Триває обговорення бюджету міста - lviv.comments.ua\nТриває обговорення бюджету міста\nПісля звіту заступника міського голови з питань фінансів Любові Максимович, депутати заслухали співдоповідь голови бюджетної комісії Володимира Триньки. Він озвучив проект бюджету, пропонований фракцією “Наша Україна” і запропонував прийняти його за основу і, врахувавши пропозиції “нашоукраїнців”, завтра доопрацювати, а в четвер прийняти в цілому.<?xml:namespace prefix = o ns = „urn:schemas-microsoft-com:office:office“ />\n“Думаю, що сьогодні бюджет не буде прийнятий – його треба доопрацювати” – заявив журналістам голова партійної групи УНП Юрій Кужелюк. За його словами, представники групи подали ряд пропозиції і вони мають бути враховані, зокрема, щодо збільшення дохідної частини у загальному фонді бюджету і зменшення спеціального фонду.\nНатомість міський голова Любомир Буняк вважає, що змінювати нічого не треба, а варто приймати бюдет таким, як він є. “Запропонованйи проект є цілком збалансований” – підкреслив він. Зараз триває обговорення проекту бюджету.


Пісня Анни Добриднєвої "Під ендорфіном" — це драйвова атмосфера клубної вечірки: гучна улюблена музика, яскраве світло прожекторів та ендорфіни в повітрі. Танцмайданчик переповнений людьми, проте діджей грає наче лише для однієї пари. Вони рухаються в такт одне одному, та разом насолоджуються моментом. Проте, чи буде продовження цієї історії, чи це лише викид ендорфінів? Адже, щастя — це чистий наркотик, від якого не відірвешся, варто лише раз спробувати.\n"Відео повністю передає енергетику пісні та наповнене сюжетом з неочікуваним фіналом. Атмосфера кліпу так солодко занурює у вайб "гламурного шоу-бізнесу кінця нульових". Глядач потрапляє на стильне фешн-шоу, під час якого відбувається багато пікантних ситуацій, які папараці встигає сфотографувати",— коментує Анна Добриднєва.\nДо речі, у цьому відео просто вражаюча правдивість деталей! Адже в ролі фешн-фотографа — відомий український фотограф Ден Бобров. У ролі діджея - скандальна DJ Madonna. А на подіумі відтворено справжній показ колекції яскравого українського бренду OVERALL.\nНагадаємо, що Анна Добриднєва знімалась в більш ніж 30-и музичних відео, як під час сольної кар'єри, так і в складі "Пари Нормальних". Проте цей досвід був особливим, адже вона вперше працювала саме із дівчиною-кліпмейкеркою Світланою Михайленко. За словами співачки, це зовсім інша енергетика, яку б хотілося відчути ще раз.


Чому ми відчуваємо емоційне спустошення і що потрібно робити | Здоров'я\nЕмоційне спустошення від війни: причини і напрямки переможного виходу з нього\n28 Березня 2022, 15:33\nУже місяць, як точиться війна. За цей час ми переживали чимало емоційних станів – від шоку до сподівань, що все минеться за кілька тижнів. А воно все не закінчується і не закінчується. З’явилися виступи політиків і експертів, що все затягнеться надовго.\nТа наш мозок відмовляється вірити у це. І за нервовим напруженням та бажанням захиститися нас опановує емоційне спустошення: ми не бачимо перспектив, просвіту, нам здається, що війна не завершиться ніколи.\nЧому так відбувається і що робити, аби не зневіритися остаточно, щоб зберегти сили для виживання і відновлення себе і країни, розповідає психолог Андрій Жельветро.\n– Головна риса цієї фази – розчарування, – говорить психолог. – Через те, що війна не закінчилася. Минув уже місяць. Наші очікування не виправдалися. Тому ми можемо відчувати і апатію, і зневіру, психічну і фізичну втомлюваність, перші ознаки депресії.\nМи усвідомлюємо, що війна продовжується, що будуть нові втрати, нові руйнування. І ми маємо бути готові, що це може затягнутися надовго.\nТа водночас будуть і нові перемоги. А нам потрібно починати жити у цих нових обставинах, і не чекати, що завтра все закінчиться. Просто – жити.\nПоглинає почуття провини. Як тим, хто виїхав за кордон, бути корисним Україні\nЩо ми можемо зробити, щоб допомогти країні та самим собі?\nПовертаймося до будь-якої діяльності. Хоча б у скороченому форматі. Нам потрібно відновлювати економіку. Це дасть впевненість хоча б у завтрашньому дні.\nЯкщо це можливо – зустрічайтеся з друзями. Спілкуйтеся. Не замикайтеся в собі. Це дає відчуття, що життя триває і ми не самотні.\nВідновіть звичні або започаткуйте нові ритуали. Наприклад, пити каву вранці, робити спортивні вправи хоча б у домашніх умовах.\nЗаведіть щоденник і записуйте у нього свої думки, стан та почуття. Це звільнятиме вашу голову від зайвих думок. Не треба чекати, що Арестович чи хтось інший буде заспокоювати. Всім зараз важко, тому потрібно повертати відповідальність собі.\nМи обов’язково переможемо, адже у нас потужна армія й народ. Та зараз потрібно сфокусуватись на тому, щоб навести лад всередині себе. У своєму серці та у своїх думках.


Рота «Світязь» довела, що готова їхати на Схід\nРота особливого призначення «Світязь», яка проходила бойову підготовку протягом двох місяців, готова до виконання бойових завдань. Про це повідомили у прес-службі волинської міліції.\n«Я бачив цих людей, коли формувався загін, повірте мені: за досить короткий період із добровольців, із різних категорій населення (це і цивільні, і колишні працівники міліції, військові) став нормальний бойовий підрозділ який знає свої задачі, функціональні обов’язки і чітко їх виконує», – відзначив Петро Шпига.\nЗ його слів, бійці досягли того рівня, який говорить про те, що рота міліції «Світязь» готова виконувати бойові задачі як на території Волинської області, так і на Сході країни в рамках антитерористичної операції.\n«Підготовка особового складу проводиться із першого дня заснування підрозділу. Дехто з бійців уже виконували бойові завдання у АТО, але основна частина у зоні проведення антитерористичної операції ще не була, тож їм необхідно готуватися, – розповідає командир роти особливого призначення «Світязь» Олександр Фацевич.\nНавчання триває протягом двох місяців. Хлопці тренуються з повною віддачею, оскільки у бійців є мотивація, і вони цього хочуть, якщо хтось не хоче – ми нікого не затримуємо в цьому підрозділі. Звичайно, багато над чим потрібно працювати, оскільки ми будемо виконувати різні завдання – охорона громадського порядку, виконання бойових завдань у зоні АТО тощо.


Чи буде крапка в наболілій проблемі сарненської громади - Сарненські новини\nГоловна Життя міста Небезпека Чи буде крапка в наболілій проблемі сарненської громади\nП'ятниця, 21 Березень 2008 14:00\nТема реконструкції гальванічного відділення механічного цеху під цех термічної обробки цинком металевих конструкцій у ВАТ «Сарненський завод високовольтних опор» обговорюється в місті вже декілька місяців поспіль. Сарненці занепокоєні: чи не призведе це виробництво до погіршення екологічної ситуації в Сарнах, адже зовсім поруч із заводом розміщені житлові будинки, дільниця водопостачання? Обговорювали проблему і на громадських слуханнях, засіданнях сесій, а минулого четверга відбувся «круглий» стіл, в якому взяли участь автор громадсько-екологічної експертизи проекту реконструкції, завідуючий кафедрою екології Української академії водного господарства, академік Микола Клименко, доцент Юрій Стаднік, голова райдержадміністрації Петро Рухер, заступник голови районної ради Олексій Прозапас, депутати обласної районної, міської рад, представники інвестора заводу, політичних партій і громадських організацій, державних установ і засобів масової інформації…\nРозпочав засідання міський голова Леонтій Ніколайчук:\n- Дбаючи про день завтрашній, маємо зважено підходити до всього, що робимо сьогодні. 24 лютого ц.р. під час роботи 14 сесії міської ради прийняли рішення провести в березні засідання «круглого» столу за участю всіх зацікавлених сторін щодо реконструкції гальванічного відділення під цех термічної обробки цинком металевих конструкцій. Відсутність висновків екологічних експертиз, недостатня поінформованість громади щодо безпеки нового виробництва створили напругу в громаді міста. Навіть проведений виїзний день депутата безпосередньо на цьому підприємстві, громадські слухання, вивчення проблеми на аналогічному виробництві в м. Запоріжжя не розвіяли сумнівів сарненців і зініціювали теперішній «круглий» стіл, який повинен дати вичерпну відповідь на наболіле питання: що здобуде місто, одержавши цех термічної обробки цинком металевих конструкцій?\n- У громадські приймальні блоку Юлії Тимошенко надійшли численні звернення від жителів міста стосовно згаданої реконструкції. Тож, враховуючи це, депутатська фракція БЮТ у міській раді звернулась у Верховну Раду та безпосередньо до Прем’єр-міністра Юлії Тимошенко щодо законності робіт на підприємстві. І от нещодавно надійшов лист від міністра охорони навколишнього природного середовища Григорія Філіпчука, в останньому абзаці якого вказано: «Враховуючи соціальну напругу, що виникла серед населення міста у зв’язку з реконструкцією зазначеного механічного цеху, остаточне вирішення питання буде здійснено після проведення державної екологічної експертизи, проведення громадських слухань з урахуванням інтересів громадян, які проживають у прилеглому мікрорайоні, виконанням приписів, виданих компетентними органами, та дотриманням вимог природно-охоронного законодавства, що має бути підтверджено відповідними документами». Тому на своєму засіданні фракція БЮТ ухвалила рішення та зареєструвала в секретаріаті міської ради проект рішення про проведення місцевого референдуму. На нашу думку, саме громада повинна вирішити, чи дати дозвіл на введення в експлуатацію цього підприємства. Керувались при цьому Законом «Про місцеве самоврядування в Україні».\nПрезидент Сарненського заводу високовольтних опор Михайло Сулятицький погодився з тим, що реконструкцію цеху розпочали, не маючи всіх дозволів і погоджень проекту. На сьогоднішній день, наголосив, завдяки тому, що є занепокоєння громади, депутатів рад, змушені були звернутися в усі інстанції, відповідні служби й інститути, провести комплексну експертизу проекту. Висновки фахівців інституту екології та гігієни, академії водного господарства, головного санітарного лікаря України й ін. – позитивні. Є відповідні документи, що підтверджують це. Михайло Михайлович укотре запевнив у безпечності виробництва, на якому запроваджують новітні німецькі технології, при яких не буде скидів у каналізацію, крім побутових, а відпрацьовані матеріали вивозитимуть на спеціалізовані підприємства в Дніпропетровську область для подальшої переробки.\nЗа його словами, зменшується і кількість викидів шкідливих речовин в атмосферне повітря. Сьогодні на підприємстві змонтовані найсучасніші системи захисту, новітні фільтри, розроблена низка додаткових заходів, якщо при переході виробництва на повну потужність, можливо, збільшиться кількість шкідливих викидів. Тому проводитимуть постійні експертизи санітарних служб, публікуватимуть їх висновки в засобах масової інформації. Крім того, 75-90% у виробництві все ж посідатиме механічна обробка деталей, тільки частину яких покриватимуть цинком. Тож із 250-300 працівників заводу будуть задіяні в цеху гарячого цинкування лише 35-40. Для робітників створюють належні умови праці, гарантують заробітну плату на рівні 2500 грн., безкоштовне харчування та ін. Керівництво заводу звернулось також у міську раду з проханням виділити земельну ділянку для будівництва 45-50 квартирного будинку для молодих спеціалістів. А ще будуть, звичайно, вагомі відрахування в місцевий бюджет.\nОзнайомивши учасників засідання «круглого» столу з висновками експертиз і дозволами відповідних служб, Леонтій Ніколайчук запропонував переглянути відеоматеріали про перебування делегації м. Сарни на аналогічному виробництві в м. Запоріжжя, які прокоментував представник інвестора Сергій Ткаченко.\nГолова райдержадміністрації Петро Рухер у своєму виступі зауважив, що позитивом у розгляду наболілого питання є те, що обговорення його відбувається відкрито й об’єктивно. Свого часу і на адресу виконавчої влади звучали зауваження про невживання заходів для усунення порушень законодавства при реконструкції цеху. Отож за ініціативи РДА було видано 60 приписів відповідними контролюючими службами. І вони мали місце, це визнало й керівництво заводу. І до того часу, поки не було висновків комплексної екологічної експертизи, кожен з нас мав право сумніватися в безпеці виробництва. Зараз же, зауважив голова РДА, вважаю, у багатьох ці сумніви розвіються. І все ж, за 50 млн. грн. інвестицій, передбачених проектом, обіцяними робочими місцями та високою заробітною платою, не маємо права забувати про екологію, довкілля, безпеку життя сарненців. Проте, не хотів би, щоб сьогодні ставили під сумнів фаховість, професіоналізм і порядність людей, які підписали всі ці документи, згідно з якими виробництво може існувати та не призведе до погіршення екологічної ситуації, наголосив Петро Рухер. Завдяки зусиллям політичних сил, громадськості керівництво підприємства змушене було чітко дотримувати законодавства, думаю, що й надалі відчуватиме таку ж увагу. З боку ж виконавчої влади на будь-яке порушення будуть відповідні санкції в межах, визначених повноважень районної, обласної державних адміністрацій… Приємно, що міська влада зробила весь процес обговорення проблеми максимально прозорим, враховує думки всіх зацікавлених сторін. Я за таку співпрацю, за те, щоб підприємства будувались, інвестувались кошти в економіку району, що дасть можливість вирішувати багато назрілих питань.\nСергій Ткаченко на запитання депутата райради Сергія Лоскутова про економічний ефект для Сарн підприємства, відповів, що, наприклад, минулого місяця СЗМТК тільки на одній лінії випустив 350 т продукції. Коли ж буде зроблене повне переоснащення, завод зможе виробляти до 3000 т металовиробів. Цинкування – останній штрих, що дозволяє розкрити основні виробничі потужності. А це – робочі місця майже тисячі сарненців, відповідно й значні відрахування в міський бюджет… СЗМТК і завод високовольтних опор, усе-таки, основні бюджетоутворюючі підприємства міста, і від їх процвітання Сарни тільки виграють. Відповів і на запитання депутата районної ради Миколи Костецького про порушення технології фарбування ванн у зимовий період при температурі -20ºС. Зауважив, що ванни використовують двох типів, жоден з яких не фарбується, хіба що каркаси, які встановлювали наприкінці літа чи на початку осені, коли такої низької температури бути просто не могло.\nДепутата міської ради Віктора Кузьмича цікавило, чи сертифіковане обладнання, що встановлюють у цеху з шкідливим виробництвом. На що отримав ствердну відповідь: є пакет документів, що це підтверджують. Міського голову турбували також соціальні проблеми міста, у вирішенні яких обіцяли посприяти керівники підприємства. Зокрема, у ремонті покрівлі дитячого садочка, що колись належав СЗМТК. На жаль, сказав Сергій Ткаченко, у цьому році інвестиційних подарунків місту не передбачають. Адже головне зараз, щоб завод почав працювати на повну потужність, в іншому випадку, в інвесторів будуть серйозні проблеми. Ми робимо соціально направлений бізнес, наголосив представник інвестора, не для того, щоб згодом продати, а прийшли сюди надовго, а значить, максимально сприятимемо розвитку міста, де живуть і наші працівники.\nДепутат міської ради від фракції БЮТ Ніна Ткаленко зауважила, що бізнес є бізнес, і якщо дійсно є всі документи, що підтверджують законність і безпечність виробництва, то це треба врахувати. Про дотримання законодавства та виконання всіх приписів, говорив Олексій Прозапас. А Олексій Маслак, начальник дільниці водопостачання, цікавився, чи врахували в проекті реконструкції розташування поблизу заводу станції знезалізнення води? Бо практично 90% її подає місту і має повітряні фільтри. А у випадку якоїсь надзвичайної події завод може створити загрозу забруднення питної води шкідливими речовинами, адже роза вітрів дме саме на станцію?\n- Після пуску підприємства екологічна експертиза визначатиме фон, вплив на навколишнє середовище, - відповів С. Ткаченко. – Якщо будуть негативні зміни, що можуть вплинути на якість питної води, гарантую, що виконаємо всі роботи з встановлення додаткових фільтрів.\nДиректор районного центру зайнятості Віктор Пацьола до відкриття підприємства ставиться схвально. Адже на обліку ЦЗ перебуває 3,5 тис. безробітних і будь-яке робоче місце – на вагу золота. Звичайно, не можна відкидати екологічні питання. Проте ніхто не задумується скільки шкідливих речовин перевозить залізниця, викидають у повітря м’ясокомбінат, маслозавод…\nМикола Костецький зауважив, що згідно з рішенням і постановою уряду питання про відкриття підприємства, що погіршує екологічний стан міста, повинне розглядатись на громадських слуханнях. Однак, на жаль, усе пішло не так. Варто задуматися про кількість онкохворих у Сарнах, про інші захворювання. І якщо такий стан усіх це влаштовує, то, на думку депутата райради, зарплата, яку обіцяють, буде достойна для того, щоб поховати людей.\nА ось що думають учасники «круглого» столу стосовно причин виникнення напруги серед громадськості міста щодо розміщення цеху термічної обробки цинком металевих конструкцій. Віктор Кузьмич: «Свого часу саме я подав депутатський запит про законність реконструкції цеху. Адже живу поблизу заводу. Крім того, до мене, як до депутата міської ради, звертались жителі цього мікрорайону. Провели й виїзний день, тоді прийняли відповідне рішення і багато питань було знято. У чому найбільша помилка? Поширювались чутки, а толком ніхто нічого не пояснював. Побільше б інформації, отоді, можливо, й цього «круглого» столу не було. Є документи, то що ще говорити? Тим більше, що вирішення проблеми не тільки політичне, а й економічне. Прикро, що саме політичне переважило минулого року. Не варто підігрівати невдоволення населення, бо це не призведе до добра. Звертаюсь до керівництва заводу: потрібно давати більше інформації для людей і тоді зніметься напруга, буде менше чуток».\nВалентин Цупріян, депутат міської ради, керівник громадської організації «Наше місто»: «Прийшов до думки, що терміново потрібно подолати той інформаційний вакуум, що виник навколо цієї проблеми. Він породив два запитання. Перше до представників Блоку Юлії Тимошенко. Якщо стверджуєте, що це виробництво небезпечне, надайте інформацію, що саме шкідливо, в якій кількості та які наслідки очікують громаду від діяльності заводу. Можна вимальовувати все гарними словами й на цьому заробляти політичні дивіденди. І друге. Складається враження, що інвестори - дуже скромні люди, які майже 8 місяців, коли ця проблема була в усіх на слуху, мовчали, дуже мало було роз’яснень у пресі. А люди зневірились, що підприємство, навіть сучасне, буде працювати, дотримуючись технологій. Тому більше й частіше звертайтесь до населення, розповідайте про заходи з дотримання безпеки виробництва, про свою діяльність».\nНіна Ткаленко: «Не можу погодитись із депутатом Цупріяном. Це не піар, про що так модно сьогодні говорити. Це проблема, яка сьогодні на слуху в кожного жителя Сарн. І виникла вона не тому, що депутати цього хотіли, а, на жаль, через те, що населення не було вчасно та правильно поінформоване. Якби інвестор, не шкодуючи декілька тисяч гривень, у газеті, по радіо, а то й по телебаченню пояснив, що виробництво не таке шкідливе, що все робить все згідно із Законом, то й люди не сприйняли б це так гостро. Дійсно, сьогодні є дозволи всіх служб, але зробити це потрібно було вчасно. А ми захищаємо інтереси людей».\nІз висновками громадсько-екологічної експертизи реконструкції гальванічного відділення механічного цеху в цех термічної обробки цинком металевих конструкцій ознайомив експерт Юрій Стаднік. Висновок позитивний за умови виконання певних зобов’язань. А Микола Клименко звернув увагу присутніх на більш реальні загрози, що, на його думку, є в місті в соціальній, культурній та економічній сферах. Їх подолання має бути першочерговим завданням місцевої влади. Це і безробіття, і занепад духовності, і низький рівень індексу людського розвитку, забруднення навколишнього середовища…\nА на завершення засідання «круглого» столу Петро Рухер і депутат обласної ради Юрій Гульчук висловили сподівання, що подолання інформаційного голоду навколо наболілої проблеми, вирішення її демократичним шляхом призведе до появи в місті бюджетоутворюючого підприємства. А міський голова наголосив, що сучасні технології – єдиний засіб підтримання високого рівня життя в цивілізованих країнах.


«Різдвяна містерія» | Український тижневик Міст\nЗа кілька тижнів по милості Божій ми знову будемо молитовно згадувати велику й спасительну подію – Різдво Господа нашого Ісуса Христа. Різдво Христове — це найвеличніша подія в історії людства, коли звершилося чудо із чудес, подія, яку не міг збагнути людський розум. «Велика тайна благочестя — Бог явився в тілі»(1.Тим, 3:16). Через пришестя у світ Месії людство отримало надію на спасіння. Христос прийшов на землю, щоби зруйнувати темряву зла, темряву неправди та недосконалості цього світу, спотвореного людським гріхом.\nІз давніх-давен наш український народ величаво святкує Різдво Христове. І одним із найважливіших атрибутів різдвяних святкувань – поряд із колядою, святковим столом, кутею – є вертеп. Вертеп є справжньою християнською релігійною містерією, у якій розігрується біблійна історія народження немовляти Ісуса Христа.\nНапередодні Різдва Христового на Всенощному богослужінні ми маємо змогу почути піснеспіви, що починаються словами: «Вертепе, прикрасися, бо йде Агниця, що носить в собі Христа». Що ж означає біблійною мовою слово «вертеп»? Для нас, християн, воно має глибокий зміст, перш за все – історичний: вертеп — це печера, у котрій 2 тис. років тому перебував народжений і в ясла покладений Спаситель Світу Христос — істинний Бог наш. Але це слово має ще інше духовне значення. Вертеп — це серце людини, у якому, за свідченням ап. Павла, повинен родитися Христос (Еф., 3:17).\nПервісну появу вертепу можна датувати часами гетьмана Конашевича-Сагайдачного, до 1600-1620 рр. Автором, який уперше надрукував текст вертепу, є Микола Маркевич. Учені припускають, що перші вертепні дійства походять із XVI-XVII ст. Сама вертепна скринька була схожа на будиночок, що мав два поверхи, які християнською традицією трактувалися як «небо і земля». Щоправда, вертепні сценки в певний час змінювалися, але за своєю суттю вони завжди передавали містерію Різдва. Мінялися лише літературні та сценічні форми, але ніколи не змінювалася основна вістка, яку передають вертепні персонажі. Темою вертепних сценок завжди були біблійні сюжети. Вертеп колись був ляльковим, із ним ходили наші пращури хатами найзаможніших господарів.\nГорішній поверх вертепної скриньки представляв Вифлeєм. Тут відбувалися тільки духовні події, пов’язані з Різдвом, сцени з янголами та пастухами. Внизу, у центрі, стояв трон Ірода, а збоку висів дзвінок, у який дзвонив паламар, підлога була встелена хутром, аби не було видно щілин, які розходилися на всі боки й котрими виконавець водив ляльки. Він стояв за задньою стінкою та говорив за ляльок різними голосами, згідно з ролями дійових осіб.\nІз часом вертеп із лялькового театру перетворився на справжній вуличний театр, саме в такому вигляді й зберігся він до наших днів. На превеликий жаль, останнім часом традиція вертепів, які відтворюють велику різдвяну містерію, таїнство народження Ісуса Христа продовжує відтворюватися здебільшого лише на теренах західної України, де прогресивна українська молодь на Різдво знову перебирається за персонажі Різдвяного вертепу, сповіщаючи всім радісну новину: «Христос Рождається — Славіте».\nДень Різдва Христового – це, мабуть, той день, коли серця людей об’єднує дещо спільне — добро і любов, це справді одне зі свят, яке можна назвати родинним. Воно по-особливому поєднує людей, близьких між собою, які перебувають у кревній або духовній спорідненості. Така атмосфера є дуже важлива, особливо в наш час, бо часто, на жаль, родинні стосунки слабнуть, традиційна сім’я занепадає, батьки і діти живуть власним життям, самі по собі, немає того духу єдиного роду, який був притаманний нашому народові протягом багатьох століть. Саме тому ми повинні навчати своїх дітей зберігати нашу віру та традиції нашого українського народу.\nНаближається час Різдвяних свят. Це – час, коли сам Христос зійшов до нас на землю. Тому й ми принесімо новонародженому немовляті тиху й сердечну молитву, приклонившись біля Вифлеємських ясел. Нехай Різдвяна радість завітає й у нашу громаду, і в кожну домівку, сім’ю та родину.\nЦя духовна подія — для дорослих і дітей. Усі ми ходимо до церкви й молимося, тож зберімося разом, аби знов стати свідком цієї надзвичайної для кожного християнина події — народження на світ нашого Господа Ісуса Христа. Це — дуже професійна постановка, у якій задіяні досвідчені актори та яка супроводжується професійними звуковими та світловими ефектами. Ця вистава є для всіх нас, тож зберімося разом, переживімо самі ці святі хвилини, а також підтримаймо українську громаду. Запросімо наших рідних, друзів і знайомих. Не повинно бути вільних місць на такій чудовій постановці. Благословення Господнє на Вас!\n+Андрій, єпископ Східної єпархії УПЦ у Канаді


День безпечного інтернету на факультеті ПТПО\nШлях по сайту: Новини ДДПУ Новини День безпечного інтернету на факультеті ПТПО\nП'ятниця, 14 лютого 2020, 09:51\nСучасний світ не можна уявити без гаджетів, які переносять нас у безмежний простір мережі Інтернет. А у віртуальному світі також існують свої неписані правила безпечної поведінки, про які не треба забувати! День безпечного Інтернету, запровадили мережі Insafe та INHOPE за підтримки Європейської комісії для просування безпечного та позитивного використання цифрових технологій, особливо дітьми й молоддю.\nНа факультеті початкової, технологічної та професійної освіти до Дня безпечного інтернету відбувся квест для студентів 1 курсу. Організаторами стали студентки 3 курсу спеціальності "Інформатика" разом із доцентом кафедри ПМДтаІПО Вікторією Гринько.\nНа студентів чекали цікаві завдання, які вони отримували, скануючи QR-коди, розгадуючи ребуси, загадки, пазли на тему спілкування в Інтернеті. Особливу увагу приділили Інтернет-ввічливості та кібербулінгу, розглядаючи їх на конкретних завданнях-прикладах. На кожній станції за виконані завдання команди отримували частинки великого пазлу "Принципи безпечного Інтернету". Так студенти нашого факультету у дружній, веселій атмосфері, до якої залюбки влилися й викладачі факультету, згадали те, що вже знали, дізнались нового про безпечний інтернет.\nСтуденти дуже вдячні організаторам за те, що провели час весело та з користю. Адже в сучасному світі дуже важливо бути цифрово-медіаграмотним!\nСтудентка 1-го курсу Анастасія Акимова


Мікрофлора околозубних тканин У роті і в області околозубних тканин знаходиться безліч бактерій, грибів і найпростіших. Вся ця мікрофлора поділяється на постійну (близько 30 видів «мешканців») і транзиторну (минущу), яка надходить з навколишнього середовища, шлунково-кишкового тракту і дихальних шляхів. Всього в порожнині рота налічується до 300 видів бактерій.\nЯк діє лінкоміцин в порожнині рота Лінкоміцин пригнічує життєдіяльність більшості умовно-патогенних мікроорганізмів порожнини рота, в тому числі зеленящего стрептокока, стафілококів та інших мікроорганізмів, навіть якщо вони стійкі до інших антибіотиків. Стійкість бактерій до самого лінкоміцину розвивається дуже повільно.\nЗагрузка... У зв’язку з цим лінкоміцин застосовується для лікування періодонтитів (запалення зв’язки, утримуючою зуб в комірці), періодонтитів (запалення околозубних тканин), а також нагноїтельних процесів з порожнини рота. Його застосовують в процесі імплантації зубів, при запальних процесах, спричинених неправильно встановленим зубними протезами.\nЛікарські форми лінкоміцину, застосовуваного в стоматології Лінкоміцин випускається у вигляді капсул, розчину для ін’єкцій, мазі. Але в стоматології останнім часом став популярний ще одна форма лінкоміцину — диплом-дента-л. Диплом являє собою плівку з тим чи іншим дією. Наприклад, диплом-дента-л містить лінкомцін. Плівка легко наклеюється на потрібну ділянку в порожнині рота і має місцеву антибактеріальну дію.\nЗа яких стоматологічних захворюваннях застосовують Лінкоміцин застосовують, головним чином, при лікуванні гнійно-запальних захворювань околозубних та інших тканин в порожнині рота. Наприклад, при важких формах виразкового гінгівіту (запалення ясен), при виражених гнійних процесах в пародонтальних кишенях (щілинах, які утворюються між зубом і околозубних тканин при відкладенні в цій області зубного каменю), при розвитку множинних дрібних абсцесів, нориць (каналів — повідомлень гнійного вогнища з порожниною рота). У ін’єкціях препарат застосовують для лікування тяжких станів при будь-яких гнійно-запальних процесах в порожнині рота, при руйнуванні кісткової тканини під впливом гнійно-запальних процесів (остеомиелитах).\nЗапальні захворювання кишечника: симптоми і лікування Лінкоміцин для маленьких дітей: активний, але небезпечний Лінкоміцин: перевірений часом антибіотик Курантил в гінекології: лікуємо запальні процеси Доксициклін — проникає всередину клітин тканин Остеопенія — зниження щільності кісткових тканин Еспумізан для дітей — полегшує, але не лікує Пороки серця — час лікує? Хто лікує геморой? Логоневроз — чи завжди час лікує? Попереднє з категорії:


КВАРТИРА ДЛЯ СІМ'Ї З МАЛЕНЬКОЮ ДИТИНОЮ\nВитримана, стримана, елегантна.\nПобажання замовників - інтер'єр, в якому немає нічого зайвого.\nУ передпокої - дзеркала з фацетом (ефект дзеркальних панелей) і консольний стіл з мармуровою стільницею, навпроти входу панелі з масиву. Все це створює певну атмосферу, задає настрій, як тільки ви заходите у квартиру.\nОсновна частина стін у квартирі білого кольору, модульний паркет великого формату, покриття для підлоги в одній колірній гамі й тональності - всі ці елементи візуально збільшують простір.\nУ спальні, щоб зберегти «легкість» - відмовилися від окремого приміщення для гардеробної кімнати; розділили ці дві зони простінком (з боку гардероба - дзеркала в молдингах, зі зворотнього боку - фотошпалери).\nДитяча кімната «на виріст». Зараз, поки в сім'ї одна дитина - на другому поверсі двоярусного ліжка у дитини спальне місце, а на першому - зона відпочинку. Надалі в цій кімнаті комфортно розміститься двоє дітей.


Порошенко 2018 року припинив громадянство понад п′яти тисяч осіб | Новини - актуальні повідомлення про події в світі | DW | 14.02.2019\nБлизько тисячі осіб набули у 2018 році українське громадянство. Понад п'ять тисяч осіб - його втратили\nПрезидент України Петро Порошенко у 2018 році припинив громадянство 5 637 осіб. Про це в четвер, 14 лютого, повідомили в адміністрації президента, інформує агенція "Українські новини".\nЗа участь у російських виборах в анексованому Криму в майбутньому можуть позбавляти громадянства України. Про це йдеться у президентському законопроекті. (20.04.2018)\nІноземцям, які воювали на Донбасі в складі українських добровольчих батальйонів, практично неможливо отримати громадянство в Україні. Чому українська влада не поспішає вирішувати цю проблему? (29.10.2018)\nЗокрема, для 5 105 осіб громадянство було припинено внаслідок виходу ними з громадянства, для 41 особи - внаслідок втрати громадянства, а для 491 особи за підставами, передбаченими міжнародними договорами. Повідомляється, що у 2017 році Порошенко припинив українське громадянство майже 5,2 тисячі осіб, у 2016 році - 7,3 тисячі, у 2015 році - 5,8 тисячі, а з часу вступу на посаду президента у 2014 році - 4,6 тисяч.\nВодночас, у 2018 році президент України прийняв до громадянства України близько тисячі іноземців, а саме 988 осіб. Серед них найбільше сирійців, росіян і вірмен. За даними Державної міграційної служби України, 156 прийнятих до українського громадянства осіб походять із Сирії, 126 - із Росії, 109 - з Вірменії, а 95 були особами без громадянства.\nТакож в українське громадянство, серед інших, прийняли 65 вихідців з Афганістану, 50 - з Молдови, 43 - з Грузії, по 39 - з Азербайджану та Іраку, 38 - з Узбекистану, 34 - з Ірану, 33 - з Лівану, 19 - з Пакистану, 17 - з Йорданії, 16 - з Єгипту, та 15 - з Білорусі. У 2017 і 2016 роках Петро Порошенко також приймав до громадянства України менш ніж тисячу осіб.\nТеми Петро Порошенко, Україна, Біженці, Міграція, Громадянство, Паспорт\nКлючові слова Петро Порошенко, громадянство, Україна, набуття громадянства, вихід з громадянства, паспорт, міграція\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/3DMGa


Адвокат "Норду" розповів, що моряки-втікачі уже в окупованому Криму - культурне життя України Depo.ua\nАдвокат "Норду" розповів, що моряки-втікачі уже в окупованому Криму\nДвоє членів екіпажу судна "Норд", яким вдалося втекти з України, прибули до окупованого Криму\n19 квітня 2018 22:51\nПро це повідомив їхній адвокат Олександр Руденко, Depo.ua з посиланням на "ТАСС".\nЗа твердженням адвоката, у решти семи членів екіпажу, які перебувають в Україні, "вилучили безпідставно паспорти і немає документів, за якими можна залишити українську територію".\nРаніше адвокат моряків Дмитро Щербина заявив, що двоє моряків "Норді", які вилетіли з України з російськими паспортами до Білорусі, дісталися Москви, передає "Укрінформ".\n"Двоє моряків - Оборіна і Таразанов - перебувають у Москві", - сказав він.\nАдвокат розповів, що вони вилетіли з України за паспортами громадян Росії. Інші члени екіпажу судна "Норд" не змогли виїхати з України і наразі перебувають у посольстві Росії в Києві.\nЩербина зазначив, що семеро моряків мають як українське, так і російське громадянство. Водночас він зауважив, що не бачив їхніх українських паспортів, але не має підстав не довіряти інформації Державної прикордонної служби про наявність у них українського громадянства.\nНагадаємо, речник Державної прикордонної служби України Олег Слободян повідомив, що 19 квітня близько 6:00 двоє громадян України, членів судокоманди СЧС "Норд" обманним шляхом виїхали з України до Білорусі.\nМітки: #Норд #моряки #адвокат #Росія


"самостійний". Все новости, помеченные "самостійний" на Мета Новостях.\nСкандальний капелюх повернувся на Софійську площу, тепер це самостійний артоб'єкт\nКапелюх виявився надзвичайно популярним серед відвідувачів Капелюх виявився надзвичайно популярним серед відвідувачів — 28.12.20 08:18\nВ Ужгороді розробили 10 унікальних маршрутів для самостійних подорожей Ужанською долиною\nТуристичні магніти в маршрути по проєкту "Пізнай Ужанську долину" рекомендуватимуть і представники територіальних громад Туристичні магніти в маршрути по проєкту “Пізнай Ужанську долину” рекомендуватимуть і представники територіальних громад — 27.12.20 19:02\nСобака багато часу проводить у ванній, але господарі дізналися причину такої поведінки\nПесик виявився напрочуд самостійним. Песик виявився напрочуд самостійним.\nУ львівських пологових з'явилися ноутбуки для замовлення послуги єМалятко\nНоутбуки для самостійного замовлення послуги з'являться у всіх пологових будинках. У Львові батьки тепер зможуть зареєструвати народження дитини онлайн безпосередньо у пологовому будинку. Ноутбуки для самостійного замовлення послуги з’являться у всіх пологових будинках. Про це повідомили у… — 14.12.20 13:11\nБердичівський район: під час самостійного гасіння пожежі чоловік отримав опіки\nБердичівський район: під час самостійного гасіння пожежі чоловік отримав опіки Бердичівський район: під час самостійного гасіння пожежі чоловік отримав опіки — 25.11.20 10:24\nСкористатись ним, покищо можна лише у Львові і Києві. Скористатись ним, покищо можна лише у Львові і Києві. — 21.11.20 17:13\nЛьвів'яни створили додаток для самостійних та безпечних подорожей\nВ додатку позначені майже півтисячі пам'яток та знакових місць Львова. У Львові створили новий додаток TravelFellow - онлайн гід, який допоможе спланувати самостійну, вільну подорож містом. В додатку позначені майже півтисячі пам’яток та знакових місць Львова. — 18.11.20 14:20\nСамостійна відставка суддів КСУ - це найбільш ліберальний шлях, - Зеленський\nЗа словами президента тільки самостійна відставка, надасть їм чесний шанс стати суддями в оновленому складі За словами президента тільки самостійна відставка, надасть їм чесний шанс стати суддями в оновленому складі — 03.11.20 06:02\nЙдеться про старт самостійного життя уже дорослих дітей Йдеться про старт самостійного життя уже дорослих дітей — 07.10.20 18:16\nВчителів Мирнограда привітали з професійним святом\nСвою першу учительку кожен пам'ятає все життя. І нині - є привід знову її… Вчителів вітають з професійним святом. До них, у стіни школи, ми проходимо маленькими дітьми, а випускаємося вже готовими до самостійного життя. Свою першу учительку кожен пам’ятає все життя. І нині – є привід знову її… — 02.10.20 19:50\nСпільно з Київською обласною державною адміністрацією Vodafone створив та додав до мапи сільських туристичних маршрутів Village Routes п'ять маршрутів Київщиною. Спільно з Київською обласною державною адміністрацією Vodafone створив та додав до мапи сільських туристичних маршрутів Village Routes… — 25.09.20 15:57 , 2 источника\nНацгвардійці у Луцьку врятували дитину від нападу ротвейлера\nМинулими вихідними під час самостійного патрулювання військовий наряд нацгвардійців врятував дитину від нападу собаки. Минулими вихідними на Привокзальній площі у Луцьку нацгвардійці врятували дитину від нападу собаки.\nЗвичайні родини криворізьких дітей із синдромом Дауна\n«У суспільстві існує багато стереотипів про синдром Дауна, один із них - діти з такою генетичною патологією абсолютно не самостійні, не можуть навчатися «У суспільстві існує багато стереотипів про синдром Дауна, один із них – діти з такою генетичною патологією абсолютно не самостійні, не можуть… — 10.09.20 20:37\nПроєкт "Пізнай Ужгород" "заговорив" англійською. Проєкт "Пізнай Ужгород" "заговорив" англійською. Відтепер не тільки внутрішні туристи, а й гості з-за кордону можуть пізнавати Ужгород під час самостійних прогулянок. Проєкт "Унікальні туристичні маршрути "Пізнай Ужгород" в інтерактивних листівках з… — 09.09.20 11:31\nРизиковані розваги школярів на Херсонщині\nНавчальний рік уже триває, але в проміжках між уроками діти на Херсонщині все одно знаходять час на самостійні розваги. От тільки ці розваги бувають занадто ризикованими, і... Навчальний рік уже триває, але в проміжках між уроками діти на Херсонщині все одно знаходять час на самостійні розваги. От… — 06.09.20 09:59\nБагато садівників почали замислюватися про самостійний збір насіння огірків, які сподобалися. Багато садівників почали замислюватися про самостійний збір насіння огірків, які сподобалися.\nЗараз стан постраждалих оцінюють як стабільний, вони у свідомості та на самостійному диханні\nДвом курсанткам ампутували ноги після наїзду нетверезого майора у Києві Двом курсанткам ампутували ноги після наїзду нетверезого майора у Києві — 26.08.20 13:19\n«Слуга Народу»: З Днем народження, наша Незалежна Україно!\nВітаємо, Тобі вже 29, Україно. 29 років твого самостійного життя! Ми були свідками народження і всі ці роки були поряд з тобою. Вітаємо, Тобі вже 29, Україно. 29 років твого самостійного життя! Ми були свідками народження і всі ці роки були поряд з тобою. Ми переживаємо — 24.08.20 09:53\nРівненщина: Кошти на власні оселі\nКвартири придбані у місті Дубно. В оселях є все, що потрібно для життя. Нові власники житла, радіючи квартирам, подякували за наданий старт у їхньому самостійному житті. Квартири придбані у місті Дубно. В оселях є все, що потрібно для життя. Нові власники житла, радіючи квартирам, подякували за…


На Черкащині перевантажені фури при перевірці зсипали зерно на дорогу - AgroTimes\nЕлеватор 16 грудня 2020, 16:11\nВвечері 15 грудня на стаціонарному посту, що на автодорозі М-05 в Умані, працівники «Укртрансбезпеки» подали вимогу для зупинки водіям двох вантажних автомобілів, аби провести зважування. Однак водії цю вимогу проігнорували. Екіпаж інспекторів взводу патрульної поліції, який базується на 210 км автодороги Київ-Одеса, взявся наздоганяти порушників і зупинив обидва транспортні засоби.\n«Під час розмови водії відмовилися пред’являти будь-які документи та на законну вимогу повернутися назад для зважування не реагували. У цей час до вантажних автомобілів під’їхало декілька авто з яких вибігли невідомі особи – близько 25 чоловіків, та повідкривали борти на причепах. У результаті чого зерно висипалося на дорогу. Після цього невстановлені особи швидко зникли з місця події», – повідомила Патрульна поліція Черкаської області.\nЗгодом патрульним надійшло ще одне повідомлення про відкриття бортів на ще 3 фурах, які відстоювалися на автозаправній станції неподалік.\nЧитайте також: До кінця року на дорогах працюватиме 50 комплексів зважування авто у русі\nваговий контроль Укртрансбезпека


Коронавірус в Італії 6 квітня 2020 року – Академія медичних новин України\n» Коронавірус в Італії 6 квітня 2020 року\nСтаном на 6 квітня, в Італії зафіксували 132 547 випадків коронавірусу та 16 523 смертей через недугу. Натомість одужали 22 837 людей.\nТакож на тему Коронавірус в Італії 5 квітня 2020 року\nНагадаємо, що 27 березня в Італії за добу померли 969 людей, що стало рекордним числом. З того часу рівень смертності почав поступово знижуватися.\nСтаном на 6 квітня, від хвороби в країні померло понад 100 медиків: 80 лікарів та 21 медсестра.\nТим часом, на тлі кризи в країні, італійські футбольні клуби вирішили опустити зарплати гравцям на 30%.\nВпродовж карантину велика частина людей втратила роботу. Люди, які працювали на тіньовий ринок, не мають юридичного права отримувати соціальні виплати, через що у країні почастішали пограбування. За словами італійської влади, мафія маніпулює думками та настроями людей, користуючись ситуацією в країні.\nКоротко про ситуацію в Італії\nПопри те, що Італія вже давно не лідирує за кількістю виявлених хворих, в країні поки що залишається найбільший рівень смертності від COVID-19 у світі. Відтак, на допомогу місцевим лікарям Україна відправила 20 українських медиків.\nУ Італії, як і раніше, не вистачає засобів медичного захисту для медпрацівників, ліжкомісць та апаратів штучної вентиляції легенів. Місцевий крематорій Бергамо не може впоратися з великою кількістю тіл, через що померлих доводиться перенаправляти в інші міста.\nВ Італії на коронавірус захворіло понад 100 українців, 4 з яких померли.\nОскільки це одне з найнебезпечніших інфекційних захворювань у світі, яке найчастіше передається в організм людини через укус комарів та часто призводить до летальних випадків,\nРівень смертності від коронавірусу в Україні є одним з найнижчих в Європі\nПоказники смерті від коронавірусної інфекції в Україні коливаються від 2,7 до 2,9 відсотків.\nНа сайтах знайомств почали повідомляти про наявність антитіл до коронавірусу\nБагато одинаків почали викладати у своєму профілі на сайтах знайомств результати тесту, який показує, що у них є антитіла до коронавірусу.


Воду в Крим до деокупації подавати не можна, - представник Зеленського | UA.NEWS\nВоду в Крим до деокупації подавати не можна, - представник Зеленського\nЦе питання, яке держава-окупант не може вирішити самостійно.\nПредставництво президента в Автономній республіці Крим висловило свою позицію щодо можливості відновлення водопостачання в Крим. Україна не повинна вирішувати питання, замість держави-окупанта. Про це заявив представник Зеленського в Криму Антон Кориневич, повідомляє РБК-Україна з посиланням на телеканал «Україна 24».\nЗа словами Кориневича, це питання, яке держава-окупант не може вирішити самостійно.\n«Воду в Крим до деокупації подавати не можна. Це дуже значні важелі впливу та тиску на державу-окупанта», – заявив він.\nКориневич сказав, що питання про відновлення водопостачання в Крим піднімуть, коли Росія піде з півострову.\nГлава делегації Києва у тристоронній контактній групі по Донбасу, перший президент України Леонід Кравчук заявив, що Україна може відновити подачу води до окупованого Криму в разі гуманітарної катастрофи.\nПісля того, голова фракції «Слуга народу» Давид Арахамія відреагував на цю заяву Кравчука, сказавши, що в Криму не планують відновлювати водопостачання.\nвода Крим Крым оккупация окупація Росія Россия Україна Україна


Сайт з горизонтальною прокруткою: версія 2 | Записки фронтенд розробника\nСайт з горизонтальною прокруткою: версія 2\nПерша частина із двох про оновлену версію горизонтального сайту\nГоризонтальний сайт — дубль два!\nПривіт, власне на написання цього поста мене надихнув недавній рефакторінг одного з моїх проектів. Так сталося, що на час тодішньої розробки макет по своїм ідеям трохи випередив технічні можливості переважної більшості браузерів. Можна сказати, що сама основа горизонтального адаптивного сайту з фіксованими елементами — властивість calc() тоді підтримувалась лиш останніми версіями браузерів. Тож повноцінна реалізація відклалась "до кращих часів", а в реліз пішла дещо урізіна версія і спрощений варіант для зовсім неповносправних браузерів. Але тепер з цим все норм, проект був перебудований відповідно до початкового задуму і в цих двох постах я розповім вам про деталі його реалізації.\nТим самим доповню серію постів про горизонтальні сайти і можливо обновлю код того ж таки прикладу. Ось тут можна глянути першу і другу частини.\nВ першій частині я розповім про деяки теоретичні моменти дизайну і розробки, приведу певні свої роздуми, а в другій частині, як зазвичай піде код і технічні рішення.\nСайт - візитівка екскурсовода\nЯк бачите — перед вами горизонтальний сайт, який умовно можна розділити на 6 секцій, через те що вони не однакової протяжності ми не можемо їх назвати "екранами". Додатково маємо навігаційну панель, що висувається зліва екрану. Вся інформація другого плану подається в модальних вікнах чи попапах. Виглядає це досить цікаво і екстравагантно і якщо застосовувати цей прийом в міру, то це не завадить користувачу віднаходити необхідну інформацію.\nЗібравши достатньо інформації, спостерігаючи за статистикою попередньої версії і взявши до уваги поведінку цього і подібних сайтів на різних девайсах я прийшов до висновку, що горизонтальну прокрутку доцільно використовувати в наступних випадках:\nДесктоп з горизонтальною орієнтацією екрану і увімкненими скриптами\nПланшет з горизонтальною орієнтацією екрану і увімкненими скриптами\nЯк бачите, сам факт використання сценарію горизонтальної прокрутки визначає випадок коли доцільно використовувати горизонтальну розкладку. В інших же випадках сторінка має трансформуватись в розкладку з вертикальною прокруткою, а саме:\nДесктоп з вертикальною орієнтацією екрану і увімкненими скриптами\nПланшетп з вертикальною орієнтацією екрану і увімкненими скриптами\nВсі мобільні пристрої, смартфони\nВсі попередньо згадані варіанти при вимкненому джаваскрипті\nВся справа тут лише в парі моментів детекції мобільних пристроїв і орієнтації екрану і організації розкладок. Зважаючи при тому, що розкладка може змінюватись при повороті екрану. Ось як виглядає вертикальний лейаут даної сторінки для попередніх випадків:\nВертикальна розкладка сторінки\nТі самі 6 секцій, контент в попапах, але навігація тепер висувається з-за верхньої границі екрану, що зручно при вертикальній орієнтації, адже має менші розміри. Навідміну від горизонтальної розкладки, де пропорції секцій вираховувались відносно висоти екрану, при вертикальній розкладці пропорції вираховуються відносно ширини. Тож підходимо тепер до сценарію відображення контенту і схематичної реалізації...Давайте поглянемо на блок-схему поведінки розкладки сторінки в залежності від ввімкненого джаваскріпта, типу пристрою і орієнтації екрану:\nБлок-схема поведінки розкладки\nЯк ми бачимо, спочатку розкладка вертикальна по-замовчуванню, кореневому тегу html присвоєно клас special, для браузерів з вимкненим джаваскріптом. Йдемо далі, якщо джаваскрипт ввімкнений перевіряємо платформу (там невеличка штука з регуляркою, що перевіряє юзерагент). При ввімкненому джаваскрипті спрацює наш сценарій і якщо наша платформа це мобільний девайс — залишаємо клас special, якщо скріпт ввімкнений і платформа не мобільна (десктопи, планшети) — змінюємо клас з special на common, що відповідатиме горизонтальній розкладці. При вимкненому джаваскрипті клас лишиться special і розкладка буде вертикальною.\nДалі все просто: для горизонтальної версії відстежуємо зміни орієнтації екрану з допомогою бібліотеки Modernizr, рефрешимо сторінку і приміняємо стилі, в медіазапиті яких значиться відповідна орієнтація екрану orientation:portrait або orientation:landscape. Тут ми клас кореневого тегу не змінюємо, а лише "граємось" з стилями елементів. Хоча стилі елементів при портретній орієнтації і елементів, дочірніх html тегу з класом special — ідентичні.\nА ось тут варто подумати... Можливо при зміні орієнтації екрану (для планшетів і десктопів) варто змінювати клас елемента html з special на common, тим самим змінюючи розкладку, замість теперішнього варіанту з медіа запитами orientation:portrait або orientation:landscape. Продуктивність і швидкодія якого рішення буде кращою? Але в одному певен — скоротиться десь на третину об'єм цсс коду, а це вже непогано. Необхідно провести тести для підтвердження.\nЩо ж, опис прийнятих рішень і логіки роботи сайту з горизонтальною розкладкою наштовхнув мене на альтернативне рішення переключання розкладок при зміні орієнтації екрану і тему для можливого рефакторінгу. Було досить цікаво. А на цьому теоретична частина завершується і ми зустрінемось в другій частину де розглянемо код і до того часу я сподіваюсь матимемо відповідь на питання, а що ж продуктивніше — керування розкладками через медіа запити чи зміну класу кореневого тегу.\nЗауважу лише, що в обох випадках іде перекривання стилів більш вагомими, тож цікавим варіантом було б розділення звичайного і спеціального стилів і їх підключення. Така от тема для роздумів і експериментів. Тож до зустрічі і дякую за перегляд ;)\nАвтор: Максим Орлов, Опубліковано: 15 Лютого 2015\nКлючові слова: горизонтальний сайт, адаптивна верстка, експерименти\nКатегорія: робочі проекти


Сосна очищає воду від 99% бактерій\n15 Квітня 2021 08:46\nШматок дерева може замінити дорогий фільтр\nДефіцит питної води - одна з глобальних проблем, яка особливо гостро стоїть в країнах, що розвиваються, через відсутність необхідної інфраструктури. Як пише Meteonova, за даними ООН, 2,2 млн людей щорічно помирають від захворювань, викликаних відсутністю безпечної питної води.\nСьогодні на світовому ринку представлено безліч технологій очищення води, багато з яких, за словами вчених, мають помітні недоліки. Системи, засновані на очищенні хлором, добре працюють у великих масштабах, але є дорогими. Кип'ятіння води для видалення забруднень вимагає великої кількості палива. Мембранні фільтри дорогі, вимагають насоса і можуть легко засмітитися.\nЦікаві факти про погоду Розкриття 5 великих таємниць океану від поверхні до глибин 3 Травня 18:11\nУ статті, опублікованій в журналі Nature communications, дослідники з Массачусетського технологічного інституту (США) показали, що невеликий шматок ксилеми - молодої деревини, що лежить безпосередньо під корою, може відфільтрувати з води більше 99% бактерій, в тому числі кишкову паличку.\nАвтори розробки впевнені, що ксилема неквітучих дерев, таких як сосна і гінкго, є недорогим і ефективним матеріалом для фільтрації води, особливо в сільських районах.\nДля кожного регіону автори дослідження пропонують використовувати свої види хвойних. Створений прототип фільтрує воду зі швидкістю 1 л/год.\n4,5/5 (86 оцінок)\nПопередня новина Погодні прикмети на 15 квітня 15 Квітня 2021 10:02\nНаступна новина Гороскоп на четвер, 15 квітня 15 Квітня 2021 08:29


Обов’язок кожного чоловіка » «НАШЕ ЖИТТЯ»\nГазета «НЖ» ▹ УТОГ ▹ Люди нашого Товариства ▹ Обов’язок кожного чоловіка\n10/01/2020 50 Paul\nА.А. Рибак на робочому місці\n— Я обрав спеціальність ремонтника взуття, — розповів А. А. Рибак. — Ця професія раніше вважалась не дуже престижною, тож можна було влаштуватись на роботу. Тривалий час працював на фабриці з ремонту взуття. Правда, заробітна плата була низькою, але доводилось задовольнятись і такою роботою, бо багато глухих, як я знав, взагалі не могли ніде влаштуватися.\n— Я намагаюсь виконувати ремонт за мінімальною вартістю, бо ж знаю, що людям нині сутужно, — каже Анатолій Анатолійович. — І мені приємно, коли людина, побувавши у мене один раз, приходить потім знову і знову.\nМожна сказати, що Анатолій Анатолійович Рибак знайшов себе у житті. Обласна організація УТОГ в особі голови правління М.С. Адамчука пішла йому назустріч і передала в оренду приміщення безпосередньо на території Будинку культури УТОГ. Майстерня добре обладнана, є все необхідне для якісного ремонту взуття. Головне, звичайно, майстерність Анатолія Анатолійовича.\nЗалишається лише додати, що у Анатолія Анатолійовича гарна сім’я. З дружиною виховали сина та доньку. Мають вже двоє внуків. Не забуває Анатолій Анатолійович і про свою маму у селі Михайлівка Ярмолинецького району. На вихідні неодмінно приїздить у село, щоб допомогти виконати важливі роботи.\nОсь так людина, маючи інвалідність, може успішно облаштувати своє життя. І додамо: Анатолій Анатолійович підтверджує, що важливо, попри обставини, не забувати, що ти чоловік.\nУТОГ / Люди нашого Товариства https://ourlife.in.ua/uploads/posts/2020-01/1577975603_ribak_003.jpg «Якщо ти хочеш мати сім’ю, якщо хочеш залишатись чоловіком, — то неодмінно мусиш працювати, незважаючи ні на що». Такі судження висловив хмельничанин Анатолій Анатолійович Рибак. 2020-01-10 Інформація Хмельницької облорганізації УТОГ


Книга Трохи ближче, глава Глава 14 , сторінка 1 читати онлайн\nДо Києва ми повернулися наступного дня. Ну, якщо точніше, то ближче до ночі. Все на що мене вистачило, це додибати до ліжка і завалитися спати.\nЯ прокинулася серед ночі, декілька хвилин лежала, намагаючись зрозуміти, що мене розбудило. За вікном було темно, зовсім темно, отже зараз ніч. Я вже вирішила себе вмовити, що просто здалося і заснути далі, та неясний шум повторився, здається, десь із боку кухні. Я натягла халат й пішла туди. Світла ніде не було видно, і коли я вийшла в коридор клацнула вимикачем, і не отримавши світла, я чортихнулася, дорогою забила палець на нозі об стілець та до кухні все ж дійшла. Намацавши вимикач, звично клацнула донизу, і кухню в ту ж мить освітило яскраве світло, від чого я поморщилася і прижмурилася і тут побачила Рената з якимось божевільним виразом обличчя, що сидів біля холодильника. Я оторопіла й втратила дар мови в легкому шоці від побаченого потерла очі.\n- Ренате – позвала я, та від нього не долинуло ні звуку. – Ренате, це Марія поговори зі мною, будь ласка – не змогла я нічого сказати менш безглуздішого. – Я нічого не розумію. Я не розумію, що сталося. Я хочу підійти до тебе. Я підхожу – я говорила і на тремтячих ногах підходила до холодильника, навіть не будучи впевнена, як він відреагує. Ренат сидів з якимось безтямним видом і важко дихав.\n- Ренате? – та ніякої реакції не було. Я опустилася біля нього на коліна. – Знаєш, я довго ходила на йогу, таким чином знімала стрес, бо спати уже не могла зовсім і у мене на роботі був повний нервовий зрив. А заняття на йозі допомагали заснути, і що головне, спати. Ну знаєш, сучасний ритм життя, без стресу не обійтися ніяк. Що гірше, що стрес уже в мене перейшов в стан постійного, і організм уже не встигав відновлюватися. Ну, коротше я дійшла до повного виснаження і втрати працездатності. Це коли вже було повне безсоння, постійне серцебиття і доводить до сказу будь-яка дрібниця. І знаєш, ці намагання бути в усьому кращою і першою, і взагалі вирішити всі проблеми світу. Тому, коли я дійшла до повної клямки і мене з роботи забрала швидка з першим діагнозом серцевий напад, який правда не підтвердився, бо виявляється це були мої нерви. Довелося спинитися. Далі у мене був спорт, дихальна гімнастика і перегляд усього мого життя.\nНе знаю, чи моє бубніння допомогло, та вигляд у нього став менш дикий, а дихання стало спокійніше.\n- А давай чаю поп’ємо? – запропонувала я. – Я правда не знаю, який ти любиш, але лікар дуже радив попити чай з квіток ромашок, кореня валеріани й м’яти. Як ти до такого ставишся?\n- Давай тоді перемістимося за стіл. – попросила я.\nВін на мій подив піднявся і сів за стіл, а я поставила тремтячими руками чай і полізла в холодильник за їжею, знайшла хліб і чомусь соленого лосося, дістала масло і таким чином зробила бутерброд.\n- Н-да, – сумно сказала я, – холодильник, певно, будемо заповнювати по черзі, я завжди забуваю про їжу, тому час від часу в моєму меню буває вівсяна каша й яблука. Ти як?\n- Уже нормально. – його голос був хриплий. – Вибач, що налякав.\n- І часто таке трапляється? – обережно запитала я.\n- Інколи – розмито відповів він.\n- І давно це? – він мовчав, я вже вирішила, що не відповість, заварила чай і поставила йому чашку.\n- Після АТО.\n- Що?! – я смикнулася і розлила свій чай. – Ти був на війні? – тепер уже я сіла. – Господи, а чому ти нічого не сказав?\n- Там немає про що розповідати. І я не хочу про це говорити. – вкрай скупо, хрипло відповів він.\nЯ сиділа мовчки, у моїй голові був вакуум від того, що я бачила і від того, що почула. І я більше ніж була певна, що почути, як там йому було я не готова. Я тяжко ковтнула.\n- Так, вибач…Я…я просто не знаю, що відповісти. І вибач за неадекватну реакцію, я просто вражена.\n- Все нормально. Не вибачайся. Ти краще приклади холод, здається, ти руку обпекла.\nЯ піднялася намочила рушник і приклала до руки. Ми допили чай мовчки.\n- Як довго ти там пробув?\n- До поранення.\n- А як же залежність? У розумінні те, що надрукували, що ти наркоман?..Не розумію…- розгублено пробурмотіла я.\n- Правда, приймав препарати, які пригнічують больові відчуття. Підсів на анальгетики. – тяжко зітхнув він.\nЯ збентежено потерла лице від інформації, що на мене звалилася, розболілася голова.\n- Ти взагалі ночами спиш? – запитала я.\n- Як виходить. - буркнув.\nІ на якийсь час ми поринули в тишу. Я ніяк не могла прийняти те, що почула. А він просто маленькими ковтками пив чай.\n- Я не впевнена, що зможу зараз заснути, може подивимося якийсь фільм? – запропонувала я.\nВін нічого не відповів, але й не відмовився.\n– Я принесу ноутбук, гаразд і переберемося у вітальню на диван.\nЯ швидко пішла в кімнату з якимось нав’язливо гнітючим відчуттям, що якщо затримаюсь то щось вийде за межі, що я не знаю, що робити. Мої руки тремтіли, мої нерви бились в паніці, моє серце калатало в гарячці, мій розум каламутило від сум’яття. Рвано видихнула, зціпила зуби, зусиллям волі натягла на себе маску спокою, взяла ноутбук і пішла з ним до Рената. Він сидів у вітальні, блідий, як хустка, час від часу нервово сіпався, потім спинявся схрещував руки на грудях, сидів, затим все починалося заново.


Піар-тур на Донбас депутатів від «Слуги народу» – Euroin.org.ua\nПоїздка на Донбас депутатів від «Слуги народу» запам’ятається не лише оригінальним коментуванням головою фракції у Верховній Раді Д. Арахамією 5 поправки до Конституції США (п’ята поправка – це про судовий захист громадянина і право не свідчити проти себе, а Д. Арахамія впевнений, що це про право народу на повстання), а й повним провалом піар-туру. Вже на вокзалі в Костянтинівці «слуги народу» дуже добре зрозуміли настрої патріотичної громадськості Донбасу.\nТак, на відео український ветеран прямо говорить – ніякого перемир’я немає, «они роют, роют в нашу сторону» (мається на увазі – зведення інженерних споруд сепаратистами), стріляють, а в наших окопах сидять офіцери, які забороняють відкривати вогонь, щоб це припинити. Присутні військові дали чітко зрозуміти депутатам – ніхто їм не пробачив спробу «спільної інспекції» разом з сепаратистами позицій української армії, яку зупинила лише активна громадська протидія.\nВиявилось, що і мир за будь-яку ціну для АТОвців, це не можливо. Один з ветеранів чітко сказав «нам нужна победа».\nДепутати також почули багато «приємного» про ставлення військових до скорочення армії. Звичне «слова були вирвані з контексту» абсолютно не переконали військових. «Я из комитета нацбезопасности и обороны, мы распределяем бюджет. 90% – это просто зарплаты и 10% на новое вооружение». А хто приймав бюджет, де на переозброєння тільки 10%?\nАле особливим аргументом тих, хто зустрічав депутатів, були зміни в матеріальному забезпеченні армії. Як сказав один військовий «при Порохе» солдат отримував матеріальної допомоги 10 тис.грн., а зараз – 700 грн.\nУ день приїзду в підконтрольних районах Донецької області за добу виявили ще 240 пацієнтів, хворих на коронавірус, з яких 14 – діти. Від ускладнень захворювання померли двоє мешканців Донеччини. Всього на Донеччині 7896 випадків інфікованих. Заповненість лікарень ще 10 днів тому була у Донецькій області більше 95%. Такий темп поширення хвороби, неготовність області до протидії коронавірусу – це пряма відповідальність «монобільшості» і президента В.Зеленського.


Інші інструменти зворотного зв’язку – U-LEAD Онлайн-курси\nНавички фахівця сучасного ЦНАПМетоди отримання зворотного зв’язку та оцінка якостіІнші інструменти зворотного зв’язку\nІнші інструменти зворотного зв’язку\nДля ЦНАП в Україні використовується так звана «1000-бальна Методика оцінки ЦНАП» (від ГО «Центр політико-правових реформ», з подальшими удосконаленнями) (с.252-263 Посібника «Як створити ЦНАП в ОТГ»).\nа) власні вимоги щодо якості – це інструмент розвитку. Адже у ньому можуть бути встановлені показники, яких мають дотримуватися у поточній діяльності чи до яких прагне СНАП, ЦНАП, тобто бажана ціль;\nб) не повинно бути юридичної відповідальність за недотримання цих «вимог». Адже це інструмент політики (полісі), а не законодавства. Тобто це додаткове «підвищене зобов’язання» (вище того, що вимагає закон).


Одним з перших серед тих, хто довгі роки був поруч з митрополитом Сурожським Антонієм, слід назвати його першого вікарія - архієпископа Керченського Анатолія. Однак протягом десяти років після кончини митрополита Антонія, незважаючи на увагу до його спадщини, що зберігається, спогади вікарія так і не були записані. Редакція «Церковного вісника» заповнює цей пробіл і публікує спогади архієпископа Анатолія. Це тим більше цінно і значимо, якщо пам'ятати про останню волю митрополита Антонія, який просив свого вікарія і після своєї смерті продовжити служіння в Сурозькій єпархії. Про це митрополит Антоній написав і в останньому листі-заповіті Патріарху Алексію II.\n- Ваше Високопреосвященство, багато читали біографію митрополита Антонія, в тому числі і прекрасні автобіографічні нотатки, але здається, що ще багато чого можна додати до його духовного портрету.\n- Давайте подивимося, як владика сам говорив про своє життя, про створену ним єпархію, адже ми можемо помилятися в наших оцінках. Владику багато знали, про нього писали і пишуть, і кожен його оцінює і підходить до нього зі своєї точки зору. Проповіді владики, його спогади і справи самі говорять за себе. Нещодавно я перечитав один зі старих номерів «Соборного листка», у якому було опубліковано виступ владики перед руською віруючою громадськістю, вимовлене в залі собору в січні 1998 року. Тоді громада переживала «кризу зростання» через великий наплив російськомовних прихожан, що почалося в 1990-і роки. У цьому виступі дуже послідовно владикою викладені події, що відбувалися в його житті, починаючи з юних років і до останнього часу. Адже цього багато хто просто не знають.\n- Що саме для Вас виявилося значущим в цьому виступі, якщо Ви вирішили почати з цього свою розповідь?\n- Дуже повчальна розповідь владики про те, як з дитинства його виховували в дусі любові до Росії і обов'язки їй служити. У Франції, як він каже, росіян було багато і для них прихід, Церква і Росія представляли одне і те ж. Ось його власні слова: «Ми покинули Росію проти своєї волі; нам довелося покинути Батьківщину. І ми Батьківщину забрали з собою в серці. Ми залишалися росіянами до глибини душі. Для нас Росія була все». Ці слова дуже важливі, тому що не раз виникали суперечки про протизахідні настрої владики, але це не так. Він просто був людиною вселенського масштабу, відкритим, дуже освіченим і руським в душі.\nВін мені якось розповів, як під час однієї зі своїх поїздок до Росії в хрущовський час йому довелося свій паспорт там десь здати з якоїсь причини. Коли він попросив свій паспорт назад, то йому повідомили, що його паспорт «загублений». Владика на це сказав: «Дуже добре. Для мене в цьому проблеми немає. Я буду тільки радий, якщо залишуся і буду служити в Росії». Після цього паспорт «знайшовся».\nУ тому виступі владики в 1998 році цікавий момент, коли він розповідає про своє прибуття до Великобританії. Ця країна прийняла дуже мало російських емігрантів в порівнянні з Францією. Тому прихід був невеликий і здебільшого вимираючий. Довелося переорієнтуватися в плані мови, оскільки було чимало змішаних шлюбів і мова в сім'ях не завжди був російська. Як утримати всю сім'ю в Церкві? Довелося переводити богослужбові тексти на англійську мову. Скажу вам, завдання воістину місіонерське!\nЩе важливо оцінити той факт, що ми маємо ось цей храм у центрі Лондона завдяки старанням владики Антонія і громади тих часів. Храм спочатку був орендований нашої громадою у англікан, але англікани вирішили продати його якійсь фірмі, яка збиралася з нього зробити ресторан. Тоді владика прийняв рішення зробити все від нього залежне, але купити храм. Громада його цілком підтримала. Розпочався збір коштів, і тут, як казав сам владика, сталося диво: на сподівання руської громади відгукнулася англійська журналістка, яка привернула увагу громадськості до потреб руського приходу. Владика і сам відозви в газети писав. І ось Господь почув: через людей - простих і знатних - стали надходити пожертвування. Владика говорив, що, звичайно, була небезпека, що вони не зберуть потрібних грошей і загублять всі починання, але у нього було відчуття: це буде храм, потрібний тисячам людей. Так це і сталося пізніше, як ми бачимо зараз.\nМені хотілося б нагадати ще одне місце, де владика каже про особливу рису цієї парафії, а саме його схожості з ранньою Церквою, коли люди збиралися в храмі не за національною ознакою, а тому що вони - Христові. Ось що він говорив: «Христос - наша єдність. І це становить природу нашого приходу і нашої єпархії. Ми не міжнародне збіговисько, ми - Церква, ми - Тіло Христове, в якому кожній мові, кожному народу, кожній душі є своє місце і в якому кожен повинен і може внести свій внесок». Його звернення продовжується далі так: «І ось я до вас звертаюся: внесіть свій вклад. Я не кажу про грошовий внесок, хоча і тут є сенс, але моліться, приходьте, підтримуйте один одного, як братів і сестер». Ось такі слова. Владика знав не з чуток, що означає жити в еміграції, що значить триматися «єдиного спасительного корабля Церкви», що значить розкриватися в любові і служінні іншим людям.\n- Владико, чому Ви навчилися у митрополита Антонія?\n- Важко говорити про себе, але у владики дійсно багато чому можна було повчитися, адже він був людиною щирою і цілісною. Він володів скромністю і смиренністю перед Богом і людьми. Він був великий молитовник. Те, як він вів себе у вівтарі, як там молився, було невимовно: він звичайно тихо входив з бокових дверей у вівтар, кланявся престолу, одягався і, стоячи перед престолом, впираючись у свій посох обома руками, заглиблювався в молитву. Навколо нього було повне мовчання.\nВладика часто зі сльозами на очах молився під час богослужінь. Він був дуже побожною людиною.\n- Багато хто згадує, що митрополит Антоній був дуже невибагливим у побуті, вів аскетичний спосіб життя. Яким був його аскетизм?\n- Так, у нього була повна невибагливість у побуті. Справжня чернече життя. Якщо почитати його автобіографічні нотатки, то там можна знайти, як він себе в цьому плані з дитинства виховував, та й дитинство-то у нього було нелегке - напівголодне існування в еміграції. Потім, вже в дорослому житті - війна, служба на фронті. Владика вів богослужіння дуже скромно, приділяючи головну увагу молитві, центром якої був вівтар. І в цьому центрі - вівтарі - владика суворо дотримувався повного мовчання і не допускав непотрібних розмов.\nЗагалом головними рисами його характеру були скромність і делікатність. Він був найвищою мірою делікатною людиною. За всі роки мого служіння тут я від нього жодного разу грубого слова або нарікання якогось не чув. Це було його підходом і до інших людей: не осікається просто так, щоб потім людина і мир душевний втратила. Ні. Скільки людей пишуть про його уважному, поглибленому відношенні до кожної людини! Сам владика багато говорив про те, як важливо вміти слухати і чути іншу людину.\nЩе цікаво згадати ось що: коли я щойно приїхав на його запрошення на служіння до Лондона, то владика прямо-таки наполіг, щоб ми з ним були тільки на «ти». І коли я, забуваючи, звертався до нього на «ви», він робив «певну лице», даючи мені зрозуміти, що я збився. По правді кажучи, мені це далося не відразу. Хто я і хто митрополит Антоній? Мені було далеко до нього, щоб називати його на "ти". Але з часом я до цього звик, тому що він поводився зі мною як побратим. Ми з ним були дуже близькі. Він зі мною багато в чому був дуже відвертий, часто запитував моєї думки і ділився зі мною своїми думками.\n- За спостереженням однієї із старих парафіянок собору владика Антоній належав до тієї ж плеяди церковних людей минулого, що і покійний Патріарх Олексій II. Його становлення як особистості пройшло поза пресингу радянської пропаганди. Як відбулася Ваша перша зустріч з владикою?\n- Я пам'ятаю, як владика приїжджав в Троїце-Сергієву лавру в ті роки, коли я там вже викладав в Московських духовних школах. Я був у сані архімандрита, читав лекції на кафедрі Священного Писання. Під час своїх відвідин лаври владика іноді служив і виголошував проповіді в соборі, а також виступав з лекціями в МДА. Зазвичай його запрошували виступати в актовому залі перед усіма учнями. Після його виступів у нас був час підійти до нього, безпосередньо поставити запитання та поспілкуватись. Я в індивідуальному порядку з ним тоді не знайомився, але разом з усіма брав участь у загальних бесідах. Після богослужінь владика зазвичай виголошував проповідь. Його проповідей дуже чекали. Люди завжди тягнулися до нього, їх притягувала його щирість, його дореволюційне виховання, його нерадянський статус. У хрущовський час, незважаючи на гоніння на Церкву, він продовжував відвідувати Лавру і академію. Однак у Лаврі та академії він у ті роки мовчав. Для віруючих це було ясно: така була заборона влади. На людей, що чекали його слова, це справило дуже гірке і тяжке враження, адже його проповідей так чекали, а на його вустах лежав «замок»!\n- Це сталося значно пізніше, коли Синод обрав мене єпископом Віленським і Литовським. Владика Антоній спеціально приїхав до Москви, щоб взяти участь в моїй хіротонії. А потім, несподівано для себе, мені довелося опинитися з офіційним візитом у Великобританії і ми знову зустрілися з владикою. Це було в Лондоні. Він довго розмовляв зі мною, водив по храму, показував ікони. Пам'ятаю, як він підвів мене до ікони святителя Власія і сказав: «Це - ікона ангела твого батька». Основна тема нашої розмови була про те, що йому потрібен наступник і що своїм наступником він хотів би бачити мене. Це було настільки несподівано і, чесно сказати, нереально, що я навіть розгубився: хто б мене випустив з Радянського Союзу в ті роки? Однак владика мене запевнив у тому, що сам все владнає, аби я тільки дав йому свою згоду. Згоду я дав, але мало вірив, що все це буде здійснено. Все ж завдяки авторитету владики справа стала швидко набирати хід: він на Синоді поставив питання про моє призначення в Сурозьку єпархію на посаду вікарного єпископа і зміг домогтися позитивного його вирішення.\nДалі за досить короткий термін я отримав британську візу. Паспорт з візою мені особисто вручив британський посол, запросивши у свою резиденцію в Москві. До того часу владика вже був дуже відомий на Заході як місіонер і проповідник, виступав на радіо і телебаченні, його праці друкувалися на різних мовах, тому його прохання не обійшли увагою. Як виявилося, навіть не згода Синоду і не віза були головною проблемою. Головною проблемою було переконати членів Сурозької єпархії прийняти мене, людини з Радянської Росії. Це був 1990 рік, в західних людей все ще не було довіри до людей з СРСР, боялися «радянських архієреїв», тому владиці навіть довелося писати спеціальний лист - звернення до своєї пастви з проханням, щоб вони мене прийняли. Ось скорочений текст цього листа:\n«Ще за кілька років до того, як, згідно зі Статутом Руської Православної Церкви, прийшло для мене час подавати прохання про відхід на спокій, я став замислюватися над майбутнім Сурозької єпархії.\nДля того щоб забезпечити її духовну, церковну, моральну і політичну незалежність, потрібно було знайти єпископа, який розділяв би з нами те прозріння в майбутнє, яке є нашим сподіванням і устремлінням ... гармонійно поєднуючи і стару руську еміграцію, та прибуваючим все зростаючим потоком росіян з Радянського Союзу, які є джерелом і оплотом руського православ'я і руської духовності, і, нарешті, дітей, народжених на Заході, але вихованих у вірі їх батьків. Таку людину виявилося неможливо знайти в нашому середовищі, а також у Європі та в Америці. Я вирішив тому ознайомитися з єпископатом Руської Церкви на батьківщині, прагнучи вибрати людину з широким кругозором, мужньою і вже володіючим досвідом архієрейського служіння, проте досить молодого, щоб пристосуватися йому до доти невідомої обстановки, який міг би стати добрим пастирем для всіх і мав би потрібну рішучість для того, щоб захистити нашу моральну і політичну свободу.\nЯ знайшов його в особі єпископа Уфимського і Стерлітамацького Анатолія. Я його знаю добре і довіряю йому безумовно, брав участь у його хіротонії і чув про нього тільки позитивні відгуки - і від інших єпископів, і від духовенства, і від мирян, і від тих, хто в нашій єпархії його зустрічав. Я спочатку звернувся до нього самого, бажаючи дізнатися, чи погодився б він стати моїм вікарієм, поки я ще керую єпархією, а потім стати і спадкоємцем моїм на Сурозькій кафедрі. Упевнившись у згоді єпископа Анатолія, я звернувся спочатку в приватному порядку, а потім і офіційно до членів Священного Синоду, висловивши свою готовність і надалі, до часу, окормляти нашу єпархію за умови, що мені буде дано вікарія, і не інший хто, як єпископ Анатолій. Після тривалого обговорення Священний Синод під головуванням Святішого Патріарха Олексія II підтвердив дане членами Синоду згоду і я отримав телеграму, що сповіщає мені призначення владики Анатолія вікарієм Сурозькою єпархії з правом наслідування займаної мною кафедри. Розділіть радість мою! »\nСлава Богу, все пройшло добре, мене як вікарного єпископа зустріли і прийняли доброзичливо, але такий спокій тривав недовго. Через три роки після мого приїзду у отця Василя Осборна з Оксфорда, дуже близького до владики Антонія людини, померла дружина і окремі, наближені до владики люди в силу своєї недовіри до вірних і духовенства з СРСР стали проштовхувати отця Василія на позицію вікарного архієрея замість мене і домагатися мого повернення на батьківщину. На старіючого вже митрополита Антонія почався тиск, адже для людей цієї групи єпископ Василій був ближче, він був для них своїм. Не буду зараз вдаватися в подробиці, але в результаті ці люди домоглися того, щоб була зроблена спроба мене відкликати. Тоді я особисто прийшов до владики Антонія і чесно сказав: «Владико, я сюди не просився. Відпусти мене з миром на батьківщину, якщо тут в мені не потребують». Реакція владики була миттєвою: «Ні, ти залишишся тут. Василій відповідатиме за англійську частину, так як треба ще й зі владою вміти спілкуватися, а ти окормляй росіян ». Така був його відповідь.\n- Важко Вам було в цей час. Як Ви тоді оцінювали ситуацію, що склалася?\n- Я монах. Куди призначили, куди благословили, туди і відправлюся служити. Тут немає місця образам. Я чудово розумів і знав, що, швидше за все, на владику виявляється тиск певними особами. Він вже старів і не міг протистояти цьому тиску. У Сурозькій єпархії була ціла група священиків і мирян, які тяжіли до Константинополя - вірніше, до так званої паризької юрисдикції - архієпископії руських церков Константинопольського Патріархату. Старі емігранти першої хвилі, віддані Росії, вже пішли, а ці нові покоління ніби і жили в традиції, але вже як би загубили дух руського Православ'я. Важко було владиці Антонію, стільки років будували цю єпархію далеко від Матері-Церкви, протистояти такому тиску.\n- Як події розгорталися далі?\n- Далі так і йшло: російськомовної пастви прибувало все більше і більше, а англомовна паства до цього з трудом звикала. Спалахували протиріччя, нерозуміння, але вони гасилися мудрістю і авторитетом митрополита Антонія. Був і серйозний інцидент. Владика Антоній сам запросив для служіння сюди отця Іларіона (згодом митрополита Волоколамського, главу ВЗЦЗ). Владика сподівався, що отець Іларіон прибуде сюди в сані ігумена, але приїзд отця Іларіона вже в сані єпископа викликав несподівану стурбованість серед окремих осіб єпархії, що не хотіли присутності тут ще одного архієрея з Москви.\nПриїхавши сюди, владика Іларіон сумлінно виконував покладені на нього слухняності - відвідував парафії, служив. Люди на парафіях тепло його приймали. Але для деяких осіб він виявився неугодний в єпископському сані. У цей період, після приїзду владики Іларіона, в єпархії виявилося три вікарія, і тому мене указом Патріарха звільнили за штат і я був переведений настоятелем церкви в Манчестері, хоча владика Антоній мене від себе не відпускав, і я продовжував йому допомагати. Але вся ця історія закінчилася тим, що Синод на прохання владики Антонія відкликав владику Іларіона на інший послух, більш відповідальний і високий.\nКоли всі пристрасті вляглися, мене знову повернули на посаду вікарного і благословили продовжувати окормлення і розпочате мною будівництво нової церкви в Манчестері. Але це окрема історія.\n- Усі ці події відбувалися вже незадовго до кончини митрополита Антонія. Якими були останні дні його життя?\n- Було таке відчуття, що владика відчував наближення своєї смерті. Мені особливо запам'яталися три останні недільні Літургії, на яких був присутній владика. Служити він вже не міг, а тільки сидів біля престолу, доручивши мені очолювати Літургію, в якій також брав участь отець Іоанн Лі (владика Василій зазвичай служив в Оксфорді). Коли служба підходила до Євхаристійного канону, під час співу «Вірую» владика вставав, цілував престол і, звертаючись до мене зі словами «Христос посеред нас», міцно мене обіймав і зі сльозами на очах додавав: «Владико, прости мене!» Його сльози залишалися на моїх щоках. Я розумів, що це було останнє, перед смертю, вираз його ставлення до мене. Уміння так каятися - ознака глибинної порядності та духовної висоти людини. Так можуть чинити тільки великі люди-праведники. У мене до владики залишилося найглибше почуття.\nСлужба тривала, починався Євхаристійний канон, який владика здійснював сам. Він виходив з дикирієм і трикирієм, благословляв свою паству, здійснював Євхаристію і після благословення і преложения Святих Дарів знову сідав у крісло біля престолу. Завершував Літургію вже я.\nНезабаром після цих трьох останніх служб, на яких я спілкувався з ним, владика знову потрапив до лікарні. Отець Іоанн попросив мене приобщити владику. Коли я хотів взяти в соборі Святі Дари, то мене попередили, що у владики багато відвідувачів і що в той момент причастити його було неможливо. Владику в живих я вже більше не застав. Вічна йому пам'ять!\n- Як складалося Ваше подальше служіння?\n- Перед смертю владика Антоній у своєму останньому листі просив Святішого Патріарха Олексія II залишити мене тут для опікування російськомовної пастви. Так, разом з владикою Василем, який успадковував кафедру митрополита Антонія, паства окормлялася двома архієреями. Тут я поки і залишаюся вікарним єпископом вже за архієпископа Сурозького Єлисея.\n- Владико, повертаючись до митрополита Антонія, не можна не згадати про його дар слова, його проповідницький талант. Як вони вплинули на Вас, на Ваше спілкування з паствою? Ваші проповіді парафіяни собору теж люблять за проникливість і за те, що в них Ви вмієте розкрити духовну суть подій.\n- Щодо моїх проповідей можу тільки сказати, що кажу, як нас вчили в семінарії і як радили колишні ще в той час в живих наші мудрі дореволюційні викладачі, які служили з самим Патріархом Тихоном. Хто не знає, той може почитати гомілетику. Треба нормально говорити, щоб люди чули.\nПро проповідницький талант владики вже сказано дуже багато. Як він говорив? Вільно, без голосових змін, але твердо і красиво, з переконанням, бо він з власного досвіду знав, чому він нас вчив. Владика не говорив порожніх фраз, не говорив про речі, які не пережиті дослідно. Він ставив себе перед Богом і тільки з усвідомленням цього і казав.\nВ одному зі своїх виступів в Московській духовній академії, це було в 1973 році, владика робив доповідь про пастирство. Цікаво звернутися до слів цієї доповіді: «Про що говорити (під час проповіді. - Ред.)? Дуже просто: проповідь не треба говорити нікому, окрім як самому собі. Стань перед судом євангельського уривка, постав собі питання про те, як ти стоїш перед ним. Якщо слово, яке ти говориш у проповіді, тебе вдаряє в душу, воно вдарить в чужу душу. Але якщо проповідник буде говорити ось цим людям те, що, йому думається, їм корисно знати, то здебільшого це буде марно, тому що розуму це, може бути, торкнеться, якщо проповідник виявиться здатним розумно про це сказати; але життя це нічию НЕ переверне» (митрополит Антоній Сурозький. Проповіді та бесіди. Париж, 1976. С. 119).\nВладика не боявся ставити Богу питання, питатися. Йому було чуже раболєпське ставлення до Бога. Христа він сприймав особисто, будував з Ним особисті відносини і вважав, що удавана смиренність, плазування є фальшю, неприродним ставленням людини до Бога. Ось ця його щирість - незвичайна, ненаігранна - підкуповувала і притягувала серця людей до нього.\nСлужачи Літургію або всеношну, він дуже чітко вимовляв свої слова. У нього ніколи не було поспіху у проголошенні ектенії, він ніколи не читав молитви скоромовкою. Його стиль - це ясна вимова кожного слова з метою донести зміст молитви до віруючих.\nМожна сказати, що владика тут ніс праці воістину апостольські. Він, руський в душі, але виріс серед західних європейців, добре знав і розумів їх психологію, їх устрій життя, улаштування Західних Церков. Своїм допитливим розумом він намагався зрозуміти і намацати їх духовність, звернутися до неї. Адже ні для кого не є секретом, що протягом кількох останніх десятиліть Західна Європа поступово перетворюється в простір як би постхристиянський, розвірившись. Не дивно, що на адресу владики часто звучали слова подяки і поваги від вищого керівництва Західних Церков. Він на цій землі відстоював християнство, свідчив про Христа. Він був святителем.\nВладика був людиною прямою і цільною, а в житті ми не завжди зустрічаємо цільних людей. Часто зустрічається роздвоєність в людині, і ця роздвоєність згубно позначається і на інших. І от коли ми зустрічаємо людину цільну, яка вірить і живе по своїй вірі, тут особливий феномен, і тому це завжди притягує і симпатії, і почуття інших людей, і вони відкривають свою душу назустріч. Чому так любили владику і тут, і в Росії? Чому його вигляд завжди був симпатичним, глибоким і шанованим? Та тому що він сам і у своїх зверненнях, у своєму особистому, дуже скромному, житті, у своєму ставленні до кожної людини, проблемам Церкви і духовного життя виходив з євангельської основи. Євангеліє - основа життя. І, тільки виходячи з істини Христової, можна дивитися на світ і довіряти тій правді, яку віщає Христос, і відчувати, що люди це теж розуміють.\nОсь що ще потрібно підкреслити: владика прекрасно володів багатьма європейськими мовами. Людиною він був глибоко освіченою не тільки в природничих науках як лікар, а й у літературі, історії і т.д. Все це дісталося йому не тільки працею, а й підтримкою і вихованням сім'ї. Тут багато хто з нас могли б повчитися і взяти приклад. Вирости за кордоном, закінчити медичний факультет головного університету Франції - Сорбонни, стати хірургом, але при всьому цьому говорити російською мовою краще ніж деякі з нас, це, безсумнівно, свідчить про неординарну, цільну, звиклу працювати над собою особистістю. Коли читаєш або слухаєш його проповіді, то дивуєшся багатством його мови. Ось до чого потрібно прагнути тим, хто виховує дітей за кордоном: вчіться, знайте навколишнє оточення, але при цьому не забувайте рідну мову і культуру. Як казав владика, «ми сюди були Господом кинуті як насіння, щоб рости і свідчити про православну віру», не підкоряти і силою переконувати, а свідчити, бути носіями тієї духовної культури, до якої ми належимо. Кажуть: вчіться у добрих людей. Ось, дивлячись на життєвий шлях такої великої людини, якою був владика Антоній, давайте і ми постараємося також щиро, без малювання, ставити себе перед Богом і жити в молитві, але так само і у відкритій любові до інших людей, в яких владика завжди вчив шукати образ Божий, як би забруднений або знівечений він не був.\nВічна пам'ять приснопам'ятному митрополиту Антонію!\nРозмовляла Галина Чуйкова


Штучна трава для інтер 'єру — Kraina.One\nШтучна трава для інтер 'єру\nДомівка 18 листопада 2021\t Перегляди: 124\nЖиві рослини надають приміщенню особливу атмосферу затишку, але не у всіх є бажання займатися розведенням кімнатних кольорів. У цьому випадку відмінним вибором може стати використання в інтер 'єрі квартири, офісу, веранди або альтанки штучної трави.\nДекоративна штучна трава для інтер 'єру\nПрикрасити внутрішнє оздоблення можна травою в різних формах. Та й роблять це з різними цілями:\nзонування Ящики зі штучною травою ефективно використовуються для помещения, також вони здатні вміло замаскувати "проблемні" місця у вигляді розмальованих дитиною шпалер. Ви можете зробити ящики для трави самостійно або придбати готові, підібравши необхідний розмір і фактуру.\nОзеленити приміщення або освіжити давно не ремонтовану кімнату допоможуть композиції зі штучної трави та квітів. Також штучна трава для інтер 'єру в кашпо здатна вирішити проблему порожніх кутів.\nЦікавим варіантом є відтоманка зі штучної трави. Але майте на увазі, що цей предмет меблів повинен обов 'язково поєднуватися із загальною стилістикою кімнати, в тому числі і за колірним дизайном. Така відтоманка або інша поверхня зі соковитої зелені може стати яскравим акцентом в інтер 'єрі або одним з елементів композиції.\nОригінально виглядають і традиційні деталі інтер 'єру, виконані з такого незвичайного матеріалу, як штучна трава. Це може бути абажур світильника, виголів 'я ліжка або декоративні подушки.\nвітальні кімнатиШтучна трава використовується в інтер 'єрі спалень і , кухонь і балконів. Дуже актуальним є ця тема і для сучасних офісів, де дуже важливим є підтримання працездатності та бадьорості співробітників протягом робочого дня. З цим відмінно справляється покриття для підлоги зі штучної трави - відмінна заміна традиційному ковроліну або лінолеуму.\nЯк варити макарони: поради початківцям господаркам і не тільки\nКабачки в ананасовому соку на зиму - рецепти незвичайної і дуже смачної заготовки\nЧерепно-мозкова травма: причини, симптоми, лікування\nЯк зробити маску з паперу Залізної людини: детальний опис\nЯк створювати проекти? Як створити хороший проект на комп 'ютері самому правильно?


Вітання для Городиловської Галини Григорівни\nУ чарівну весняну пору своє день народження святкує Городиловська Галина Григорівна. Найщиріші слова вітання їй надсилають чоловік Ігор, донечка Юлічка,синочок Назарчик,мама,тато,сестра Оксана з чоловіком Тарасом,похресник Динилко та племінник Тарасик. Хай кожен день ясніє небом чистим, Світанки сяють,скупані в росі, У серці радість розквіта іскриста, І мрії хай збуваються усі. Хай […]\nВітання для Ткаченко Марії\n15 березня відзначає своє 20-ти річчя Ткаченко Марія. З нагоди свята найтепліші слова вітань посилають Марії її друзі Єсенія, Оля, Мар’яна, Андрій та Роман. Нехай волошками цвітуть літа прекрасні, Нехай здійсняться тисячі бажань, Щоб доля дарувала тільки щастя, Ні грама бід, ні капельки страждань. Життя хай квітне, мов вишневий сад, […]\nЩиро і сердечно вітаю Вас з весняним святом – 8 березня!\nДорогі жінки, нехай кожен новий день щедро зігріває теплом сонячних променів, огортає ніжністю перших весняних квітів, а прекрасні почуття надихають на життєві перемоги! Будьте завжди усміхнені, сповнені надій та оптимізму, нехай довкола Вас панують любов і гармонія. Бажаю Вам добра, сімейного затишку та Божої благодаті! З повагою Лідія Котеляк.\nКолектив інформаційного порталу “Золочів.нет” щиро вітає з Днем народження Артура Жабурняка. Цей день має чарівне походження, Бо сьогодні твоє день народження, Бажаєм,щоб Сонце тебе зігрівало, Люди – усмішку тобі дарували, Природа здоров’я тобі піднесла, А ластівка щастя мішок принесла! А ще романтики дружби, кохання! Прийми же від нас усі ці […]\nВітання для Оксани Гуди\nДрузі вітають з Днем народження Оксану Гуду. До привітань приєднується “Золочів.нет”. З Днем народження вітаєм! Щастя, радості бажаєм! Будь весела наче пташка, Працьовита, як мурашка, Наче бджілка вмій крутитись, Як метелик не журитись! Будь прониклива, як мишка, А живуча наче кішка, Будь, як лялька симпатична, Як ворона довговічна, Як та […]\nPrevious 1 … 788 789 790 791 792 793 794 795 796 … 807 Next


Авіакомпанія Ярославського відкриває міжнародні рейси з Києва, Харкова та Донецька - Korrespondent.net\nАвіакомпанія Ярославського відкриває міжнародні рейси з Києва, Харкова та Донецька\n17 травня 2013, 07:39\nЗгідно з польотною програмою літнього сезону будуть виконуватися 42 рейси з трьох міст - Харкова, Києва та Донецька\nЗ 1 червня 2013 року авіакомпанія Авіалінії Харкова, яка входить до групи DCH Олександра Ярославського, починає пасажирські авіаперевезення на міжнародних маршрутах, повідомили в DCH.\nЯк стало відомо Корреспондент.biz, згідно з польотною програмою літнього сезону будуть виконуватися 42 рейси з трьох міст - Харкова, Києва і Донецька.\nУ компанії повідомили, що в червні будуть освоєні такі напрямки, як Іракліон (Греція), Монастир (Туніс), Шарм-ель-Шейх (Єгипет) і Анталія (Туреччина), а також з Києва до Анталії, Шарм-ель-Шейха і Хургади.\nПарк повітряних суден Авіаліній Харкова наразі представлений одним літаком B767-300ER і двома літаками В737-800NG. У перспективі кількість літаків буде нарощуватися відповідно до затвердженого графіка розвитку мережі маршрутів, зазначили в DCH.\nРаніше повідомлялося, що власник DCH Group Олександр Ярославський став співвласником великих ТРЦ Караван.\nКомпанія Авіалінії Харкова створена в 1998 році, припинила виконання авіарейсів в 2001 році. Влітку 2012 року увійшла до складу групи DCH Олександра Ярославського.\nТЕГИ: авіація, авіакомпанія, авіаперевезення


Сумка на пояс Ferrino X-Speedy Red — купити по найкращій ціні у Києві та Україні: характеристики, відгуки | інтернет-магазин GADGETS.UA\nГоловна → Сумки для всіх → Сумки на пояс → Сумка на пояс Ferrino X-Speedy Red\nКод товару 107443\nОпис Сумка на пояс Ferrino X-Speedy Red\nОб'ємна кишеня призначена для фляги з водою. Кишеня виконана з гнучкого пінополіуретанового каркаса і еластичної сітки, що дозволяє розміщувати фляги різної висоти.\nДві бічні кишені на блискавці (одна з частковою вставкою еластичної сітки).\nЕлементи зі світловідбиваючим покриттям для ідентифікації бігунів в нічний час доби на дорогах.\nМаксимальний об'єм талії: 125 см\nМаксимальний діаметр розміщуємих фляг: 90 мм\nЗовнішні розміри 540 х 160 х 100 мм\nВідгуки покупців до Сумка на пояс Ferrino X-Speedy Red


У Польщі зруйнували пам'ятник героям УПА | Український тижневик Міст\nУ селі Верхрата Підкарпатського воєводства на півдні Республіки Польща (РП) нещодавно було зруйновано чергове українське місце поховання на місцевому кладовищі. Відповідальність за акт вандалізму взяла на себе радикальна націоналістична група «Табір Великої Польщі», яка розмістила в Інтернеті відео знищення пам’ятника. «Табір Великої Польщі» симпатизує бойовикам на Донбасі, а Давид Ґудзєць, член цієї організації, котрий розмістив відео, модерує польською мовою сторінку бойовиків Novorossia.Today.\nПетро Тима, голова Об’єднання українців у Польщі, зазначив, що це — черговий акт вандалізму стосовно до українських місць пам’яті за останні два роки. Він не виключив, що знищення пам’ятника пов’язане з прем’єрою у Польщі художнього фільму «Волинь». «Складно однозначно сказати, але зрозуміло, що цей фільм несе за собою негатив», — констатував лідер діаспори.\nЗ 2015 року на півдні Польщі зруйновано вже вісім місць пам’яті українців, зокрема й на могилах. Деякі з них було встановлено за кошти польського бюджету. Пам’ятник на кладовищі у Верхраті з’явився на місцевому кладовищі 1993-го. Його встановлено на могилі 13 солдатів УПА (їхні імена викарбувані на металевих табличках), а також цивільних осіб. На колишньому греко-католицькому кладовищі неподалік від церкви, яка зараз є римо-католицьким костелом, поховані українські мешканці цього села.\nУкраїнський інститут національної пам’яті попросив владу РП провести прозоре розслідування всіх фактів наруги та нищення українських місць пам’яті та вимагає негайно відновити знищені українські пам’ятники та пам’ятні знаки коштом Польської держави.\nПонад 70 представників польської інтелігенції також звернулися до влади країни приділити особливу увагу проблемі знищення українських пам’ятників на польсько-українському прикордонні, ретельно розслідувати ці злочини і запобігти їхньому скоєнню в майбутньому.


Сльозами горю не допоможеш - Slonoff\nдодому Без рубрики Сльозами горю не допоможеш\nА мене задовбали ті, хто тут плаче!\nПлачуться про усім: кому-то не платять за працю, когось дратують інтроверти, кому-то місце не поступилися. Шановні, таке життя. В житті не може подобатися. Всі люди різні і по-різному сприймають той чи інший випадок. Неможливо подобатися всім і любити все. Якщо зрозуміти і прийняти цю просту істину, то жити стане легше.\nАле навіщо вчитися жити з тим, що тобі неприємно? Адже простіше плакати і ридати на тему «як мене все задолбали». А тепер послухайте ви, що скаржаться, ви ніколи не думали, що теж когось задовбали?\nДавайте менше часу зі своєї і без того короткого життя приділяти подібних дрібниць, щоб більше часу залишалося на радісні моменти. Припиніть нити і починайте жити!\nпопередня статтяУ вас продаються словянські лещата?