлені чорнові записи по руху грошових коштів.\nНа даний момент накладено арешт на 13 банківських рахунків фігурантів справи. Двом учасникам злочинної групи вже оголошено про підозру по 9 кримінальних виробництв, розпочатих за ст. 190 (шахрайство), ст. 200 (Незаконні дії з документами на переказ, платіжними картками та іншими засобами доступу до банківських рахунків) і ст. 361 (Несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин) Кримінального кодексу України. Справу з обвинувальним актом вже направлено до суду.\nНагадаємо, уряд підвищив зарплату відповідальним за кібербезпеку.\nЛікар районної лікарні стала новим керівником «Охмадиту»\nКіберполіція затримала шахраїв з OLX


Техніка спорудження паркану жалюзі з дерева, процес будівництва, підготовка, послідовність | Stroyrec\n1.1 Будівництво своїми силами\n1.2 Етапи зведення\n2 Варіанти кріплення дощок\n3 Коли слід віддати перевагу продуваемому огорожі\n4 Незвичайний архітектурний елемент в ландшафті\nПарканом жалюзі називається різновид огорожі, яка складається з ламелей, розташованих під певним кутом. За виглядом нагадують віконні жалюзі. Але при цьому відсутність механізму повороту значно спрощує установку.\nПаркан жалюзі з дерева\nПри огородженні ділянки ламельні парканом можна отримати переваги:\nВисока надійність – вона зовсім не поступається монолітним огорож, але на відміну від них буде більш економічною.\nНевисока ціна конструкції.\nМонтаж при бажанні можна зробити своїми руками, бо секції відрізняються невеликою вагою.\nХороша вентиляція і освітленість ділянки.\nДопомагає приховати все, що знаходиться за ним.\nЗа огорожею легко доглядати.\nЯк правило, паркан споруджується з дерева або металу. При використанні металу конструкція виходить більш дорогий, зате прослужить набагато довше. Метал в магазинах реалізується у вигляді секцій, які потім легко монтувати самостійно.\nЖалюзі з дерева, зроблені своїми руками, вважаються найбільш прийнятним варіантом. Вони не настільки довговічні, але при правильному догляді й обробці служать дуже довго. На ціну також впливає порода деревини, так як саме на цьому аспекті можливо істотно заощадити. Деревина облагороджує зовнішній вигляд території, добре поєднується з природними ландшафтами.\nДерев’яний паркан жалюзі своїми руками\nПри наявності просочення, покриття для захисту від несприятливих факторів стійкість деревини до гнилі, шкідників значно збільшується. Але паркан боїться відкритого вогню навіть при покритті антипіренами частини конструкції не повністю захищені від загоряння.\nАле можна виділити й негативні сторони. Це:\nнедовговічність дерева в порівнянні з бетоном, металом, цеглою – в середньому до 10 років;\nруйнування під впливом постійних механічних впливів;\nПеред тим як приступити до складання штахетника, потрібно вибрати матеріали. Досить просто спорудити огорожу з дощок. Спочатку пиломатеріал ретельно шліфується, також додатково обробляється спеціальними захисними складами. Отже, для монтажу потрібні:\nподовжені лаги, бруси;\nстовпи під опори;\nцемент, пісок, бітум;\nЗвичайно, дерево потребує обробки. В першу чергу хімічними засобами, антисептиками. Антисептик запобіжить ураження деревини паразитами, гниття, поява цвілі.\nСуть успішної роботи в дотриманні простого правила – уважний підхід до процесу, щоб огорожа не довелося переробляти. Це правило актуально для всіх етапів будівництва.\nЩоб отримати красиву і міцну огорожу потрібно провести ретельні виміри, підготувати матеріали, інструменти. Тільки потім починати монтаж.\nДля опор беруть стовпи з металу, які обладнані спеціальними пазами під дошки. Ці стовпи роблять з металевих аркушів 2 мм завтовшки, вони пофарбовані порошковою фарбою. Стандартний коричневий відтінок, але можна пофарбувати їх в будь-який колір з каталогу в магазині. В комплекті до стовпів обов’язково додається заставна для бетонування в землю на глибину 1,5 м.\nВаріант конструкції з кам’яними стовпами\nКрім точкового бетонування іноді потрібно монтаж на стрічковий тип фундаменту, на гвинтові палі. Виглядає подібна конструкція стильно, дорого, свідчить про статус власника ділянки, про його добрий смак.\nВажливо, що за рахунок продування конструкція здатна витримувати дуже сильні пориви вітру. Під вітряним натиском огорожа не буде видавати шуму на відміну від профлиста. У зв’язку з цим навіть у ураганную погоду можна зберігати спокій з приводу стійкості.\nМонтування опор навіть при всій простоті процесу краще довіряти професіоналам, а от дошки цілком можна закріпити самостійно завдяки пазів.\nВесь процес ділиться на кілька основних етапів.\nРозмітка по території, куди планується ставити огорожу. Місця розміщення опор обов’язково зазначаються кілочками. Для секцій з дерева підійдуть стовпи з різних матеріалів.\nВкапывание опор підготовлені під них ями.\nУ відповідності з матеріалом установка опори проводиться з деякими відмінностями.\nМеталеві стовпи бажано бетонувати у грунті, щоб збільшити міцність усього паркану. Після завершення бетонування потрібно дочекатися повного застигання суміші.\nСтовпи з дерева достатньо просто вкопати в грунт. Нижня частина, заглубляемая в землю, спочатку обертається гідроізоляцією у кілька шарів. Також в якості стовпа допускається застосування труб, які легко вкручуються в землю.\nЯкщо на ділянці надто пухкий грунт чи пісок, то рекомендується зробити стрічковий фундамент. При цьому опора в траншеї спочатку ставиться вглиб грунту, потім зверху траншея заливається фундаментом.\nМонтаж секцій за допомогою кріплень.\nВаріанти кріплення дощок\nСпорудити паркан з дерева самостійно неважко, тим більше, що фундамент для нього не завжди потрібен. Але для уповільнення росту трави, бур’янів під огорожею, слід вкопати шар щільного поліетилену по лінії розташування паркану. Це ефективно зупиняє ріст бур’янів.\nСтовпи і кріплення до них\nТакий паркан монтується в кілька послідовних етапів:\nКріплення першої дошки з невеликим відступом від грунту. Рівнем додатково вимірюється точність її горизонталі.\nДругу дошку ставлять з невеликим нахлестом на першу. Їх важливо кріпити саме під кутом, щоб за зовнішнім виглядом паркан був схожий на віконні жалюзі.\nПри встановленні верхньої самої останньої дошки слід сформувати козирок з металу, який додатково захистить вийшло рейкове полотно від опадів. На опори теж зверху кріплять ковпачки.\nВиділяють 3 способу закріплення ламелей, які нескладно відтворити самостійно:\nПісля вкопуванн опорного стовпа до нього кріпиться зубчаста рейка, на якій і будуть триматися ламелі для огорожі.\nЯкщо опора металева, то дошки зручно прибивати з торця.\nКріплення ламелей на опору, виготовлену з бруса.\nЖалюзі паркан виглядає стильно і сучасно, декоративність деревини в такому варіанті захоплює. Це робить огорожу справжнім елементом декору на ділянці, часто центром уваги і основою дизайнерської задумки. Цікаво виглядає паркан з планок, що відрізняються по своїй довжині. Також можна спорудити незвичайну конструкцію з необрізних дощок, додають особливого шарму будинку. Секції можна купувати у вже зібраному вигляді або ж робити своїми руками.\nКоли слід віддати перевагу продуваемому огорожі\nПаркани постачають в різних видах розібраному вигляді. Їх можна замовити, при цьому вибравши будь-яку конфігурацію у відповідності з заздалегідь створеними ескізами та розмірами ділянки. У підсумку споруджується огорожа, яка відповідає всім задумів та вимог власника ділянки. Щоб продовжити час експлуатації потрібно здійснювати правильний догляд – своєчасно чистити сміття, прибирати пил, фарбувати. Дерев’яні ламелі добре впишуться в будь-який екстер’єр. Вони чудово поєднуються з іншими матеріалами.\nЖалюзі найефективніше встановлювати в таких ситуаціях:\nКоли ділянка розташована в болотистій місцевості, на ґрунті, де грунтові води знаходяться близько до поверхні. Таку грунт потрібно постійно провітрювати. Глуха огорожа створить парниковий ефект, особливо коли на прибудинковій території густо посаджені дерева або чагарники. Вентильований паркан допомагає постійно вентилювати ділянку.\nКоли територія під паркан розташовується на північно-західній стороні, в тіні будинку. Тінь від суцільної огорожі може призвести до погіршення стану багатьох культур. Паркан допоможе вирощувати рослини прямо поруч з ним, інакше доведеться відступати 2-3 м.\nПотрібно постійно стежити за тим, що відбувається на вулиці, не показуючи власну територію. Наприклад, коли дитина гуляє і грає за парканом.\nНезвичайний архітектурний елемент в ландшафті\nЩоб паркан довго служив, рекомендується виконувати наступні умови:\nОдин раз за кілька років проводити огляд ламелей на появу гниття, пошкоджень, лущення фарби. При виявленні недоліків проблемні місця зачищаються, обезжирюються, обробляються антисептиком і знову фарбуються.\nМаленькі подряпини покриваються спеціальним складом, щоб запобігти формування гнилі.\nПромивати паркан з шланга водою при необхідності.\nДля фарбування допустимо застосовувати будь-який засіб для дерева. При підборі в першу чергу звертають увагу на умови нанесення. Спочатку краще покрити поверхню захисними складами, рідше обробка не потрібна зовсім, коли у складі фарби вже присутні всі необхідні компоненти для захисту.\nКрасивий паркан жалюзі\nКоли вони зроблені з високоякісної деревини з хорошою обробкою, є сенс користуватися засобами, що допомагають захищати і зберігати привабливий зовнішній вигляд. Найбільш простий і доступний метод – покриття відпрацьованим машинним маслом.\nБудівництво огорожі – нескладне завдання, тому цілком можна впоратися з нею самостійно. Якщо дотримуватися всі технології установки, то складальна огорожа зовсім не буде поступатися за своїми характеристиками інших видів огорож, а стане справжньою прикрасою присадибної ділянки.


У Вінниці створюють нові ударні вертольоти для армії на базі радянських машин. ФОТО - VежA\nВінницький авіаційний завод модернізував близько десяти старих радянських гелікоптерів для ЗСУ,\nЯк повідомляє ресурс Військовий навігатор України, на Вінницькому авіаційному заводі окрім модернізації радянських вертольотів Мі-2 і Ка-26 займаються ремонтом літаків Ан-2, Як-18Т та Як-52.\n– Нове життя вертольота починається в цьому цеху на майданчику демонтажу. Тут з машини знімають все обладнання, а фюзеляж розбирають мало не до останнього гвинтика. Перед капітальним ремонтом корпус і демонтовані елементи піддають ретельному очищенню від залишків фарби за допомогою хімічних розчинників, – розповідає заступник директора Вінницького авіаційного заводу Юрій Байдак про створення вертольотів МСБ-2.\nМСБ-2 – це український багатоцільовий гелікоптер, який був розроблений зусиллями ПАТ “Мотор Січ” на базі застарілого Мі-2. Існує кілька різних модифікацій, які використовуються для різних цілей. Машини, які збирають у Вінниці мають назву Мі-2МСБ-В – легкий ударний вертоліт, що призначений для боротьби із живою силою та бронетехнікою противника.\nВ українській версії від оригінального Мі-2 залишився хіба що корпус. Двигун для вертольоту виготовили на “Мотор Січ”. Нова силова установка потужністю 465 кінських сил дозволила побити рекорд висоти для цієї моделі. Якщо Мі-2 міг підійматись до 4000 метрів, то оновлений український Мі-2МСБ-В підіймається аж на 7000 метрів. Також на машину встановили нову систему навігації, замінили сигналізатор обмерзання, оновили паливну систему та систему управління тощо.\nОскільки гелікоптери не створюються з нуля, а оновлюються на базі радянських Мі-2, оригінальні машини трапляються в досить різному стані. Якщо в одному випадку достатньо відмити окремі частини фюзеляжу, замінити скло та пофарбувати, то в інших доводиться замінювати великі частини.\n– Ось на цьому вертольоті було замінено днище. Він довго простояв під відкритим небом, тому час і навколишнє середовище зробили свою справу. Крім того, обов’язковій заміні підлягають всі гумові вироби, прокладки, центрувальні шайби, шпильки. Після цього машина відправляється на монтажний майданчик, де на неї встановлюється нове обладнання, – розповідає один із працівників цеху.\nНеобхідні деталі виготовляють безпосередньо на Вінницькому авіаційному заводі або ж поставляють з “Мотор Січ”.\nДосить багато часу забирає ремонт вертолітних редукторів. Там 53 підшипники та більше 500 гайок, а загальна кількість деталей вимірюється тисячами. Ремонт редуктора потребує відповідної кваліфікації і займає кілька тижнів.\nПісля завершення всіх робіт гелікоптери відправляються на льотно-випробувальну станцію і тільки після успішної перевірки проходять процедуру приймання представниками замовника.\nНещодавно працівники Вінницького авіаційного заводу завершили минулорічний контракт із ЗСУ, який передбачав поставку близько десяти Мі-2МСБ-В. Вертольоти вже надійшли на озброєння авіаційних бригад Повітряних Сил та Армійської авіації Сухопутних військ ЗСУ. Майже без перерви тут розпочали реалізацію нового контракту зі Збройними Силами України.\nФото: http://milnavigator.com.ua, https://bmpd.livejournal.com/1487816.html, Вікіпедія


Українська компанія показала нову розробку для безпілотників – дронопорт – Стожари\nУкраїнська компанія показала нову розробку для безпілотників – дронопорт\nУкраїнська компанія A.Drones показала свою систему для зберігання і управління польотом безпілотного літального апарату типу коптер. Лише кілька компаній в світі розробляють і виготовляють подібні речі. Роблять це роками. Компанія A.Drones розробила і побудувала прототип всього за три місяці. Ще два тижні пішли на тестування “заліза” і софту, тепер розробка готова.\nЗа інформацією, це автономна безпілотна система, що містить коптер і наземний бокс-дронопорт, у якому коптер зберігається за необхідних температури і вологості, заряджаються його батареї, з якого він автоматично злітає, і куди автоматично сідає.\nЦе дуже складна система, що містить десятки підсистем:\nзв’язок, зокрема супутниковий канал,\nсистему пошуку несправностей,\nштучний інтелект управління.\nЗа словами компанії, використовуються такі автономні дронопорти для моніторингу територій, наприклад – міської забудови, парків, лісів, полів в інтересах протипожежної служби, поліції, екологів, лісництв, сільгосппідприємств. Застосовуються в системі охорони аеропортів, атомних електростанцій, військових складів, великих підприємств, приватних територій.\nТака система гнучка – вона може бути повністю автономною, і працювати за розкладом або реагувати на загрози, запити, може управлятися оператором, може мати на борту автономний коптер з радіусом дії до 10 км, а може мати прив’язний, що злітає на висоту до 100 метрів з харчуванням по дроту. Система може встановлюватися в поле з живленням від сонячних батарей або вітроелектростанції, на автомобілі, на морських і річкових суднах, на дахах будівель, і її не треба обслуговувати!\nРаніше ми розповідали про українське know-how – у Харкові виготовили унікальний агрегат для міжнародного космічного супутника.


У Херсонській області окупанти хочуть провести перепис населення » Слово і Діло\nРосійські окупанти хочуть провести «перепис» населення у Херсонській області, як раніше це було в тимчасово окупованому Криму у 2014 році.\nПро це повідомляє уповноважена ВР України з прав людини Людмила Денісова.\nВідомо, що жителі Генічеського району почали отримувати повідомлення із закликом звернутися до сільської ради із документами. При собі вони повинні мати паспорт, ідентифікаційний код, свідоцтво про народження дітей, пенсійне посвідчення. Також в оголошеннях вказується, що це стосуватиметься лише тих, хто має місцеву прописку.\nТаким чином, окупанти планують почати «перепис» у понеділок, 16 травня, і завершити до кінця місяця.\nДенісова зазначає, що таким чином росія розглядає створення на території Херсонщини так званого кримського федерального округу.\n«Враховуючи те, що ідея з «референдумом» на Херсонщині провалилася, російські окупанти розглядають різні варіанти щодо «статусу» тимчасово окупованих територій, зокрема і створення так званого кримського федерального округу», – додала вона.\nНагадаємо, британська розвідка вважає, що якщо росія проведе «референдум» щодо включення Херсонської області до складу рф, то вочевидь сфабрикує результати. Однак це не дасть досягнути окупантам бажаної політичної мети в Україні.\nРосія Перепис населення Херсонська область Війна Війна з Росією\n«Референдум» у Херсоні не допоможе рф досягти її політичних цілей – британська розвідка 14 травня 2022, 12:08\nОкупація Херсонської області: в ОПУ заявили, що фіксують усі злочини рф та імена колаборантів 12 травня 2022, 13:03\nЗа голову поплічника окупантів у Херсоні призначили нагороду у півмільйона гривень 11 травня 2022, 22:20\nМожуть просити приєднатися хоч до Марса чи Юпітера – Подоляк про намір «влади» Херсонщини 11 травня 2022, 14:37


Краса жіночої фігури залежить від безлічі нюансів. Класично красивою вважається фігура з яскраво вираженою талією. Саме талія робить будь-яку фігуру більш жіночною та привабливою. Багато чоловіків відзначають, що звертають увагу в першу чергу не на груди або стегна, як прийнято вважати, а саме на тонку жіночу талію. Однак, така фігура дана не всім. Саме талія страждає в першу чергу, коли ми набираємо вагу і видалити з живота всі складки деколи дуже складно. Медики вважають, що оптимальний обсяг талії — до 80 см, якщо обсяг більше, то це привід звернутися до лікаря, так як вели ризик розвитку багатьох захворювань. Для того, щоб зберегти спокусливо тонку талію або придбати її, потрібно регулярно виконувати прості але ефективні вправи для талії.\nВізьміть у руки палицю, швабру або будь-який інший довгий і легкий предмет. Покладіть їй ззаду шиї і обхопіть руками. Починайте виконувати повороти корпусу в різні боки, але стежте за тим, щоб рухалася тільки верхня частина тіла. Повторювати таку вправу потрібно не менше 20 — 30 разів.\nВізьміть палицю, покладіть її ззаду шиї і обхопіть руками, як у вправі номер 1. Тепер, здійснюючи поворот в сторону, нахиляйтеся вниз так, щоб ваші плечі виявилися паралельні підлозі. Рухатися повинна тільки верхня частина тіла. Цю вправу потрібно робити по 10 підходів.\nВстаньте прямо, високо піднявши голову, ноги поставте на ширині плечей. Підніміть руки, заведіть їх за голову і зімкніть в замок на потилиці. З такого положення робіть нахили в сторони. Не згинайте коліна. Рухайтеся тільки верхньою частиною тіла, намагаючись нагинатися якомога нижче. Оптимально кількість підходів — 12-15.\nЛяжте на спину на тверду рівну поверхню. Для того. щоб вправа не доставляло дискомфорту, можна лягти на туристичну пінку або на звичайний килим. Підніміть ноги, руки випрямити і покладіть вздовж тіла. Піднімайте верхню частину тіла без допомоги рук або ніг, тягніться кінчиками пальців лівої руки до пальців правої ноги і пальцями правої руки до лівої ноги. Цю вправу потрібно робити, не згинаючи ніг, по 12 разів.\nЛяжте на тверду рівну поверхню, зігніть ноги в колінах, підніміть і схрестіть їх. З такого положення повертайте і опускайте ноги в різні боки, міняючи ноги через кожні 8 підходів. Слідкуйте, щоб лопатки повністю відривалися від підлоги без допомоги рук і ніг.\nЛяжте на спину, зігніть ногу в коліні і зіпріться нею об підлогу. Іншу ногу покладіть на неї зверху. Одну руку покладіть під голову, другу витягніть на підлозі перпендикулярно тулубу. З такого положення рухайте верхню частину тіла в різні боки так, щоб одна лопатка залишалася притиснутою до підлоги, а друга повністю відривалася від нього. Оптимальна кількість підходів — 8-10.\nКомплекс цих вправ допоможе вам швидко придбати гарну фігуру. Взагалі, вправи для талії добре поєднуються з вправами для преса. Таким чином, ви отримуєте тонку талію і плоский пружний животик, ваш силует стає жіночним і в той же час привабливим. Добре допомагають додаткові навантаження — тривалі прогулянки пішки на свіжому повітрі, плавання, біг. Запорука вашого успіху при виконанні таких вправ — регулярність. 3 — 4 рази на тиждень буде достатньо, щоб ви змогли помітити значні зміни і в фігурі, і в настрої.


Туреччина затримала судно з українцями: моряків підозрюють у контрабанді наркотиків » Паноптикон\nГлавная » У світі » Туреччина затримала судно з українцями: моряків підозрюють у контрабанді наркотиків\nСудно MSC Capucine R ходить під прапором Ліберії\nУ Туреччині затримали судно з українським екіпажем через підозру в контрабанді наркотиків, капітан і троє його помічників заарештовані. Про це «Главкому» повідомив речник МЗС Олег Ніколенко,\n«10 липня турецькі правоохоронці затримали в порту Іскендерун судно MSC Capucine R під прапором Ліберії. Екіпаж складається із 24 українців та одного іноземця. Наступного дня прокуратура міста Іскендерун заарештувала капітана судна та трьох його помічників. Усі громадяни України. Їм висунуто обвинувачення в контрабанді наркотиків», – розповів дипломат.\nНіколенко зазначив, що посольство України в Туреччині надає затриманим консульську допомогу. І наші громадяни забезпечені адвокатом та перекладачем, консули підтримують зв'язок із їхніми рідними.\nУкраїнська дипустанова звернулася до турецької сторони із запитом на отримання доступу до матеріалів слідства та відвідання українських моряків. Решта членів екіпажу нині знаходиться на борту судна. Вони беруть участь в розслідуванні як свідки. Департамент консульської служби МЗС України та посольство України в Туреччині тримають справу на контролі.\nДо слова, на початку липня капітан судна, якого понад п’ять років утримували на Шрі-Ланці, повернувся в Україну. Як повідомили у профспілці моряків, Геннадій Гаврилов був капітаном судна Avant Garde (IMO 8107036, прапор Шрі-Ланки), яке перебувало в управлінні шрі-ланкійської компанії і було задіяно в забезпеченні безпеки на морі і запобігання нападів піратів.\nКорабель Avant Garde був примусово заведений місцевою владою в територіальні води Шрі-Ланки. Судно було поставлено на стоянку в порту, а Геннадій Гаврилов залишився на його борту як капітан. Через кілька місяців 23 червня 2016 року капітан Гаврилов був заарештований за незаконне ввезення зброї в країну. Відтоді йому не дозволяли залишати територію держави через розслідування.\nДобавлено: 15-07-2021, 12:30\n"За загадкових обставин", - загибель в Панамі капітана з України\nНа Запоріжжі затримали посадовців Держспоживслужби


Зеленський хоче зробити державними основні релігійні свята мусульман, юдеїв та християн - Vidverto - Відверто про головне\nПесах — головне свято юдеїв, відзначається 7 днів в Ізраїль та 8 днів за межами країни. Воно присвячене звільненню євреїв з рабства єгиптян. Свято відзначають у радісній атмосфері, у перший день забороняється працювати, а в останній у синагогах відбувається церемонія «поділу морських вод» в пам’ять про перехід євреями Тросникового моря.\nРош-Гашана — свято початку Нового року у юдеїв, припадає на кінець вересня — початок жовтня, але не може випасти на неділю, середу або п’ятницю. У це свято заведено вітати одне одного словами «Гарного та солодкого року!».\nПожежа на Кременеччині: горів житловий будинок


Гетманський скарб - Юрій Мушкетик (сторінка 58) / Бібліотека Української Літератури – UkrClassic.com.ua\nГетманський скарб - Юрій Мушкетик (сторінка 58)\n— Спочатку не хотів. А тепер нема коли. Ось трохи вщухне...\nНаступного дня ми від'їжджали. Оленка провела нас за ворота. Я тримав у поводі коня, вона йшла поруч. Ми почували якусь особливу сув'язь, особливу близкість, нас пов'язували ті самі думки, та сама таємниця. Ця ниточка, тонка, невидима нікому, була міцна, як сталевий ланцюг.\n— Я знаю, що в батька пильна охорона,— сказала на прощання Оленка,— сердюки там усілякі й інші козаки, але... але пообіцяй мені бути при ньому й охороняти особисто.\nМій кінь з місця взяв скоком.\nСам не відаю, чому не розповів гетьманові правду про Якова, сказав, що він хворий. А про Ґалаґана розповів. Гетьман мовчав, тільки низько схилив голову.\nУ моїй голові роїлися думки про те, що не варто було кликати Ґалаґана, погромника Січі, одначе не сказав нічого. Кликали всіх. Я, Борзаківський, Биковський, Рубець, Ханенко, Лагович, довірений канцелярист Іван Романович,— всі ми два тижні не злазили з коней. Гетьман хотів, щоб чолобитну цареві підписала вся генеральна старшина і всі полковники, сподівався взяти одну чолобитну з собою, а з другою вирядити поважну депутацію. Одначе чимало старшин не приїхало, вигадували всілякі відмови, прикидалися, як і Яків Маркович, хворими. Ґалаґана Полуботок таки вимусив приїхати (“сим універсалом ознаменую і грізно наказую”), пославшись на те, буцім на того є дуже поважна скарга; Ґалаґан приїхав, але, довідавшись, що скарги немає, одразу й ударився навтьоки. Загубився десь під Черніговом Лизогуб, бунчужний генеральний, будував монастир і відгородився монастирською стіною, не приїхав і київський полковник Ганський і ще чимало. За декого підписувалися — хто сміливіший — наказні, судді, значкові та бунчукові. І думав я... Що ж страхає, що гне в дугу цих мужів зацних... Адже чимало їх прославилися на полях ратних, відомі своїми подвигами бойними, не раз важили життям. Важили життям! Либонь, на полі брані подвиг видимий усім і смерть швидка; а тут, під теплим ліжником, віч-на-віч з своїми думками та сумнівами, важко виборювати себе в себе ж таки, по крихітці, по дрібочці витискати з серця страх. А ще ж поруч жінка та діти й добра, які не охота втратити. І шепчуть у вуха дві сторони, одна, що все це справа ризику гідна, й інша — справа ця більшою мірою сумнівна, ніж здобутня. І якось так воно ведеться, що той, другий голос чутніший та переконливіший.\nА тим часом ладнали вози, рахували гроші на проїзди та прожиття, писали подорожні. З Пітера повернувся Вельямінов, він ті подорожні охоче підписував. Був веселий, навіть привітний. Цар схвалив усі його діяння, відкриті й потаємні, підлі, підступні — як підтяти під корінь козацьке врядування.\nГаятися далі не можна було. Полуботок доручив Жураковському зібрати підписи ще на одній чолобитній — військовій,— її він приєднає до цієї, що бере з собою, і разом подасть цареві. Замість себе залишив Василя Жураковського та Якова Лизогуба.\n...І вже стоять у дворі гетьманської канцелярії вози високі, ошиновані, налагоджені в дорогу, і вже в комору складають усілякі дорожні припаси, і вже біля возів походжає десятеро добрих хлопців-компанійців, тих-таки, котрі виділені в охорону. Якось, коли до від'їзду в Пітербурх лишалося п'ять чи шість днів, повернувшись з Миргорода, куди мене посилав гетьман, я зайшов до нього. Він щось писав за столом, повернув голову, мовив:\n— Заходь. Розповідай.\nГетьман за звичкою крокував по кімнаті, й наприкінці розмови я ступив до нього, опинився біля столу й, вже прощаючись, несамохіть поглянув на стіл. Там лежали розкидані папери, а також окрема купка паперів, на першій сторінці горішнього аркуша великими літерами було написано слово:\n“Тестамент”. У мене щось тенькнуло в душі, і я вийшов.\nЗгадую про ту купку паперів не випадково, адже зацілів тільки кінець тестамента, й потім стільки було розмов про гетьманські скарби, буцімто вивезені за границю в далекі Англію або Бельгію, стільки вигадано небилиць, а достеменної правди не знає ніхто. Не знаю її й маю деякі здогади, про них оповім пізніше, а тут тільки скажу, що в тому тестаменті — це певно — йшлося про власні, Полуботкові, добра. Вони були великі — Петро, не дозволивши тисяча сімсот восьмого року обрати його гетьманом, намагався задобрити чернігівського полковника ланами й маєтками, та й сам полковник побільшив свої маєтності, йому велося й малося, і били в стійлах важкими копитами бахмути, й бродили великими табунами корови та вівці, й не послід, а добірне зерно мололи вітряки та водяні млини. Проте добутих з тих маєтків золотих не вистачило б навіть присипати днища діжок, про які йшло стільки поголосу. Одначе... Одначе ще була гетьманська скарбниця. Нею завжди володів гетьман, тільки він знав скільки там грошей, тільки він давав одвіт, куди їх витрачає. Після смерті Скоропадського вона перейшла до Полуботка. Окрім нього та генерального казначея, до неї ніхто не заглядав. Генеральний казначей поніс таємницю в могилу. А я... Ні про те я таки оповім потім. Бо навіть сказати напевно, чи мав він такий замисл, чи міг його мати, ніхто не може. Знаю одне гетьман розумів, а може, й передчував, що вже не повернеться сюди. Не дорожив життям і тими ж таки добрами, якими йому, вже мертвому, дорікають царські посіпаки. Бач, не дісталися їм! Гетьмана щось вело — велике й офірне, що я й осягти тоді не міг, та й нині не осягаю вповні. Все його життя, всі його помисли були віддані одному — вітчизні, задля неї жив, боровся, страждав. Й не те, щоб не любив життя, його розкоші, нині я знаю, що на старість людині не хочеться розлучатися з життям дужче, ніж за молодості, одначе жертвував усім. То ж чи не міг він пожертвувати талярами та дукатами? Всі ті дні він про щось глибоко думав, але, як і завше, був спокійний, розважливий, намагався все залагодити, все передбачити. Видів його роз'ятреним тільки раз, коли втік Лизогуб.\n— Пси смердючі. Вони думають, що та булава потрібна мені,— грюкнув кулаком по столу.— Вона потрібна Україні. Та й те ще: нині вона така гаряча, що тому, хто її візьме, обпалить і серце й душу. Якщо та душа жива. Її мені не дадуть. Не собі й прошу. Це — останнє, що ще є в України.\nПолуботок, Чарниш і Савич лаштувалися їхати в Пітер, а вся інша генеральна старшина готувалася до походу в татарські степи. Такий прийшов указ від царя. Полуботка забирали з України, аби не заважав заводити московські порядки на Україні, військо виводили в степи, аби козаки не збунтувалися. Старшим над військом назначався князь Дмитро Голіцин.\nВостаннє вірні гетьманові старшини зібралися в нього дванадцятого червня. Полуботок зробив настанови й повідав усім, в яку сторону хилиться чорна віха. Хилиться вона на кріпацтво всім посполитим, на нові страшні побори, на втрату всіх вольностей, на те, аби посварити старшину з поспільством. Цар удає себе його захисником, насправді ж чорна хмара нависла над всім українським людом. Тільки нерозумні голови можуть нині затівати сварки, маєтну тяганину, позови. Пильнуйте, сказав, аби ніде не було ніяких зловживань, пильнуйте закону та звичаїв наших. З північної столиці їдуть нові й нові ревізори та комісари, збирачі податків з відставних ундерів, не пускайте їх у полки та сотні без наших осавулів, і значкових та бунчукових.\nЩе раз наказав Жураковському та Лизогубу, щоби були зібрані підписи під чолобитними від усього війська. І якщо доведеться вийти в похід військовий, то всі справи чинити розважливо, порадившись з канцелярією, завжди бути тверезими й жодним непотребством не займатися. Він уже про щось здогадувався, про що ми всі й гадки не мали.\nРозійшлися всі, лишився з найвірнішими — Жураковським, Савичем, Ханенком та Биковським. Савич — відданий своєму шуряку душею і не меншою мірою Україні, тільки трохи полохливий, розуму ж в'юнкого, спритного (всі дивувалися, як у такому важкому тілі вживається такий швидкий і гострий розум) — незабаром вийшов до окремої світлиці і саморуч писав якісь листи.\nВ середині Петрового посту, тринадцятого червня, ми виїхали з Глухова. Дехто намагався відговорити гетьмана, аби не вирушав у дорогу сього непевного дня, одначе Полуботок на те не зважив, у прикмети не вірив. З гетьманом їхали Савич, Чарниш з синами Іваном та Петром, Чернігівського полку писар Іван Янушкевич, гадяцький полковий суддя Григорій Грабянка, наказний полковник переяславський Іван Данилович, наказний стародубський Петро Корецький, військовий товариш Косович, бунчуковий товариш Володковський, канцеляристи Ханенко, Романович, Биковський, я, піп Василь Петров та ще кілька чоловік, а також по кілька челядників гетьмана, Чарниша, Савича — всього шістдесят сім чоловік. Та охорона.\nЇхали без особливих пригод, тільки, коли переправлялися через Десну, надто перевантажили пором, і він почав тонути, четверо коней зірвалося, один втонув, троє випливло, адже стояли біля возів випряжені, пором, який уже допливав до берега, підхопили руками дядьки та допомогли причалити. Якось ночували в лісі, і вночі ліс сповнився пересвистом, ми всі не спали, тримали напоготові зброю, але на нас не напали.\nБіля Орла вдарилися навпрошки й заблудили, проблукали в пущах цілий день та ніч, і аж наступного ранку побачили чоловіка, який притьма від нас утікав, його впіймали, то був бортник, котрий зоддалік прийняв нас за розбійників, він і вивів обоз на битий шлях.\nДва тижні перепочивали в Москві, а далі рушили на Пітер і приїхали туди третього серпня.\nСанктпітербурх виріс і погарнішав. Побільшало будинків кам'яних, кількаповерхових — дерев'яні швидко псувалися, цар наказав мурувати нові тільки з каменю, настала заборона по всій Росії на будівництво з каменю, хто не хотів зводити в Пітері нових кам'яниць, тому розбирали покрівлю. З'явилося й кілька вулиць, мощених каменем, але по слободах стояли дерев'яні хати й навіть хижі, а біля них — купи гною, який дощами змивало в канали та Неву.\nНа Васильєвському острові й нині величався над іншими палацами палац Меншикова з садом, він поступався хіба що царському саду, де порскали водою фонтани й сиділи в клітках небачені в наших краях птахи та звірі. Вночі в царському саду горіли олійні ліхтарі на стовпах і подекуди на вулицях також. На Неві — кораблі плавали й прапорцями різнокольоровими один одного вітали й цілі обози корабельні, це вельми цікаво й приємно для ока. Церкви вигравали золотоголовими банями, а вечорами вогні, фейєрверками звані, біля палаців пускано. Одначе побільшало й нестатків. На вулицях люду харпацького повно, та такого, що готові, або вбити тебе, або продати дитину за кусень хліба. Хліб доправляли з Прусії та Данцига, але хіба можна його накупитися на стільки ротів, до того ж карбованець російський схуд у п'ять разів, за один старий давали п'ять нових. Люди їли капусту гнилу та рибу, од якої сморід стояв страшенний. Замучені поборами, службою у війську пішому та морському, люди знаходили собі іншу службу — розбійну. Довколишні ліси були переповнені прибишами, яких ловили і вішали на деревах понад дорогами. І скрізь того бідного мужика тицяли носом: і ореш не так, і вівці пасеш не так, і хату фундуєш не так, і бороду носиш, а треба, щоб був безбородий, і щодень, щогодини: гроші, гроші, гроші — плати в царську скарбницю. Не так чхнув, не так почухався — плати.\nЛюдей натикалося в Пітер сила-силенна, одначе вік їх був короткий. Казали, люду двадцять п'ять тисяч статі чоловічої, а лежало в землиці, по якій ступали живі, вже сто. Менше як за двадцять літ! Расея-а-а! Така вона споконвіків. Людину тут не шанують, не тільки просту, а й панів, і всі разом топлять лихо в горілці. Хто в аглицькій, а хто в своїй, гіркій, з пригарою. І кожна пиятика, навіть у князівських палатах, закінчувалася бійками, князі та бояри хапали один одного за окуплені бороди, стягували з голів перуки й плювали один одному в обличчя. Те не від добра: їхнє життя також не медами кроплене.\nБагатьох своїх знайомих та приятелів не знайшли живими наші старшини в столиці. Й деякі недруги завершили вік під сокирою ката або на мотузку, з українських-таки ж конопель зсуканому. Проте невідомо: чи вистачило б мотузків, якби вішали всіх винуватих хоча б у хабарництві. Цар наказав написати іменний указ: якщо хтось украде стільки, що на ті гроші можна купити мотузок,— має бути повішений. На що генерал-црокурор осмілився зауважити: “Царю, невже ви хочете залишитись один, без підлеглих?” Цар розреготався.\nУ Пітері не помирилося двоє найбільших хабарників: підканцлер Шафіров та обер-прокурор Скорняков-Писарєв, кожному здавалося, що його недруг гребе більше. Скорняков-Писарєв не переставав нашіптувати цареві, аби не допускав до булави Полуботка, мовляв, він чоловік не зовсім совісний, а сам крав казенні гроші, аж поки не був викритий тим таки Шафіровим. В дні нашого приїзду Скорняков-Писарєв крокував журавлиною ходою на плацу — був розжалуваний у солдати, а Шафіров, полежавши на пласі, в яку катова сокира ввігналася біля самісінької його голови, поїхав у холодне сибірське заслання. Під судом помер Курбатов, князь Гагарін і обер-фіскал Нестеров скінчили свої життя — один на шибениці, другий на пласі. Особливо жахливою була смерть князя Гагаріна. Його повісили перед вікнами Юстиць-колегії, і передсмертні муки князя з волі царя спостерігали всі його родичі. Довкола шибениці стояв частокіл із паль з понастромлюваними на них головами, поміж них на особливому ешафоті мріла голова брата цариці-удови. Відтак тіло Гагаріна забрали від того добірного товариства, перевезли в Російську слободу й, лишивши в споднях, почепили на простій шибениці, серед повішеного “подлого” люду, потому перечіплювали з одної на іншу ще на три шибениці, а вже аж тоді одвезли в Сибір догнивати на шибениці, витесаній із доброї сибірської сосни. Сливе, він один у всій державі не брав хабарів, цар наполягав, аби князь зізнався в хабарництві, а він — рішуче заперечував. За те й поплатився так жорстоко.\nТо ж не дивно, що саме в день святого Петра виліз на крамницю чернець, підняв на палиці клобук свій і заволав на весь майдан, що антихрист явився, він буде печатати всіх і тільки тим, кого запечатає, дасть хліба. Чимало людей вірили в пришестя антихриста. Чернець також сконав на шибениці, та ще й, допитаний розпеченою шиною, назвав кілька десятків чоловік, всіх своїх знайомих, котрі, мовбито, думають так, як він.


Чоловічі рукавички - визначаємося з вибором і розміром | argprint.com.ua\nЧоловічі рукавички — визначаємося з вибором і розміром\nРізноманітності моделей, фактур, кольорів і навіть форм сучасних рукавичок немає межі, рівно як їх ціною або якістю. А тому, щоб вибрати правильні, необхідно вирішити, скільки ви готові витратити, навіщо ви купуєте цей аксесуар, і лише потім відправлятися в магазин. Тим більше що, зараз підходящий сезон, і пара рукавичок не тільки доповнить стиль, а й захистять руки від холоду.\nВирушаючи в магазин, вирішите, скільки грошей ви готові витратити на цей важливий предмет стилю, тому як цінник може варіювати від декількох сотень рублів за трикотажні або бавовняні моделі до декількох тисяч за рукавички з тонкої м’якої шкіри, стриженого хутра, шовку або кашеміру.\nУ кращих традиціях сегментированного аналізу ринку, прогуляйтеся по найближчих універмагам, що не погребуйте зайти в дискаунтери, в бутики на розпродажі і навіть в салони спортивного одягу — так ви отримаєте найбільш повне уявлення про доступні моделях і їх вартості, і зможете прийняти оптимальне рішення.\nЯкщо чорний і коричневий колір здаються вам нудними, то підберіть той, який буде найкраще гармоніювати з вашим пальто або курткою. Причому, можна носити рукавички на один — два тони світліше або темніше, або вибрати яскравий контрастує колір, такий як смарагдовий, насичений синій, наприклад, щоб підкреслити стильову незалежність і індивідуальність.\nНе зайве поекспериментувати з різноманітними принтами, наприклад геометричними або анімалістичні, спробувати різні фактури, особливо — в’язані варіанти.\nОбов’язково поміряйте рукавички з різних матеріалів, щоб вибрати ті, в яких вашим рукам буде максимально зручно. Надягайте шкіряні, замшеві, кашемірові та інші, які тільки будуть у продажу. Так само варто звернути увагу на комбіновані моделі, наприклад з вовни або замші з тонкими шкіряними подушечками на пальцях. Це оптимальний варіант для тих, кому важливо зберегти рухливість в руках. Інші ж моделі навпаки, можуть бути розраховані на утримання тепла, через що виконання якоїсь тонкої роботи на вулиці може бути сильно утруднено.\nВизначаємо розмір чоловічих рукавичок\nТепер розповімо вам як визначити розмір чоловічих рукавичок. Занадто вузькі рукавички, щільно облягають пальці, стануть хіба що прикрасою, але користі від них нуль — по-перше, така модель буде порушувати шкірне кровообіг, а по-друге, відмінно проводити тепло назовні, остуджуючи долоні. Надмірно великі рукавички виглядають некрасиво, і в них з’являється відчуття, що вони ось-ось зваляться. Правильні рукавички ті, які впевнено сидять на руках, але дають якийсь простір для пальців. як визначити розмір чоловічих рукавичок\nДля визначення розміру рекомендується виміряти «обсяг» своєї долоні вище «кісточок» (при цьому, необхідно не захоплювати великий палець руки); ведіть сантиметр до точки стискання пальців (найширше місце на руці).\nТакож можна виміряти сантиметром долоню в найширшій її частині, не захоплюючи великий палець — цей розмір дорівнює розміру рукавичок.\nНижче наведена таблиця розмірів рукавичок чоловічих. Рекомендуємо переклад походом в магазин звіритися з нею.\nтаблиця розмірів рукавичок чоловічих\nДуже зручні рукавички з гумкою або застібкою на зап’ясті, які запобіжать надходження холодного повітря всередину. Якщо знайдена вами пара рукавичок варто прийнятних грошей, то краще придбайте дві, на той випадок, якщо втратите, порвете або сильно забрудните.\nКупуючи спортивні рукавички, зверніть увагу, щоб на манжеті були спеціальні шпильки або затискачі, якими їх можна прикріпити до рукавів куртки. Ця нехитра опція дозволить вам не втратити улюблений аксесуар, поки п’єте каву або чай на вулиці.\nПредыдущая статьяЧоловічі шкарпетки, практичні поради\nСледующая статья Зимове взуття для чоловіків


Відеореклама препарату "Евказолін" - Vitamin Branding Agency\nКомпанія “Фармак” впродовж вже доволі довгого часу залишається фаворитом фармацевтики серед українських споживачів. Зокрема, одним з найпоширеніших назальних спреїв на вітчизняному ринку є препарат “Евказолін” – результат плідної праці фармацевтів компанії “Фармак”.\n“Евказолін” ефективно усуває нежить та набряк слизової оболонки носа. Завдяки судинозвужувальному ефекту, препарат полегшує носове дихання. Засіб підходить для симптоматичного лікування риніту, риносинусіту та полінозу. Препарат починає діяти моментально, а ефект після застосування триває до 10 годин.\nСтворити рекламний ролик для препарату “Евказолін”.\nНежить завжди з’являється вкрай невчасно. Завдаючи нищівного дискомфорту, він руйнує усі наші плани на вечір. Ми вирішили зробити наголос на цьому, а потім запропонували аудиторії вихід з ситуації.\nДодавши “Евказолін” в сумочку сестрі головної героїні, ми створили та висунули на широкий загал атрибут “must have-препарату”. Завершили сюжет теплою вечерею друзів у ресторані. Вечір знову врятував “Евказолін”.


StyleZhinki.ru » Здоров'я » Патологія ендометрія: причини, діагностика, лікування\nЕндометрій являє собою внутрішню слизову оболонку тіла матки, яка має два шари: функціональний і базальний. Базальний шар має постійну товщину і структуру. Стовбурові клітини, що входять до його складу, відповідають за відновлення (регенерацію) шарів ендометрію. Функціональний шар має різну динаміку, чуйно реагує на концентрацію жіночих гормонів. Завдяки змінам, що відбуваються у функціональному шарі, і приходить кожен місяць менструація. Саме вона є показником жіночого здоров'я. Якщо виникає якась патологія ендометрія, часто відбуваються збої в менструальному циклі.\nЯкщо висловлюватися образно, то ендометрій можна порівняти з колискою, яка в певний період готова прийняти запліднену яйцеклітину. Якщо цього не сталося, то настає відторгнення функціонального шару, який знову відроджується після менструації.\nЕндометрій, норма товщини якого буває різною, по днях циклу має різні показники:\n5-7 день. На фазі ранньої проліферації товщина ендометрію не перевищує 5 мм.\n8-10 день. Ендометрій потовщується до 8 мм.\n11-14 день. У фазі пізньої проліферації товщина сягає 11 мм.\nПісля цього починається фаза секреції. У цей період, якщо відсутня будь-яка патологія ендометрію, шар стає більш пухким, потовщується.\n15-18 день. Товщина сягає 11-12 мм.\n19-23 день. Максимальна товщина ендометрію. Середній показник становить 14 мм, але може досягати максимуму в 18 мм. Шар стає більш пухким, «пухнастим».\n24-27 день. Товщина починає трохи зменшаться, стає від 10 до 17 мм.\nТакі ось існують фази ендометрію. Під час менструації товщина ендометрію зменшується, досягає всього лише 0,3-0,9 мм.\nЯкщо у жінки менопауза, яким повинен бути ендометрій? Норма товщини шару складає 5 мм. Найменші відхилення в 1,5 або 2 мм повинні викликати настороженість. У цьому випадку краще поспостерігати у гінеколога.\nЩо робити, якщо ендометрій тонкий?\nДуже часто тонкий ендометрій є причиною жіночого безпліддя. Вилікувати це цілком можливо, потрібно тільки наполегливо йти до своєї мети. Лікування може здійснюватися кількома альтернативними способами: гормональними препаратами, трав'яними відварами, псевдогормонамі.\nДеякі жінки не хочуть вдаватися до медикаментозного лікування тонкого ендометрія і застосовують в цьому випадку народні засоби.\nТонкий ендометрій добре відновлюється за допомогою шавлії. П'ють його на першій фазі циклу. 1 чайну ложку потрібно заварити в 200 г води, приймати протягом дня.\nБорова матка трансформується як псевдогормон в організмі жінки. Крім цього, вона має протизапальний ефект.\nКраплі «Тазалок» із серії гомеопатії допомагають в нормалізації менструального циклу, є регулятором синтезу ендогенних гонадотропних гормонів.\nНарощування тонкого ендометрія за допомогою ліків\nЯк наростити тонкий ендометрій, норма товщини якого змінюється в різні фази циклу? У першій фазі циклу лікарями призначається препарат "Прогінова", "Фемостон" та ін. Для другої фази циклу підійде "Дюфастон". Цей препарат сприяє формуванню структури ендометрія, діє він за типом синтетичного прогестерону.\nПеред тим як застосовувати всі ці синтетичні препарати, обов'язково потрібно проконсультуватися у гінеколога і оцінити ризик самостійно, так як всі вони мають деякі протипоказання.\nБувають випадки, коли тонкий ендометрій виявляється після прийняття оральних контрацептивів. Відмова від них і вживання таблеток "Регулон" протягом двох місяців часто дає позитивний результат і сприяє відновленню тонкого ендометрія.\nЗдоровий ендометрій є запорукою успішного наступу і розвитку вагітності. В даний час багато жінок стикаються з певними захворюваннями ендометрія і, як наслідок, страждають безпліддям. Що ж означає термін «патологія ендометрія», до яких наслідків призводить це явище, як подолати цю проблему? Про все по порядку.\nОсновною функцією ендометрію в жіночому організмі є успішна, благополучна імплантація ембріона. Щоб з'явилася вагітність, саме до стінки ендометрія він повинен прикріпитися. Саме тому при різних патологіях ендометрію може настати безпліддя, успішне прикріплення ембріона стає просто неможливим. Але патології бувають різні, існує декілька захворювань ендометрію. Яке саме, в кожному конкретному випадку повинен визначити фахівець.\nВід природи виникнення захворювання гінекологи-ендокринологи виділяють два доброякісних порушення. Патологія ендометрія матки має запальний характер, сюди відноситься ендометрит. Незапальний - це гіперпластичні процеси. У них входять поліпи ендометрія, гіперплазія, а також ендометріоз.\nБуває, що в жіночому організмі поєднується кілька патологій. Чим це обумовлено? В першу чергу порушенням роботи ендокринної системи або генетичної схильністю. У багатьох випадках після успішного лікування вагітність стає можливою.\nЗапальне захворювання слизової (ендометрія) матки. Що є причиною захворювання? Проникнення в слизову матки різних хвороботворних мікроорганізмів. Існує кілька базових факторів, що сприяють захворюванню:\nБудь-які інфекційні процеси, що існують в організмі.\nДосконалий статевий акт без засобів запобігання.\nОбстеження матки, труб методом гістеросальпінографіі.\nНестерильний інструмент під час гінекологічного огляду.\nХарактерна симптоматика при ендометриті:\nВ період місячних інтенсивна кровотеча.\n«Мажучі» виділення в середині циклу.\nПосилення хворобливих відчуттів при розвитку захворювання.\nЯкщо ендометрит виявлений під час вагітності, він вимагає негайного лікування. Хвороба може вплинути на плодові оболонки ембріона і привести до його загибелі.\nГіпоплазія - витончення\nЯкщо в певні дні циклу товщина ендометрію занижена, гінекологами діагностується гіпоплазія. Причиною захворювання є гормональні порушення, слабке кровопостачання, запальні процеси. Така патологія ендометрія може виникнути як наслідок частих абортів, інфекційних захворювань, тривалого застосування внутрішньоматкової спіралі. Головним завданням при лікуванні гіпоплазії є потовщення ендометрію.\nГіперплазія - потовщення\nПричиною захворювання найчастіше служать гормональні збої в організмі або спадкові чинники. При гіперплазії шари ендометрію змінюють свою структуру.\nМожна виділити кілька типів гіперплазії:\nФіброзна гіперплазія атипова (передраковий стан).\nЗалозистий ендометрій часто виявляється при захворюваннях надниркових залоз, яєчників, щитовидки. Найчастіше гіперплазією страждають жінки з цукровим діабетом, поліпами в матці, міомою, артеріальною гіпертензією.\nЧим небезпечна гіперплазія? Неконтрольованим зростанням клітин, що може призвести до жахливих наслідків - раку ендометрія. Лікують гіперплазію як медикаментозними способами, так і хірургічним втручанням.\nДоброякісне розростання клітин ендометрію. Поліпи здатні дислокуватися не тільки в самій матці, але і на її шийці. Причинами їх утворення є гормональні порушення, наслідки хірургічних втручань, аборти, інфекції сечостатевої сфери. Поліпи найчастіше утворюються в ендометрії. Існує кілька видів поліпів:\nЗалізисті. Вони утворюються в тканинах залоз, зазвичай діагностуються в молодому віці.\nФіброзні. Утворюються в сполучної тканини. Частіше спостерігаються у жінок літніх.\nЗалозисто-фіброзні. Складається і зі сполучної, і із залозистої тканини.\nПозбутися від поліпів можна тільки за допомогою хірургічного втручання. Робити це потрібно якомога швидше, так як клітини здатні перероджуватися в злоякісні. Сучасна апаратура дозволяє робити операції швидко, якісно, безболісно.\nЖіноче захворювання, при якому утворюються вузли поза матки, за структурою схожі з шаром ендометрію. Вузли можуть з'являтися на прилеглих органах. Буває, що при відторгненні маткових тканин вони не до кінця видаляються з менструацією, проникають в труби і починають там розростатися. Розвивається ендометріоз.\nОсновні причини походження захворювання:\nДо симптоматичним показниками ендометріозу відносяться:\nХворобливе сечовипускання і випорожнення кишечника.\nБіль перед початком менструації.\nВидалення ендометрію - абляція\nВ даний час все більший відсоток жінок страждає із-за різних патологій ендометрію. Мучаться від тривалих, рясних, хворобливих менструацій, гіперпластичних процесів, поліпозів. На жаль, не завжди можна досягти ефективного лікування гормонотерапією або вискоблюванням тіла матки. Альтернативою в цьому випадку є абляція, або видалення ендометрію. Це малоінвазивна процедура, в ході якої виконується руйнування або повне видалення слизової матки (ендометрія).\nМасивні, повторювані, тривалі кровотечі. При цьому відсутня ефективність від лікування. Наявність злоякісних процесів у статевій сфері у жінок старше 35 років.\nРецидиви гіперплатіческіх процесів у період пременопаузи або постменопаузи.\nНеможливість гормонального лікування проліферативних процесів у період постменопаузи.\nЯкі фактори потрібно враховувати при проведенні абляції?\nНеможливість повного видалення матки або відмова від даного виду хірургічного втручання.\nНебажання збереження дітородної функції.\nДля діагностичних цілей спеціальними способами беруться з організму невеликі обсяги тканини. Щоб поставити правильний діагноз за результатами біопсії, лікар при проведенні процедури повинен дотримуватися ряду необхідних умов. Патогістології за результатами дослідження зіскрібка дає оцінку функціонального і морфологічного стану ендометрія. Результати дослідження безпосередньо залежать від того, як проводилася біопсія ендометрію, який надійшов матеріал. Якщо для дослідження отримано сильно роздроблені шматочки тканин, то фахівцеві важко, часом неможливо відновити структуру. Дуже важливо при проведенні вискоблювання намагатися отримувати необроблені, більш великі смужки ендометрію.\nЯкими способами виробляють біопсію ендометрія?\nЯк повне діагностичне вишкрібання тіла матки при розширенні цервікального каналу. Починають процедуру з цервікального каналу, потім вишкрібають порожнину матки. При кровотечах вискоблювання потрібно проводити маленької кюреткой, треба приділити особливу увагу трубним кутах матки, де найчастіше утворюються поліпозні розростання. Якщо при першому вискоблюваннях кюреткой з цервікального каналу з'являється крошковідние тканину, то процедуру припиняють зважаючи підозри на карциному.\nШтрихові зіскрібки (методика цугов). Мета - з'ясування причин безпліддя, контроль результатів гормонотерапії. Таку методику можна застосовувати при кровотечах.\nАспіраційна біопсія. Відсмоктування шматочків слизової тканини ендометрію. Метод найчастіше застосовують для масових обстежень, метою є виявлення ракових клітин.\nЯкщо в організмі жінки виявляється будь-яка патологія ендометрія, лікування необхідно починати негайно. Вчасно розпочатий процес лікування дає найбільш багатообіцяючі прогнози. Навіть такий вирок, як безпліддя, може бути не страшний, якщо своєчасно звернутися до гінеколога, пройти повне обстеження, курс лікування. Слідкуйте за своїм здоров'ям!\nСтатті за темою "Патологія ендометрія: причини, діагностика, лікування"\nЕндометріоз і вагітність. Вагітність при ендометріозі матки\nЯк розпізнати ознаки ендометріозу\nГормональні оральні контрацептиви: правила прийому, переваги, побічні…\nАденоміоз матки: лікування. Аденоміоз матки: лікування народними…


У Дніпропетровські затримані "чорні агітатори" проти Порошенка. Політика ДНІПРОГРАД\nГоловна / Політика / У Дніпропетровські затримані "чорні агітатори" проти Порошенка\nУ Дніпропетровські затримані "чорні агітатори" проти Порошенка\nУ Дніпропетровську невідомі розклеюють листівки з неправдивою інформацією про одноно з кандидатів у Президенти України.\nЗокрема, про один з інцидентів розповів керівник Індустріального виборчого штабу кандидата Петра Порошенка Владислав Москаленко.\nЗа словами активіста, на вулиці Косіора прихильники політика помітили осіб, які розповсюджували неправдиву негативну інформацію про кандидата, і повідомили про це в штаб.\n«Ми вжили заходів: відправили п'ять мобільних груп, які курсували по району. Ми звернули увагу на велику кількість агіток, щільно наклеєних на стіні будинку 27 по вулиці Косіора. Коли ми зайшли у двір, там двоє дівчат розклеювали згадані листівки у непередбачених для цього місцях. Ми, як годиться викликали наряд міліції», - розповів Владислав Москаленко.\nЗа словами представника штабу Петра Порошенка, вони викликали наряд міліції і не випускали з поля зору дії розклеювачів листівок до приїзду працівників МВС. Оперативна група міліції, що прибула на місце, затримала дівчат та доставила до Індустріального райвідділу МВС.\nЗатримані певний час відмовлялися від пояснень, при них не знайдено жодних посвідчень особи. Однак, слідчим вдалося з'ясувати, що дівчата - студентки, на роботу їх найняли через агентство.\nЩодо дій затриманих працівники Індустріального райвідділу МВС склали протокол про правопорушення.


Чому люди змінюють прізвища | Vorobus.com\nЧому люди змінюють прізвища\n26.08.2015 р. Vorobus Імена коментарі 4\nДосить часто можна почути від людей нарікання на своє прізвище. Тому і не дивно, що починаються розмови на кшталт: «Я не хочу мати таке прізвище, з мене всі сміються і так далі».\nТак от, таким людям я відповім, що ім’я та прізвище дуже легко змінити. Для цього треба піти у паспортний стіл, написати заяву, заплатити гроші і через деякий час вам видадуть новий паспорт.\nЯк на мене, це все суцільна маячня. Змінити прізвище – це не поважати перш за все своїх предків, а потім вже й себе.\nХоча, бувають і випадки коли прізвище змінюють бо іншого виходу нема.\nНаводжу декілька прикладів:\n1. Для виїзду закордон.\nУявіть собі ситуацію. Поїхали ви відпочивати чи працювати закордон. Там з вами сталися непередбачувані обставини і, як наслідок, вас депортували з країни.\nЩо робити далі? А їхати то треба.\nСаме тоді людина приходить у паспортний стіл, змінює через деякий час прізвище, згодом всі документи і згодом знову має можливість поїхати закордон в цю ж країну звідки її депортували.\n2. Після одруження.\nДуже багато ходить розмов на тему: а чи варто жінці змінювати своє прізвище на чоловіка. Я вже неодноразово висловлювався з приводу цього питання.\nПовторюся ще раз. Таки варто, адже саме таким чином жінка показує свою повагу до чоловіка, одна сім’я – одне прізвище.\nТому, як не крути, а після одруження жінка таки має змінити своє прізвище на чоловіче.\n3. Людина кардинально змінює своє життя.\nНе сказав би що це аж така причина щоб змінювати прізвище, але вона таки має право на життя.\nОт жила людина, нічого за декілька років в неї не виходило в житті і в один прекрасний момент вона вирішила змінити все у своєму житті: ім’я, прізвище, місце проживання, сферу зайнятості тощо.\nТакож до цього пункту би відніс проблеми із законом, з порчею…. Кажуть і таке буває.\n4. Немилозвучність прізвища.\nЦе саме той варіант про який я писав на початку публікації.\nОт є людина, прізвище в неї: срака, гнида, задрочка чи щось на зразок цих варіантів. Всі з цієї людини сміються, весь час підколють.. Від цих слів страждає нервова система, є вплив на подальше життя людини, її нащадків і так далі.\nТому, саме зміна прізвища допомагає хоч якось вирішити цю проблему.\nЯким би гарним чи не гарним не було ваше прізвище пам’ятайте, що вихід із будь-якої ситуації є завжди. Навіть тоді, коли приходиться виходити через вхід.\nStakeholder 26.08.2015 пише:\nце як? народитись заново? 😀\nvrubli 27.08.2015 пише:\nНаправду кажучи аргументи притягнені за вуха.\n1 – “для виїзду закордон” – вже давно не актуальне, тому що при депортації беруть цифрові відбитки пальців, тож легально повернутись просто змінивши прізвище не вийде.\n2 – це взагалі пережитки Радянського союзу – маячня якась “показує повагу до чоловіка” у нас що – патріархат якийсь де жінка як рабиня має показувати повагу до чоловіка? А він повагу до неї як показує? А в тій же Європі живуть якось сім’ї де чоловік і дружина з різними прізвищами, і навіть добре живуть.\n3 – кардинально змінити своє життя, ну звісно ХЗ, може такі диваки бувають…\nArwenita 28.08.2015 пише:\n“адже саме таким чином жінка показує свою повагу до чоловіка, одна сім’я – одне прізвище. ”\nСправа навіть не стільки в повазі, скільки в традиції. Так вже склалось у нашого народу, що жінки традиційно беруть прізвище чоловіка, коли виходять заміж. Не бачу в такій традиції нічого поганого чи принизливого. Навпаки – ще один пунктик об”єднання в одне ціле. В інших країнах є свої традиції або їх відсутність з приводу зміни прізвища. Є країни, де імена-прізвища взагалі “багатоповерхові”. Не те, що їм так подобається – мати прізвище з 3-4 “поверхів”. Просто в них така традиція. І вони її дотримуються. Так само, як і ми – своєї. Хоча, що стосується правового поля, у нас зараз нема суворої регламентації на цю тему. Хочеш – змінюй прізвище, хочеш – залишайся на дівочому. Головне – щоб всі були щасливі і кохали один одного =)\nLili 16.09.2015 пише:\nГоловне – щоб всі були щасливі і кохали один одного =)- підримую на всі 100%


З 1 січня підвищать пенсії: кому і на скільки\nУряд ухвалив постанову, якою передбачається два етапи підвищення пенсій для людей з інвалідністю з-поміж ліквідаторів аварії на Чорнобильській атомній електростанції.\nПро це йдеться у відповідному календарі перерахунку пенсій, передає Фіртка.\nУ результаті перерахунків збільшення склало в середньому 2 300 гривень.\nВодночас завдяки підвищенню, яке відбулось у липні, мінімальні пенсійні виплати для цієї категорії перевищили фактичний розмір прожиткового мінімуму.\nТак, по І групі - у 2,8 раза й склали 10 340 гривень. По ІІ групі - у 2,2 раза й склали 8 272 гривень, а по ІІІ групі у 1,7 раза й склали 6 204 гривень.\nЗокрема, від 7 000 до 14 600 гривень становитимуть з 1 січня 2022 року мінімальні пенсійні виплати ліквідаторам аварії на ЧАЕС, які мають інвалідність.\nВідтак, 14 600 гривень – по І групі інвалідності. 9 500 гривень – по ІІ групі інвалідності та 7 000 гривень – по ІІІ групі інвалідності.\nЗазначена програма підвищень охопить понад 60 тисяч осіб.\n«Крім того, ми не забуваємо про родини загиблих ліквідаторів. Уряд подав до Верховної Ради ініційований Президентом України законопроєкт про підвищення пенсійного забезпечення сім’ям загиблих військовослужбовців, у тому числі з-поміж ліквідаторів аварії на Чорнобильській АЕС», — повідомила міністерка соціальної політики Марина Лазебна.\nНагадаємо, з 1 грудня в Україні відбулось декілька етапів підвищення пенсій.\nВодночас у 2022 році в Україні відбудеться черговий етап планової пенсійної реформи. Зокрема, посилять загальні вимоги до страхового стажу, від якого залежатиме вік виходу на пенсію.\nЯк стало відомо, у 2022 році вимоги до стажу будуть наступними:\nСередня пенсія за квартал виросла: розбираємося на скільки (ІНФОГРАФІКА)\n16.12.2021 Тетяна Дармограй 2503


Купити товари для туризму l Меблі, намет - ZvZ.com.ua\nНамети, туристичні меблі\nТуризм - все для вашого відпочинку | Меблі, намети і інше\nРюкзак, намет, меблі - це речі першої необхідності для людей, які ведуть активний спосіб життя. Туристичний похід, риболовля, полювання, відпочинок на природі не обійдуться без таких аксесуарів. Це просто і дуже практично, адже всі ваші речі завжди під рукою і є де переночувати або сховатися від негоди. Інтернет-магазин ZVZ пропонує широкий вибір якісного обладнання будь-якого типу від перевірених виробників, в тому числі і українських. Вітчизняні рюкзаки вже завоювали довіру не тільки в Україні, але і в Європі, а це показник високого класу якості та відповідності міжнародним стандартам.


Папа для України | Кому вірить папа Франциск. Розмова з послом Ватикану в Україні, який побував на Донбасі\nДипломатія Ватикану – одна з найбільш закритих і непублічних. Мережа посланців папи Римського працює по всьому світу, в тому числі в зонах конфліктів. Посол Ватикану в Україні Клаудіо Ґуджеротті представляє Святий престол у Києві трохи більше ніж рік. Зовсім нещодавно він з’їздив на схід країни, в тому числі на окуповану частину Донбасу. Про Україну і війну, про Донбас і Крим, і про те, що папа Франциск знає про конфлікт, апостольський нунцій, архієпископ Клаудіо Ґуджеротті розповів в інтерв’ю «Настоящему времени».\n– Так, кілька разів. Я отримав від нього чудовий імейл два дні тому, коли повернувся з Авдіївки. Я розповідав йому, що бачив дітей, які говорили, що страждають, і просили мене передати папі, щоб він помолився за них. І він відповів – це досить цікава історія, – що у нього є статуя Святого Йосипа …\n… під яку він складає свої молитви. І ось він написав мені: «Я поклав під Святого Йосипа лист з молитвою про порятунок цих дітей, як нібито його написав ти». Тож він все прекрасно знає.\n– Вона почалася відразу ж, як я став нунцієм. Під час нашої першої ж зустрічі папа сказав мені, що хоче зробити щось для України. На жаль, політично важко чогось домогтися. Але ж там страждають люди. Папа хотів їм допомогти. І тому ми вирішили … До речі, греко-католицька церква теж на цьому наполягала. Тому ми вирішили зібрати для них гроші по всій Європі, по всіх католицьких парафіях. Ми зібрали близько 11 мільйонів євро, і папа особистим рішенням додав ще 5 мільйонів євро.\nТреба було допомогти всім нужденним, незалежно від того, який у них паспорт, мова або віросповідання. З цією метою ми заснували комітет, який вже розподілив велику частину грошей. Якраз вчора до нас приїхали посланці Римської курії, яка за все це відповідає. Вони зараз поїхали в Запоріжжя з членами комітету, щоб зрозуміти, як йде робота.\n– Ми роздаємо продукти або гроші на продукти, тобто на їжу, медикаменти, товари для дрібного ремонту будинків, шкіл, лікарень. Для дрібного ремонту, тому що ми не можемо відновлювати лікарні. Ми займаємося тільки найбільш терміновими питаннями. Якщо папа вирішить перенести акцент на інші малі проекти – скажімо, відновлення, причому не тільки будівель, але і громадянського суспільства … хоча тут мені важко сказати щось певне … Тут все залежить від поточного візиту представників Курії.\nАпостольський Нунцій, архієпископ Клаудіо Ґуджеротті, війна в Україні, Папа для України, Посол Ватикану в Україні Клаудіо Ґуджеротті


ЖУРНАЛІСТСЬКА ЕТИКА: ВІЧНА ЧИ ПОСТВИБОРНА? - Соціум - dt.ua\nЖУРНАЛІСТСЬКА ЕТИКА: ВІЧНА ЧИ ПОСТВИБОРНА?\n14 квітня в Києві пройшов з’їзд підписантів звернення «Журналісти — за чисті вибори» Усе почалося...\n14 квітня в Києві пройшов з’їзд підписантів звернення «Журналісти — за чисті вибори»\nУсе почалося 16 вересня 2001 року, коли на корпоративних слуханнях «Журналісти й вибори» близько ста співробітників столичних і регіональних ЗМІ підписали звернення «Журналісти — за чисті вибори», що було не чим іншим, як кодексом професійних етичних норм. Підписанти обрали Комісію з журналістської етики — корпоративний орган, слово якого у випадках порушення журналістської моралі мало б вагу. Не через репресивні механізми — через гласність і втрату поваги колег. Комісію очолив головний редактор «ДТ» Володимир Мостовий, до її складу, обраного на півроку, ввійшло дванадцять авторитетних журналістів із столичних і регіональних ЗМІ.\nПівроку минуло. Власне, термін повноважень комісії сплив ще в середині березня. Але тоді, у самісінькому розпалі передвиборних перегонів, було б наївно сподіватися, що підписанти, котрих побільшало втричі, «усе облишать» і зберуться в столиці поговорити про етику. А тепер, коли все позаду (?), саме час підбити підсумки. Не тільки роботи комісії. Загалом — взаємовідносин між журналістами та їхньою професійною мораллю, більш ніж яскраво продемонстрованих за останні передвиборні місяці.\nПроповідь цнотливості в будинку розпусти?\nВиступаючи перед підписантами зі звітом про зроблене, Володимир Мостовий був самокритичний: зроблено не вельми багато. Комісія відразу визначилася, що працюватиме з письмовими заявами, а таких на її адресу надходили одиниці. А заклик до журналістів і спільноти писати частіше відгонив би пропагандою сексотства. Були спроби скористатися комісією в міжкланових з’ясуваннях стосунків — на щастя, у корені припинені. А звинувачення в стилі Паніковського «а ти хто такий?» сипалися на неї з самого дня створення й особливо загострилися після нібито «прокурорської» заяви з приводу оприлюднення «плівок Понамарчука». І навіть саме слово «комісія» видавалася декому грізним, номенклатурним і претензійним.\nА тим часом загін відчутно втрачав бійців. Пішли на вибори — у кандидати чи у передвиборні штаби — члени комісії Михайло Батіг, Микола Вересень, Михайло Дорошенко і Степан Курпиль. Завантажені основною роботою, жодного разу не з’являлися на засіданнях Лілія Буджурова, Світлана Дорош і Олександр Ткаченко, нечасто зазирав Ігор Лубченко. З ідейних міркувань вийшла зі складу комісії Наталя Лігачова.\n«Не сприяв роботі комісії і сам період її діяльності, — сказав В.Мостовий. — Вибори, а точніше реальні дивіденди від участі в передвиборних перегонах, штовхнули наших колег, як із центральних, так і з регіональних ЗМІ, на стежину війни, а то й відкритого мародерства. Ясна річ, можна проповідувати цнотливість у будинку розпусти, але годі чекати від цього помітного ефекту.\nЯк було б зручно, якби етика була чимось на кшталт змінного взуття: походив у бруді, зняв і забув. Показово, що в регіонах, де побували члени комісії, до нас підходили колеги й в очі заявляли: я підпишу ваше звернення, але тільки після виборів. Цікаво: а на період майбутніх президентських призупините членство?\nВибори яскраво продемонстрували кризу довіри людей до мас-медіа: адже більшість електорату проголосувало не за тих, кого так затято піднімали на щит ЗМІ. Ми вже звикли, що в нас влада існує сама по собі, а народ — сам по собі. Під час виборів ми зіштовхнулися з іншим феноменом: дійсність — сама по собі, ЗМІ — самі по собі. Тож є всі підстави говорити про кризу журналістського професіоналізму й етичних принципів вітчизняної журналістики.\n...Журналістам час усвідомити, що єдиний їхній капітал — незаплямоване ім’я професіонала. Не варто розмінювати його на крихти з панського столу».\nОптимізму мало, проте початок покладено. У безумовному плюсі: поїздки комісії регіонами України, створення мережі на місцях, триразове збільшення кількості підписантів. Проведено моніторинг преси перед виборами, результати якого наочно аргументують, чому журналістику називають другою найдавнішою професією. Чи можна спробувати щось змінити?\nЗа словами представника української служби «Репортерів без кордонів» Леоніда Звєрьова, Комісія з журналістської етики встигла спростувати два міфи про себе: що це «піар-проект пана Мостового» або ж інквізиторський орган цензури, створений під вибори. Справа рухається, нехай не семимильними кроками, але й не під укіс. У планах комісії — створення сильного виконавчого секретаріату, вихід на загал через ЗМІ й інтернет-сайт, проведення виїзних семінарів. Варто, на думку В.Мостового, вести роботу зі студентами-журналістами, рівень викладання котрим професійної етики, принаймні в Києві, залишає бажати кращого.\nУсе тільки починається. Про «кавалерійський наскок» у питаннях етики говорити несерйозно.\n«Беззубий тигр»і волосся федерального канцлера\nПриміром, Німецька рада з питань преси — Прессрат, заснована 1956 року, тільки до 1973 сформулювала свій кодекс під назвою «Публіцистичні принципи». Головні з них: правдиве та об’єктивне висвітлення подій; заборона збирати інформацію нечесним шляхом; захист прав особистості; стриманість у висвітленні злочинів.\nПро історію та сучасну роботу Прессрату учасникам з’їзду розповів колишній голова Німецької спілки журналістів професор Зігфрід Вайшенберг. За його словами, хоч етика і не є панацеєю від усіх журналістських бід, нею неодмінно повинна займатися офіційна організація, одне з головних завдань якої — підтримувати безперервну дискусію про етичні проблеми.\nУ Прессрат входить 20 чоловік, які представляють чотири організації: Німецьку спілку журналістів, Промислову профспілку ЗМІ, Федеральну спілку німецьких видавців газет і Спілку видавців часописів. Із кожного конкретного питання збирається комітет із 10 чоловік. А звернутись у Раду преси з заявою може кожен. Прессрат розробив чотири форми «санкцій». Він може просто «звернути увагу», себто посварити пальчиком порушника професійних норм; може висловити «невдоволення» — це вже серйозніше; або ж винести «непублічну догану», а в найважчих випадках — «публічну». Останню ЗМІ-порушник зобов’язаний опублікувати, і краще самостійно — медіа-конкуренти зроблять це з куди більшою помпою та задоволенням.\nУтім, слухати чи не слухати Прессрат — справа добровільна; ніяких реальних санкцій рада преси застосувати не може. За це її любовно називають «беззубим тигром». Але, так чи інакше, до її думки прислухаються. А на початку вісімдесятих цей «тигр» настільки всіх дістав, що змушений був на три роки припинити існування. Але потім відродився, оскільки німецькі журналісти переконані: така інституція потрібна.\nЕтичні проблеми ніколи не перестають бути актуальними — навіть у благополучній, ситій країні. Перед від’їздом у Київ професор Вайшенберг праворуч і ліворуч давав коментарі стосовно позову федерального канцлера Шрьодера проти інформагентства, яке написало, що він фарбує волосся, і цим вторглося в його особисте життя. «Я розумію, що українці з задоволенням перебрали б собі проблеми німців, — сказав З.Вайшенберг. — Але хоч якими були б проблеми, треба працювати над їх розв’язанням. Історія діяльності Ради з питань преси свідчить, що варто вести боротьбу за те, аби журналісти у своїй роботі не виходили за межі моралі».\nУтім, питання про політиків як про «публічні особистості» виявилося досить актуальним і для українських журналістів: у цьому контексті навіть прозвучала пропозиція клопотатися про скасування рішення Конституційного суду, що забороняє збирати інформацію про приватних осіб. Багато дискутували й на інші болючі теми. Чи припустимо журналістам займатися політикою? Чому з багатьох наших колег, котрі балотувалися на різні рівні влади, лише одиниці перемогли на виборах? Чи можна говорити нині в Україні про незалежну журналістику загалом і яка залежність кабальніша: від держави чи від олігархічного капіталу? Наскільки ситуація в регіонах відрізняється від столичної? Чи вважати однозначно неприпустимими приховану рекламу й піар у журналістиці?\nУсе це вилилося в дебати з приводу внесення змін в етичний кодекс. Особливо бурхливо обговорювали пункт про одержання журналістом незаконної винагороди чи якихось пільг за матеріал. Звучала пропозиція зняти цей пункт: мовляв, регіональні ЗМІ тільки й живуть із хабарів за приховану рекламу. На жаль, — заперечували столичні журналісти, — у нас просто більше дають, і відмовлятися ще важче... А треба. Якщо ти серйозно вирішив сповідувати принципи професійної етики.\nКодекс також доповнили пункти про неприпустимість плагіату та обережність журналіста в роботі з інформацією про дітей і неповнолітніх. А запропоновану комісією заборону на «журналістські війни» підписанти визнали передчасною: мовляв, є в нас ще такі ЗМІ, із якими не розібратися мирним шляхом. Засумнівалися журналісти й у своїх повноваженнях поширити дію кодексу на засновників і видавців мас-медіа.\nАбсолютною більшістю голосів підписанти ухвалили, що Комісія з журналістської етики повинна стати юридичною особою з банківським рахунком і всіма необхідними реквізитами. Правда, поламали чимало списів на тему, як називатися майбутній юрособі (ох уже це страшне слово «комісія»!), які функції вона виконуватиме (лише етика — чи не занадто вузько?) і чи виступатиме від імені всього журналістського цеху чи тільки підписантів. Слизьким виявилося питання про квоти: в Україні немає, як у Німеччині, чотирьох сильних журналістських і видавничих структур. Є величезна, але консервативна НСЖУ і понад тридцять новаторських, але невеличких НЖО — кому з них надати право делегувати членів комісії? Зняття питання про квоти на користь індивідуального членства влаштувало, здається, всіх.\nВ остаточному результаті вирішили: Комісія з журналістської етики не змінюватиме назву, не стане «тридцять першою» громадською медіа-організацією, що претендує на функції та повноваження Спілки журналістів. Вона залишиться собою і продовжуватиме розпочате — у більш широкому складі, до якого, втім, увійшли майже всі журналісти «першого скликання», включаючи голову — головного редактора «ДТ».\nТепер їх двадцять один: Зураб Аласанія (медіа-група «Об’єктив», Харків), Михайло Батіг (інформагентство УНІАН), Василь Бедзір (газета «Закарпатська правда», Ужгород), Лілія Буджурова (Асоціація незалежних журналістів Криму), Микола Вересень (незалежний журналіст), Михайло Дорошенко (газета «Україна молода»), Леонід Звєрьов (Інститут масової інформації, Одеса), Валерій Іванов (Академія української преси), Світлана Кабачинська (газета «Дзеркало тижня», Хмельницький), Валерій Калниш (ТРК «ТВ-5», Запоріжжя), Леонід Капелюшний («Літературна газета», Одеса), Андрій Капустін («Незалежна газета», Харків), Данило Кляхін (ТРК «Сатурн», Миколаїв), Тетяна Котюжинська (адвокат, Дніпропетровськ), Ігор Лубченко (голова НСЖУ), Володимир Мостовий (газета «Дзеркало тижня»), Олег Онисько (газета «Поступ», Львів), Олена Притула (інтернет-видання «Українська правда»), Сергій Рахманін (газета «Дзеркало тижня»), Микола Савельєв (газета «Незалежність», Львів), Ірина Чемерис (Інститут «Республіка»).\nЗ виступів на з’їзді\nІгор Лубченко, голова НСЖУ:\n— Комісія почала працювати і зробила серйозний крок у нашому суспільстві й журналістському середовищі. Я думаю, що вона повинна продовжувати роботу. Мені однаково, яку квоту одержить НСЖУ. У нас офіційно зареєстровано понад 30 громадських організацій, що захищають інтереси журналістів. У четвер починає роботу Х з’їзд нашої Спілки, і я вже розіслав свою доповідь, у якій пропоную, щоб новообране керівництво НСЖУ звернулося до їхніх керівників із пропозицією створити постійно діючий «круглий стіл», де обговорювалися б принципові питання нашої професійної солідарності. Кожен об’єднується в ті організації, які для нього близькі, але є речі, спільні для всього журналістського цеху.\nМихайло Батіг, директор інформагентства УНІАН:\n— Я — один із тих членів комісії, котрі опинилися в непростій із морального погляду ситуації, оскільки були задіяні в передвиборному процесі. Вважаю, нам є про що говорити стосовно досвіду, здобутого українською журналістикою на виборах-2002. Мені хотілося б поговорити про «Народну платформу» телеканалу «Інтер», про фільм «Піар», про «творчість» деяких інтернет-видань тощо. Але відмежовувати журналістську мораль від моралі суспільства нерозумно й неправильно. Не може бути етичної журналістики в суспільстві, керованому неетичною владою.\nТе, що створено таку комісію, видається мені дуже симптоматичним і своєчасним явищем. Нас випередили тільки депутати, створивши свою комісію з питань етики. Прийде час, коли з’явиться комісія бізнесової етики, етики державного чиновника. Ми з вами розвідники, така наша суспільна функція. Тож я підтримую діяльність Комісії з журналістської етики і вважаю, що вона повинна стати постійно діючим органом, який нагадував би владі, що вона повинна працювати в певних етичних рамках.\nНаталія Лігачова, редактор інтернет-видання «Телекритика»:\n— Як конфліктний член комісії, що в результаті вийшов із неї, хочу зробити одну принципову пропозицію, яка, на мій погляд, зніме ті складності, що існували в роботі комісії. Однією з головних наших помилок із вересня було те, що мимоволі, навіть самою назвою, ми взяли на себе право представляти всю журналістську спільноту країни. Гадаю, саме це дало багатьом щирим недругам комісії зброю проти неї. Давайте виступати тільки від імені тих, хто підписав звернення «Журналісти — за чисті вибори». Будь-який громадянин України може висловлювати свою точку зору з будь-якого питання, починаючи від змісту Конституції і до конкретного конфлікту між журналістами.\nКраїна чекала голосу нормальних, чесних журналістів із приводу дуже резонансних подій, що відбувалися під час передвиборної кампанії. Вважаю, що комісія зробила б дуже багато, якби прийняла ряд принципових звернень не тільки стосовно оприлюднення плівок Понамарчуком, а й щодо фільму «Піар», щодо багатьох дій ЗМІ.\nАндрій Капустін, «Незалежна газета», Харків:\n— Я хочу навести маленький приклад із міста Харкова, яке я представляю. Чотири дні тому другою особою Харкова, секретарем міської ради було обрано бандита, колишнього наперстковика на прізвисько Гепа. Про це не сказав майже ніхто. Але це жах, коли в першій столиці України друга особа міста — злодій. Злиття криміналу та влади було продемонстровано з таким цинізмом і зухвалістю, що про яку журналістську етику й загалом журналістику можна говорити? Усім це байдуже, оскільки практично всі засоби масової інформації мають кляп. А потрібно кричати, адже до президентських виборів залишилося два роки.\nМи повинні звернутися до наших ЗМІ, щоб комісія стала трибуною по всій Україні. Інакше ми знову будемо збиратися між собою й перетворимо це на пустопорожні теревені. Мені втішно відчувати, що ми маємо змогу спілкуватися. Але наші читачі та глядачі не можуть це почути. І якщо знайдуться ЗМІ, які підуть на це, буде доведено можливість існування в Україні і журналістської етики, і свободи слова, і всього іншого.\nВалерій Іванов, професор, президент Академії української преси:\n— Не треба боятися, що кричатимуть: а хто ви такі, чому судите інших? В усіх країнах є ЗМІ, що не дотримуються ніяких етичних норм. І журналістів «Більда», «Бліка» чи «Сан» іноді навіть шкода — бо коли вони втрачають роботу, їм важко влаштуватись у видання, що дотримується високих професійних і моральних стандартів.\nЯ не згоден із дискримінацією державних ЗМІ — мовляв, там немає чесних журналістів. Незалежних медіа в Україні немає в принципі. Залежність від грошей іноді ще більша, ніж від держави. Ми не можемо створити нормальні економічні відносини — їх доводиться чекати. Нормальні закони в нас уже є, інша річ, що вони не виконуються. І тут внесок Комісії з журналістської етики може бути дуже вагомим. Важливий момент — розробка механізму публікування рішень комісії: не лише на сайті, а й у ЗМІ. А головне — створення апарату. Без системної роботи ця чудова ідея просто помре.\nЛюди, котрі створили цю комісію, зробили дуже багато, і вони повинні продовжувати в ній працювати. Вважаю, що це одна з найвагоміших ініціатив у сучасній журналістиці.


“Теперішня влада має переглянути своє ставлення до українців, які проживають закордоном та сприймати їх не як “гуманітарну частку України”, а як повноцінну, природню і невід’ємну частину української нації”, – вважає Хортяні.\nА народний депутат Олександр Сич запросив молодь до участі у таборах, що проводять громадські організації в Україні, зокрема у тереновій грі Молодіжного Націоналістичного Конгресу “Гурби-Антонівці”. Нагадаємо, що триває зголошувальна кампанія на гру, якавідбуватиметься з 28 квітня по 1 травня 2013 року.\nВ результаті проведення конференції учасниками були визначені шляхи співпраці між українською молоддю та обговорено програму спільних заходів. Так у 2013 році було заплановано проведення Табору молоді діаспори, фестивалю українських гуртів закордону “Дiаспора Фест 2013”, а також Форуму української молоді діаспори “Тернопіль 2013”.\n“Молоді лідери, що взяли участь у цій конференції, без будь-якої допомоги, сприяння зі сторони української влади, спромоглися побудувати навколо себе маленьку частинку України у Канаді, Румунії, Молдові та інших країнах. На відміну від багатьох своїх однолітків, що проживають на території України, вони готові вкладати свій час та працю для розвитку нашої нації. Саме тому МНК вже вкотре підтримує та бере участь у заходах СКУМО, адже українська молодь має бути об’єднаною”, – говорить голова МНК Сергій Кузан.\nServer Time: 2020-01-22 03:19:48


Банкомати у м. Орданівка в 2020 році: адреси на карті, режим роботи, місце розташування, найближчі банкомати в місті\nБанкомати у м. Орданівка\nСписок адрес банкоматів у м. Орданівка з адресами на карті, розташуванням і режимом роботи\nОнлайн-кредити в м. Орданівка\nМайже кожен дорослий громадянин України має банківську карту. Ми щодня користуємося послугами банкоматів, інтернет-банкінгів. Саме тому команда «Простобанк Консалтинг» вирішила удосконалити довідник банкоматів. На цій сторінці ми зібрали всі банкомати в місті Орданівка. У верхній частині сторінки можна побачити загальну кількість банкоматів у місті.\nЗа допомогою карти можна знайти точне місце розташування банкоматів у м. Орданівка.