Смажений перець з бринзою в паніровці - чушки бюрек\nСмажений перець з бринзою в тісті або паніровці - це дуже смачно. Чудова закуска, але цілком може служити і основною стравою.\nСмажений перець з бринзою, приготований за різними рецептами, є практично у всіх національних кухнях Балкан та регіону Середземного моря. Приміром, в Болгарії дуже популярна страва — чушка бюрек, справжній шедевр болгарської кухні.\nЗа своєю суттю страва чушка бюрек — не що інше, як болгарський перець, фарширований сумішшю бринзи, помідора і зелені, щедро приправленою ароматними спеціями, в першу чергу чабером (чубрицею). Потім перець вмочується в тісто спеціальної рецептури, або просто покривається паніруванням. І обсмажується в олії.\nТермін бюрек, бурек (турец. Burek) — це випічка, тісто. Цей термін має вельми широке застосування, щодо виробів з тіста. Але, найчастіше, цей термін запозичений з турецької, і означає випічку з особливого тіста. Приміром, у Болгарії бюрек зазвичай називають баницю з прісного листкового тіста філо, з начинкою з бринзи, смажену або запечену в маслі.\nПерець з бринзою, смажений в тісті або паніровці — це дуже смачно. Чудова закуска. Втім, перець фарширований бринзою цілком може служити і основною стравою.\nПростота готування дозволяє робити перець для сніданку досить часто, якщо сезон свіжого болгарського перцю і є хороша розсільна бринза. Бринза — розсільний сир з різних видів молока. З усіх видів бринзи, що я пробував, сама смачна була свіжа бринза з овечого молока, слабосолона і з дуже ніжним трохи жовтим відтінком. Бринза має бути без тріщин і вкраплень, допускаються дрібні і рідкі «вічка». Консистенція бринзи злегка ламка, але щоб покришити бринзу — потрібно постаратися.\nПерець червоний болгарський 4 шт\nЯйця 1-2 шт\nЧабер, соняшникова олія, борошно, панірувальні сухарі, чорний перець, сіль за смаком\nПерець очистити від хвостиків і насіння. Видалити внутрішні перегородки.\nТрошки змастити шкірку рослинною олією і запекти перці в духовці або мікрохвильовій печі до м'якості. Болгарський печений перець зберігає всі смакові якості свіжого. Якщо можна очистити від зовнішньої шкірки, схожої на плівку — дуже добре. Якщо ні — не страшно.\nДати перцям охолонути.\nПриготувати начинку з бринзи. Бринзу натерти на дрібну тертку.\nЗ кропу обірвати листочки, видаляючи грубі стебла. Кріп дуже дрібно нарізати. Стиглий помідор обшпарити окропом і видалити шкірку. За допомогою ложки видалити насіння, а м'якоть помідора дуже дрібно нарубати ножем. Змішати натерту бринзу, кріп і м'якоть помідора. Додати сухий чабер, за смаком поперчити, і, якщо бринза малосолона, за смаком посолити.\nЯкщо бринза трохи суха, можна додати в суміш один яєчний білок.\nВсе ретельно перемішати виделкою до однорідної пасти.\nСумішшю нещільно нафарширувати перці. Якщо трохи потече — не страшно. Перець з бринзою повинен стати в перетині овальним і плоским, щоб було зручно смажити.\nНалити рослинну олію на сковорідку і досить сильно нагріти.\nУ мисочку випустити яйце і збити його виделкою.\nПерець посипати борошном — інакше погано пристане паніровка.\nПерець вмочити в збите яйце і обваляти в панірувальних сухарях, а краще в натертій на тертку черствій білій булці.\nВикласти перець з бринзою в розігріту на сковорідці олію.\nОбсмажити перець з обох боків до утворення рум'яної скоринки.\nДалі вогонь під сковорідкою можна зменшити і смажити перець протягом декількох хвилин, періодично перевертаючи, щоб панірування не потемніло. Але, як тільки паніровка готова — смажений перець готовий. Додаткове смаження — на ваш розсуд.\nВикласти смажений перець фарширований бринзою на тарілку, додати скибочку лимона.\nПерець фарширований бринзою ідеально підходить до сніданку або як закуска.\nСмажений перець з бринзою в паніровці – чушки бюрек\n4.2 Оцінок: 1040


Користуюсь цією таблицею і проблем зі сном не маю, а головне – прокидаюсь бадьорою – Особлива\nКористуюсь цією таблицею і проблем зі сном не маю, а головне – прокидаюсь бадьорою\nВся справа в тому, що багато хто неправильно розраховують час для продуктивного сну. Сон — це циклічний процес, який складається з швидкою фазою і повільною. Такий цикл триває приблизно 1,5 години. Щоб повноцінно відпочити, людині необхідно 5 циклів.\nО котрій годині лягати спати\nЧитайте також: В Україні заборонили 11 популярних прeпapaтів, які можуть призвести до хвopоб сepця і навіть його зyпинки. У список потрапили дитячі лiки і навіть спupт\nДля того щоб твій день був здоровим і продуктивним, слід обмежити вечірнє проведення часу перед комп’ютером, телевізором або з гаджетами. Справа в тому, що штучне світло негативно впливає на нашу мозкову діяльність, змушуючи свідомість спати.\nВ Україні заборонили 11 популярних прeпapaтів, які можуть призвести до хвopоб сepця і навіть його зyпинки. У список потрапили дитячі лiки і навіть спupт\nЛінива запіканка – улюблена в нашій родині


Кримчани мають право знати ‒ 7 років Крим.Реалії\n25 Березень 2021, 18:30\nДвадцять п'ятого березня 2014 року побачив світ сайт Крим.Реалії ‒ кримський проєкт української служби Радіо Свобода. Він стартував у перші дні окупації та анексії Росією Кримського півострова та в умовах безперервного тиску й переслідування з боку російської влади продовжує інформувати кримчан про те, що відбувається в Криму та за його межами.\nОкрім російськомовного сайту Крым.Реалии, на початку квітня 2014 року вийшли україномовний Крим.Реалії та сайт кримськотатарською мовою Qırım.Aqiqat.\nЗа сім років сайти кримського проєкту української служби Радіо Свобода відвідали понад 165 мільйонів читачів, серед них, за нашими оцінками, кожен п'ятий ‒ кримчанин. Також читачі переглянули понад 265 мільйонів сторінок. Ютуб-канал «Крым.Реалии», створений у листопаді 2014 року, зараз має більше ніж 190 тисяч підписників, 123 мільйони переглядів відео й майже 294 мільйони хвилин переглянутого відео.\nКримська команда також готує дві щотижневі телевізійні програми з унікальним кримським контентом ‒ «Крим.Реалії» для загальнонаціональних та регіональних телеканалів і «Крым.Реалии», яка виходить на міжнародному супутниковому телеканалі «Настоящее время» і в кабельних мережах більше ніж 25 країн Східної Європи та Центральної Азії.\nРадіо Крим.Реалії транслює свої передачі на середніх хвилях 648 АМ на більшу частину території Криму, південний схід України та передгірні райони Північного Кавказу Росії, а також на частоті 105,9 FM, яку можна слухати на північному сході Криму.\nКрим.Реалії також представлений у більшості соціальних мереж. Наші підписники у Twitter отримують новини першими. В Instagram ми публікуємо свої та ваші фото, які ви не знайдете на сайті, а найцікавіші дискусії ‒ на сторінці Крим.Реалії у Fаcebook. Заходьте до нас на «Вконтакте» та в «Одноклассники». Також ви можете підписатися на зручну щоденну розсилку найважливіших новин у Telegram.\nДо початку спроб блокування сайту в Криму у 2016 році російською владою, дослідницька організація Медіалогія упродовж трьох років вносила Крим.Реалії до трійки найцитованіших кримських інтернет-ресурсів.\nОдин з прикладів протидії роботі Крим.Реалії ‒ арешт російськими спецслужбами та звинувачення у шпигунстві фрілансера Радіо Свобода Владислава Єсипенка.\nКримський публіцист і журналіст Микола Семена, який співпрацював з Крим.Реалії, був засуджений підконтрольним Росії кримським судом до 2,5 років умовно із забороною на 3 роки займатися публічною (зокрема й журналістською) діяльністю. За публікацію на сайті Крим.Реалії він був звинувачений у посяганні на територіальну цілісність Росії.\nЩе низка блогерів і громадянських журналістів ‒ Наріман Мемедемінов, Сервер Мустафаєв, Сейран Салієв, Тимур Ібрагімов, Марлен Асанов, які передавали інформацію Крим.Реалії, були заарештовані російською владою й зараз переслідуються або засуджені за звинуваченням у тероризмі та екстремізмі.\nУ будинках шести журналістів з Сімферополя, Севастополя та Ялти, яких російська влада підозрювала у співпраці з Крим.Реалії, у 2016 році представники ФСБ Росії провели обшуки та вилучили оргтехніку.\nДекільком українським журналістам, які співпрацювали з Крим.Реалії, російська влада заборонили в'їзд на Кримський півострів (Аліна Смутко, Олена Савчук, Тарас Ібрагімов), а окремих ‒ змусили залишити його.\nНизка кримських журналістів піддавалися і продовжують піддаватися цькуванню в російських і місцевих ЗМІ через припущення, що їх матеріали публікують на сайті Крим.Реалії.\nЗа словами головного редактора Крим.Реалії Володимира Притули, проєкт продовжує працювати для кримчан, незважаючи на протидію з боку російської влади на півострові. Журналісти Крим.Реалії продовжують давати своїй аудиторії те, що їй недоступне з місцевих засобів інформації: новини без цензури, відповідальний обмін думками, відкрите обговорення проблем.


Лікар нет » Народна медицина » Настоянка журавлини на спирту: рецепти приготування\nУ любителів домашніх настоянок на спирту журавлина цінується своєю здатністю усувати запах спирту та пом'якшувати його смак. Готовий напій виходить фортецею близько 45 градусів (розводити його не потрібно) і п'ється дуже легко, незважаючи на значний градус. Журавлинна настоянка традиційно вважається жіночим напоєм, проте до нього небайдужі і багато чоловіків.\nПриготувати настойку можна з будь-яких стиглих, незіпсованих і соковитих ягід, незалежно від часу їх збору. Технологічно процес приготування напою з журавлини на спирту не складний, а виходить дуже смачно.\nРецепти приготування журавлини на спирту\nПромиті ягоди журавлини пропустити через м'ясорубку. Вийшло журавлинне пюре скласти в скляну ємність необхідного об'єму, залити спиртом, закрити кришкою і настояти протягом 2-х тижнів. Після закінчення цього часу напій процідити через сито, віджимаючи ягоди журавлини, а потім через кілька шарів марлі. Після цього додати в рідину цукровий пісок, добре перемішати і залишити настоюватися ще на один тиждень. Готову настоянку розлити по пляшках. Вона відрізняється багатством смаку, але зберігати такий напій можна недовго, після закінчення 4 місяців його початковий смак втрачається.\nягоди журавлини – 10 кг;\nвода 15 літра;\nцукровий пісок – 03 кг\nВ 3-х літрову банку засипати цукровий пісок, залити холодну воду, перемішати і залишити до повного розчинення цукру.\nЯгоди журавлини вимити, скласти в каструлю і ретельно придушити ложкою, намагаючись перетерти кожну ягідку, щоб пустила сік.\nУ цукровий сироп засипати давленую журавлину, залити спирт і все перемішати. Бутель щільно закрити капроновою кришкою і залишити в темному місці при кімнатній температурі на 4 дні. Після того, як напій настоїться, процідити його до прозорості: спочатку через дрібне сито, затримуючи великі частинки ягід, а потім через кілька шарів марлі.\nягоди журавлини – 04 кг;\nцукровий пісок – 100-120 гр.;\nмелений корінь калгану – 05 чайної ложки (за бажанням).\nЯгоди журавлини засипати в літрову банку і розім'яти до однорідної кашки. Додати корінь калгану (він надає легкий деревний аромат), залити спиртом, добре перемішати і, закривши кришкою, встановити банку в темному теплому місці на 14 днів.\nЦукор залити водою, поставити на плиту і на повільному вогні зварити цукровий сироп, постійно перемішуючи і знімаючи піну.\nПісля того, як сироп охолоне до кімнатної температури, влити в нього журавлинну настоянку, закрити кришкою і поставити настоюватися в тепле місце ще на 7-9 днів. Готову настоянку ретельно, в кілька етапів, профільтрувати.\nмедичний спирт – стакан.\nПромиту журавлину у відповідній ємності ретельно перетерти з цукром-піском і залити спиртом. Закрити кришкою і настоювати протягом тижня, потім процідити. Для тих, хто не любить солодке, цукру можна покласти в меншій кількості.


Як зшити колготки для ляльки: прості способи пошиття без викрійки » Діти\nДіти » Хобі » Як зшити колготки для ляльки: прості способи пошиття без викрійки\nБагато мам стикалися з тим, що їхні доньки не охоче грають з ляльками. Пов'язано це з тим, що їм просто не цікаво. Всі сюжетні ігри переграні, заводська одяг набридла, тому дитина або зовсім перестає цікавитися лялькою, або ж просить нову. Не тому, що стара погана, а тому що у нової - інший наряд. Який же вихід з даної ситуації? Шити! Все і багато. У улюбленої ляльки має бути достатньо одягу, щоб можна було пограти і в похід, і бал, і в просту прогулянку. І якщо для одягу можна використовувати викрійки для людей з незначною адаптацією з урахуванням анатомічних особливостей ляльки, то що ж робити з колготами? Адже восени вона не може йти на вулицю з голими ногами, а штани вже набридли! Як зшити колготки для ляльки? Насправді, досить легко.\nВсе залежить від розмірів іграшки. Зшити колготки як для ляльки Барбі, так і для ляльок Монстер Хай, російської ляльки фірми "Вогник" або китайських аналогів можна з капронових шкарпеток, панчіх чи колготок. Якщо ж лялька більшого розміру, можна використовувати дитячі гольфи або дорослі шкарпетки з високою гумкою. На досить великих ляльок буває складно підібрати необхідний розмір шкарпеток, тому можна використовувати будь-яку трикотажну тканину, в тому числі, водолазки і тонкі кофти, а також колготи для немовлят (розмір 62-68). Головне пам'ятати, чим тонше ноги в іграшки, тим тонший повинен бути матеріал.\nШов між ніг. (Рис.1 червоним відзначені лінії згину, шов на поясі ззаду). Зручний при виготовленні з гольфу або шкарпеток, при відповідному обсязі талії допомагає уникнути зайвих швів в районі пояса. Але при цьому видно шви, що не завжди виглядає доречно.\nШов ззаду. (Рис.2 1/2 вироби, округлий виріз - лінія матні).\nЩоб зшити для ляльки капронові колготки, матеріал необхідно попередньо підготувати. Є 3 способу, вони розрізняються за часом і кінцевого результату:\nВаріння в відбілювачі. На 05 води знадобиться 100 мл білизни. Варити до 15 хвилин, потім опустити у воду з кондиціонером на 10 хвилин, після чого віджати рушником і висушити. В даному випадку колготи значно посвітлішають, придбають жовтуватий відтінок, але при цьому їх легко можна буде пофарбувати в потрібний колір.\nВаріння в активованому вугіллі. На 05 води - 20 таблеток. Варити 10 хвилин, після чого прополоскати від вугілля, вимочити у воді з кондиціонером для повернення еластичності. Висушити.\nПісля такої обробки матеріал стане більш щільним і комфортним у роботі, буде менше з'являтися стрілок і затягувань. Це особливо актуально для таких ляльок, як Барбі. Зшити капронові колготки для них без попередньої підготовки матеріалу просто неможливо.\nВибір матеріалу, розкрій та пошиття - ось основні етапи створення колгот. Можна, звичайно, робити складні заміри, викрійку, проте вона необхідна тільки у випадку пошиття виробів зі швом ззаду. Класичні колготи шиють без неї. Однак це не означає, що можна "на око" зшити колготки для ляльки. Як і будь-який інший виріб, їх необхідно кілька разів приміряти в процесі виготовлення, щоб кінцевий результат зміг порадувати майстра.\nЯкщо використовуються шкарпетки або гольфи дитячі, то необхідно спочатку переконатися, що виріб буде добре сидіти без додаткових швів. Для цього достатньо просто помістити ляльку всередину матеріалу. Якщо пощастить, доведеться відміряти лише потрібну довжину і розрізати по центру на 2 штанини. Таким способом можна зшити колготки як для ляльки Паола Рейну, так і для будь-якої іншої, у якої різниця між об'ємом талії і стегон незначна.\nУ разі якщо різниця істотна, необхідно буде зробити скоси по задньому шву (як на рис.1), в який і піде вся різниця. При цьому необхідно перевірити, щоб в розтягнутому стані пояс відносно вільно проходив через лінію стегон ляльки. Довжина штанин повинна бути дорівнює довжині ноги по внутрішньому шву + довжина стопи + припуски. Краще зробити їх довшими, а обрізати після того, як виріб буде готове. Рекомендується зверху на 1 см не дорізати тканину, щоб було місце для шва, інакше посадка в районі талії стане нижче, ніж планувалося. Максимальну ширину робити без урахування припусків, так як тканина тягнеться. Решту коригування викрійки необхідно проводити під час пошиття.\nСпочатку необхідно зшити верхню частину - зону пояса. Потім можна зробити розмітку шва, наклавши ляльку поверх заготовки, обвести контур ноги і з отриманої лінії зшити. Однак даний метод підійде для пошиття "десятих" колготок, в перший же раз краще надіти заготовку на іграшку і вже на ній намітати шви з урахуванням анатомічних особливостей ляльки. Якщо лялька - Барбі, то штанини будуть у вигляді конуса, а ось якщо у іграшки яскраво виражена ступня, то, можливо, знадобляться додаткові шви. Особливо це актуально для достатньо щільних матеріалів. В такому випадку необхідно зшити колготи до щиколотки, потім знову поміряти. Далі є 2 варіанти:\nПерший - шов до підлоги вертикальний, потім напівкруглий, повторюючий контур стопи (від мізинця через внутрішню сторону стопи і до зовнішнього краю п'яти).\nДругий спосіб - бічний шов дошити до центру стопи, потім зшити штанини перпендикулярно боковому.\nТак як зшити колготки для ляльки "большеножки" без додаткових швів не вийде, то другий спосіб підійде для них ідеально.\nПісля того як всі шви будуть зроблені, необхідно приміряти, не вивертаючи, у разі необхідності - підкоригувати, після чого обрізати зайвий матеріал і вивернути.\nЩоб край не сипався, його необхідно обов'язково обробляти. Незважаючи на те, що використовувана тканина в більшості своїй синтетична, плавити краю вогнем вкрай небажано. Це пов'язано з тим, що виріб повинен тягнутися, а оплавлений край втрачає цю властивість. Тому краще скористатися оверлком, рядком "зигзаг" на машинці або вручну прошити обметочным швом. Якщо ж використовувати дуже щільний трикотаж (як на купальниках), то такий матеріал обробляти не треба.\nЯкщо шити колготки з сітчастої тканини, то краще застосувати тип шва дрібний "зигзаг". Так він вийде більш еластичним і при цьому захопить більшу кількість ниток сітки.\nРізноманітність предметів у гардеробі ляльки: суконь, штанів, джинсів, панчіх, взуття та верхнього одягу не тільки повернуть інтерес дитини до іграшки, але й розвинуть відчуття смаку і соціальну відповідальність. Адже це не дуже добре, коли "мама" - дівчинка йде по вулиці одягнена, при цьому несе свого "дитини" - ляльку з голими ногами і головою, так як саме в дитячому віці закладаються основи подальшого ставлення до власним дітям і тваринам.\nЯк часто бувають такі ситуації, коли сукня вже куплено, а підходить до нього сумочки немає? Досить часто. І тут можна вибрати 2 шляхи: або почати


Послуги SMO - оптимізація сайту під соціальні мережі | Веб студія Bizonoff Україна\nВітаємо Вас на сторінці SMO!\nПід поняттям SMO ховається комплекс дій спрямованих на створення оптимальних умов для роботи з сайтом користувачів соціальних мереж. Ця послуга чимось схожа на SEO оптимізацію, тільки тепер потрібно сподобатися не пошуковим роботам Google і Яндекс, а аудиторії таких проектів як Facebook, Вконтакте, Одноклассники, Twitter, LinkedIn і т.д.\nSMO - це в першу чергу інструмент для вашої клієнтської аудиторії, який дозволить відвідувачам налагодити тісну прив'язку своїх акаунтів в соціальних мережах до вашого веб-сайту. Ми готові запропонувати вам, як готові і перевірені SMO рішення, так і абсолютно новий інноваційний функціонал.\nЗ чого варто почати01\nПеред тим як приступити до впровадження на сайт інструментів SMO, слід створити відповідну базу і умови для користувачів соціальних мереж. Починати роботу слід з оцінки дизайну і якщо будуть виявлені недоліки, їх потрібно буде виправити.\nПотім проводиться оцінка юзабіліті, яка складається з цілого ряду параметрів. Починаємо зі швидкості завантаження сторінок, чекати не любить ніхто, особливо користувачі інтернет. Потім перевіряємо простоту і зрозумілість навігації, інспектуємо все меню на працездатність, звертаємо увагу на зручність використання форм та ін. Елементів взаємодії з користувачами.\nПісля цього переходимо до основного параметру, без якого вся ідея SMO інтеграції сайту з соціальними мережами приречена на провал. Йдеться про цікавий контент, який і повинен стати приманкою для користувачів. На що треба звернути увагу:\nМатеріали повинні бути невеликими або добре структурованими, щоб кожен міг легко переглянути і використовувати цікаву для нього частину.\nПублікації повинні чіпляти, буде це корисність, сенсаційність, гумор або просто ефектне фото не важливо. Головне, щоб цю статтю хотілося показати своїм друзям, колегам і т.д. Ні в якому разі не захоплюйтеся явними рекламними матеріалами.\nПодавана інформація повинна бути актуальною і постійно оновлюватися. Чим частіше ви будете нагадувати про себе, тим краще. І навпаки, якщо не буде з'являтися новий контент, то аудиторія почне забувати проект.\nМайте на увазі, що впровадити необхідний функціонал реально на будь-який проект, він може бути з мінімумом контенту і практично не оновлюватися. Але для користувачів соціальних майданчиків такий сайт буде нецікавим, і вони просто не стануть з ним працювати.\nЗвернувшись в веб-студію Bizonoff для проведення заходів по SMO оптимізації ви отримуєте.\nПрофесійний аудит сайту, ми встановимо ступінь готовності вашого сайту до активного прийому користувачів соціальних мереж і в разі необхідності внесемо необхідні корективи.\nПідключення всіх типів віджетів та іншого функціоналу необхідного для проведення інтеграції сайту з пошуковими системами. Ми гарантуємо дотримання кросбраузерності зі збереженням валідності коду.\nКреативний підхід до вирішення стандартних завдань. Ми можемо зробити унікальний дизайн для стандартних віджетів, щоб виділити ваш сайт на тлі інших.\nНадання консультацій щодо подальшої роботи. Ми розповімо про те, що і навіщо було виконано, а також як вам краще зацікавити свою потенційну аудиторію з соціальних мереж.\nМожливість замовити за пільговою ціною, як для постійних клієнтів, подальші роботи по наповненню сайту контентом, просування в соціальних мережах і не тільки. У нашому арсеналі повний комплекс інтернет-маркетингу.\nВідповідь на питання: "Скільки коштує SMO?"\nстворення, оформлення групи і унікального брендованого дизайну;\nведення групи: додавання інформації, фото, спілкування з користувачами, створення тем (3-5 в день);\nпідготовка аккаунта до 5 робочих днів.\nрозміщення рекламного повідомлення з посиланням на групу / сторінку в мережі;\nрозміщення рекламного повідомлення з посиланням на сайт замовника;


Оновлений data.gov.ua: нові переваги та можливості - Data.gov.ua\nОновлений data.gov.ua: нові переваги та можливості\nЧерговим нововведенням на оновленому Порталі є розділ “Форум”. Цей модуль призначений для обміну думками між зацікавленими користувачами щодо відкритих даних, надає можливість загального обговорення та контролю якості відкритих даних. Для цього користувачам потрібно зареєструватись. Для розпорядників оновлені та доступні методичні рекомендації щодо роботи з відкритими даними. Методичні рекомендації містять чотири основні блоки: - Нормативно-розпорядчий про нормативно-правову базу та те, яким чином нормативно організувати роботу щодо відкритих даних. - Організаційно-технічний про налагодження інфраструктури відкритих даних. - Використання відкритих даних про використання даних розпорядником, залучення зацікавлених сторін, комунікації наборів даних з громадськістю та бізнесом. - Проведення аудиту про те навіщо аудит, всіх фаз аудиту, функції та обсягу роботи аудитора, результати аудиту, розробка рекомендацій, реєстрів та їх впровадження.


ЦБС для дітей м. Львова › Електронний каталог › Подробиці: „ Біла довіра : Поезія “\nПодробиці: Біла довіра : Поезія\nБіла довіра : Поезія\nЗа: Шафрай, ЛюдмилаВид матеріалу: Стаття, складова частинаМова: українська Публікація: 2021Тематика(и): УКРАЇНСЬКА ЛІТЕРАТУРА -- ТЕКСТИ -- ПОЕЗІЯ -- 21 СТ. -- УКРАЇНАЖанр/форма: ЛІТЕРАТУРНО-ХУДОЖНІ ВИДАННЯ -- ВІРШІ\nПро різне; Щоб не прогавити; Тобі куди; Нема; Вдосконалена звірина; Найвища освіта; Страсна п'ятниця; Великоднє застілля; Господь про запас; Троянди на снігу; Твір думок; Кілька сходинок; Злодійська десятина; Творчість; Філіжанка кави; Щедре придане; Біла довіра; Виверження добра; Легка, немов пір'їна; Якби ж то вчора; Навіщо ми; Розпродаж; За розміром самокритики; Світло натомість; Дорослі у вірі; Одкровеня; Сусідські лахи; Золото і лаври / Людмила Шафрай\nУ: Дзвін. - 2021. - № 5. - С. 119-124


Все про кавоварка Delonghi Esam, Ecam, Magnifica | kiev-map.com.ua\nНа сучасному ринку кавоварок представлена величезна кількість моделей різних виробників. Найвідомішими марками є Delonghi, Saeco, Philips, Nivona, Bosch, Bork, Jura, Melitta, Gaggia і Vitek. У цій статті ми зупинимося на кавоварка компанії Delonghi. Ми докладно розповімо про те, що собою представляють апарати цієї марки, про головні їх переваги та недоліки, крім цього ми торкнемося теми очищувачів від накипу, ремонту кавоварок Delonghi та керівництва по їх експлуатації.\nЩо собою являють кавомашини Delonghi?\nDelonghi – це італійська компанія, яка займається виробництвом автоматичних кавоварок і аксесуарів для них. За кілька десятків років свого існування марка здобула репутацію виробника найнадійніших, багатофункціональних і красивих кавоварок. На ринку представлені апарати в середній і високій цінових категоріях. Компанія не займається виробництвом бюджетних кавоварок.\nРозробники приділяють максимум уваги технологічності і дизайну своїх апаратів, використовуючи при цьому тільки самі надійні і міцні матеріали. Завдяки цьому кавомашини Delonghi вважаються одними з кращих на ринку. Як противагу численним перевагам апаратів цього виробника виділяють тільки один істотний недолік – високу ціну кавоварок. Як вже було сказано вище, бюджетних моделей Delonghi не існує. Але якість збірки апаратів, неперевершений дизайн, і безумовно, чудовий смак напоїв, приготованих з їх допомогою, варто тих грошей, за які вони продаються.\nЗасоби для очищення від накипу кавоварок Delonghi\nВсі кавомашини потребують регулярного очищення від накипу й Delonghi – не виняток. Як і більшість відомих брендів, італійська компанія займається виробництвом аксесуарів для своїх апаратів, в тому числі і декальцінуючі засобів. Придбати їх можна в офіційних представництвах, а також в офіційному інтернет-магазині. Відзначимо, що вартість фірмових засобів для очищення кавових апаратів Delonghi набагато вище, ніж у конкурентів, і тим більше ніж вартість універсальних засобів.\nБагато експертів стверджують, що різниця в складах фірмових і універсальних декальцінаторов для кавоварок мінімальна, тому можна без побоювання використовувати дешевші альтернативи. До того ж, придбати універсальні чистячі таблетки, рідини або порошки набагато простіше, ніж фірмові.\nІнструкція по експлуатації кавоварок Delonghi\nІнструкція є обов’язковою комплектуючої при купівлі будь-якого побутового приладу і кавомашини Delonghi не виняток. Керівництво по експлуатації знадобиться вам для в процесі експлуатації для підключення апарату, його запуску, налаштування і обслуговування. Якщо з якихось причин ви не маєте інструкції до власної кавомашині, знайти її можна в інтернеті. Для цього в рядку пошуку введіть такий\nЗдійснити ремонт кавомашини Delonghi можна безкоштовно, якщо апарат перебуває на гарантії. Якщо гарантійний термін закінчився, то ви все ще можете звернутися в службу технічної підтримки за допомогою, її співробітники дадуть вам детальну інформацію щодо технічного обслуговування у офіційних дилерів.\nКрім цього ви можете скористатися послугами інших сервісних центрів. Ми рекомендуємо обслуговувати і ремонтувати кавомашини Delonghi або в офіційних сервісах, або в самих надійних і перевірених неофіційних.\nВсе про кавоварка Delonghi Esam, Ecam, Magnifica Ссылка на основную публикацию


ПАРЄ закликала Росію припинити військові дії в Україні » Слово і Діло\nПАРЄ у вівторок, 23 січня, проголосувала за резолюцію про гуманітарні наслідки військових дій в Україні.\nПро це пише «Слово і Діло» з посиланням на трансляцію, яку вів телеканал «112 Україна».\nУ резолюціі вперше згадується проголосований Верховною Радою закон про інтеграцію і зазначається, що Донбас є окупованою територією, а Росія – агресором. Цю поправку, яку підтримали в ПАРЄ, внесла українська делегація.\nТакож у схваленій резолюції йдеться про негайне звільнення заручників та неприпустимість порушення їхніх прав.\nРосію закликали дотриматися всіх попередніх резолюцій, які стосуються Донбасу та Криму.\nКрім цього, в документі наголошується на безперешкодному допуску міжнародних організацій до ОРДЛО.\nАвтором доповіді, яку заслухали в ПАРЄ перед дебатами та голосуванням, виступив литовський депутат Егідіус Варейкіс. Під час свого виступу він зазначив, що гуманітарна ситуація в Україні викликає тривогу. За його словами, внаслідок війни на Донбасі та анексії Криму гуманітарної допомоги потребують понад 4 млн осіб, війна забрала життя понад 10 тис. осіб, кількість потерпілих перевищила 24 тис. Крім цього, понад 1,5 млн людей стали внутрішньо переміщеними і майже півмільйона шукають притулок в інших країнах.\nДоповідач також наголосив, що люди, які живуть в ОРДЛО, не мають коштів на прожиття, незаконні збройні формування також обмежують їхню свободу пересування.\nВарейкіс зазначив, що окупація Криму вплинула на місцеве населення, зокрема почала політику дискримінації щодо кримських татар. Він наголосив, що у міжнародному гуманітарному праві такі дії вважаються військовим злочином.\n«Після окупації в 2014 році 44 українці зникли в Криму, 6 із них були знайдені мертвими, 17 були звільнені, двоє – засуджені, а 19 все ще вважаються зниклими безвісти», – підкреслив він.\nВарейкіс зазначив, що до проекту резолюції було внесено зміни у зв'язку з великим обміном заручниками, який пройшов в Україні 27 грудня. Він закликав усі сторони «проявити добру волю і звільнити всіх заручників якнайшвидше". Українську владу закликали створити механізм, який би забезпечив підтримку звільнених з полону, а також їхніх сімей.\nДоповідач також відзначив роботу Міжнародного комітету Червоного Хреста, особливо в наданні допомоги (інформації) сім’ям зниклих безвісти.\n«Для підтримання цієї важливої роботи потрібна нормативно-правова база, яка дозволила б ввести статус особи, зниклої безвісти», – наголосив він.\nПісля дебатів Варейкіс зазначив, що всі країни мають загальне бачення складної ситуації, що склалася в Україні.\n«Ухвалення резолюції стане кроком вперед до створення сильної держави, яка може захистити себе», – переконаний він.\nВін наголосив, що Україна – це не частина РФ, а сильна, самостійна держава.\nРаніше віце-спікер Держдуми в ПАРЄ натякнув про анексію України.


Знак "Київ" з боку Борисполя обійшовся в 1,6 мільйона, – КМДА | Українська правда - Київ\nЗнак "Київ" з боку Борисполя обійшовся в 1,6 мільйона, – КМДА\nВ’їзний знак "Київ" зі сторони Борисполя, заміну якого розпочали кілька днів тому, коштуватиме столичному бюджетові 1 мільйон 629 тисяч гривень.\nПро це "Українській правді. Київ" повідомив перший заступник голови КМДА Геннадій Пліс.\n"Усього ж на в’їздах до міста планують замінити ще 5 знаків, тобто загалом оновлено буде 6 конструкцій", - сказав Пліс.\n"Що стосується інших, то зараз експерти розробляють їх вигляд споруд, який потім має бути затверджений, і лише згодом – виготовлений та змонтований", - сказав Пліс.\nЗамовником робіт визначене КП "Інженерний центр". Знаки замінять коштом бюджету.


5 поєднань продуктів, які марно вважаються шкідливими для організму - Медичний журнал\nМедичний журнал > Новини Здоров'я > 5 поєднань продуктів, які марно вважаються шкідливими для організму\nОгірки з помідорами, макарони з м’ясом, фрукти після основного прийому їжі вважаються шкідливими для організму, – але їх марно сприймають такими.\nДеякі поєднання продуктів називаються шкідливими, оскільки так було оголошено колись. Але накопичені до сьогоднішнього дня знання дозволяють стверджувати, що іноді продукти марно оголошуються несумісними або небезпечними для організму при єдиному вживанні.\nРозглянемо 5 таких поєднань.\nВода і їжа. Теорія невідомого авторства говорить: пиття води (особливо холодної) під час їжі веде до застою їжі в шлунку або кишечнику-нібито рідина розбавляє шлункову кислоту – що уповільнює травлення,\nЦі побоювання марні! У журналі Health and Human вчені пояснили, що холодна вода, потрапляючи в організм, швидко нагрівається до температури тіла, і не заважає, а допомагає роботі травної системи, діючи в тандемі з кислотою, що забезпечує засвоєння їжі.\nОгірки і помідори. Стверджується, що два овоча вимагають різного часу для перетравлення, їх поєднання здатне викликати нудоту, здуття, метеоризм.\nНасправді така проблема виникає тільки у людей, що володіють підвищеною чутливістю до будь-якого з двох продуктів. За відсутності проблем з шлунково – кишкового тракту поєднання овочів в салаті не зашкодить, – особливо, якщо його заправка містить оцет.\nМакарони по-флотськи. Поєднання білків і вуглеводів називається шкідливим через різницю в їх засвоєнні організмом.\nВ реальності більшість людей без проблем здоров’я добре справляються з таким дуетом. Експерти констатують: наші тіла в процесі еволюції добре пристосувалися до вживання в їжу різноманітних білків, вуглеводів і жирів.\nФрукти з основною їжею. Шкода такого поєднання пов’язують з бродінням в шлунку.\nАле думати так – марно. Фрукти не здатні залишатися в органі так довго, щоб це закінчилося бродінням. До того ж шлунок для такого процесу має занадто кисле середовище.\nМолоко з продуктами, що містять кислоту. Імовірно це шкідливо, так як молоко відразу псується, згортається.\nЩо насправді? Воно згортається в будь-якому випадку, потрапивши в шлунок. Холодне молоко цілком витримує поєднання з цитрусами – процес згортання відбувається так повільно, що людина цього навіть не помічає.


Згоріли всі кабінети редакції газети «Голос Самбірщини».\n21.12.2019 11:40 Джерело: sud.ua\nПро це повідомив голова Національної спілки журналістів України (НСЖУ) Сергій Томіленко у Facebook, пише - sud.ua.\n«Редакція районної газети Голос Самбірщини вигоріла через навмисний підпал. Завтра люди не отримають свою улюблену районку», — написав Томіленко.\nЗа його словами, вигоріли всі кабінети, а особливо постраждали ті приміщення, де знаходилися комп'ютери. Також з редакції винесли сейф з редакційними документами. Пізніше Томіленко додав, що сейф знайшли на вулиці в кущах. Документи вціліли.\nДжерело: sud.ua Теги: #львів, #новини львова, #новини львівщини, #львівські новини, #голос самбірщини, #редакція, #пожежа, #газета


Міжнародна меблева виставка “Salone del Mobile.Milano” 2016\nЗ часу проведення міжнародної меблевої виставки у Мілані вже пройшло чимало часу, але приємний післясмак від вибуху стилю та шарму триває і досі. Тому хочеться просто поділитися ще декількома фото, бо словами тут не зарадиш)))\nОсновний принцип цьогорічного стилю в меблях – це поєднання всього, що раніше вважалось непоєднуваним, зокрема, грубого, природнього дерева з холодним прозорим склом. А ще – того ж самого класичного дерева з модерновими формами.\nІ знову ж, дерево у природному для нього кольорі та сміливістю помаранчевого.\nА це моє улюблене: деревина і ... увага – Метал!!! Це неймовірно!!! Нема слів!!! Браво дизайнерам!!!\nНаступна кухня викликає лиш одне запитання – "З чого ж фасади?"\nОсь вона сучасна кухня в класичному стилі! До речі, стиль "а-ля Пшонка" – канув у лету. Можна сказати, що сам класичний стиль вдало трансформувався у стиль "Арт Деко".\nТут без коментарів... Почуття неоднозначні...\nШафа з цікавим розташуванням дверей. Кожні наступні дверцята розміщено під кутом до попередніх. Виглядає цікаво, а от наскільки зручно, і головне "для чого?" важко сказати.\nЦя кухня та інтер'єр напевне для студентів. З одного боку якось занадто простенько, але з іншого… щось в тому є...\nА ось розробки "мажорних тінейджерів"... Студенти італійських ВУЗів запропонували свій погляд на меблі для сучасної людини...\nЗверніть увагу, всі необхідні виходи під навушники, колонки, зарядні пристрої вже вмонтовано у меблі. Колонки також врізані у саму конструкцію. Таке наше майбутнє...\nЦя стіночка у вітальню або дитячу... ну дуже нагадує нашу стіночку "Лего" Порівняйте самі)))\nМи змушували себе полюбити класику... Не вийшло((\nНатомість, інші інтер'єри приносять насолоду, додають творчої наснаги і впевненості, що ми рухаємося у правильному напрямку. В сторону сучасних меблевих тенденцій, вишуканої функціональності, новітніх форм та дизайну!!!\nДалі не буде)))\nЩе з безліччю фото, каталогів та технічних нюансів можна ознайомитись у нас в офісі...\n© 2010-2018 «ЕСТЕТ-меблі». Всі права захищені


Ось і відійшли в історію усі приготування та хвилювання, пов’язані зі святкуванням 450-ої річниці Катеринополя. А хвилювань, як і очікувань, було чимало. Перша і головна проблема: "Де взяти кошти?"\n− Від часу, як я прийшов на посаду, ні селищний, ані районний бюджети не були задіяні для таких подій, − коментує селищний голова Катеринополя Іван Гегедош. − Усі проведені заходи − це гроші свідомих мешканців, які добровільно долучаються до фінансування свят селища. Святкування 450-річчя Катеринополя − не виняток. Ми буквально ходили по односельцях і збирали кошти. Але переконані, що у нас усе вийде, бо Катеринопіль цього вартий!\nЗа найскромнішими підрахунками організаторів, для святкувань потрібно було зібрати 110 тисяч гривень. І, дякуючи місцевим підприємцям та меценатам, їм це вдалося.\nІнша проблема – переконати українських зірок виступити в невеличкому провінційному містечку, та ще й із суттєвими знижками. І це владнали!\n− Дуже вдячний своїм побратимам по музичному цеху, гуртам "Ot Vinta" (Рівне) і "Numer 482" (Одеса), що зголосилися взяти участь у нашому святі. Їхні виступи коштують дуже дорого, але нам вони співали рівно за стільки, скільки ми змогли їм заплатити, − каже Григорій Вагапов.\nСам Григорій подарував рідному містечку пісню "Їду жити в Катеринопіль" (яку він написав раніше, але тільки зараз мелодія зазвучала на радіо разом з інтерв’ю та привітаннями музиканта), а також – багато інших пісень, що давно полюбилися публіці.\nСелищний голова Іван Гегедош, виступаючи на урочистостях, наголосив, що історія Катеринополя розпочинається XVI століття. У 1568 містечко отримало привілей Магдебурзького права, завдяки старанням козака Калниболотка, звідси пішла і перша назва селища.\n− Селище над Тікичем живе та змінюється, але все ж його справжньою окрасою є люди, наші односельці, які творять історію Катеринополя, − наголосив Гегедош. − Коли прийшов час брати участь у визвольній війні українського народу, Калниболотський курінь по реєстру на Запорізькій Січі був тридцятим із 38 -ми. І за радянських часів наші краї були непокірними. Про це йдеться, зокрема, у романі Василя Шкляра "Чорний ворон". Наші яри – стали прихистком вільних людей. Повністю радянська влада тут затвердилася лише у 1925 році. Родом із Катеринополя Семен Гризло − один із перших організаторів Вільного козацтва, поет Микола Штепан, художник Анатолій Пономаренко.\nЗгадували на урочистостях також мужніх воїнів-катеринопільчан, що відійшли у вічність за час останньої війни, що триває на Сході України – Руслана Бобурова, Ігоря Юрпольського, Віктора Подобія. Їхню пам’ять вшанували хвилиною мовчання та піснями "Плине кача", "Від Майдану до Айдару" (Вагапов), "Запалю свічу" (Лоцман):\nПо-родинному привітали шлюбні пари, що прожили разом 50 та 25 років: Миколу та Лідію Бондаренків, Миколу й Тамілу Іщенків, Анатолія та Любов Полташевських тощо. Віддали належне також переможцям шкільних олімпіад. Катеринополю є ким пишатися!\nРодзинкою заходу стала мотоколона байкерів, що приїхала привітати селище. Діти залюбки фотографувалися біля "залізних коней" та їхніх господарів. У силовому конкурсі на підняття колоди виграв Віктор Білокур з Умані, а в конкурсі розпивання квасу – Денис Бібік.\nЧи сподобалось цьогорічне святкування Дня селища, запитаємо врешті у катеринопільчан.\n− Дуже сподобалося, − каже випускник ліцею Вадим Олійник. − Рок музика – це щось. Живий звук! Неперевершена атмосфера, енергетика, драйв! Професійні гурти! Відомі музиканти! Ми з друзями отримали колосальне задоволення від концерту. Та й не тільки ми, всі, хто був, танцювали, веселились.\n− Мені теж сподобалось. Неперевершений вечір. Шоу такого масштабу, мабуть, ще не було в Катеринополі. Чудова музика! Відпочила прекрасно! − підтримує Ольга Тутихіна.\n− Гарне свято, чудовий настрій. Власне, кожен сам собі створює настрій. Але тут сумувати важко. Молодці організатори! − поділилась враженнями Лілія Катриченко.\nВтім, чи не найбільше свято сподобалось дітям, особливо тим, яким дозволили танцювати біля музикантів на сцені. Малюки від 2-х до 6-ти дали доброго лиха закаблукам. Принаймні, до опівночі їх зі сцени забрати було неможливо.\n− Ну все, процес запущено: тепер з наших дітей виростуть або байкери, або рокери. Їх уже з шляху не зіб’єш, − жартував у натовпі один із батьків.\nОкрім рок-зірок вітали Катеринопіль зі святом і місцеві колективи – ансамблі "Ностальгія", "Любисток", "Дивограй", "Журавка", "Сусіди". Окрасою вечора була дзвінкоголоса Руслана Лоцман, заслужена артистка України, виконавиця українського фольклору та авторських пісень, громадська діячка, родом зі Шполянщини. Гарного драйву додали катеринопільчанам також ватутінці – гурт "ПостСкриптум". Душевною авторською піснею "Мій Катеринопіль" привітала земляків Тетяна Стовпова (Катриченко). Не привітали рідне селище з ювілеєм лише артисти Катеринопільського будинку культури, окрім ансамблю "Ностальгія".\n− Нам дали офіційну відповідь, що вони цього дня задіяні в іншому заході, − пояснив селищний голова Іван Гегедош.\nТим часом окремі "задіяні артисти" в якості глядачів на святі таки були, щоправда, під вечір. За чутками, районне керівництво в чергове заборонило їм брати участь у заходах, які організовує селищний голова.\nСамі артисти коментарів не дають.\nЩе однією прикрістю святкувань було те, що згорів підсилювач ціною у 10 тисяч євро. Втім на загальний тонус свята це не вплинуло.\nЧитайте також: У Катеринополі розпочались роботи з благоустрою біля Студінського джерела


Віце-прем’єр-міністр України В’ячеслав Кириленко відвідав головну арену «Євробачення-2017» – Міжнародний виставковий центрі, ознайомився з ходом підготовки до пісенного конкурсу. Ця подія відбулася за участі виконавчого продюсера «Євробачення-2017» Павла Грицака, директора з виробництва цьогорічного пісенного конкурсу Ола Мельцига, продюсера конкурсної частини шоу Крістера Бйоркмана, офіційного речника «Євробачення-2017» Павла Шилька, а також представників українських та іноземних ЗМІ.\nВіце-прем’єр-міністр разом із журналістами ознайомився зі станом готовності головної арени пісенного конкурсу до травневих шоу, оглянув процес будівництва головної сцени, монтаж глядацьких трибун, грін-руму тощо.\n«Можуть бути різні політичні спекуляції навколо «Євробачення» в Україні, які відомо звідки закидаються. Але всі виробничі, організаційні та інші питання вирішуються вчасно та якісно для якнайкращого проведення фантастичної події, яка буде в Україні у травні. Ви можете бачити, що на майданчику -прекрасна атмосфера, працюють українські та іноземні спеціалісти. Від самого початку дух «Євробачення», що притаманний цьому конкурсу, має місце тут, в Києві», – наголосив В’ячеслав Кириленко.\n«Ми очікуємо учасників із усіх 43 країн, включно із представником з Російської Федерації. Але учасник із РФ, як із будь-якої іншої країни, не повинен мати проблем із українським законодавством. Росія має достатньо часу на те, щоб відправити на конкурс будь-якого іншого учасника, але такого, який не порушував українські закони. Ми не робимо винятки для жодної із країн», – сказав В’ячеслав Кириленко.\nВиконавчий продюсер «Євробачення-2017» Павло Грицак розповів: «Робота як на МВЦ, так і поза його межами, відбувається у дуже інтенсивному режимі, адже до першого шоу Євробачення-2017 залишилося менше місяця. Ми з радістю чекаємо на приїзд усіх делегацій країн-учасниць, і робимо все можливе для того, щоб їхнє перебування в Києві було приємним та комфортним, а шоу – незабутнім».\nДиректор з виробництва цьогорічного конкурсу ОлаМельциг повідомив, що сцена «Євробачення-2017» має вагу 30 тонн, а майданчик для виступу артистів становить 350 квадратних метрів. Особливістю центральної частини сцени є те, що кожна з її конструкцій може незалежно рухатися, опускатися чи підніматися під час шоу.\n«Цього року ми будуємо немалу сцену. Її висота 14 метрів, ширина 70 метрів і глибина 28 метрів. Усі світлові прибори, а їх близько 1800, вже встановлені, більшість – введено в експлуатацію. Встановлені також усі відеоелементи, а днями плануємо встановлювати піротехніку навколо сцени і від завтра починаємо програмування усього світла, що застосовуватимуться під час шоу. Паралельно з цим ми завершуємо встановлення конструкцій глядацьких трибун і ведемо підготовку першого павільйону, де вже трохи більше ніж за два тижні почне свою роботу прес-центр. Його приміщення прийматиме близько 1500 акредитованих журналістів та 500 акредитованих фанів», – розповів директор з виробництва «Євробачення-2017»ОлаМельциг.\nНавпроти сцени на трибунах монтується обладнання для грін-руму, куди учасники приходитимуть після своїх виступів. Загальна вага конструкцій трибун становить 450 тонн, а площа, яку вони займають перевищує 6 тисяч квадратних метрів. Загалом же, на глядацьких трибунах розміститься близько 7 тисяч глядачів. У двох секторах відведено по 25 спеціальних місць для людей з інвалідністю та місця для супроводжуючих. Під’їзд до цих секторів буде оснащено пандусами.\n← Чи виступатиме на Євробаченні O.Torvald – заява лідера гурту У Києві затвердили програму заходів на час проведення Євробачення-2017 →


Зразкова соціофобія: Іспанка 28 років прикидалась сліпою, щоб не вітатися з людьми\nпонеділок, 5 червень 2017, 11:32\nНе виключено, що ця ідея припаде до душі нашим співвітчизникам.\n28 років тому Кармен Хіменес з Мадрида, Іспанія, стала повністю сліпою через серйозні травми очей. Принаймні, саме цю історію вона розповідала всім, включаючи свого чоловіка і свою власну сім'ю. Вона пояснювала це тим, що в один момент їй набридло говорити «привіт» людям, яких насправді вона не хотіла вітати, розповідають Патріоти України з посиланням на Нескучные новости.\n57-річна жінка нещодавно зізналася, що вона завжди прекрасно бачила, і це змусило її сім'ю відчути повний шок. Хоча, як вони кажуть, вони завжди підозрювали, що її «сліпота», якось пов'язана з її психічним станом. Її чоловік розповів репортерам, що його завжди дивував її прекрасний макіяж, і що він іноді помічав, як вона намагається поглянути на телевізор з-за кута кімнати. І все ж він ніколи не допускав, що його дружина прикидається, що вона сліпа.\nАле що може змусити жінку вчитись сліпою майже 30 років? Як пояснює Кармен, вона зробила це, щоб не вітати і не розмовляти з людьми, яких вона і справді не любить.\n«Я втомився зустрічатися з людьми на вулиці і вітатися з ними, я ніколи не була дуже соціальною людиною, і, прикидаючись сліпою, я змогла уникнути багатьох соціальних обов'язків», — розповіла вона, пише Hay Noticia.\nКрім необхідності пояснювати своїй родині, чому вона так довго брехала їм, Кармен Хіменес також зіткнулася з юридичними проблемами, тому що, зареєструвавшись як сліпа, вона отримувала Спеціальну фінансову допомогу від держави. Новина про те, що «Жінка-Паніковський» прозріла стала вірусною на новинних сайтах в Латинській Америці і Європі, але насправді багато хто думають, що це фейк.\nДійсно, важко припустити, що хтось може так довго приховувати сліпоту, і ніхто цього не помітив. Крім того, хіба урядові служби не перевіряють людей, перш ніж пропонувати їм фінансову допомогу? Також немає реальних доказів того, що Кармен Хіменес фактично існує, тільки стаття з Hay Noticia, яка пізніше була підхоплена іншими новинними каналами. З іншого боку реальне життя може підкинути іноді таке, що ні один журналіст ніколи би не придумав...


Кравчук розповів подробиці скандального звільнення Фокіна з ТКГ - RegioNews.ua\n01 жовтня 2020, 14:47 12\nТакож він запевнив, що про позицію Фокіна не було відомо до його призначення\nУкраїнська делегація в Тристоронній контактній групі не знала заздалегідь про позицію колишнього заступника голови делегації Вітольда Фокіна, а після скандальних заяв він сам вирішив свою долю в ТКГ\nПро це розповів голова делегації України в ТКГ Леонід Кравчук, пише RegioNews з посиланням на ТСН.ua.\nЗокрема, він виправдовує слова Фокіна про те, що нібито немає війни між Україною і Росією, "тривалою відсутністю в інформаційно-політичному просторі". Також припускає, що він міг зробити скандальну заяву на емоціях. Водночас називає його "досвідченою і добросовісною" людиною.\nЗа словами Кравчука, із Фокіним розмовляли.\n"Ми не звинувачували ні в чому Вітольда Павловича, а просто сказали, що ситуація склалася така, що він має сам визначитися зі своєю позицією, як бути далі. Ми не робили якихось звинувачень і не висували радикальних пропозицій. Але точно сказали, що Вітольд Павлович повинен сам визначити свої подальші дії, своє перебування делегації. Президент видав указ про його виведення з числа членів делегації і звільнив з посади глави делегації", — сказав Кравчук.\nТакож він запевнив, що про позицію Фокіна не було відомо до його призначення.\n"Знали чи не знали, що така позиція Вітольда Павловича? Ну а хто її міг знати, якщо він ніде не брав участі у таких політичних дебатах, ви його що бачили десь на телешоу до цього? Бачили? Ні. Тобто визначити його позицію, я не знаю, могли чи не могли", — зауважив Кравчук.\nЗа його словами, питання заміни Фокіна поки що не обговорювалося. Він не впевнений, що це треба робити просто зараз, але обіцяє за потреби брати активну участь у призначенні.\nДонбас Україна війна ТКГ голова


Дніпровська Центральна міська бібліотека запрошує всіх бажаючих на виставку художніх робіт.\nДніпровська Центральна міська бібліотека запрошує відвідати виставку фотографій Капіша Гаура «Кольри Індії».\nВ об’єктиві «Нащадків»\nЦентральна міська бібліотека запрошує поціновувачів фотомистецтва на виставку дебютанток фотошколи вихідного дня - Варвари Рябчинської, Марії Рачинської, Анастасії Сотнікової, Марії Яковець.\n01 Лист 2019\nУ листопаді запрошуємо відвідати виставковий проекту «В тіні муру» в рамках Тижнів Німеччини в Україні. Презентація якого відбудеться за присутності генерального консула Федеративної Республіки Німеччина в Донецьку/офіс Дніпро - доктора Штефана Кайля.\nДніпровська Центральна міська бібліотека запрошує всіх бажаючих на виставку творчих робіт від працівників закладу.\nДніпро сучасний і минулий\nДніпровська Центральна міська бібліотека запрошує всіх бажаючих на виставку малюнків учнів Комунального позашкільного навчального закладу «Будинок творчості дітей та юнацтва» Дніпровської міської ради. Викладач з образотворчого мистецтва Тетяна Омельяненко.\nДніпровська Центральна міська бібліотека запрошує всіх бажаючих на виставку графічних робіт молодого починаючого художника Андрія Бондаренка. Його роботи об’єднані темою загадкового космосу, фантазіями про нескінченний всесвіт. Це ніби сни – коли наша свідомість складає до купи різні фрагменти та об’єкти, утворюючи дивовижні картини у нашій уяві.\nВиставка плакатів «Від мирної революції до німецької єдності»\nВ рамках «Тижнів Німеччини в Україні» запрошуємо на виставку плакатів «Від мирної революції до німецької єдності».\n01 Жовт 2019\nДніпровська Центральна міська бібліотека запрошує всіх бажаючих на виставку графічних робіт молодого починаючого художника Андрія Бондаренка.\n11 Верес 2019\nШкола класичного балету\nДніпровська Центральна міська бібліотека запрошує всіх бажаючих на фотовиставку присвячену 20-річчю Студії Пікторіальної Фотографії Сергія Селезньова.


Маленький Шанхай | Український тижневик Міст\nНью-йоркський Чайнатавн – найзагадковіше місце Мангеттена. Усі інші мангеттенські райони ранньої імміграції – маленька Італія, маленька Бразилія тощо – мають уже доволі умовний стосунок до свого національного коріння. І вже, звичайно, сьогодні бідні емігранти не можуть дозволити собі там оселитися – за таких цін на нерухомість для них доступні тільки гетто на околицях на кшталт Джексон Гайтс. А ось Чайнатавн залишився китайським, і тут так само живуть щойно прибулі.\nДім для вихідців із Китаю\nЧайнатавном, або китайським кварталом, у Нью-Йорку називають район, обмежений Бродвеєм зі заходу, Аллен-стріт – зі сходу, Ворт-стріт – із півдня, і Кенмер-стріт – із півночі. Межі, утім, – дуже приблизні: іммігрантський район росте й потроху заковтує Маленьку Італію, колись чималу вотчину переселенців з Апеннін. Від Мангеттена Віто Корлеоне фактично нічого не залишилося: до ХХІ ст. головний центр італійського життя Нью-Йорка зменшився до ностальгічного набору з кількох крамничок, ресторанів і барів у околицях Малберрі-стріт.\nНью-йоркський Чайнатавн – один із найбільших у світі: його населяє від 70 тис. до 150 тис. людей. Більш точні дані важко отримати, з огляду на мовний бар’єр і великі масштаби нелегальної імміграції. Чайнатаун ??Мангеттена – це дім для вихідців не лише з Китаю, а й із В’єтнаму, Бірми, Філіппін, Пуерто-Ріко, Домініканської Республіки й ін.\nПри цьому на Манхеттен припадає лише близько чверті всіх китайців Нью-Йорка: китайські квартали є ще навколо Флашинга й Елмгерста у Квінсі, а також у Сансет-парку та Бей-Ріджі у Брукліні.\nПершим офіційно зареєстрованим китайцем у Америці став такий собі Вільям Бравн, чийого справжнього імені історія не зберегла. Він приїхав до Нью-Йорка 1825 року й одружився з ірландкою. До 1859-го, за даними “Нью-Йорк Таймс”, у нижньому Мангеттені жило вже 150 китайців, які працювали кухарями, моряками, продавцями цукерок і сигар, а також утримували нічліжки для інших китайців – як правило, моряків із торгових суден. Коли 1869 року була добудована Тихоокеанська залізниця, яка з’єднала узбережжя двох океанів, у Нью-Йорку осіли тисячі вихідців з Азії, які працювали на її будівництві.\nПід час економічного спаду 1970-х років XIX ст. дешева робоча сила, яку уособлювали бідні китайці, почала складати конкуренцію американцям, і в деяких містах (насамперед у Сан-Франциско) пройшли великі антикитайські демонстрації.\nУ підсумку 1882 року було прийнято закон про виключення китайців, який забороняв китайцям імміграцію в США на десять років. Згодом дію цього закону продовжили ще на десять років, а потім – іще на стільки ж. Більшість нових поселенців почала прибувати в Чайнатавн уже після Другої світової війни.\nТут – безпечно!\nСьогодні Чайнатавн – один із найбезпечніших районів Нью-Йорка, куди ньюйоркці й мільйони туристів ходять подивитися, поїсти й придбати що-небудь екзотичне та по-китайськи дешеве. Для багатьох же місцевих жителів, однак, це – місце боротьби за виживання: в акуратних на вигляд будинках тисячі людей день і ніч ґарують за мізерну заробітну плату. Традиційно більшість китайських іммігрантів в Америці становили вихідці з південних провінцій.\nНа початку 1990-х, коли сюди почали прибувати китайці з провінції Фудзян, що не розмовляють на кантонському діалекті, у Чайнатавні розгорнулися справжні гангстерські війни, припинилися лише після втручання міської поліції.\nРозпочати дослідження Чайнатавна можна від П’яти кутів, які були утворені перетином вулиць Бекстер, Малберрі, Ворт, Моско й уже неіснуючою Літтл-Вотер. Наприкінці XVIII ст. на місці нинішньої Фолі-сквер, яка розташовується трохи південніше, був резервуар для стічних вод. 1808 року його засипали, а довкола спорудили житлові будинки для заможних городян. Досить швидко з’ясувалося, що ті, хто засипав ставок, зробили це погано: на місці резервуара з’явилося смердюче болото, а будівлі перехнябилися й почали сповзати під землю. Благополучні городяни виїхали, і район перетворився на осередок гральних закладів і притонів.\nНайнедолугіша площа Чайнатавна\nЗараз від П’яти кутів нічого не залишилося. Навколо Фолі-сквер стоять псевдоантичні й псевдоготичні будівлі міської адміністрації. А там, де колись сходилися вулиці, розбито Коламбус-парк – сквер із дитячими майданчиками, із північного боку якого, на розі Малберрі і Баярд, міститься Музей китайців у Америці, основна експозиція якого – це купа історичних фотографій.\nТрохи східніше знаходиться найбільша й найнедолугіша площа Чайнатавна Четем-сквер – хаотичне скупчення архітектурних стилів і епох. На ній встановлено пам’ятник Лінь Цзе-сюю, китайському державному діячеві XIX ст., який заборонив у Китаї опій, розв’язавши тим Опіумні війни. На постаменті викарбовано: Say no to drugs («Скажи наркотикам «ні»).\nТут же є меморіальна арка – пам’ятник американцям китайського походження, загиблим у всіх війнах, участь у яких брали США. Із північного боку височіє величезний житловий комплекс, побудований до двохсотріччя США; вхід до нього охороняє статуя Конфуція, завдяки якій цей кут Четем-сквер вважається окремою площею Конфуція.\nДля колориту – волоцюги\nУсе найцікавіше в Чайнатавні ховається між двома паралельними вулицями: Гранд-стріт і Канал-стріт. Туристи зазвичай тягнуться відразу на другу з них, переповнену китайськими та в’єтнамськими крамничками із золотими прикрасами й сувенірами, підробленими Louis Vuitton і модельками нью-йоркських таксі, імпортованих, природно, із Китаю. Головний орієнтир тут – прикрашений до останнього сантиметра буддійський храм на розі вулиць Канал і Бавері.\nНавпроти храму – помпезний в’їзд на Мангеттенський міст. Бавері, яка тягнеться звідси на північ, колись була театральною вулицею, попередницею Бродвею. У 20-х роках XX століття її на рівні другого-третього поверхів накрила естакада метро – і Бавері перетворилася на нетрі, де ночували знамениті Bowery bums – волоцюги – і знімалися репортажі для радянського телебачення.\nУ 1960-х естакаду розібрали, і зараз від цих нетрів майже нічого не залишилося: просто пересічна торгова вулиця з господарськими магазинами, схожа водночас на Бруклін, Бронкс і Квінс, що опинилася якимось чином у Давнтавн.\nОдна з найцікавіших будівель у Чайнатавні – Ощадний банк Бавері на розі з Гранд- стріт, побудований Стенфордом Вайтом 1895 року. Проґавити його неможливо: посеред цілком звичайних міських будівель здіймається вгору давньоримський храм, дуже схожий на Пантеон. Усередину, під купол, можна потрапити лише з дозволу компанії Capitale, яка влаштовує в банку приватні свята.\n…і звісно, риба\nКитайські крамниці розташовані майже на кожному розі Чайнатавна. Багато ньюйоркців ходить сюди, щоби запастися рибними цукерками, сушеними кальмарами, водоростями, бобової локшиною, зеленим чаєм і складними в приготуванні соусами, назви яких навіть не мають англійських відповідників.\nГоловний же гастрономічно-зоологічний атракціон – це рибні ятки. Рибу китайські торговці вивалюють прямо на вуличні прилавки: вона – свіжа, жива, різнобарвна й періодично оббризкує перехожих краплями води. Тут є форель, свіжий оселедець, скумбрія, окунь, лосось і інші добре відомі нам види, а є створіння, не відомі нікому, і назви вони мають виключно китайські. Наявні тут і геть екзотичні істоти: у бочках товчуться живі жаби й черепахи, звиваються довгі білі змії (не вугри), навіть гігантські молюски. Фунт свіжої риби коштує менш ніж два долари – і прямо тут же, в магазині, вам радісно (і безкоштовно!) її почистять.\nРибні крамниці розташовані й на Гранд-стріт, і на Канал, але найбільше їх – на Брум-стріт. Однак варто віддати належне й ресторанам, які тут зустрічаються на кожному кроці. Навіть у найпростішій забігайлівці подають надзвичайно смачну та розмаїту їжу, хоча й більш помпезних закладів тут не бракує – і не тільки китайських, а й тайських, в’єтнамських і малайзійських.\nНа вулицях району щороку відзначаються китайські національні свята, особливо Новий рік за китайським календарем – сотні тисяч вихідців із Китаю влаштовують карнавали й ходу вулицями, рух на яких спеціально перекривається міською владою Нью-Йорка.


17 грудня 2018 - 17:02\nКомісія Мін’юсту з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (Антирейдерська комісія) цього року задовольнила понад 400 скарг, скасувавши незаконну реєстрацію майже 6 тис. га землі, та понад 100 тис. квадратних метрів нерухомості.\nПро це повідомила заступник міністра юстиції з питань державної реєстрації Ірина Садовська, передає прес-служба Мін’юсту.\n«Для Антирейдерської комісії 2018 був роком напруженої роботи. Адвокати, аграрні та бізнес асоціації, підприємці, громадяни активно зверталися до комісії, оскільки розуміли, що тут вони можуть швидко відновити свої порушені майнові права і не поринути у багаторічу судову тяганину. Понад 400 задоволених скарг — цьому прямий доказ. Комісія скасувала незаконну реєстрацію майже 6 тисяч гектарів землі та понад 100 тисяч квадратних метрів нерухомості», — сказала Ірина Садовська.\nЗа її словами, серед найрезонансніших кейсів — скасування неправомірних реєстраційних дій, які призвели до втрати нерухомого майна компанією «Еконія», яка виробляє дитяче харчування.\n«Також комісія оперативно включилась у ситуацію із захопленням елеватора фермерського господарства "Строгий О.Ф", яке супроводжувалося стріляниною. Буквально за 10 днів комісія Мін’юсту розглянула скаргу і повернула майно законному власнику», — наголосила заступник міністра юстиції.\nОкрему увагу Ірина Садовська звернула на той факт, що наприкінці листопада комісія задовольнила скаргу Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника й скасувала незаконну перереєстрацію комплексу споруд Свято-Успенської Почаївської Лаври.\nВона наголосила: комісія у своїй роботі керується виключно нормами закону й дотриманням його вимог під час проведення реєстраційних дій.\n«Якщо реєстраційна дія проведена з порушенням, комісія її скасує, незалежно від того, подобається це комусь чи ні», — зазначила Ірина Садовська.\nТегиземля Мін'юст антирейдерська комісія Ірина Садовська


Відразу варто відзначити, що питання про те, скільки потрібно бігати, щоб схуднути, неоднозначний. Якщо ви звикли харчуватися дуже багато і калорійно, то бігати можна все життя, але так і не схуднути. Вся суть в тому, що при бігу витрачається колосальна кількість енергії, і організм, звиклий до певного (вашому ритму) життя, вимагає її заповнення. Все просто: ваш організм з часом починає приймати зайву вагу як даність і намагається зберегти її в колишньому вигляді, провокуючи голод. Тому в перший час буде дуже сильно хотітися їсти після тренувань. Морити себе голодом не варто, головне тут - не перевищувати норму кількості їжі, характерну для вас до початку бігових тренувань. Логічно, що таким чином кількість витрачених калорій буде вище, ніж кількість отриманих разом з їжею, - ось тоді й почнеться схуднення.\nПочаток бігових тренувань\nНе секрет, що для бігу найкраще підходить вечірній час (після 19: 00), і ось чому:\nУвечері серцево-судинна система максимально підготовлена для навантажень.\nУвечері ваші м'язи мають найбільш відповідний для тренувань тонус.\nВвечері (влітку або навесні) температура повітря вище, а значить, буде виходити більше рідини і поту.\nВарто сказати заздалегідь, що якщо у вас більше 15-20 зайвих кілограмів, то займатися бігом найкраще вранці. Чому?\nПротягом дня хрящова тканина суглобів людини "стирається", а відновлюється протягом ночі в сні - так що вночі висипайтеся. Наприклад, людина вранці вище приблизно на 3-5 см., ніж увечері. Занадто повним тому краще займатися вранці, інакше можна спровокувати артрит (дуже болючий недуга), якому і так схильні багато повні люди. Не нехтуйте цією порадою.\nЗ предостререженіямі розібралися, і Терера впритул можна підійти до питання про те, скільки потрібно бігати, щоб схуднути.\nЧас тренування має бути мінімум 15-20 хвилин.\nНе ставте собі олімпійських завдань, розраховуйте сили. Найбільш хорошим засобом буде так званий "індіанський біг": ви спочатку біжите на швидкості, близькій до вашого межі, а потім знижуєте її практично до швидкості швидкого кроку, але тільки не треба йти! Намагайтеся бігти на такій швидкості. Повторювати такий темп можна скільки завгодно.\nДалі збільшуйте час тренувань до 1 години. До такої тривалості ви прийдете через 2-2,5 місяці. Бігати краще кожен день. Захочеться полежати на дивані замість пробіжки - згадайте причину, навіщо ви починали тренуватися взагалі, і мотивація повернеться.\nЩе дуже важливий момент: втомлюватися на таких тренуваннях потрібно, а якщо ви лише злегка збадьорилися після бігу, то це не шлях до схуднення. Максимум, що ви отримаєте від такої пробіжки, так це аеробне навантаження. Так що додому ви повинні приходити втомленим і пропотевшей. Не переживайте, сили повернуться до вас не пізніше, ніж через 40 хвилин.\nНе секрет, що багато повні люди бояться, що їх обсмеют, якщо побачать, як вони бігають. Відкрию секрет: нікому не потрібно, щоб Вася Пупкін став паном Пупкіним, впевненим у собі і шанованою людиною. Ваше оточення не хоче, щоб ви були краще, і це факт, на жаль. Тому вас можуть обсмеять. Я пережив всю таку гидоту на собі і можу сказати: навіть якщо на вас косо подивляться або якому-небудь покидьку здасться смішним ваше прагнення стати краще, зрозумійте, що через рік вас ніхто не зможе образити, ви станете іншою людиною. Ви станете привабливішими, впевненіше в собі, ви будете щасливішими. А якщо здатися, то все так і залишиться. І якщо ви сумнівалися і відкладали все з причини невпевненості, нехай ця стаття про те, скільки потрібно бігати щоб схуднути, буде знаком того, що ви можете все! Одне сьогодні коштує двох завтра!


Злодій, який хотів обікрасти квартиру, опинився у пастці\nЗлодій, який заліз до чужої квартири, опинився у пастці.\nПовідомлення від сусідки про сторонніх людей у квартирі на вулиці Золотогірський поліцейські отримали 7 лютого близько 12:00.\nЖінка почула дивні звуки із житла через стінку. Вона знала, що власники в цей час перебувають на роботі. Її слова підтвердила й господиня квартири, якій та зателефонувала.\nНа місце виклику виїхала слідчо-оперативна група, бійці корду, поліція.\nКвартира і сусідки, і потерпілої знаходилися поруч на четвертому поверсі. Жінка після того, як викликала силовиків, закрила на ключ двері спільного коридору, заблокувавши невідому особу всередині, а сама також покинула житло.\nЗагальні двері правоохоронці виламали. Зайшовши до житла, сторонніх осіб вони не побачили, але всюди валялися розкидані речі. Оскільки підозрюваний втекти не мав як, силовики почали обшукувати житло. Сторонню особу знайшли на добудованому горищі. Чоловік заховався між старими речами. Його затримали.\nУ ході перевірки з'ясувалося, що крадій – 29-річний мешканець Івано-Франківської області. Чоловік неодноразово судимий за майнові злочини. Минулого року він звільнився з місць позбавлення волі. Вирішується питанння про обрання йому міри запобіжного заходу та оголошення підозри. Окрім цього оперативники перевіряють даного чоловіка на причетність до інших злочинів. Триває слідство, повідомляє відділ комунікації поліції Тернопільської області.


Інтернет-сайт INSIDER опублікував інтерв'ю з нардепом Павлом Різаненком | Бровари - Маєш право знати\nІнтернет-сайт INSIDER опублікував інтерв’ю з нардепом Павлом Різаненком\nСьогодні на сайті INSIDER вийшло інтерв’ю з народним депутатом України, обраним по виборчому округу № 97, Павло Різаненком. Пропопонуємо увазі наших читачів повний текст першої частини інтерв’ю.\nПавло Різаненко – депутат нової формації. У парламент він пройшов вперше, проте на відміну від більшості колег він може похвалитися хорошою освітою і досвідом роботи в провідних інвесткомпаніях Росії. Різаненко успішний інвестбанкір. З 1999 по 2005 р. він працював у московському офісі компанії ” Трійка Діалог”, де просунувся кар’єрними сходами від консультанта до директора управління інвестиційно -банківської діяльності. Потім продовжив кар’єру в московському офісі “Ренесанс Капітал”, в якому пропрацював до 2007 р. Після чого звільнився з компанії і повернувся в Україну . До парламентських виборів Різаненко займався громадською діяльністю і був депутатом Броварської міськради. Минулого року на виборах в Раду попри адмінресурс переміг протеже прем’єра Миколи Азарова – Сергія Федоренка. Відсутність політичного досвіду в Різаненко не збентежила лідера УДАРу Віталія Кличка – саме його, а не досвідченого Віктора Пинзеника він делегував від фракції в бюджетний комітет парламенту. Весь рік роботи в парламенті 38-річний ударівець намагається зробити роботу ключового комітету парламенту публічною. Він домігся, щоб на засідання комітету пускали журналістів і регулярно оприлюднює резонансні рішення комітету.\nВ інтерв’ю INSIDER Різаненко розповів, чому опозиція була не готова до Майдану, навіщо висувати єдиного кандидата, що отримали олігархи від держави в останні місяці і навіщо насправді ухвалили “поправку Кличка”.\n– Зрозуміло, що головною подією минулого року був Майдан. І звідси питання, як особисто ви оцінили цю подію і чи були політики до нього готові?\n– Давайте я зразу зроблю disclaimer, що все що я скажу щодо Майдану є моєю думкою, а не позицією партії УДАР.\nДо Майдану ніхто не був готовий, і це логічно, і тому нікого не можна в цьому звинувачувати. Поясню чому: всі готувалися до 2015 року.\nНе можна порівнювати цей Майдан і Майдан-2004 року. До того Майдану готувалися, казали, що якщо будуть фальсифікації, то ми готові. Не секрет, що така організація як ПОРА виникла за 2 роки до виборів.\nТепер же ніхто не передбачував Майдан. Адже з літа президент ухвалив рішення, що ми йдемо в Європу, підписуємо угоду про асоціацію, і це було логічно і правильно. Інтереси людей несподівано співпали з інтересами олігархів.\nВосени стабільно голосували євроінтеграційні закони, депутати Партії регіонів агітували за Євросоюз ледь не краще ніж опозиціонери. Тут же Путін почав дії на кордоні, обмеження всілякі, і це було підтвердженням реальності європейського руху України.\nІ все це восени прискорювалося. Я навіть подумав, що можна буде скоро залишити політику, бо потяг став на правильні рейки, і з ним вже нічого не зробиш. Питання членства в ЄС визначено і напрямок заданий. І тут сталося таке. Ви ж подивіться, навіть пан Арбузов за день до саміту казав, що угоду підпишуть. Певно ж він знав більше, ніж ми з вами.\nІ тут в один день хлоп і стоп. Це було несподіванкою для людей, як для опозиції так і для членів Партії регіонів.\nМайдан виник стихійно, на заклики в соцмережі. Опозиції залишалося реагувати, що називається, з коліс. До того ж, до 30 листопада це був Майдан “за”. А на гаслах “за” революції не робляться. І тільки після розгону студентів 30 листопада, це став політичний Майдан “проти”, коли на місце побитих дітей прийшли їхні розгнівані батьки.\n– Найбільшою претензією до опозиції було те, що вони поставили такі високі вимоги як відставка уряду, дострокові вибори, не маючи голосів у Верховній Раді. В результаті немає жодної політичної перемоги.\n– Я скоріше погоджусь з цією критикою. Але я знову повернусь до прикладу Майдану-2004, який завершився політичною перемогою. Тоді стороною переговорів був не Янукович, а Кучма. І в нього була зовсім інша мотивація — він передавав владу, і готовий був її передати. Йому не принципово було — Янукович, Ющенко — головне, щоб дали гарантії.\nСьогодні опонент Майдану — Янукович, і питання передачі влади для нього абсолютно не стоїть. Він про це і не думає. І відповідно, хоч вимога дострокових виборів з морально-етичного боку правильна, але з таким опонентом, для якого мораль і закон неважливі, вона нереалістична.\n– А переговори велися про створення нової більшості з депутатами від ПР і мажоритарниками?\n– Я особисто до цього не був залучений, у мене немає добрих знайомих у Партії регіонів. Але з того, що я знаю, то велися.\nЗ Януковичем ніяких переговорів не було не через те, що ніхто не хотів, а тому, що в його світогляді немає такого, що він має з кимось взагалі вести переговори та рахуватись.\nЄдиний випадок, коли він вийшов на круглий стіл — це не з його волі, а тому що прилітали дипломатичні представники з усього світу, і сказали, що треба діалог. Вій його зімітував.\n– По суті, всі сподівались, що олігархи мали продемонструвати президенту, що вони не сприймають його політику, і це було єдиною формою тиску на нього.\n– На мою думку, олігархи це і продемонстрували, але в такому властивому нашій системі викривленому вигляді. Багато хто був здивований, що канали олігархів певний час об’єктивно показували події на Майдані. В розумінні Віктора Федоровича вони мали показувати лише те, що наказано або дозволено. Тому навіть поведінка телеканалів — це своєрідний “бунт” олігархів. Не дарма ж ми бачимо ці зміни на Інтері.\nЯ, як і ви чув про зустрічі представників Держдепу з олігархами і що вони намагалися їм донести приблизно наступне: “Ми знаємо, як у вас ухвалюються рішення, що все вирішує президент і трошки олігархат, і не думайте, що для вас не може бути наслідків. І якщо буде застосована сила, то санкції будуть торкатися не лише посадових осіб, але й вас”.\nПісля цього застосування сили відійшло на другий план.\nА взагалі все, що відбувається в Україні, мені нагадує становлення режиму Путіна, бо я якраз в ті роки працював в Росії. Якщо його перший термін всі сприйняли дуже позитивно – він намагався дистанціювати олігархів від політики і зробити соціально відповідальними, то потім розгромив ЮКОС та ув’язнив Ходорковського. Але найбільше його дискредитувало створення власних олігархів.\nЯнукович робить приблизно те саме. Після виборів 2012 року їм сказали, що “ви всі рівні, а є ще троє — вони найрівніші”. На мою думку, навіть Фірташ до осені цього року був “рівновіддалений”. Я бачу це по тих специфічних речах ,за якими я можу стежити в комісії з питань приватизації, наприклад за титановими активами. По ЗТМК, Вільногірському ГМК та Іршанському ГЗК йому не давали зробити те, що він хотів. І лише в жовтні цього року йому дали зелене світло.\nЧому не відбулася приватизація в 2013 році? Тому що відбулися вибори, кадрові зміни, баланс сил між олігархами змінився, і їм потрібен був якийсь новий консенсус, який так і не був вироблений після виборів. Тому приватизація стояла.\n– Цікаво, бо поки що були чутки, що Льовочкін уже “збитий льотчик”, а Фірташ тоді, виходить, все одно на коні?\n– Ну по цих активах виходить, що так. Інша справа, що бізнес Фірташа по газу все таки залежить від стосунків з РФ і його звідти намагається посунути “Сім’я”. Якщо його замінять на VETEK — а ми не знаємо, які там домовленості — то він може всі свої азотні заводи пускати на металолом або віддавати безкоштовно.\nАле повертаючись до теми олігархів і їхнього невдоволення, давайте подивимося на те, що сталося за останній місяць. Спецтариф на електроенергію Коломойському для феросплавних заводів затвердили? Так. Пінчуку пообіцяли квоти по трубах? Пообіцяли. Фірташу дали добро на титанові активи? Дали. Це ті, які я можу відстежувати на поверхні.\nПо газу ми не знаємо угод, але газ це просто один з видів енергії, який можна замінити. На мазут, вугілля. От запустили в Тарути проект реконструкції домен, коли замість газу роблять вприскування пиловидного вугілля. Така технологія працює в багатьох країнах. А домна працює певний вік, і далі питання міняти її на ту, що працює на газу чи на вугіллі. Тому це питання газу для олігархів, окрім Фірташа, воно не настільки принципове, не доленосне.\n– Очевидно що Янукович до 2015 року робитиме щось, щоб задобрити олігархів. А як опозиції тоді поводитися в такому випадку – домовлятися з олігархами чи бути абсолютно відстороненою від них?\n– Можна давати морально-етичні оцінки, а можна говорити про те, що можливо чи неможливо. Будь-яка політична діяльність вимагає ресурсів — часових, людських і грошових. На Заході це працює таким чином, що виборці (середній клас), які підтримують ту чи іншу силу, її фінансують. Це не 100% фінансування, але визначальна його частина, і саме завдяки цьому фінансуванню політична сила зобов’язана дотримуватись певної ідеології. Там великі корпорації, як і наші олігархи, теж фінансують партії. Але вони не визначальні донори.\nТепер у як нас це працює? Виборці фінансують партії? Ні!\nЯкі ще є джерела, у кого є гроші на фінансування політичної діяльності? Є олігархи. Є власні кошти членів-спонсорів кадрових партій. І є ще одне дуже дивне джерело — це бюджетні кошти.\nТак от у нас партія влади фінансується за рахунок бюджетних коштів. Будете здивовані, але ми всі є спонсорами Партії регіонів. Вони на мітинги Партії регіонів людей звозять на яких автобусах? На державних та комунальних. Внески підприємці роблять до кас партії, начебто добровільні, а насправді за те, щоб розмитнити якийсь вантаж. Змушують агітувати лікарів, вчителів, комунальників. Вони зарплату звідки отримують? З наших з вами податків. Отож ми всі разом фінансуємо партію влади.\nІ та сама скандальна “Лівелла”, чому регіонали всі закрили на неї очі? Бо ці гроші пішли на фінансування місцевих виборів 2010. Зараз як вони обґрунтовують геній пана Курченка — в тому числі і фразою “це на вибори 2015 року”. Своїм так обґрунтовують. Бо старі донецькі ж обурюються, “що ми то завжди крали з бюджету, а ці молоді, які в житті собачої будки не збудували, крадуть до бюджету”.\nТепер про опозицію – там, де опозиція контролює місцеве самоврядування, вона теж фінансується з місцевого бюджету.\n– Це ви про три західні області?\n– Я цього не казав, це ви сказали (сміється). Звісно, це зовсім менші масштаби, але очевидно що є. Десь точково вони можуть задіяти адмінресурс. Це не монетизується, але ми ж розуміємо, що взяти комунальні автобуси можна, отримати приміщення для масових заходів можна, і не треба за них платити.\nДалі кадрові і лідерські партії. Там фінансують лідери, і це залежить від можливостей. Одна справа фінансувати партію між виборами, інша — під час них. От тепер подумайте, в кого є гроші, щоб фінансувати. І звідси буде відповідь на ваше питання.\n– І ось тут ми вимушені поставити питання, партію УДАР фінансує Дмитро Фірташ? Адже вашу політсилу постійно підозрюють у зв’язках саме з цим олігархом, багато людей зі списку називають його людьми.\n– Я особисто свою мажоритарну кампанію фінансував сам, як і кампанію партії по округу і частково кампанію по області. Я думаю, що це не виняток, і так було не лише в моєму випадку. В мене доказів, що УДАР фінансував Фірташ, немає. Хоча я, як і ви, читаю статті в пресі, з закидами, хто чия людина. Я сам уважно спостерігав за цими людьми, і я не побачив, щоб вони лобіювали інтереси Фірташа. Можете переглянути голосування. Вони діють виключно в рамках партійної лінії.\n– Але був випадок, коли Ірина Геращенко брала участь у фактично агітаційних заходах людини Фірташа, Валентини Жуковської.\n– Давайте подумаємо, ми ж у партії усвідомлюємо, що якщо Іра або інший депутат їде і агітує за представника Партії регіонів, в той час як УДАРівець Каплін видає книжку “Фірташизм” а я комісії з приватизації виступаю проти приватизації ЗТМК на користь Фірташа— це вже абсурдна ситуація. Участь Іри в рядовому заході хтось використав. І я знаю, що з цієї ситуації робилися висновки і роз’яснювальна робота, що навіть в рядових неполітичних заходах потрібно бути надобережним. Це нісенітниця їздити агітувати за когось з влади опозиціонеру, коли йде боротьба на знищення. Я знаю колег з УДАРу, у родичів яких великі проблеми з бізнесом, створені держорганами з метою вплинути на їх політичну діяльність.\n– Але при цьому ваша фракція не зазнала чомусь таких втрат “тушками” як “Батьківщина”? Хоча казали, що таким міг стати Руслан Сольвар.\n– Знаєте, я місяць тому підійшов до нього і вибачився. Сказав, що начитавшись всього, сформував про нього неправильну думку. Вже потім мені розповіли, яких втрат йому довелося зазнати. Рік пройшов, і Руслан на місці. Тому є речі, про які говорять, і вони комусь здаються логічними, але давайте також ще дивитися на дії.\nНе ідеалізуючи людей в УДАРі, їм зрозуміло, за що вони підтримують Віталія та партію – хтось за принципи, хтось за перспективу. Ми від цього нікуди не дінемося. Ми знаємо, що у Віталія найвищий рейтинг серед всіх кандидатів в президенти, і про це добре знають і на Банковій. І, можливо, в багатьох, на кого тиснуть, верх бере думка, що вони вже в команді майбутнього президента.\n– Чи є фінансові ресурси в УДАРУ на повноцінну виборчу кампанію?\n– Я так розумію, що вони зараз формуються.\n– Тоді ще одне питання: багато з тих, хто хотів працювати з УДАРом, казав, що не має налагодженої партійної структури. І ви фактично не готові до виборів президента.\n– Я б не ототожнював на 100% партійну та виборчу структури. По-перше, згадаємо, що УДАР належить до тих партій, які сформувались в останні 5 років. “Свобода”, “Фронт змін”, “Сильна Україна”, “УДАР”. Партія УДАР хронологічно виникла останньою.\nПо-друге, псевдоеліти на місцях завжди тяжіють до партії влади. Хто при владі, туди і переходять: “ЗаЄду”, “Наша Україна”, “Батьківщина”, Партія регіонів. Багато людей з цих псевдоеліт вже сьогодні хочуть співпрацювати на майбутнє з УДАРом, але своє бажання співпраці вони звісно проявляють непублічно.\nЗ власного досвіду можу сказати, що я б не прив’язувався на 100% до членів партії. Якщо хтось скаже що в його партійній структурі є по 5 ідейних членів партії на кожну виборчу дільницю, він однозначно лукавить.\n– А скільки з вашого досвіду треба на округ людей, щоб захистити результат?\n– У мене в день виборів на 136 дільницях було задіяно до 900 чоловік, але я майже не покладався на партійний актив опозиції.\nІ тому вважаю, що важливо на 2015 рік мати єдиного кандидата від опозиції. І поясню чому. Державний апарат у руках опонентів, олігархи змушені підтримувати їх, адмінресурс у вигляді вчителів, лікарів (а це члени виборчих комісій) теж у них. У нас всього цього немає. І тому людські ресурси ні в якому разі не можна розпорошувати, їх треба сконцентрувати.\n– Ваші колеги по опозиції так не вважають.\n– Якщо зараз піде 3 чи 5 кандидатів, то вони витратять ресурси, 4/5 з яких підуть марно. По-друге, я не вірю в принцип непоборювання в українських умовах. Воно може бути непублічним, але буде. Я це все бачив у власній кампанії, де чи не більшу проблему, ніж кандидат влади, становили псевдопозиціонери. По округу висіли на білбордах 3 кандидати з Юлією Володимирівною – при тому, що я отримати білборди взагалі не міг – а у виборців був вибух в голові, кого ж вона підтримує.\nІ коли буде така боротьба 3-5 кандидатів на одному полі, вони демотивують виборців. Так вони ніколи не проголосують за Януковича, але вони не прийдуть на вибори у другому турі.\nЯкщо людям казати, що в першому турі твій кандидат Коля, а в другому — Ваня, а до того Коля рвав на собі вишиванку, доводячи, що Ваня поганий, то вони взагалі в другому турі на вибори не прийдуть.\nІ ще, важливо набрати в першому турі більше, ніж кандидат влади. Це для нас політиків і журналістів начебто не так важливо – ми будемо рахувати, куди підуть чиї голоси в другому турі. А люди не вдаються в ці деталі. Якщо їх кандидат не переміг і вибув — вони демотивовані. Це повтор 2010 року – вони просто не підуть голосувати. А у 2004 році був єдиний кандидат, і Ющенко переміг у першому турі. І люди відчули – “все, ми переможці”.\nТому суперважливо, щоб був єдиний кандидат. Я зовсім не розумію позицію Тимошенко та ″Батьківщини″ з їх заявою, що вони не підтримують принцип єдиного кандидата в першому турі, адже увесь досвід участі самої Тимошенко у виборах підтверджує зворотне. В 2004 році єдиний кандидат в першому турі (сама Тимошенко не висувається та підтримує Ющенка) – перемога, в 2010 році немає єдиного кандидата від опозиції в першому турі, і Тимошенко бореться з Ющенком, Яценюком та Тягнибоком – програш.\n– Кілька тижнів тому в інтернеті гуляв скан начебто розподілу посад в опозиції, де Кличко – президент, Яценюк — прем’єр, Тягнибок — спікер, і далі міністри. Зрозуміло, що той список фальшивка, але чи були такі переговори?\n– Наскільки я знаю, той список таки фейковий. Я питав у представників УДАРу з того списку, і вони сказали, що це неправда. Але конструкція щодо трьох вже рік обговорюється. Єдине треба з’ясувати — ця конструкція в президентській чи в парламентській республіці. Як на мене то після Майдану це також вже не принципово, люди хочуть бачити одного кандидата від опозиції, незалежно від того, хто це.\n– А коли на вашу думку найбільш вдалий час вийти і сказати: “От у нас є єдиний кандидат”?\n– Зараз. Навіть учора. Майдану потрібні результати. І ми розуміємо, що Майдан мирний і він силою не скине цю владу. І щоб не було ні в кого ілюзій, то у 2004 році Майдан не скинув владу силою. Це було лише питання Кучми, якому дали гарантії. Навіщо йому було застосовувати силу? Сьогодні рішення про застосування сили приймає Янукович. І від цього рішення залежить — залишиться він при владі чи ні.\nВажливо розуміти, що ніхто зі світової спільноти силовий сценарій не сприймає. Їх позиція така. Народ має право на мирний протест. Але, опозиція, ви вимагаєте нереального — дострокових виборів не буде. Дочекайтеся виборів через рік, і змінюйте легітимно владу. Це їхня позиція.\nЯкщо на виборах будуть викривлення волевиявлення — то це вже зовсім інший сценарій. І ми по багатьох країнах бачили, в що це може перерости.\nУ Майдана є суттєві здобутки — він показав, що шалена більшість людей, яка не згодна з курсом президента, не згодна з відмовою від євроінтеграції. І треба, щоб ця енергія не пішла просто в небо, а подіяла на зміну сценарію розвитку країни.\nПравильно, що створили об’єднання “Майдан”. Це по суті надпартійна організація, де люди могли б направити свої сили на те, куди країна іде. На Майдані соціально активні люди, і важливо, щоб вони були направлені на правильну роботу підготовки до виборів і захисту результату.\nЯ пробував займатися партійними осередками, і скажу, що це дуже важко. А Майдан це можливість таких людей залучити.\n– А як визначити єдиного кандидата? І очевидно, що невдоволений може грати проти кандидата.\n– В будь-якому разі буде хтось не задоволений. А далі питання довіри — ти довіряєш людині чи ні. Але, якщо ми не узгодимо кандидата, я переконаний, що ми отримаємо Януковича ще на один термін з тими ж повноваженнями, які у нього є.\nЯкщо узгоджуємо єдиного кандидата, то сценарій максимум — отримуємо нового президента в президентській республіці, сценарій мінімум — Януковича-президента в парламентській республіці.\n– А є план на наступний рік щодо переформатування більшості?\n– За відставку Азарова було 186 голосів. Плюс 31 комуніст. І ще 10 голосів дозбирали з позафракційних. А треба ще 30-40 голосів. І їх неможливо отримати без Партії регіонів. А це не можливо без внутрішнього бунту.\nКоли з ними розмовляєш і кажеш: “Ви ж розумієте, що це неправильно і у вас через це будуть проблеми?”. Вони кажуть “Розуміємо”. Але вони розуміють, що цей сценарій десь чи в 2015, чи в 2017 році. А загрози їх бізнесу від Януковича, Пшонки і Захарченка є вже зараз. І для них ця загроза страшніша, ніж та, яка можлива в майбутньому.\nСьогодні перемовини ведуться, і хочу сподіватися, щоб вони були успішними. Але я поінформований оптиміст.\n– Що тоді ще може задіяти опозиція?\n– Є ще такий фактор як міжнародні санкції. Але на сьогодні їх на Заході задіювати не готові. Кажуть, дочекайтеся виборів, якщо будуть порушення, тоді будемо підтримувати справедливість.\nНіхто з лідерів опозиції – і я тут їх розумію і не засуджую – не готовий брати відповідальність за силове захоплення органів влади. Більше того, я навіть не бачу, як би цей сценарій став успішним. Навіть у випадку теоретичного захоплення приміщення органів влади, це ще не значить, що хтось би отримав всі важелі влади. Це ж ніхто б не визнав — ні міжнародна спільнота, ні Крим, ні Луганськ, ні Донецьк. Що ми отримаємо — громадянську війну з залученням “добровольців” з сусідньої держави?\nЧитайте у другій частині про головні проблеми бюджету, чому в ньому відсутня ціна на газ, чим скандальна “поправка Кличка” вигідна олігархам і що може зробити мажоритарник для свого округу, якщо не піде на змову з владою.\nПро Пору Павло щось не те сказав, адже обидві були утворені в березні 2004-го, а не за два роки до Помаранчевої революції. Хоча, звісно, в Чорної пори передісторія значно глибша й триваліша за два роки – можна рахувати від поразки “За правду!” у 2001 “України без Кучми”, з якої це середовище продовжувало існувати, були “Чиста Україна”, потім утворився сайт “Майдан”, а потім вже під кінець 2003 разом з львівськими активістами сформувалось середовище, яке в березні 2004 утворило Пору (чорну). Щодо Жовтої Пори, то, наскільки мені відомо, підґрунтя для “Хвилі свободи” Каськів почав готувати лише за декілька місяців до того, як представив вже “Пору” (із вкраденою назвою).\nКонкретно про Пору, напевно, тобі краще відомо. Але те, що підготовка до революції 2004 року тривала кілька років – це факт. Будувалась структура, встановлювались зв’язки на місцях, визначались відповідальні\nNatalie Sushco Увійдіть, щоб відповісти\nСлава Богу! Я дочекалася почути голос розумної, ідейної людини на теренах Броварщини і в Україні. В майданному еволюційному розвитку проявилися всі характеристики вітчизняної “демократії”. Всі партії, без виключення, є малоідейними. І та мізерія ідейних людей, які б змогли вибудувати та викристалізувати суспільний устрій, залишаються за партійним бортом рано чи пізно. А тому еліті потрібно єднатися за іншими принципами, але ніяк не за партійними. Та і процес цього єднання тривалий.\nЩодо ситуації в країні, то шановний Павло дуже правильно змалював ситуацію. Мирне протистояння логічно завершиться пропорційно розчаруванням, метастазним посиленням існуючої влади і загартуванням ідейних – справжньої еліти суспільства. Ці справжні сьогодні стоять як на майдані, так і на антимайдані, моляться Господу Богу, … До того часу, допоки в суспільстві не сформується критична маса таких людей, суспільство буде таким…


Півсотні людей у масках і костюмах протестували під мерією Києва: фото та відео - 24 Канал\n17:34, 28 січня 2019 - Читать новость на русском\nПівсотні акторів та діячів культури у театральних масках і костюмах прийшли під мерію з вимогою "Будинку культури" – бути!", повідомляють журналісти 24 каналу.\nЧитайте також: У змові з державою: як майно "Електронмашу" стало власністю родини його керівників\nМітингувальники розповіли, що ніби під виглядом реставрації "Будинку актора", де вони працюють, мерія намагається змінити призначення будівлі і віддати її для комерційного використання. Тож творчий колектив втратить роботу, а історичну будівлю можуть знищити.\nЯкщо нас звідси намагаються прибрати вже 15 років в будь-який спосіб, то, я думаю, за цим стоять якісь комерційні сили, і це просто боротьба за земельну ділянку і за майно,\n– наголосила директорка "Будинку актора" та учасниця мітингу Вікторія Московенко.\nВідео: коментар директорки "Будинку актора"\nУчасники протесту на захист "Будинку актора" прийшли до КМДА не тільки в масках і театральних костюмах. Вони принесли плакати з написами: "Не дамо знищити унікальне творіння архітектора Городецького", "Кияни за "Будинок актора", "Будинок актора" – акторам", "Бабло перемагає добро?".\n"Будинок актора" – акторам!\nМітингувальники були у масках та костюмах\nНа протест прийшли майже півсотні діячів культури\nЧому працівники культури переймаються за "Будинок актора"?\nУ Листопаді 2018 року на сайті КМДА з'явилась петиція проти закриття "Будинку актора". Наразі вона зібрала всього лише 709 підписів із 10 тисяч потрібних. До кінця терміну залишилось ще 22 дні.\nУ петиції мовиться, що творча життєдіяльність "Будинку актора" під серйозною загрозою, адже він з квітня 2019 року може припинити своє існування.\n"Підступно прикриваючись, на перший погляд, доброю справою реставрації колишньої Караїмської кенаси, де нині працює Будинок актора, київська влада розпочинає на цьому місці будівництво комерційного об’єкту начебто культурного спрямування. Попередні проектні роботи закінчуються у грудні 2018 року, а з квітня 2019 року планується розпочати ремонтно-реставраційні роботи. Це означає, що театральні та музичні колективи, що тут працюють, художники та поети, актори та режисери і, власне, колектив Будинку Актора... залишаються на вулиці, "просто неба"!", – написано у петиції.\nЩо каже КМДА? Раніше в КМДА заявляли, що "Будинок актора" перебудовувати не будуть і торгового чи офісного центру не створюватимуть.\nЩо відомо про "Будинок актора"?Його заснували у 1948 році як культурно-просвітній заклад Українського театрального товариства. Останнє у 1987 році перетворилось на Спілку театральних діячів України, а згодом – на Національну Спілку театральних діячів України.\nЗ 1981 року "Будинок актора" розташований у приміщенні колишньої Караїмської кенаси. Її архітектором був Владислав Городецький. Будівля відрізняється красою та розкішшю оздоблення в мавританському-арабському стилі.\nКараїмьска кенаса – "Будинок актора"\nВхід у "Будинок актора"\nУ Будинку акторів є надзвичайно красивий концертний зал, розрахований на 200 осіб.\nГлядацька зала у "Будинку актора"\nТеги: Новини України Протести Новини Києва КМДА


Співпраця на регіональному рівні » Київська міська організація Профспілки працівників освіти і науки України\n27 січня 2012 року в Будинку спілок м. Дніпропетровськ було підписано Угоду про співпрацю між Київською міською організацією Профспілки працівників освіти і науки України та Дніпропетровською обласною організацією Профспілки працівників освіти і науки України. Зазначений документ засвідчує бажання сторін реалізувати спільні проекти та програми. Угоду своїми підписами скріпили голова КМОППОіНУ Олександр Яцунь і голова Дніпропетровського обкому Профспілки Галина Бєлікова.\nЦя знакова подія відбулася під час візиту спілчан столиці до колег із Дніпропетровщини. Окрім того, було проведено зустріч із проректором Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара Олександром Кочубеєм та головою профкому вишу Олегом Тупицею.\nПредставники КМОППОіНУ відвідали аерокосмічний музей, у якому ознайомилися з історією вітчизняного ракетобудування, а також мали можливість доторкнутися до прекрасного в Палаці студентів ДНУ імені Олеся Гончара.\nПеребування на Дніпропетровщині проходило в теплій і дружній атмосфері.\nЗа інформацією офіційного сайту: Дніпропетровська обласна організація Профспілки об’єднує 1623 первинні профспілкові організації з чисельністю 126 249 членів профспілки.\nКиїв-Москва: дружба і співпраця