Остап Дроздов: Любителі Бандери повинні «подякувати» Порошенку – він їх знищив - Главком\n3 Травня, 2019, 14:18\n«Зеленський – це апофеоз зневіри»\nГаличина – єдиний регіон, в якому, за підсумками другого туру президентських виборів, програв Володимир Зеленський. Львів знову продемонстрував свою винятковість. Чим керувались галичани і як новому президенту добитися їхньої прихильності? Про це у розмові з відомим на всю Україну львів’янином, тележурналістом і письменником Остапом Дроздовим. Його провокативна публіцистика дуже часто збурює аудиторію. За ідеї відгородитися від Донбасу триметровою стіною, забути про Крим його часто звинувачують у сепаратизмі. Але сам Дроздов аргументовано доводить, що це зовсім не так.\nОстапе, на початку розмови, дозвольте поцікавитися, як ви себе ідентифікуєте? У соцмережах ваші світоглядні дописи провокують бурхливі обговорення: хтось там вас вважає сучасним українським філософом, хтось жорстко критикує. Чи не є це заявкою на входження у пул так званих моральних авторитетів нової хвилі?\nНі, я таким себе не бачу. Не чуюся в силі, як кажуть у нас на Галичині. Я, скоріше за все, сповідую ультрасуб’єктивізм. Вважаю, що об’єктивності не існує як поняття. Тому все, що є в людській голові, потрібно екстраполювати на зовнішній світ і все. Не звіряти це з мейнстрімом, а просто висловлювати. І воно тоді живе своїм життям, розширює горизонти. Це те, чим я займаюся.\nЩодо позиції морального авторитета – ні. Тому що я не люблю слово «мораль». Я в цьому плані ніцшеанець. Вважаю, що мораль – це така видатна курва, яка завжди лягає під сильнішого і вона завжди обслуговує тренди. Цього не люблю. За своїм досвідом бачу, що найморальніші люди роблять найжахливіші речі, найлицемірніші. Мораль – це красиве алібі, красивий щит, яким прикриваються внутрішні чортики, які люблять плодитися, як кролики.\nРезультати останніх виборів показали, що до відомих моральних авторитетів, лідерів думок люди не дослухаються. Історія з ініціативою «Перше грудня», яка підтримала Порошенка – тому свідчення. Хто ж тоді є авторитетом для українців зараз?\nЦе велике питання. На превеликий жаль, ці вибори знесли з української арени такий інститут як моральний лідер. І поведінка ініціативи «Першого грудня» мене обурила. Багато знаних, навіть культових гуманітаріїв зайняли позицію меншого зла. І це в країні, яка потребує очищення від зла. Їхня позиція мені зрозуміла, вона є технологічно правильною. Але з точки зору морального авторитета, який би мав бути критиком системи і її руйнівником, це мене засмутило. Це – печаль.\n«Українці якраз є прекрасними спеціалістами у сортах лайна»\nОтже, по-вашому, той, кого вони підтримали, а це Петро Порошенко, був меншим злом?\nЗ їхньої точки зору, так. Я зі своєї точки зору зло не міряю сантиметрами і міліметрами. Для мене є якісне поняття. Це або зло у різних пропорціях, або це щось інше. Необов’язково це інше має бути добром, просто це якась інша категорія. Я би не хотів бути спеціалістом із сортів лайна і між ними дуже добре розбиратися. На превеликий жаль, українці якраз є прекрасними спеціалістами у сортах лайна. А я мовлю з позиції тих, хто говорить про перезаснування усієї політичної системи в принципі.\nДо кого з авторитетів дослуховуєтеся ви самі?\nДо покійників. Вони усі мертві. Це люди минулого. Радянський і пострадянський час занадто покусав навіть тих, хто був дисидентом. Вони усе одно увібрали в себе ці інфекції достатньо тоталітарного категоричного мислення. Все ж усі наші моральні авторитети сучасного зразка все ж є відгомоном минулого, а не майбутнього. Я не скажу, що я якийсь скептик щодо чужої мудрості. Я слухаю і читаю різні дописи, різні вислови різних людей, але когось, хто для мене буде беззаперечним (авторитетом), не знаходжу.\nНа превеликий жаль, XX сторіччя нам усе затулило, і ми є продуктами цієї величезної травми. Авторитетною є класика XIX сторіччя, де ці мислителі виходили з монархій і входили у зовсім інший світ, де з’являлися перші паростки того, що я називаю людиноцентричністю.\nУкраїна для мене – це такий покруч зі старих травм, які ніхто не хоче долати ні в який спосіб жодною терапією. Є аналогія з Ізраїлем, який також пережив Голокост, чи досвід Хорватії, яка пережила війну і роз’єднання. Є досвід Фінляндії, яка втратила території. Різні історичні досвіди лише фрагментарно можуть застосовуватися в Україні, тому що це були зовсім різні контексти.\nМені близька персона Ніцше. Вона дозволяє підважувати ті стереотипи, в яких погрузли мої земляки і не можуть ніяк з них вилізти. Мені це дає певну дистанцію, але вона не рятує. Тому мені від моєї країни, навіть якщо говорити пафосно, від мого любого народу потрібно триматися за метрів три. Я повністю абстрагований. І мені це вилазить боком. Нечасто про це кажу. Дуже багато людей сприймають це «як моя хата скраю» чи байдужість. Люди ніяк не можуть в’їхати у просту річ: для того, щоби зберегти холодний розум і нормальну оптику потрібно виокремитися з натовпу, який біжить.\nПро лайно. Чи був на цих виборах шанс не вступити у нього?\nВідносно був. Тих, хто міг би розвернути ситуацію, зазіхнути на систему, задавати тренди, потрібно шукати десь після четвертого місця і нижче. Далі вибірково нехай кожен собі шукає. У нас був Гриценко, у нас був Безсмертний, Наливайченко. Ці люди, при своїх мінімальних рейтингах, все одно для мене є прийнятнішими, ніж великогабаритні гравці. Але суспільство зробило свій вибір, дуже вимушений. Але навіть тих, кого я перерахував, то теж радше був би вимушений вибір. Я не побачив в Україні жодного політика, який на 28 році незалежності мав би мужність вийти до країни і сказати, що ми збудували монстра, його потрібно повністю перезасновувати. Говорили про зміни, але не говорили про перезаснування.\n«Ми не можемо змиритися, що деякі території є втраченими безповоротно»\nЩо це таке – «перезаснування» держави? Три пункти\nПо-перше, нові кордони. Це ключова річ, яку суспільство повинно визнати. У нас багато що впирається у гонор. Не можемо змиритися з тим, що деякі території є втраченими безповоротно. І навіть якщо вони будуть реінтеґровані, вони будуть реінтеґровані швидше як загроза, а не як поповнення чи збагачення. Тому для мене нова країна гіпотетично – це країна з новими кордонами, країна, яка існує вже п’ять років. Тобто я би фіксував для себе ситуативний кордон України зразка 2019-го як український простір майбутнього. Від цього потрібно відштовхуватися.\nДругий момент – спустити в унітаз весь політичний клас. Навіть з тими прізвищами, які я назвав вище, які могли би щось міняти. Все одно ці всі люди є породженням старої доби. Під час перезаснування повинні бути виставлені дуже серйозні запобіжники, навіть дискримінаційні, аби лиш «бувалі» політики не пролізли у майбутній політичний клас.\nОкрім того, має бути повністю новий суспільний договір. Умовно кажучи, нова Конституція, здерта з нормальних успішних західних зразків без пошуку якихось нюансів. Але верхи цього ніколи не дадуть, тому що їм потрібна і вигідна саме така країна, а низи цього ніколи не захочуть, тому що перед ними майоріє величезний страх втратити державність, навіть якщо ця державність є для них джерелом нещастя.\nОтже, ви пропонуєте забути про Крим і відрізати Донбас?\nЦе не пропозиція, це об’єктивно. Коли я дивлюся на карту світу, то українську Україну я бачу без цих регіонів.\nАле тоді наступний етап – забути про наше Причорномор’я, інші території? Росія ж захоче і їх проковтнути…\nНі, далі не буде. Це історія без «далі». Це історія, яка просто фіксує статус-кво, який ніхто не порушить. Якби вони хотіли робити «далі», то за 5 років, повірте, було би зроблено дуже багато. На мою думку, українські процеси за їх кволості, яловості все одно не поширилися на Схід, і Україна за останні 5 років все ж зробила певну експансію на Схід. Тому я вважаю, що ті території, які зараз контролює Україна, є безповоротно українськими.\nВи пропонуєте погодитися на ті кордони, які країна-агресор фактично нам нав’язала. А якби вона дійшла аж до Львівської області, ви б також пропонували змиритися, бо сталося те, що сталося?\nЯ реагую на ту дійсність, яка є, я її не моделюю. От якби мене запитали під час проголошення незалежності держави у 1991 році, чи довелось би вибирати собі кордони... Але, на жаль, ми не можемо повернутися на 28 років назад. Станом на зараз у 2019 році Україна функціонує в таких кордонах, які є. Вони для мене є прийнятними.\nЧи не здається вам, що позиція мовчки погоджуватися з умовами, у які нас загнали, є не наслідком проблем, які ми маємо, а їхньою причиною?\nМоя позиція іде «другим номером», не я це придумав. Я просто констатую дійсність і реагую на неї. Розумію, що на цьому потрібно поставити крапку.\nВи вже відмовились від титулів філософа, морального авторитета. А як вам «галицький сепаратист». Багато хто трактує ваші ідеї та погляди саме так.\nМене можна назвати ким завгодно, тільки не сепаратистом. Я стверджую, що галичани як носії певної ідентичності пішли значно далі у розпрацьовці власної ідентичності, ніж наші брати з інших регіонів. Так історично склалося. Це нікого не ображає. Для мене тут суперечностей немає.\n«Галичина без України може існувати. А от Україна без Галичини буде Євразією»\nВи вже чули про скандальне опитування КМІС, у якому у галичан цікавилися, чи хочуть вони приєднатися до Польщі? Яке ставлення маєте до таких досліджень?\nЯ б із задоволенням відповів би на запитання цієї анкети. Я не вважаю, що це якась загроза. Чому ми боїмося цієї теми?\nУ чому ця галицька ідентичність полягає? Може, це більше міф?\nГаличанин – людина, яка змушена була зберігати свою ідентичність в умовах іншої держави. Це перший фактор. Ми зуміли зберегти свою культурну належність, мовну, національну в умовах, коли нас у Львові було 16-17% з усього населення. Окрім того галичани – це люди, які приклали до себе цей міф про п’ємонт. П’ємонтальність, тобто добровільне самозречення своєї власної якоїсь самодостатності во ім’я більшої цінності під назвою Україна у нас завжди було. На це непотрібно ображатися. Галичина без України може існувати, бо у нас збережена українська мова, є носії української культури, все українське у нас розпрацьовано. А от Україна без Галичини буде Євразією. Тому ці два доданки в загальній сумі під назвою Україна є невід’ємними, для мене вони є основною формулою України як такої… Жоден національний здвиг, жодна українська національна перемога неможлива без участі Львова. Коли Львів усе бере в свої руки, ми маємо Майдан, коли Львів сидить збоку, ми маємо Антимайдан. Тому що Антимайдан є феноменом Східної України. Від Західної України ви Антимайдану ніколи не отримаєте. Участь львів’ян у загальнонаціональному проекті Україна є не те що ключовою, вона є визначальною.\nЧому в останні роки, особливо після Євромайдану, Львів дуже зрусифікувався. Ви помічаєте це?\nСаме так. На площі Ринок зараз російської мови більше, ніж у часи, коли моя мати вчилася тут за Радянського Союзу. Це через відкритість до світу. Це не плюс і не мінус, це просто пояснення. Також присутній фактор російськомовного українця. Російськомовні переселенці, біженці чи просто вихідці з інших регіонів є тут. Це впливає на мовний портрет Львова, мене це не влаштовує. Я собі слабо уявляю львів’янина, який би приїхав десь до Польщі і всіх поляків українізував. А от російськомовна людина може русифікувати навіть ті регіони, які так довго потерпали від русифікації. Це питання до самосвідомості: як ти на це реагуєш.\nА чи погодитесь ви з тим, що галичани, коли потрапляють, наприклад, до Києва, теж швидше за інших русифікуються. Вони відверто зізнаються, що у них виникає якийсь сором...\nТак, я про це багато писав. Це є комплекс хуторянства, провінційності. По-перше, Львів для України є окраїною, окраїною він завжди був і для Австро-Угорської імперії. Львів розміщується на перетині Заходу і Сходу. Якщо дивитися із Заходу, то після Львова починається Євразія. Якщо дивитися навпаки, то після Львова починається Європа. Цей комплекс – примкнути до чогось більшого – завжди спрацьовував. Я був прихильником того, аби Львів історично примикав до чогось більшого, європейського. Це те, чим був Львів в останні століття, маючи українську натуру він примикав до європейського. Тепер, на превеликий жаль, коли ми примикаєм до більшого євразійського, ми нахапуємося тих проблемних речей, які несе сюди євразійство.\nЯкщо, на відчуття львів’янина, Київ є сильнішим, понтовішим як російськомовний, то він тоді до цього примикає. Мені це не подобається, я це зневажаю.\n«25% людей повелися на вітрину, за якою…»\nВисокий результат Володимира Зеленського на Західній Україні вас здивував?\nНе здивував. Це результат втоми. Для мене Зеленський не є апофеозом віри, це – апофеоз зневіри. Парадоксально, але всі ті 73% «озарьонних» є глибоко зневіреними людьми. Не мотивація перемогла, а демотивація. Ось ця втома від п’ятирічки Порошенка з його факапами – це і є Зеленський. Для мене це не є плюсом, це є просто визнання – перевтомилися і вирішили кіпішнути.\n73% - перевтомлені. А інші 25%?\nЦе окрема тема. Днями написав допис з апеляцією до секти найпатріотичніших 25%. У мене немає запитань до 73%, тому що впродовж наступних місяців ці 73% розпадуться ще на три по 25%. Тобто цілі сегменти відпадатимуть з тих людей, які висловили протест Петру Порошенку. А от до цих 25% є багато запитань. Я якось написав, що Зеленський – це клоун, Тимошенко – це театр, а Порошенко – вітрина. І ці 25% людей повелися на вітрину. Найгірше, що є в цих виборцях – вони, погоджуючись на вітрину, прекрасно розуміють, що за прилавком стоїть мегакорумпований, дуже грамотний і цинічний вепр. Мені здається, що виборці Порошенка мали би не йти і дякувати йому, скандувати «благословенний», що є богохульством, а таки вони повинні були його трошки відірвати від кайфу. Бо вони ліплять нового Путіна. Президент, який купається у народній любові, – це завжди зло, навіть якби він мав видатні успіхи. Народ повинен не любити своїх політиків. Як тільки народ закохується у своїх політиків, відбуваються незворотні речі. У людини дві руки. Однією рукою ця людина тримає безвіз, Європу і Томос. А другою рукою тримає покривання корупції. Коли Банкова була чотири роки закрита великим парканом, цього ніхто чомусь не бачив. А коли днями її відкрили, щоби президенту подякувати, то чомусь всі впали в «алілуя».\nОт ви кажете, що без Львова Україна неможлива, що саме львів’яни є рушієм українства. Але з іншого боку, за всі роки незалежності Львівщина не запропонувала політика, який міг би претендувати на загальнонаціональний масштаб. Чорновіл, нагадаємо нашим читачам, народився на Черкащині.\nСвоїм землякам я завжди кажу, що нас менше. Тому ми ніколи не будемо качати права в своїй країні. Ми просто можемо бути голосними, якимось бубном, в який потрібно постійно бити, якоюсь сиреною, яка повинна серед ночі схоплювати з ліжка всю країну. Але ми все одно ніколи не будемо владою, тому що кількісно Західної України менше, умовно кажучи, дві східні області перекривають чотири західні на виборах. І там компактніший та однорідніший виборець, там немає такого плюралізму політичних поглядів, як навіть в тому самому Львові… Парубій, Кубів, Сироїд від «Самопомочі», умовно кажучи, якась плеяда львів’ян, кооптовані в якісь політичні команди. Але вони ніколи не можуть стати і не стануть гегемоном, тобто другими донецькими, які опанують країну і почнуть качати права повсюди. Я б цього дуже хотів, але це є неможливим. Тому виходить завжди так: Львів доєднується до когось, а не навпаки.\n«Країною управлятиме не Зеленський, а його кабінет»\nСкільки ви часу відводите президенту Зеленському?\nЦе велика інтрига. Один, коли літав на Мальдіви, зареєстрував себе як «Петро-інкогніто». А для мене якраз новий президент України є «Вова-інкогніто». Є просто постать, яка є навіть не особистістю, а набором певних дзеркал, в якому різна аудиторія бачить щось своє. Це просто збірний образ претензій, вимог, потреб і очікувань. Це найгірше, що може бути в умовах, коли аудиторія у цих 73% дуже різношерста. Там ви побачите і людей, які занадто і категорично проти, і людей, які воюють на фронті, і людей, які за дружбу з Росією…\nВсе ж я маю надію. Я розцінюю Зеленського як провайдера. Тобто це кабель, протягнутий від розетки до якогось пристрою. Все залежить від того, який там пристрій буде. Для мене Зеленський є початком повністю нового способу правління в Україні. Досі ми мали персоніфіковане правління: прізвище, людина, харизма, погляди. Тепер ми будемо мати зовсім іншу манеру правління. Це так зване командне управління, де країною управляти буде не персонально Зеленський, а його кабінет з 10, 15 або скількись ще людей. Це краще, ніж персоніфіковане управління. Зеленський у мене викликає величезну огиду. Це людина, яка ментально взагалі не лягає в українство. Його країною, я вважаю, є досі СРСР. Це радянська людина, попри те, що йому лише 41 рік.\nУ 1994 році, коли прийшов Кучма, у патріотичних українців був подібний страх. Прихід Леоніда Даниловича асоціювався із реваншом «червоних директорів», антиукраїнських сил. Але у підсумку його правління ми отримали не лише олігархів, а й найбільше закритих російськомовних шкіл, розквіт української поп-культури... Можливо і від Зеленського ми побачимо те, на що навіть і не сподівалися?\nВ мене страхів немає жодних, але я прихильник сюрпризів. Навіть негативні сюрпризи завжди збуджують, вони прибирають цей ефект присипляння і тоді включається суспільний мозок. Я просто не маю великих очікувань. Зараз наша розмова відбувається у момент загальнодержавної паузи. Країна стоїть на паузі: нова команда не може представити жодного концептуального бачення для країни. Моє побажання таке: щоб Зеленський попри мою персональну неприязнь до нього став провідником якісно іншого, альтернативного, навіть контрсистемного, більш модерного середовища, ніж те пострадянське середовище олігарха Порошенка. Але є інший ризик – відкату, коли Зеленський стане провідником «ліберальної вати». Це доларо-єврова вата, яка їздить по світу, ходить в дорогих костюмах, має успішні бізнеси, але своєю ментальністю все ж таки є носієм східно- або південноукраїнської «ватності».\n«Садовий зумів злити лузерство на Гриценка»\nХто стане наступним мером Львова, зважаючи на те, що Садовий обіцяє більше не балотуватися?\nЯ не знаю. Але Садовий, якщо він цього захоче, швидше за все, буде довічно мером.\nЯ звинувачую весь львівський політикум в абсолютній імпотентності. За майже 15 років урядування Садового у Львові жодне середовище, від партійного до громадського, не виростило жодну альтернативу, яка хоча б в пуп дихала Садовому. Тому питання є відкритим і, на превеликий жаль, Львів поки що розписується в неспроможності пропонувати альтернативи.\nДля чого Садовий неодноразово заявляв, що більше не піде на міські вибори?\nДумаю, це така заявка на Київ, на входження в якісь загальноукраїнські команди. Він вважає, що вже переріс Львів. Думаю, що він як коаліціянт перебуватиме у грі.\nСадовий об’єднався на виборах із Гриценком. Але останній у підсумку висловив прихильність Зеленському. Та і сам Андрій Іванович заявив, що готовий до прем’єрства. Враховуючи, що Львів не підтримав Зеленського на президента, як така поведінка позначається на рейтингу Садового?\nНе знаю, як суспільство це сприйняло. Але я це сприйняв як черговий прагматичний розрахунок і кидок у виконанні Андрія Івановича, який є великим профі у цих справах. Він просто зняв із себе відповідальність. Він переклав відповідальність за ймовірну поразку на Гриценка. Тобто просто перечекав ці три тижні, щоб після того мати чисті руки і сказати: я ж підтримав, а тепер піду окремо. Іншими словами, він зумів злити лузерство на Гриценка.\nЧи має Руслан Кошулинський зі «Свободи» шанси стати наступним мером Львова?\nЯ його не бачу взагалі мером. Націоналісти і любителі Бандери повинні «подякувати» Порошенку за те, що він їх знищив. Допоки в політиці буде існувати такий монстр, як Петро Порошенко, у цій країні націоналісти можуть зливати воду і курити бамбук. Їм нічого не світить, тому що Порошенко як великий гравець, як вепр, знищує собі подібних. Це його ментальна установка. Він п’ять років спеціалізувався на зачищенні політичного поля, повністю підігнав під себе весь націоналістичний електорат. І навіть не повні 2% кандидата Кошулинського на цих виборах, а його підтримувала агресивно-ідеологічна, дуже ідейна і віддана аудиторія націоналістів, плюс Ярош, плюс люди війни, є свідченням того, що Порошенко все забрав собі. Тому питання щодо Львова і Кошулинського є відкритим. Він не заходить на звільнене поле, на чисте поле. Він заходить у дуже жорстку конкуренцію.\nЄ ще якісь персони місцевого рівня, які можуть вистрілити на виборах мера наступного року?\nЯ не дуже стежу за цими міськими панами, але у нас там є традиційні балотувальники. Це може бути Володимир Гірняк від «Громадянської позиції». Тут треба сказати, що по Львову Анатолій Гриценко зберіг добрі позиції, він фактично ділить друге-третє місце за рівнем підтримки на президентських виборах. Є Володимир Квурт (колишній секретар міськради Львова). Це також буде кандидат в мери. Він є колишнім бізнес-партнером Садового. Зараз ця людина є мером Винників.\nТому все може бути. Все залежатиме від присутності на цих виборах Андрія Івановича. Якщо він призначить свого наступника, так як Єльцин колись призначив Путіна, то це одна гра. Якщо він піде з місця без політичних претензій, то це інша гра. Тут можливі різні варіанти і різні кандидати.\nЗа яких рішень Зеленського львів’яни готові будуть їхати до Києва і протестувати?\nЦе гіпотетичне питання, але у мене таке враження, що львів’яни сплять з наметом під ліжком, щоб у будь-який момент схопити його і бігти рятувати Україну. Ось ця революційна налаштованість Львова завжди є і з цього не треба насміхатися. Просто зараз вона є пригашена політичними подіями. Може бути багато чого неприємного для Львова. Зеленського ненавидять, його не люблять, але що вони скажуть, коли цей «дурник» почне робити дуже правильні речі? Наприклад, такі як закон про імпічмент чи закон про відкриті списки, або відкликання депутатів. Або якийсь інший пакт позитивних, добре розпіарених ходів, які поставлять шах і мат всім тим «вишиваним патріотам», які минулі п’ять років всі ці основоположні речі просто запхали в одне місце. Тому я дуже хочу подивитися, хто у підсумку буде «дурачком» і як буде Львів сприймати дуже адекватні кроки від дуже неадекватного, на перший погляд, президента.\nЯкщо від цього «огидного» «Зе» підуть хороші, рушійні, трендові речі, які дуже добре сприймаються креативною частиною суспільства, то Львів собі просто тихенько буде бубніти «добре що хоч так». Тому Зеленський для Львова є викликом. Але якщо буде якийсь відкат в частині українства, то не виключено, що Львів вкотре зіграє свою місію. Як тільки будуть відкати щодо мови, НАТО, Європи, набору, який є ціннісним для Галичини, то вона осторонь не стоятиме.\nІ тоді з футболок цей «фак» перейде в реальне політичне життя.\nПетро Порошенко Крим Росія історія НАТО вибори Львівщина Конституція Європа Андрій Садовий Львів закон політика протест українці націоналісти українська мова Україна імпічмент Анатолій Гриценко президент Остап Дроздов


Доба Франца-Йозефа: галицький рахунок. III. | Збруч\nНайвизначнішим підсумком «нової ери» стало затвердження Міністерством віросповідань і освіти Австрії 25 листопада 1892 року підручників для руських шкіл, укладених фонетичним правописом – це поставило крапку у тривалій дискусії та прискорило національну самоідентифікацію галицьких русинів. Замість дотеперішнього язичія, базованого на етимологічному письмі, прийнято систему Євгена Желехівського, так звану желехівку. Гімназійний професор зі Станиславова, один із фундаторів «Просвіти», вдосконалив орфографічну систему, розроблену в 1850-их роках Пантелеймоном Кулішем на основі фонетичного правопису та гражданського шрифту, і запропонував власний варіант. Правопис Куліша – так звана кулішівка, був недостатньо вироблений, окрім нього існували инші варіанти, зокрема Михайла Драгоманова. Для швидкого поширення власної версії на її основі Желехівський уклав «Малору́ско-нїме́цкий слова́р» (1882–1886). Починаючи з 1890-х на желехівку переходять народовецькі друковані видання – з 1902 року вже не «Дѣло», а «Дїло» є найголовнішою руською газетою в Галичині, і так само письменники, в тому числі, Іван Франко. Великим ентузіастом желехівки вже в наш час був підгайчанин Богдан Метик (1929–2009), який пропагував повернення до «цього найпроґресивнїшого та найслушнїшого українського правопису».*\nЗавершення «азбучної війни» і зростання впливу народовців сприяли утвердженню національної ідентифікації – упродовж 1890-их років серед галицьких русинів поширюється самоназва «українці», головно завдяки Іванові Франку. Вже не розмите українофільство, а чітка ідентифікація себе як складової єдиної нації стала елементом політичної програми, націленої на побудову самостійної соборної держави.\nОбидві новації відображали стрімке зростання політичного впливу народовців, його відповідником стало поширення мережі культурно-просвітніх і господарських осередків у всіх повітах Галичини. За якихось два десятиліття «Просвіта» вже мала 77 філій і близько 3 тисячі читалень. Функціонувало 3 тисячі українських початкових шкіл, 6 державних та 15 приватних гімназій. У Львівському університеті діяли 10 українських кафедр, що дозволяло ставити питання про поділ його на український та польський. Завдяки співпраці Івана Франка з Михайлом Грушевським у рамках Наукового товариства імени Шевченка, як віднедавна перейменовано Літературне товариство, українська наука, передовсім етнографія, фольклористика та історія, сягнула європейських висот.\nПрихід у 1900 році на митрополичу катедру графа Андрея Шептицького пришвидшив громадянську мобілізацію галицького селянства. Дотепер для багатодітних родин, втомлених хронічним безземеллям, єдиним вибором була еміґрація за океан. Селянські страйки, зокрема в Мужилові, Білокриниці й Новосілці 1906 року з вимогами збільшити наділи за рахунок панської землі, душилися польською владою. Шептицький переорієнтував греко-католицький клір з русофільських фантазій на вирішення господарських та культурних потреб селян. Виникають кооперативні магазини, спілки для продажу сільськогосподарської продукції, українські кредитові товариства, братства тверезости. Одним з найпотужніших було товариство «Сільський господар», засноване 1899 року двома священниками в Олеську. Через 10 літ воно активізується і створює філії по всій Галичині. Головними завданнями були правовий захист селян і підвищення агрономічної культури шляхом створення освітніх курсів, дослідних полів, розплідників плодових дерев, зразкових садів, пасік, тваринних господарств, поширення найновіших сільськогосподарських машин, землевпорядкування сіл. Через півтора десятиліття «Сільський господар» мав 88 філій і 1325 гуртків у краю. Одночасно в Галичині виникає мережа спортивних і спортивно-пожежних товариств за зразком чеського «Сокола», що діяв від 1862 року, і його польського аналога, заснованого у Львові 1867 року. У 1891-му в селі Купчинцях (тепер Козівського району), а 1894-го у Львові виникають перші гуртки українського «Сокола», у 1900 році в селі Завалля (тепер Снятинського району Івано-Франківської области) – спортивно-пожежне товариство «Січ». До початку Першої світової війни український Сокіл нараховував 974 гнізда і близько 33 тисячі членів; у 900 осередках Січей займалося 80 тисяч січовиків. Це суттєво більше, аніж мали поляки в Галичині. В результаті замість пригнобленої селянської маси постала мобілізована, свідома своїх політичних інтересів нація. В краю змінюється баланс сил – якщо польська еліта контролювала політичну владу, то українське селянство своєю організованістю і національною самосвідомістю значно переважало польське. У польських колах здійнявся лемент про «українське завоювання» Галичини. «Наші перспективи на майбутнє у Східній Галичині не є сприятливі. Доля англійської нації в Ірландії, німецької в чеських землях, правдоподібно, нехай і в далекому майбутньому, слугують нам злим прогнозом», – писав у 1908 році польський економіст Францішек Буяк.\nТепер необхідно було позбутися дискримінації на виборах до Сейму і Райхсрату. Демократизації виборчого законодавства вимагали по всій Імперії, її потребу диктував сам час. Врешті те, що не вдалося Тааффе, стало доконаним фактом у 1907 році – несправедливу куріальну систему ліквідовано і запроваджено загальне рівне виборче право для всіх чоловіків, старших за 24 роки.\nНаступного року відбувалися вибори до Галицького сейму вже за новим законом. Перед польською верхівкою вималювалася реальна загроза втрати політичної монополії в краю. Самих фальсифікацій, підкупу хрунів вже було недостатньо. Аби розпорошити українські голоси, кинулися підтримувати москвофілів, про що раніше не було й мови. Не гребували й банальним терором. Трагічні події розгорнулася в містечку Коропець біля Монастириськ, де фаворитом був голова місцевої «Просвіти» 27-річний Марко Каганець. Польські чинники застерігали, аби він не кандидував, сам намісник Галичини граф Анджей Потоцький писав йому листа – адже по цьому округу йшов тутешній пан Станіслав Бадені, маршалок Галицького Сейму і рідний брат невдатного Казімєжа. Крім того сфальсифікували виборчі списки – незрозуміло чому звідти зникли прізвища 70 коропчан. Каганець очолив рекламаційну комісію, але їх зауважень до протоколу не внесли – нібито через відсутність писаря. 6 лютого 1908 року, за три тижні до виборів вони спробували з’ясувати це у ґмінній управі і там у всіх на очах троє жандармів-поляків закололи Марка багнетами. В результаті до Галицького сейму потрапило 11 народовців і 10 москвофілів. Це не відображало співвідношення сил в українському таборі і викликало обурення. Відповідь не забарилася. 12 квітня Потоцького застрелив в його робочому кабінеті двадцятилітній студент-філософ Львівського університету Мирослав Січинський, син греко-католицького священника з-під Збаража. Його зразу ж схопили. Мирослав ще встиг вигукнути селянам, які очікували у передпокої: «Це за вашу шкоду, за вибори, за Каганця». Суд дав йому смертну кару, однак під тиском громадськости її замінили на 20 років ув’язнення. Митрополит Шептицький засудив атентат як акт політичного терору, однак усім стало зрозуміло, що галичани мають волю до збройного спротиву.\nПольське товариство «Sokół» поступово поширювало свою мережу по всій Галичині поступово поширювало свою мережу по всій Галичині і перед Першою світовою війною налічувало 261 гніздо, де займалося 30 тисяч учасників. Аналогічні осередки, починаючи з 1884 року, виникають на польських землях під Німецькою імперією, з 1905-го – на підросійській Конґресувці. Чеський «Sokol» мав близько 100 тисяч членів, щоправда чехів у Богемії було більше. Здобуття незалежности польська еліта пов’язувала з майбутнім військовим конфліктом між країнами Троїстого союзу й Антанти. Найсприятливіші умови для розгортання польських парамілітарних груп склалися в Австро-Угорщині, де вони могли діяти легально, на відміну від Німеччини чи Росії. У 1908 році з підросійської Польщі до Галичини прибув професійний революціонер Юзеф Пілсудський. Його підхід базувався на розрахункові, що в ході майбутнього конфлікту Німеччина завдасть поразки Росії, але сама буде переможена Францією та Великою Британією. Отже поляки мають вступити в бойові дії на боці Центральних держав, з їхньою допомогою звільнити з-під російської окупації Конґресову Польщу, а по мірі ослаблення Німеччини перейти на бік Антанти і завершити війну в таборі переможців. Галичину, в якій вбачали польський П’ємонт, легко буде відсепарувати від Австро-Угорщини, адже вона теж програє війну. У 1910 році Пілсудський створює у Львові «Związek Strzelecki», у Кракові – «Towarzystwo Strzelec», сукупно їхня чисельність сягала 6500 осіб. Окрім того у Львові з 1911-го заіснували «Polskie Drużyny Strzeleckie» в числі 4000 дружиняків. Також за зразком британського Скаутингу, що зародився 1907 року, формується польське гарцерство – у Львові та Кракові у 1910 році виникають перші осередки.\nВ цих умовах москвофілам уже не знадобилося одягати маску – у 1909 році в їхньому середовищі виділилася група «новокурсників» на чолі з Володимиром Дудикевичем, відверто орієнтованих на Росію. Вони вже не бавляться язичієм, а цілковито переходять на російську мову. Загалом москвофілів, і старих, і «нових», підтримувало 20% галичан.\nЗмінилося й становище галицького жидівства. Емансипація євреїв, що почалася після Війни за незалежність США і Великої Французької революції, тривала майже століття, послаблення у наполеонівську добу та Весну Народів змінювались періодами реакції. Конституцією 1867 року в Австро-Угорщині офіційно ліквідовано міські гетто і євреї здобувають громадянські права. Багато їх, зокрема в Галичині, перебираються на села – корчмарі, лихварі, орендарі; це творило ґрунт для соціального і національного антагонізму зі селянством. Емансипація давала євреям змогу здобувати европейську освіту, однак вела до асиміляції – німецької, а в Галичині після 1867-го ще й польської («gente Judaei, natione Poloni» – походження єврейське, національність польська). Все ж більшість галицького жидівства поки що залишається на ортодоксальних позиціях, ідишомовним і політично незаанґажованим. З появою політичного сіонізму, створеного віденським журналістом Теодором Герцлем, асиміляція євреїв сповільнюється. Серед них шириться тенденція до виїзду в Землю Обітовану. Паралельно йде відродження чи то пак реконструкція івриту героїчними зусиллями Еліезера бен-Єгуда. У Галичині сіоністи не ставлять виразних політичних цілей і переймаються головно збереженням національної самобутності і створенням незалежної єврейської держави – щоправда, розважаючи будувати її в Палестині, чи наприклад, в Уганді. У польсько-українському конфлікті вони дотримуються нейтралітету.\nВнутрішньополітичні кризи, дипломатичні невдачі, низка родинних катастроф, що буквально переслідували цісаря – загибель у Мексиці молодшого брата Максиміліана, самогубство на любовному ґрунті єдиного сина кронпринца Рудольфа, вбивство італійським анархістом кайзерін Елізабет «Сіссі», створювали хворобливу атмосферу і породжували апокаліптичні настрої. Консервативний режим не встигав за потребами динамічного віку. Люди народжувалися, одружувалися, помирали, а на троні все сидів Франц-Йозеф. Він так і не дозволив провести собі телефон і зі скрипом погодився на електричне освітлення в імператорському палаці. За той час зміцніли молоді амбітні нації, які направду розривали Імперію. Угорці проводили шалену мадяризацію в землях Королівства Святого Іштвана і замислювалися над поділом цісарсько-королівської армії. Їхнім шляхом ішли поляки, чехи й хорвати.\nУ перших роках ХХ століття розпочалася нова ескалація на Балканах. У Сербії змінилася королівська династія, яка переорієнтовується на Росію, внаслідок цього різко погіршуються стосунки з Австро-Угорщиною. На цьому тлі тішила принаймні одна зовнішньополітична перемога. Обвівши круг пальця російську дипломатію і зневаживши сербські амбіції, Австро-Угорщина в жовтні 1908-го анексувала Боснію та Герцеговину. Цьому була причина – влітку того року в Стамбулі відбувся військовий переворот, в результаті якого встановлено режим молодотурків; від них слід було очікувати спроб відновити контроль над Балканами.\nЗа той час у «Соколах» та «Січах» виховується нове покоління борців за українську справу. Вони вже не потребують дискутувати про національну приналежність і переймаються дієвішими справами – як ідейного, так і прикладного штибу. Боротьба за український університет супроводжується кривавими сутичками – в липні 1910 року в холлі старого корпусу поляки застрелили одного зі студентських лідерів Адама Коцка. Поліція арештувала 128 учасників заворушень – виключно українців. У подіях брали участь студенти правничого відділу Дмитро Вітовський та Євген Коновалець. Наступного року Вітовський з иншими патріотами організували втечу Мирослава Січинського зі станиславівської тюрми і нелегально переправили його закордон. Розуміючи невідворотність збройного зудару з польським елементом, українська молодь заходиться коло парамілітарних формувань. У 1911 році у Львові виникають перші гуртки «Пласту», що базуються на ідейних засадах Скаутингу. Назву запропонував Петро Франко, студент Львівської Політехніки, йому її, здається, підказав батько. За прикладом польського «Стшельца» в березні 1913 року у Львові на основі «Січей» створено легальне воєнізоване формування «Січові стрільці», в січні наступного року – «Січові стрільці ІІ». Останнє, яким командував Роман Дашкевич, студент-правник Львівського університету, мало в своєму складі жіночу чоту під орудою Олени Степанів, студентки філософського відділу Львівського університету. Обидва у березні 1914-го об’єдналися в товариство «Українські січові стрільці». До нього вливаються учасники «Сокола» й «Пласту», разом вони налічують 120 тисяч осіб. Військовий вишкіл, вправи, марші, стрільби з крісів і карабінів стають головним заняттям майбутніх солдатів і офіцерів. Зовсім скоро на їхні плечі ляже головний тягар визвольних змагань.\nЗлам століть був позначений небувалим піднесенням у культурній і науково-технічній сферах; в історичній літературі він іменований «Belle Époque». Це нагадувало блискучий спалах перед настанням пітьми. Европейська цивілізація сягнула найбільшої могутности. Тут розташовувалися метрополії світових імперій. Перші автомобілі й мотоцикли, електричне освітлення, літаки і дирижаблі, телефон, радіо і народження кіна, людина на полюсі, плавання «Титаніка» – все це відбулося у Прекрасну Епоху. Світовою культурною столицею залишався Париж. Символістська поезія, декаданс, революція в живописі, ар-нуво, Мулен Руж, кафе на Монпарнасі – тисячі митців мріяли підкорити олімп і померти в Парижі. Від французької столиці намагався не відставати Відень. Психоаналіз Фройда, віденський сецесіон, віденська оперета, вибух у саду Оскара Кокошки й емансипація дисонансу Арнольда Шьонберґа, стрімкий, мов метеор, тріумф Еґона Шилє – це так само була Прекрасна Епоха.\nЇї відгомін відлунював у Львові. У 1906 році молоді українські поети й письменники, об’єднані в групу «Молода Муза», оголосили, що ступають на стежку, яка веде «на сонячні левади, запашні ниви – в світ ясних, злотих зір!». Вони збираються у каварнях «Монополь» і «Центральна», дискутуючи про нову естетику в мистецтві. Найпродуктивнішою була полеміка, ба навіть суперечки з Іваном Франком.\n«Столик у кав’ярні мав силу столика, призначеного для гіпнотичних сеансів – хто сидів при ньому, відчував електричний струм, що об’єднував усіх. Арне Ґарборґ каже, що давніше пророки промовляли на горах, тепер вони промовляють по кав’ярнях. […] Роздобути щодня гроші на склянку кави – це була вимога не дня, а – вічности. За такий собі звичайний меланж можна було сидіти ціле пополуднє до пізньої ночі на вигідних канапах, посеред часописів і журналів, розмовляти про дисонанси життя й мистецтва і виглядати, чи вітер не принесе до тієї святині Муз когось нового».**\nЗа невимушеною бесідою приходить розуміння, що досить вже українській літературі плестися у хвості світового культурного процесу, орієнтуючись на вторинні зразки. Настав час опановувати світові столиці, діткнутися джерел творчих імпульсів, черпати надхнення зі самого горнила революції. Так або приблизно так розмірковував наймолодший учасник «Молодої Музи» студент-філософ Львівського університету Михайло Рудницький, якого за гострий язик Іван Франко прозвав Мефістофелем. У подібних замірах, як видається, Михайло був першим, принаймні в Галичині. Ствердженням цих помислів став його від’їзд у 1910 році до Сорбонни студіювати французьку літературу.\nБарвиста картина заступала реальність, створювала безтурботну певність, що великої війни не буде. Хіба знову щось вибухне на Балканах. Там на окраїнах хирлявої Османської Порти, закипали пристрасті, перетворюючи реґіон на порохову бочку Европи. Інсурґентські та ірредентистські настрої, безкінечні локальні конфлікти, терористичні групи, просякнуті спецслужбами сусідніх країн – все це відображало похмуру візію недалекого майбутнього. «Якщо в Европі почнеться війна, то обов’язково через якусь дурість на Балканах», попереджував свого часу Бісмарк.\nТак виглядав світ наприкінці «довгого ХІХ століття» з перспективи галицького заґумінку, такими були глибинні механізми, що в скорому часі зрушать фундамент, зметуть суспільний устрій, що складався упродовж віків, і розмалюють новими барвами історичну мапу в цьому реґіоні Старого Світу.\n* Богдан Метик. На захист желехівки. – Львів: «Тріада плюс», 2008. – С.90\n** Михайло Рудницький. Що таке «Молода Муза»? / В. Бірчак, П. Карманський, Б. Лепкий та ін. Чорна Індія «Молодої Музи»: Новели. – Львів: Видавнича спілка «Діло», 1937. Арне Ґарборґ (1851–1924) – норвезький письменник-модерніст.


Херсонська область вирізняється релігійною стабільністю, вважають науковці - 8 Червня 2007 - Український Херсон\nНд, 2018-01-21, 2:33 AM\n» 2007 » Червень » 8 » Херсонська область вирізняється релігійною стабільністю, вважають науковці\nХерсонська область вирізняється релігійною стабільністю, вважають науковці\n8 червня в Херсонському державному університеті відбулась регіональна науково-практична конференція „Динаміка змін релігійної карти на півдні України за роки незалежності”. В центрі уваги були актуальні проблеми державно-конфесійних і міжконфесійних відносин, діяльність нових релігійних рухів.\nВиступаючі зазначили, що Херсонська область у релігійному плані визначається певною стабільністю. Тут є релігійні громади, яких немає в інших регіонах України, зокрема, шведи-лютерани. В той же час тут немає гострих міжконфесійних конфліктів, існують цікаві приклади міжцерковної співпраці.\nСеред існуючих проблем було згадано проблеми з поверненням екс-церковного майна. Проте науковці не завжди підтримують релігійні організації. Найчастіше нинішніми власниками такого майна є освітні заклади, які не хочуть їх залишати, оскільки не мають куди переїздити. Як приклад такого конфлікту є спірне приміщення колишнього православного монастиря в с. Корсунська, в якому нині діє загальноосвітня школа соціальної реабілітації. Долю приміщення має вирішити кабмінівська комісія, яка незабаром має займатися справою.\nУ конференції поруч з місцевими науковцями, студентами, представниками влади, взяли участь керівник відділення релігієзнавства Інституту філософії ім. Г.Сковороди НАН України проф. Анатолій Колодний, завідувач відділення проблем релігійних процесів в Україні Інституту філософії проф. Людмила Филипович.\nАнатолій Колодний розповів про найголовніші, на його думку, зміни релігійного життя України, серед яких зазначив розвиток свободи віросповідання, відновлення діяльності раніше заборонених релігійних організацій, можливість вільної катехизації, проповідницької діяльності, повернення церковного майна, співпрацю релігійних організацій з закордонними центрами тощо. Науковець наголосив, що з появою нових течій Україна перестала бути суто православною державою. Говорячи про існуючі в Україні Православні Церкви, А. Колодний зазначив наявну кризу православ’я. Саме тому, на його думку, ідея Президента Віктора Ющенка щодо створення помісної Церкви має незначні перспективи для реалізації.\nСеред проблемних питань він назвав конфліктогенність між Православними Церквами з одного боку та греко- і римо-католиками, а також кримськими мусульманами з іншого. У цьому ж переліку професор згадав негативне закордонне втручання в релігійне життя України.\nЛюдмила Филипович розповіла про нові релігійні рухи та їхній внесок у релігійне розмаїття України. На прикладах Білого Братства, Армії Спасіння та інших неорелігій пояснила, що українське суспільство не підготовлене до сприйняття інших культур.\nНаукові релігієзнавчі конференції вже дев’ятий рік проводяться в Херсоні за участю київських релігієзнавців. Цього року під час конференції Херсонський державний університет отримав у подарунок від Інституту філософії низку праць із питань релігієзнавства, виданих інститутом.\nКатегория: Релігія | Переглядів: 1236 | Додав: kherson | Дата: 2007-06-08, 10:52 PM\n5 Олексій (2007-11-23 9:27 AM)\nА п'ятидесятники то хіба не українські церкви? А євангелисти? ще до скасування кріпацтва Іван Онищенко проповідував Евангелію у Таврійському краї. А Воронаєв? Іх що американці прислали? Але вони тоді ще з індіанцями воювали, їм не до нас було.\n4 українка (2007-06-25 2:31 PM)\nстатистику церков всіх конфесій мають у секторі у справах релігії ХОДА. А щодо утисків УПЦ КП - це не відповідає дійсності. Правда, міська влада дійсно надає переваги МП, але це не так відчутно, як в інших містах Східної України, зокрема Одесі, Харкові тощо. І минулого року в Херсоні дуже гостинно зустріли Патріарха Філарета, так що Херсонщина у цьому відношенні - далеко не найгірша\n3 Zip (2007-06-10 1:20 PM)\nА "Молодіжний Християнський центр" на Перекопський секта "Велике доручення" відкрила у спорткомлексі "Динамо" за 20 000 грн.\n2 Zip (2007-06-10 1:18 PM)\nНа скільки мені відомо, то за данними минулорічного опитування на Херсонщині ледь не найбільше утискається УПЦ КП з боку місцевої влади.\nХрам Петра Могили (у розваленому будинку), що на Кірова місцева влада пропонували викупити українській громаді за 100 000 $\n1 Євген (2007-06-08 11:15 PM)\nБуло б цікаво довідатись релігійну статистику міста Херсона. Скільки в нас храмів Українських Церков? Хто може допомогти з пошуком такої інформації?


У Гельсінкі Путін натиснув кнопку процесу ліквідації Росії: Штати отримали потужне щеплення від РФ і Путіна - Hyser\nПовернувшись до Штатів, Трамп виразно відчув, що треба або самому піднімати документи оформлення відставки Ніксона і щось там вже конспектувати, або патологоанатоми будуть складати звіти про причини передчасної кончини президента.\nСправа в тому, що Трамп спробував висякатися не просто в полотнище прапора США, але і в стяги сукупності спецслужб, ФБР, АНБ, ЦРУ і т.д., а такі вправи гарантовано закінчуються дуже погано.\nТож не дивно, що тепер Трамп розповідає про те, що його неправильно зрозуміли, що він хотів сказати одне, а почули інше, що стенограма перговоров не відображає справжнього стану речей і що взагалі-то він – білий і пухнастий і вже тим більше, нічого не має проти силового блоку своєї країни.\nАле тут вже велике питання, що було гірше, фраєрськи промови в Гельсінкі, або демонстрація того, як фраєр здав назад. Загалом, як самостійний політичний діяч Трамп уже скінчився, а можливо і не починався. Навіть ті, хто виправдовував його дивні рухи й мови, тепер переконалися в тому, наскільки вони дивні.\nАле вся ця ситуація матиме ще один ефект. Штати отримали потужне щеплення від РФ і Путіна і тепер вони перехворіють внутрішньою хворобою, після чого буде вже броньований імунітет проти цієї гидоти. І так, саме в Гельсінкі Путін натиснув кнопку процесу ліквідації РФ.\nТепер буде відпрацьовуватися оновлений варіант Рейгана-Тетчер, який розвалив куди більш потужний гадючник, та ще й з більш продуманою і просунутої ідеологією. Совок сконав досить швидко, а РФ – совок і тому здохне набагато швидше.\nНагадаємо, що прес-конференція Володимира Путіна і Дональда Трампа викликала жахливий скандал в США, який я зараз спостерігаю на всіх каналах. Президент США просто жалюгідно капітулював перед Путіним буквально з усіх питань, які були підняті на прес-конференції. Найголовніше – в питанні про втручання Росії в американські президентські вибори 2016-го.\nРаніше Hyser писав, що Олексій Арестович прокоментував зустріч Трампа і Путіна в Гельсінкі: «Ні, Трамп, не «зливає Україну». Все набагато цікавіше»\nТеги: дональд трампСШАи Украина\nУкраинцам показали отечественного «терминатора» —...\nСколько «комуняк» не запрещай, все равно «вылезут&...\nУкраинцам показали отечественного «терминатора» — «Козак-2М»: на Гончаровском полигоне прошла демонстрация нового боевого модуля


Вініри: сучасні технології мікропротезування - Погляд – новини Чернівці\nСучасна стоматологія розвивається дуже швидко. В останні десятиліття з'явилися ефективні технології лікування та протезування. Завдяки винаходу нових матеріалів лікарі вдосконалили давно відомі методи. Бездоганні зуби може мати кожен. Лікування проходить без болю і відчутних втрат часу.\nВизначним досягненням сучасної медицини можна вважати мікропротезування. Метод встановлення вінірів був винайдений ще у 30-х роках минулого століття. Тоді порцелянові пластинки закріплювалися на зубах лише на 2-3 дні. Сьогодні вони можуть використовуватися більше 10 років.\nПокази для встановлення вінірів та вартість процедури\nГоловна мета цього методу - маскування незначних недоліків. Стоматолог може порадити вініри у різних випадках:\nпожовтіння емалі, що не піддається відбілюванню звичайними способами;\nнезначні пошкодження частини зуба та тріщини.\nЕксперти стверджують, що ціна вінірів залежить від складності виготовлення пластинки та собівартості матеріалу. Композитні (лікувальні) коштують дешевше, але вони не відрізняються довговічністю і тримаються на зубах до 5 років.\nКерамічні вініри дозволяють реставрувати увесь зубний ряд. Вони не відрізняються на вигляд від справжніх зубів, не змінюють відтінок внаслідок вживання кави та паління. Важлива перевага - термін експлуатації. Він складає понад 10 років. Звичайно, керамічні матеріали коштують дорожче, ніж композитні.\nПротипокази для встановлення вінірів\nІноді лікар може рекомендувати інші технології протезування:\nвеликі руйнування фронтальних зубів. У цьому випадку зовнішні накладки не допоможуть. Необхідно встановлювати більш надійну конструкцію;\nбруксизм - патологія, що супроводжується постійним скрипом зубів. Тонкі вініри не витримують високого навантаження і швидко руйнуються;\nдеякі особливості прикусу;\nзначні пошкодження зубів та велика кількість пломб.\nВибір на користь того чи іншого методу лікування залежить від індивідуальних особливостей та стану ротової порожнини. Рекомендації щодо доцільності встановлення вінірів надаються лише після комплексного обстеження. Дуже важливо знайти клініку, що використовує найсучасніші технології, і кваліфікованого фахівця. Незначна різниця в вартості лікування дозволить заощадити в майбутньому і насолоджуватися бездоганним здоров'ям зубів впродовж десятиліть.


Мордор у всій красі: Росіянин записав відео про тортури в поліції, після чого виявили його обезголовлене тіло - Zаробітчани LIVE - онлайн видання. Тільки актуальні новини. Новини України та світу для заробітчан.\nМордор у всій красі: Росіянин записав відео про тортури в поліції, після чого виявили його обезголовлене тіло\nУ російському місті Сочі виявили обезголовленим 23-річного Євгена Іпатова. Незадовго до цього чоловік став жертвою тортур у відділенні поліції і хотів розповісти про те, що сталося, журналістам, повідомляють Патріоти України з посиланням на “Новая газета”.\nІсторію загиблого журналістам розповів його друг Дмитро Іванников. Він же передав відео, де Іпатов також розповідає про тортури.\nУсе почалося у вересні цього року. Іпатов отримав замовлення від підрядника Максима (прізвища не вказують) із пошуку несправностей із проводкою у літньої пари. Проте після приїзду його затримали поліцейські та звинуватили у крадіжці 60 тис. руб. (22,3 тис. грн) із квартири. Чоловіка, за його розповіддю, били дорогою до відділення і продовжили катувати вже після приїзду.\n“Руслан (один із поліцейських. – Ред.) почав бити мене по обличчю кулаком, запитав, навіщо я так зробив. Я відповів, що нічого не робив. Усю дорогу Руслан мене продовжував бити. Приїхали до відділу поліції на Макаренка, біля магазину “Магніт”. Вони дуже жорстко витягли мене з машини за футболку, потягли коридором, завели в кабінет і кинули на підлогу. Потім почали бити, я прикрив обличчя, били по долоні, по ребрах, нирках, нозі. Це тривало приблизно пів години”, – говорить на відео Іпатов.\nПоліцейські вимагали від чоловіка написати щиросердне зізнання, а коли той відмовлявся, знову били. Іпатов запевняв, що не брав грошей і що до крадіжки може бути причетним Максим. Але поліцейські казали, що вже провели з ним слідчі заходи, і той невинуватий. Потім на Іпатова склали протокол за непокору працівникам поліції. Після побиття йому погрожували посадити “в камеру до зеків”, де він “підпише все, що завгодно”. У підсумку чоловік погодився підписати щиросердне зізнання.\nКоли Іпатов повернувся з відділення додому, то розповів про те, що сталося, своєму другові. Іванников переконав чоловіка поїхати до Москви і розповісти про те, що сталося, журналістам, той погодився. Після приїзду Іпатов мав написати своєму другові. Сам Іванников на той час поїхав у гори.\nОднак за 10 днів після імовірного від’їзду Іпатов так і не зв’язався з другом і той вирішив перевірити місцеві пабліки. У підсумку в одній із сочинських груп він знайшов пост про смерть людини під колесами поїзда. На опублікованому фото чоловік лежав на рейках без голови. Іванніков впізнав друга по одязі та своїй куртці, яку дав йому.\nУ сочинській поліції на запит “Новой газеты” підтвердили, що Іпатова доправили до відділку поліції, допитали як свідка в межах справи про крадіжку та відпустили. Як журналістам вдалося з’ясувати, Іпатов все ж таки не поїхав до Москви. Після того, як вони з Іванниковим розійшлися, Іпатов винайняв кімнату в Сочі. Згідно з поясненнями, які давала поліцейським господиня будинку, 24 вересня у неї винаймав кімнату молодик, який відрекомендувався Іваном. Перші три-чотири дні він нікуди не виходив, а коли вона сама зайшла до кімнати, побачила всюди кров й одразу викликала поліцію. Тоді вона дізналася від правоохоронних органів, що Івана насправді звали Євген Іпатов.\nТіло Іпатова виявили 29 вересня. Як виявилося, перед смертю він записав відео, де докладно розповів про те, що сталося у відділку поліції. Це відео він відправив колишній дружині Іванникова, а сам Іванников передав його журналістам.\nРідні Іпатова не вірять, що чоловік міг накласти на себе руки. Вони вважають, що на орендованій квартирі хтось намагався підлаштувати, ніби Іпатов намагався себе вбити. Дядько загиблого вказує на дивний факт – у квартирі на ліжку лежав розгорнутий паспорт Іпатова, ніби його хтось спеціально туди поклав. Також він каже, що читав у матеріалах справи пояснення машиніста, який казав, що бачив тіло, котре вже лежить, і не встиг загальмувати.\nПо юридичну допомогу сім’я Іпатових звернулася до правозахисників. Керівник краснодарського відділення “Комитета против пыток” Сергій Романов повідомив журналістам, що у місцевому слідчому відділі Слідчого комітету відмовили у порушенні справи за ст. 110 Кримінального кодексу РФ (доведення до самогубства) через відсутність події злочину.\nУ Росії протягом останніх місяців активно порушують питання тортур у в’язницях та відділеннях поліції. Пов’язано це з публікацією у жовтні правозахисним проєктом Gulagu.net кількох відео тортур та зґвалтувань ув’язнених у туберкульозній лікарні Федеральної служби виконання покарань №1 у російському Саратові. Ще низку відео проєкт надав журналістам. Архів із відео правозахисникам передав програміст із Білорусі Сергій Савельєв, який відбував строк у Саратовській області та обслуговував камери і відеореєстратори у цій лікарні. Gulagu.net 20 грудня опублікував відео з кадрами тортур ув’язнених в одній із красноярських колоній. На відеороликах, знятих камерами спостереження, зображено побиття засуджених у так званих пресхатах. 22 грудня Telegram-канал “Осторожно, новости” повідомив, що колишній гравець збірної Росії з регбі Олег Азаренко брав участь у тортурах ув’язнених у СІЗО-1 Красноярська.\n← Метеозалежним приготуватись: Відсьогодні кілька днів триватиме сонячна активність. До нового року має попустити\nЗасновник рашистського видання “Спутник и погром”, натхненник “руської весни” Просвірнін голим випав з вікна у центрі Москві: І цей пішов готувати Путіну місце у пеклі →\nТакого не робив ніхто – незвичний рекорд на весіллі в Тернополі\nПорошенко і Зеленський : поспілкувалися віч-на-віч і потиснули руки


20 Березень 2019, Київ 17:42\n17 Квітень 2018, 10:22\nУ кримської «влади» є свій рахунок до «Укренерго» в зв'язку з наслідками енергоблокади\n– Я думаю, що якщо Україна вважає за можливе вирішити цю проблему в судовому порядку, на міжнародних майданчиках, то це можна тільки вітати. Ніхто не може позбавити «Укренерго» права звертатися до таких інстанцій, але потрібно розуміти, що у кримської «влади» є свій рахунок, у тому числі до «Укренерго» в зв'язку з наслідками енергоблокади. І вже в ході судових процесів ми розберемося, хто кому повинен і скільки. Я взагалі не вважаю, що в когось можна забирати власність без виплати відповідної компенсації. Тобто будь ти хоч останній олігарх, Коломойський або ще хто, – після націоналізації людина повинна отримати справедливу сатисфакцію за те майно, що вона придбала законним шляхом в українські часи. У Криму такий закон ухвалений, у Севастополі – ні.


гідропоніки Садівництво – ви можете створити у вашому дворі\nПлаваючі сади Китаю і Висячі сади Семіраміди два приклади цього. Вчені почали цей метод з 1950 року і такі країни, як Німеччина, Австралія і Голландія з допомогою цього протягом багатьох років. У 19 столітті дослідники рослинної технології стало відомо, що насправді це можливо в сад без грунту, тому що важливий мінерал потрібно для для вирощування рослини можна знайти у воді.\nАктивний гідропонних системи переміщує живильного розчину за допомогою насоса. У той час як пасивна система працює на капілярної системи. Пасивні системи занадто слабкі, щоб забезпечити достатню кількість кисню до кореневої системи для максимального зростання. Іншим методом гідропоніки характеризують відновлення або без рекуперації. Відновлення систем або Оборотні системи повторного використання живильного розчину і не відновлення системи не використовують їх. Насоси та рухомі частини не використовуються в цій техніці.\nУ той час як живильні техніку фільм цієї системи. У цьому коренева система газовані і підтримуватися. Принцип, який застосовується для удобрення грунту також відноситься до добрив. Воно містить всі поживні речовини, що грунт добрива містять. Рослини з рН від 5,8 до 6,8 можуть бути вирощені гідропоніці. РН вирощування рослин може бути перевірена набагато легше, ніж що грунту.\nЯкщо ви хочете побудувати гідропоніки системи на свій розсуд, то кулак всіх побудувати систему на свій розсуд. Коли ви розумієте основи системи і коли ви придбаєте певний досвід щодо цього потім почати рости ваші власні системи. Це допоможе вам багато. Ви зможете використовувати компоненти цієї системи, коли ви будете будувати свою власну систему садівництва. Будівництво власної системи може бути корисним, але іноді це може бути дуже складно. Ви повинні бути терплячі, роблячи так.\nPrevious Previous post: вибір правильного квітка для дівчини\nNext Next post: П’ять порад про те, як виростити город


Затримка внутрішньоутробного розвитку плода причини, ступеня, наслідки / Мати та дитина | Корисна інформація та поради по догляду за собою. Здоров'я, харчування та багато іншого.\nПротягом всієї вагітності за майбутньою матір'ю і розвитком плоду ретельно спостерігають лікарі. Це спостереження включає в себе не тільки загальний огляд на прийомі, вимір окружності живота і висоти стояння матки, промацування частин плода і аналізи. Одним з важливих обстежень, які проводять протягом гестації не менше трьох разів, є ультразвукове сканування плода і плаценти, а також матки. Іноді після подібного дослідження лікар УЗД пише в ув'язненні абревіатуру "ЗВП" або "внутрішньоутробна затримка в розвитку". Такі діагнози сильно лякають майбутніх мам, які підозрюють найстрашніше - з малюком щось не так. Наскільки виправдані побоювання вагітних, чим загрожує подібний діагноз і звідки взагалі береться затримка в розвитку, що потрібно зробити для її усунення?\nПоняття про ЗВУР: терміни, визначення\nУ статтях по акушерству миготять різні терміни, по суті, відображають приблизно одні й ті ж стану, пов'язані з відхиленнями від нормального розвитку плода всередині матки жінки. Лікарі користуються поняттями "гіпотрофія плода", або "затримка у внутрішньоутробному розвитку", "малі показники зростання і ваги до терміну гестації", "ретардация плода", багатьма іншими термінами. Згідно з міжнародною класифікацією (МКБ-10), такі поняття включені в загальну рубрику патологій вагітності (Р05), і вони об'єднуються єдиним терміном - "Уповільнення зростання і дефіцит харчування плоду".\nНастільки лякаючий, незрозумілий термін ЗВУР буде мати на увазі під собою проблеми і патології плода, пов'язані з негативним впливом зовнішніх і внутрішніх факторів, що призводить до зниженого вступу до крихті молекул кисню і необхідних для росту поживних компонентів. Подібний діагноз ставиться, коли за даними УЗД або при народженні у дитини вага тіла до терміну вагітності знижений на 10% і більше. Крім усього іншого, подібний діагноз буде ставитися і тим дітлахам, які недостиглі для свого терміну вагітності (іншими словами, вони виглядають на менший термін вагітності, з відхиленням, як мінімум, в межах двотижневого терміну і більше).\nЯк часто ставлять діагноз затримка внутрішньоутробного розвитку плода\nЗа даними акушерів, відштовхуючись від регіонів і виду пологового установи (звичайний пологовий будинок або спеціалізований перинатальний центр), подібний стан реєструють у 5-18% вагітних, при цьому до 20% мертвонароджень припадає саме на цю патологію. У таких дітей підвищений в 8 разів ризик ранньої смертності в перші дні життя через ускладнення і розвиваються патологій в порівнянні зі здоровими дітьми.\nПриблизно половина з дітей, народжених з ЗВУР, мають гострі інфекції або хронічні патології разу після народження. Важливо відзначити, що кількість дітей, народжених з таким діагнозом, залежить від того, наскільки довго і часто впливає шкідливий фактор на тіло матері і побічно на плід.\nВ даний час зросла кількість дітей з ЗВУР в зв'язку із загальним погіршенням стану здоров'я матерів і практикою збереження вагітності у тих жінок, яким раніше народжувати просто забороняли.\nВ результаті, якщо здоров'я самої мами незадовільний, це призводить до патологічного перебігу вагітності, при якому малюк росте повільніше, ніж зазвичай в силу того, що йому поставляється менше кисню і харчування. Близько 10% дітей з діагнозом ЗВУР народжуються від матерів, які не мали скарг на здоров'я і будь-яких факторів ризику, молодих і цілком міцних, без наявності хронічних соматичних захворювань. У зв'язку з цим фактом завжди потрібен нагляд лікарями з ранніх строків, щоб вчасно виявляти відхилення в розвитку дитини і коригувати їх.\nЯк формується ЗВУР?\nВсю вагітність малюк харчується глюкозою, вітамінами та іншими елементами, "дихає" розчиненим у крові киснем за рахунок безперебійних поставок плацентою цих речовин з тіла матері. Плацента - унікальний орган, що виникає тільки при вагітності для того, щоб здійснювати сполучення між матір'ю і малюком в обох напрямках. Вона фільтрує небезпечні сполуки, що можуть потрапляти до плоду, виводить продукти метаболізму, доставляє кисень з еритроцитів крові матері і всі необхідні для росту речовини, при цьому, не змішуючи плодову і материнську кров між собою.\nЯкщо з якихось причин плацента не може повністю впоратися зі своїми функціями, формується особлива патологія - ФПН (фетоплацентарна недостатність). Вона поступово формує стан, коли плід отримує все менші і менші обсяги кисню, а також "голодує" в силу браку амінокислот, вуглеводних і жирових молекул. Це призводить до уповільнення його ростових показників і збільшень маси.\nЯкщо плід за термінами відстає від нормативів, регламентованих результатами УЗД, фахівці виставляють його гипотрофию, наявність ЗВУР. Такий термін не означає, то це захворювання, швидше за це ускладнення вагітності, що виникає під впливом різних негативних факторів, що впливають на будову і функції плаценти.\nНебезпека ЗВУР для розвитку плода\nАле, варто відразу зазначити і той факт, що як ускладнення вагітності наявність ЗВУР у крихти загрожує йому розвитком серйозних захворювань, що будуть небезпечні після появи на світло. Особливо серйозними можуть бути наслідки для різних відділів в нервовій системі, як найбільш чутливою до гіпоксії. Найлегше, що можна очікувати від дитини зі ЗВУР - порушення процесів адаптації до нових умов життя, що загрожує зниженням імунітету і частими хворобами дитини після пологів.\nТакож ЗВУР є одним зі складових в комплексі генетичних і хромосомних аномалій або вад розвитку плоду. Цілком закономірно, що плід з дефектами буде гірше рости і розвиватися. Тому, якщо виявляється ЗВУР, показаний обов'язковий детальний скринінг (як УЗД, так і лабораторний) на виявлення хромосомних і генних аномалій і наявності вад головного і спинного мозку, внутрішніх органів.\nПричини затримки внутрішньоутробного розвитку плода\nЯкщо говорити про всі негативні фактори, які можуть призвести до ЗВУР, їх досить багато, починаючи від шкідливих звичок і способу життя майбутньої мами, закінчуючи серйозними проблемами здоров'я, як репродуктивного, так і соматичного.\nВарто відразу обмовитися, що далеко не завжди невеликі розміри плоду на УЗД відразу є приводом для постановки діагнозу ЗВУР. У субтильний юної мами невисокого зросту з таким же чоловіком за визначенням не буде 4-ох кілограмового дитини.\nЯкщо ж говорити про шкідливі чинники, їх підрозділяють на три групи:\nПроблеми, пов'язані з маткою і плацентою, репродуктивною сферою і гормонами,\nЯкщо говорити про стан матері, впливають факторами може стати багато:\nРанній вік для вагітності, починаючи з 13-14 років до 17-ти,\nВік жінки після 35 років, коли накопичується вантаж мутацій і соматичних патологій,\nНизьке соціально-економічне становище, погане харчування, неможливість забезпечення медикаментами,\nОсобливості, обумовлені расою і етнічною приналежністю, близькоспоріднений шлюб,\nКонституціональні особливості - маса, ріст, спадковість.\nТакож до формування затримки розвитку можуть приводити гострі і тривалі захворювання матері при вагітності, загострення хронічної патології, праця в умовах небезпечних і шкідливих виробництв, перевтома, різні системи харчування (веганство, дієти, пост), шкідливі звички, а також прийом деяких ліків при гестації.\nДо плодових факторів ризику ЗВУР відносять:\nСпадкові захворювання, генетичні аномалії, хромосомні патології,\nПороки серця, травлення, нирок,\nПроблеми розвитку нервової трубки (аненцефалія, spina bifida та інші),\nВнутрішньоутробне інфікування крихти,\nБагатоплідність з синдромом обкрадаючи одного плоду іншим.\nПроблеми плаценти в генезі ЗВУР, протягом вагітності\nНерідко причиною для розвитку ЗВУР стають проблеми в будові і функціонуванні матки і плаценти. Так, сюди можна віднести маткові пороки (дворога, сідлоподібна, з перегородками), міоми і інші пухлини, вади в будові плаценти і пуповини, передлежання її (повне або часткове), інфаркти в товщі плаценти, кальцинати або відшарування з утворенням гематом і кровотеч. Вплив багатодітній родині і загрози переривання вагітності, розвиток анемії і резус-конфлікт, несумісність по групі крові або іншим факторам.\nХоч би якими були початкові причини ЗВУР, всі вони в підсумку призводять до порушення доставки через плаценту кисню і харчування, від чого страждає малюк.\nКласифікація, ступеня затримки затримки внутрішньоутробного розвитку плода\nЗа походженням виділяється первинна затримка розвитку і вторинна. первинна є спочатку, з ранніх строків, і пов'язана з важкими впливають факторами - незадовільними харчуванням, пороками розвитку, шкідливими звичками і впливом ліків, її діагностують з перших же УЗД. Вона формується як початковий дефіцит харчування і кисню, зазвичай має важкі ступеня.\nВторинний тип ЗВУР виявляють не раніше 2-3 триместру, і нерідко він виникає при хворобах мами, наявності гестозів, важкої анемії або проблем з розташуванням плаценти.\nЗа ступенем тяжкості затримки можна виявити три ступені. Перша ступінь ЗВУР характеризується відставанням малюка за терміном в межах 2-3 тижнів від покладеного, при другого ступеня відставання сягає терміну в 4 тижні, а при важкої третьої плід відстає від термінів розвитку на 5-ть і більше тижнів.\nТипи ЗВУР по особливостям розвитку плода\nЗа даними УЗД-досліджень лікарями прийнято розділяти два типу ЗВУР: симетричну і асиметричну, для яких є різні особливості перебігу патології.\nСиметричний тип затримки типовий при пропорційному зниженні ростових і вагових показників, і таке зазвичай пов'язане зі спадковістю і хромосомними аномаліями, наявністю внутрішньоутробного інфікування і пороків плода, особливо в області головного мозку. Подібні проблеми можуть бути у матерів з шкідливими звичками, які голодують і не стежать за здоров'ям. Дані явища можна виявити після другого триместру, і необхідно при наявності такої картини проведення додаткових скринінгів з метою виключення генних і хромосомних патологій.\nасиметрична затримка проявляється в нерівномірному розвитку плода, головка його зазвичай відповідає термінам за розміром, а тіло в розвитку відстає від термінів. Таке виявляється після 30-ти тижнів вагітності, нерідко пов'язане з патологіями мами і ускладненнями гестації (гестози, гіпертензія, діабет, багатоплідна вагітність). Для такого ЗВУР, навіть якщо тіло крихти відстає в розвитку на 3-4 тижні, при своєчасному лікуванні проблема швидко усувається, плід підростає і набирає вагу.\nпри змішаній формі, поєднує обидві попередні форми, прогноз найбільш несприятливий.\nДіагностика ЗВУР: аналізи та УЗД\nПідозри на наявність ЗВУР можуть виникати у акушера-гінеколога, який веде вагітність жінки за результатами оглядів і динаміці змін розмірів матки і окружності живота по тижнях. Починаючи з 15 тижнів, коли матка прощупується над лобком, висоту стояння її дна заміряють в сантиметрах. Якщо прирости менше покладених за терміном, лікар призначить аналізи і проведення УЗД для підтвердження гіпотрофії плода та наявності ЗВУР.\nТочні дані може показати тільки УЗД, так як розміри живота і висота дна матки залежать від статури, ємності таза і багатьох інших умов. При виявленні невеликих розмірів плода за терміном проводять аналіз сім'ї та оцінюють спадковість, виключають пороки і проблеми у здоров'ї. Якщо залишається підозра на ЗВУР, показано додаткове УЗД з доплерометріі плода і плаценти для оцінки кровообігу.\nІнструментальні методики оцінки ЗВУР\nПроведення УЗД може легко і безболісно поставити діагноз і оцінити ступінь тяжкості затримки розвитку, форму патології. За даними УЗД, на підставі фактичного терміну вагітності і розмірів плода, визначається відповідність або затримка розвитку, а також форма патології. При необхідності, доплерометрія покаже проблеми з кровотоком в області судин пуповини і плаценти, що дозволить з'ясувати як причини, так і ступінь тяжкості ЗВУР.\nПоряд з цими методиками, проводять такі сучасні дослідження як визначення рівня плацентарних гормонів в крові матері: це плацентарний лактоген, рівень лужної фосфатази і деякі інші. За кількістю цих гормонів можна оцінити ступінь ураження плаценти. Щоб оцінити самопочуття плоду проводять КТГ (кардіотокографія) з оцінкою серцевого ритму плода, його реакцій на тонус матки і ворушіння, це показує - чи достатньо плоду харчування і кисню для нормального розвитку.\nДії лікарів при наявності ЗВУР\nЯкщо за даними всіх досліджень виявлено затримка в розвитку, необхідні як загальні режимні заходи і повноцінне харчування, так і медикаментозна підтримка. Це призводить до збагачення плаценти і матки киснем, що допомагає плоду отримувати достатньо поживних речовин для розвитку і зростання, збільшення маси.\nПри легкому ступені фетоплацентарної недостатності жінку лікують вдома, під наглядом лікаря жіночої консультації, важкі ступеня ЗВУР вимагають стаціонарного лікування.\nНа сьогоднішній день є група препаратів, які підсилюють кровообіг в судинах фетоплацентарного комплексу, підвищують стійкість плоду до гіпоксії і усувають ЗВУР. Саме основне лікування - усунути причину, яка призводить до затримки розвитку і страждання плода. Чим раніше буде виявлено проблема і розпочато лікування, тим краще буде прогноз для крихти.\nЗастосовують препарати, що знижують тонус матки і усувають спазм судин, зменшують в'язкість крові і насичують кров киснем, а також вітаміни, залізо і мінерали, необхідні для повноцінної роботи материнського організму. Вибір препаратів завжди залишається за лікарем, виходячи з клінічної ситуації, переносимості того чи іншого лікування і тяжкості ФПН.\nКонтроль за ефективністю лікування проводять кожні 2 тижні за даними УЗД і кардіотокографії плода, при усуненні причин, які привели до ЗВУР зазвичай зростання і збільшення маси плода швидко приходять до норми.\nАлена Парецкі, лікар-педіатр\n« Заїди на губах\nЗатримка сечі чому виникає і як проявляється цей стан »\nЗатримка еякуляції - причини, симптоми, методи діагностики, лікування та заходи профілактики


МЗС Росії пригрозило США припиненням регулярного авіасполучення через "візову блокаду" / Новое Время\nТермін очікування візової співбесіди був збільшений до 250 днів\nСША готуються посилити видачу віз: як це торкнеться українців\nТрамп впав в лють через числа висланих із США російських дипломатів - ЗМІ\nНагадаємо, що у зв'язку з отруєнням в британському Солсбері екс-агента Сергія Скрипаля та його дочки країни Заходу оголосили про вислання російських дипломатів.\nНайбільшу кількість росіян вислали США і Велика Британія - 60 і 23 відповідно. Також США закрили російське консульство в Сіетлі. Кілька країн відмовилися висилати російських дипломатів, серед них Австрія і Болгарія.\nМЗС РФ оголосило про дзеркальні заходи по відношенню до всіх країн, які приєдналися до дипломатичного бойкоту. У тому числі з РФ вислали 60 американських дипломатів і закрили генконсульство в Санкт-Петербурзі.\nТеги: Виза МЗС Росії Росія США


Кандидата в президенти Грузії затримали під час розповсюдження марихуани: фото, відео - 24 Канал\n19:06, 21 жовтня 2018 - Читать новость на русском\nЗураб Джапаридзе роздає самокрутки людям на фестивалі / Фото з вільних джерел\nПро це інформує грузинське видання "Кавказкий узел".\nЧитайте також: Потенційний президент Грузії прорекламував себе на порносайті\nЗазначається, що фестиваль на підтримку легалізації марихуани організувала партія "Гірчі". Від неї у президенти балотується Зураб Джапаридзе. Раніше саме ця партія добилася в Конституційному суді Грузії скасування адміністративної відповідальності за вживання марихуани.\nЗа словами організаторів, фестиваль мав стати унікальним прецедентом на шляху до повної легалізації культивування і застосування марихуани в Грузії. Відбувалася подія у парку Дедаена в Тбілісі. На місці події відразу зібралося багато поліції.\nНапередодні правоохоронці попередили організаторів, що у випадку збуту, володіння, вживання чи популяризації наркотичних засобів на фестивалі правоохоронці застосують відповідні заходи.\nЗураб Джапаридзе роздає самокрутки під час акції за легалізацію марихуани у Тбілісі\nНа опублікованому в інтернеті відео видно, як поліцейські затримують кандидата в президенти Джапаридзе майже одразу після того, як той роздав декілька самокруток, ймовірно з марихуаною, у натовпі.\nА ще до початку акції поліцейські затримали декількох прибічників Джапаридзе.\nЗураб Джапарідзе в коментарі виданню розповів, що після того, як він був доставлений в поліцейську дільницю, його обшукали, але нічого не знайшли.\nПорушено кримінальну справу і в ході розслідування я був детально допитаний про те, як я організував фестиваль, що я збираюся робити далі. Зрештою допит закінчився і, як мені сказали слідчі, справа продовжиться,\n– сказав Джапарідзе.\nДивіться відео: кандидата у президенти Грузії затримала поліція за розповсюдження марихуани\nНагадаємо, 30 липня Конституційний суд Грузії прийняв рішення легалізувати у країні вживання марихуани. У своєму рішенні судді підкреслили те, що вживання марихуани представляє собою дію, яка є захищеною правом на вільний розвиток особистості.\nТеги: Наркотики Новини Грузії


ТОВ ТБК АЛЕКС-ГРУПП — Код ЄДРПОУ 40227110\nТОВ ТБК АЛЕКС-ГРУПП\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ТБК АЛЕКС-ГРУПП\nТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП"\nСЄРГЄЄВ ОЛЕКСІЙ ВОЛОДИМИРОВИЧ\nУчасники та бенефіціари 40227110\nАдреса засновника: Україна, 04211, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПРИОЗЕРНА, будинок 1-N, квартира 21\nКОНОНЧУК ОЛЕГ АНАТОЛІЙОВИЧ\nАдреса засновника: Україна, 04211, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПРИОЗЕРНА, будинок 2, квартира 29\nІндивідуальний податковий номер: 402271126544\nНомер взяття на облік: 265416006741\nНомер взяття на облік: 10000000544179\nТендери ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ТБК АЛЕКС-ГРУПП\nБудівельні матеріали; будівельні матеріали 1000 метри квадратні\nДержавне спеціалізоване підприємство "Північна Пуща" 30.11.2017 20 000\n03.10.2019 Рішення Адміністративне 84702318 640/13701/19\n30.05.2016 Змінилось найменування юридичної особи ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП"\n( ТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП")\nЯкий ЕГРПОУ компанії ТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП" ?\nЗгідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань код ЕГРПОУ ТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП" - 40227110.\nЯкий стан компанії ТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП" ?\nНа дату 20.04.2021 контрагент ТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП" має статус - Не перебуває в процесі припинення.\nЯка повна назва ТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП" ?\nЗгідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань контрагент 40227110 на 20.04.2021 має такую повну офіційну назву ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ТБК АЛЕКС-ГРУПП.\nЯка скорочена назва компанії 40227110 ?\nЗгідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань контрагент 40227110 на 20.04.2021 має таку офіційну скорочену назву ТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП".\nЯкий основний КВЕД у контрагента 40227110 ?\nНа дату 20.04.2021 у 40227110 основний вид економічної діяльності 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.\nВ якому регіоні зареєстрована ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ТБК АЛЕКС-ГРУПП ?\nЗгідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на 20.04.2021 контрагент 40227110 зареєстрований в 04201, м.Київ, Оболонський район, ВУЛИЦЯ КУЛЬЖЕНКІВ СІМ'Ї, будинок 35.\nДані про фірму ТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП"\nОтримайте повноцінне досьє про компанію ТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП". ТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП" зареєстрована 21.01.2016. Уповноважена особа компанії: Сєргєєв Олексій Володимирович. Юридична адреса ТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП" — 04201, м.Київ, Оболонський район, ВУЛИЦЯ КУЛЬЖЕНКІВ СІМ'Ї, будинок 35.\nДані про фірму "ТБК АЛЕКС-ГРУПП"\nОсновним видом діяльності є 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Форма власності: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ. Контрагента "ТБК АЛЕКС-ГРУПП" присвоєно код ЄДРПОУ 40227110. Статутний фонд компанії ТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП" становить 500 000,00 грн. Фірма ТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП" згадується в 6 судових документах. Перевірка компанії ТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП" у списках санкцій — відсутня інформація по особі або пов'язаних особах. У повній версії системи є більше важливої інформації про ТОВ "ТБК АЛЕКС-ГРУПП". Шукайте компанії в Київ або в каталозі на букву Т.\nТОВ "УК ІДЕЯ ІНВЕСТ"


Ще трохи страшних відьом. | Книжковий клуб Діснея\nЩе трохи страшних відьом.\nanita 30.09.2017 Комментариев нет 1544 все, легендарная классика, новости Disney, развлечения, скоро на экранах, чи знали ви?,\nDisney готується до зйомок нового телевізійного фільму, який стане ремейком культової стрічки 1993-го року «Фокус-Покус».\nЧудова комедійна стрічка, яка вже стала класикою американського кіно, розповідала про трьох відьом, які заманили до своєї хатини маленьку дівчинку, аби «випити» її життя і омолодитися. Місцеві жителі встигають врятувати дівчинку і її брата, якого відьми перетворили на кота. Відьми гинуть на багатті, але їх прокляття не втрачає своєї сили - якщо яка-небудь невинна людина в ніч на Хелловін запалить в будинку відьом свічку, вони повстануть з могил і з'їдять всіх дітей в місті, щоб стати молодими навічно. 300 років по тому в будинку відьом, який вже перетворений на музей, з'являються випадкові відвідувачі, які запалюють свічку ...\nРежисером цього смішного та дотепного фільму є Кенні Ортега. Ролі сестер-відьом виконали такі чудові акторки як Сара Джессіка Паркер, Бет Мідлер та Кеті Наджимі. А ось головну чоловічу роль мав виконати сам Леонардо Ді Капріо, але на той час він був задіяний на зйомках фільму «Що гризе Гілберта Грейпа», тому в образі Макса Деннісона постав Омрі Кац.\nСтрічка мала величезний успіх в глядачів, незважаючи на те, що збори від фільму склали тільки 39 мільонів. Проте «Фокус-Покус» став традиційною стрічкою, без якої неможливо уявити американський Хелловін.\nНа разі студія Disney вирішила створити ремейк цього популярного фільму. До роботи було запрошено Скарлетт Лейсі, яка зарекомендувала себе серіалом «Члени королівської родини». Разом зі сценаристом оригінального фільму Девідом Кіршнер вони написали новий сценарій.\nКоманда Disney, як завжди, береже інтригу щодо того, хто стане режисером нового телевізійного фільму, та кого буде запрошено на головні ролі в стрічці. Чекаємо на новини зі знімального майданчика.


Дешеві авіаквитки до Лизмор — на anywayanyday.com\nДешеві авіаквитки до Лизмор\nAnywayanyday пропонує зручний пошук авіарейсів в місто Лісмор та допомагає вам підібрати рейс і забронювати квитки на літак на зручну дату. Замовити квитки на літак економ, бізнес і першого класу стало простіше.\nAnywayanyday пропонує зручний пошук дешевих квитків в місто Лісмор: допомагає підібрати рейс і забронювати квитки на літак на потрібну дату.\nНа anwyayanyday.com ви зможете знайти і придбати дешеві квитки до міста Лісмор: система Anywayanyday порівнює варіанти перельоту від 800 авіакомпаній і підбирає найдешевші квитки в місто Лісмор.\nЗагальна інформація про місто Лісмор\nПідготуйтеся до свого перебування в місті Лісмор перед тим, як шукати авіаквитки. місто Лісмор знаходиться в Австралії.\nДовідкові відомості про місто Лісмор:\nНазва міста англійською мовою: Lismore.\nНазва міста українською мовою: місто Лісмор.\nПогода в місті Лісмор\nПідготуйтеся до відправлення з міста Лісмор: дізнайтеся яка погода в цьому місті — див. Віджет з інформацією про погоду зверху, зліва від карти.\nПрямі рейси в місто Лісмор\nПрямий переліт — найбільш зручний варіант авіаподорожі в місто Лісмор. Про авіакомпанії, що виконують рейси в це місто, дивіться нижче в розділі «Авіакомпанії, що літають в місто Лісмор».\nПерельоти з пересадкою в місті Лісмор\nЯкщо ви не змогли купити квиток на літак, який летить прямим рейсом в місто Лісмор, завжди є запасний варіант - переліт з пересадкою.\nНе забувайте про те, що чим раніше ви купуєте квиток, тим нижче його ціна. І чим ближче до дати вильоту, тим менш дешевими будуть квитки в місто Лісмор.\nСтарайтеся купити квитки до міста Лісмор заздалегідь, щоб вибрати оптимальний варіант перельоту: за ціною, наявністю пересадок і інших параметрів.\nАеропорти, в яких здійснюється пересадка під час польоту в місто Лісмор\nПроживання в готелях міста Лісмор\nПісля того, як ви придбаєте квитки в місто Лісмор, підберіть на anywayanyday.com оптимальний варіант проживання на час свого перебування в місті Лісмор: шукайте готелі за кількістю зірок, місцем розташування, послугами, що надаються, рейтингом TripAdvisor, популярністю, типом проживання, способом оплати і іншим параметрах.\nПорівняйте найдешевші готелі в місті Лісмор в розділі «Готелі» сайту anywayanyday.com\nНе обмежуйтеся відвідуванням тільки міста Лісмор під час своєї подорожі в Австралії - познайомтеся і з іншими містами цієї чудової країни. Заплануйте свою поїздку до сусідніх населених пунктів вже зараз: підберіть готелі в розділі «Готелі» сайту anywayanyday.com.\nМожливо, ви вирішите протягом своєї поїздки відвідати не тільки місто Лісмор та інші міста Австралія, але й поїдете за межі країни, для того щоб познайомитися з культурою інших країн регіону і континенту. Обов'язково ретельно сплануйте маршрут своєї подорожі: розрахуйте свій час, свої фінансові ресурси і свої сили. І якщо ви дійсно захочете поїхати на таку екскурсію, сплануйте своє проживання заздалегідь: забронюйте готелі в містах, які ви оберете, регіону і континенту в розділі «Готелі» сайту anywayanyday.com.\nПам'ятки міста Лісмор\nПісля того, як ви придбаєте авіаквиток в місто Лісмор, сплануйте свою поїздку так, щоб заздалегідь провести час з користю в місті Лісмор: познайомтеся з цим містом за час свого перебування, дізнайтеся про всі музеї, галереї, пам'ятники та інші цікаві і незвичайні місця, гідні вашої уваги. Про визначні пам'ятки міста Лісмор та про визначні пам'ятки інших міст світу, ви можете дізнатися в розсилці Anywayanyday і в наших групах в соціальних мережах.\nРетельно сплануйте свою поїздку перед тим, як шукати авіаквитки. місто Лісмор - місто, поруч з яким розташовано багато інших цікавих місць, які, можливо, будуть вам до смаку.\nСпецпропозиції до міста Лісмор\nБагато авіакомпаній регулярно проводять розпродажі квитків до міста Лісмор. Слідкуйте за цими спецпропозиціями в наших соціальних мережах. Крім того, про різні ексклюзивні тарифи на квитки до міста Лісмор ми часто пишемо в своїй щотижневій розсилці.\nЯк шукати дешеві авіаквитки до міста Лісмор\nДля того щоб знайти і купити квиток до міста Лісмор за максимально вигідною ціною, радимо дотримуватися наступних простих рекомендацій.\nПо-перше, найвигідніше буде придбати авіаквиток заздалегідь, тому що квитки до міста Лісмор з датою вильоту через 2-3 місяці, як правило, виявляються значно дешевшими, ніж квиток з датою вильоту на найближчі дні.\nПо-друге, як показує досвід клієнтів Anywayanyday, найбільш вигідними все-таки є не прямі рейси до міста Лісмор, а перельоти з пересадкою.\nПо-третє, у досвідчених авіамандрівників є такий лайфхак: купити квиток до міста Лісмор буде значно вигідніше у вівторок або середу, ніж в інші дні тижня.\nПо-четверте, не варто забувати про бонусну програму Anywayanyday: накопичені бали за попередні перельоти і бронювання готелів, ви можете витратити, для того щоб заощадити гроші під час покупки нових квитків до міста Лісмор.\nПо-п'яте, клієнтам Anywayanyday, які забронювали номер в готелі, надається знижка до 10% на нову покупку авіаквитків. Працює ця вигідна пропозиція і в зворотний бік: за кожну покупку аквитків до міста Лісмор ви отримуєте знижку до 10% на бронювання готелів.\nПо-шосте, не забувайте про те, що ціни на авіаквитки до міста Лісмор значно варіюються в залежності від конкретної дати, тому обов'язково перевіряйте ціни на квитки на літак як мінімум на кілька сусідніх днів. В такому випадку можна знайти квиток до міста Лісмор, який виявиться значно дешевшим.\nЦіна квитка до міста Лісмор дуже залежить від часу: чим раніше ви придбаєте квиток на літак до міста Лісмор, тим дешевшим він виявиться. Крім того, вартість авіаквитка варіюється в залежності від дня. Тому дуже важливо порівнювати ціни не тільки на одну конкретну дату, а й на сусідні дні - в такому випадку можна знайти і придбати авіаквиток до міста Лісмор, який виявиться значно дешевшим.\nНаш віджет «Динаміка цін» дозволяє провести таке порівняння швидко і зручно. Перегляньте ціни на авіаквитки до міста Лісмор на найближчі два тижні і виберіть оптимальний варіант, який підходить вам і за вартістю, і за часом.\nПерельоти до міста Лісмор з різних міст\nЯкщо ви не змогли підібрати зручні та вигідні авіаквитки до міста Лісмор, розгляньте альтернативну можливість — долетіти до міста Лісмор з інших міст. Ймовірно, в такому випадку ви зможете організувати свою подорож більш оптимальним способом. Крім того, такий маршрут дозволить вам не тільки заощадити, але й можливо, познайомитися з новим містом, в якому ви раніше не бували.\nПорівняйте ціни на авіаквитки до міста Лісмор з вильотом з різних міст і підберіть оптимальний варіант авіперельоту.\nЯкщо ви не знайшли необхідних авіаквитків до міста Лісмор, пошукайте перельоти в інші міста Австралія. Ви можете знайти зручний і недорогий переліт до міста, розташованого неподалік від міста Лісмор, і зможете спочатку долетіти до цього міста, а звідти вже - до міста Лісмор. Так ви не тільки зможете заощадити та дістатися до кінцевого пункту своєї поїздки, а й, можливо, познайомитеся з новим для себе містом.\nПорівняйте ціни на авіаквитки до міста Лісмор і на перельоти в інші міста Австралія. Таке порівняння дозволить вам підшукати дешевий квиток до міста Лісмор.\nАвіакомпанії, що літають до міста Лісмор\nЦіна авіаквитків до міста Лісмор може залежати не тільки від дня і часу вильоту і прильоту, а й від того, яка авіакомпанія виконує переліт. Порівняйте ціни різних перевізників, які продають авіаквитки до міста Лісмор, і виберіть найбільш вигідний.\nОплата авіаквитків до міста Лісмор\nAnywayanyday пропонує своїм клієнтам зручну оплату авіаквитків до міста Лісмор. Авіаперельоти на anywayanyday.com можна оплатити 4 валютами на ваш вибір:\nАвіаквитки до міста Лісмор можна оплатити 2 різними способами на ваш вибір:\nБронювання авіаквитків до міста Лісмор\nТільки зареєстровані й авторизовані користувачі anywayanyday.com можуть попередньо забронювати авіаквитки до міста Лісмор та оплатити їх пізніше - протягом 3 діб. Про будь-які зміни в бронюванні клієнт Anywayanyday оповіщається SMS-повідомленням та листом по електронній пошті.\nПовернення і обмін авіаквитків до міста Лісмор\nАвіаквитки на Anywayanyday на багато напрямків можна обміняти без участі оператора служби підтримки - на такому квитку повинний бути напис «Онлайн-обмін». Якщо під час покупки ваших авіаквитків до міста Лісмор ви бачили такий напис, це означає, що ви зможете обміняти свій квиток дуже швидко.\nВтім, звичайні обміни та повернення авіаквитків до міста Лісмор і за іншими напрямками оформлюються дуже швидко і без будь-яких проблем. Служба підтримки Anywayanyday працює цілодобово, без свят і вихідних: співробітники кол-центру оперативно допоможуть оформити повернення або обмін авіаквитків до міста Лісмор в будь-який час дня і ночі.\nПокупка авіаквитків до міста Лісмор через мобильний додаток Anywayanyday.com\nАвіаквитки до міста Лісмор ви можете знайти і придбати не тільки на сайті anywayanyday, але і через мобільні додатки - для пристроїв на операційних системах iOS, Android і Windows Phone 8. У мобільних додатках доступні обмін і повернення авіаквитків, а також багато додаткових послуг: страховки, квитки на аероекспрес і т.д.


"Політичні репресії першої половини 30-их років ХХ ст" - презентація з історії україни\n1. Репресії в Україні були цілеспрямованою політикою винищення соціальної бази українського національного руху. 2. Репресії призвели до страшних наслідків. Один лише голодомор 1932 – 1933 р. забрав близько 9 млн. життів; скільки ж українців загалом було розстріляно, замордовано в застінках НКВС та померло в таборах невідомо й досі. 3. Репресії в Україні були не “викривленням” ленінської політики, а її логічним продовженням, що витікала з самої суті радянської тоталітарної системи, яка, в свою чергу, спиралася на традиційний російський великодержавний шовінізм, що сягає ще часів Російської імперії.\nПочинаючи з 1929 р. масові репресії трьома хвилями прокотилися по Україні: Перша – 1929–1931 рр.: примусова колективізація і розкуркулення, процес „Спілки Визволення України (СВУ)” , ліквідація УАПЦ. Друга – 1932–1934 рр.: штучний голод, постишевський терор (проти інтелігенції та партпрацівників). Третя – 1936–1938 рр.: так званий „великий терор”, в центрі якого були репресії проти військових.\n1929–1931 рр. Проце с Спі лки ви зволення Украї ни — показовий процес над 45 керівниками і головними діячами СВУ, що відбувся в оперному театрі у Харкові від 9 березня до 19 квітня 1930 року. Справа СВУ була початком розгрому українського культурного процесу, що інтенсивно розпочався в УРСР по визвольних змаганнях. Оперний театр у Харкові\nУкраїнська Автокефальна Православна Церква (УАПЦ) Все священство та активні вірні УАПЦ були заарештовані, заслані та розстріляні НКВД протягом 1930 — 1937 рр. Напередодні Другої світової війни були ліквідовані майже всі прояви УАПЦ в підрадянській Україні. Вже через 7 років ліквідація УАПЦ завершується. Було розстріляно колишнього митрополита УАПЦ Василя Липківського. Василь Липківський\nВ 1931 р. відбувся ще один процес – так званого „Українського національного центру”, за яким були репресовані 50 представників української інтелігенції, серед них: Михайло Грушевський Матвій Яворський\n1932–1934 рр. У 1933 р. було заарештовано видатного режисера Леся Курбаса, а організований ним театр „Березіль” – закрито.\nПротягом 1933 р. від наукової роботи за політичними звинуваченнями було усунуто 1649 науковців. У цілому за ці роки Україна втратила близько 500 талановитих письменників. Влада стояла на заваді творчості таких видатних кінорежисерів, як О. Довженко, І. Кавалерідзе, І. Савченко.\nСталіну і партійному керівництву для проведення колективізації на селі потрібна була опора. Сталін розумів, що найбільшим ворогом його планам є клас заможного селянства і тому партія взяла курс на ліквідацію куркульства. Тих, хто чинив найупертіший опір, розстрілювали або масово вивозили в табори примусової праці на Північ чи до Сибіру. Решту позбавляли всієї їхньої власності.\nНайстрашнішим засобом боротьби сталінської влади проти українського селянства став Голодомор 1932-1933 років. Голодомо р 1932–1933 років —масовий, навмисно зорганізований радянською владою голод , що призвів до багатомільйонних людських втрат. Викликаний свідомими і цілеспрямованими заходами вищого керівництва Радянського Союзу на чолі зі Сталіним, розрахованими на придушення українського національно-визвольного руху і фізичного знищення частини українських селян.\nУ грудні 1934 р. у справі так званого „Українського центру білогвардійців-терористів” було засуджено до розстрілу 28 представників української інтелігенції. Черговими жертвами репресій стали: Микола Куліш Микола Зеров Євген Плужник


Вони з Красилівщини » Сторінка 7 » Моє місто Красилів\nСлободян Митрофан Лук'янович\nВ Червоній Армії з 1936 року. На фронтах Великої Вітчизняної війни з перших до останніх днів. Воював на Західному, 1 та 2 Українських фронтах.\nFed 0 4221\nНародилася в 1922 році в селі Велика Медведівка. Трудовий стаж її розпочався в 1936 році. З 1956 року - доярка Антонінського радгоспу. В 1965 році від кожної з 21 корів групи надоїла по 4995 літрів молока.\nУказом Президії Верховної Ради СРСР від 22 березня 1966 року їй присвоєно звання Героя Соціалістичної Праці.\nFed 0 4299\nЗаслужений вчитель УРСР.\nНародився 27 грудня 1924 року в селі Моньки в сім'ї селянина-бідняка.\nНавчання у Чернелівській середній школі перервала війна.\nЗ березня 1944 року у діючій армії. Перемогу зустрів у Східній Прусії. Має поранення, інвалід Великої Вітчизняної війни. Повернувшись в рідні краї, працює завідуючим відділом кадрів, другим секретарем Красилівського райкому комсомолу.\nFed 0 7368\nFed 0 8882\nДоктор медицини і богослов'я\nНародився в 1806 році в селі Волиця Дубиська.\nДо 1822 року жив у Волиці, здобував домашню освіту. Далі навчається у Кременецькому ліцеї, а з 1827 року - на медичному факультеті Віденського університету.\n30 квітня 1833 року захищає дисертацію і здобуває ступінь доктора медицини.\nFed 0 6912\nНародився 15 грудня 1939 року в с. Митниці в сім'ї колгоспників. Закінчив Київський інженерно-будівельний інститут, факультет міського господарства.\nПрацював у відділі проблем розвитку міст Київського науково-дослідного і проектного інституту містобудування. У 1970 р. захистив кандидатську дисертацію на тему "Дослідження соціально-економічних зв'язків міст і районів".\nFed 0 4462\nНародилась 01.02.1941 р., м.Красилів Хмельницької області.\nЗакінчила Львівський державний інститут прикладного та декоративного мистецтва (1966).\nПрацює в галузі декоративно-прикладного мистецтва (текстиль).\nдопоможіть у пошуку матеріалів\nFed 0 7358\nХарченко Інна Якимівна\nНародилася 24 січня 1962 р. в с. Кременчуки. Після навчання в Шепетівській СШ № 4 закінчила інженерно – економічний факультет Хмельницького технологічного інституту.\nFed 1 4087


ДБР опублікувало власну версію “втрати” Криму | То є Львів\n16:58 • 16 вересня 2020 1 1\nДжерело: пресслужба ДБР, УП\nПрезидент Володимир Зеленський не знає поки, коли відбудеться зустріч лідерів “нормандської четвірки” чи бодай їхніх радників, але він запевнив, що на шантаж Росії Україна не піддасться. Джерело: Зеленський у Братиславі на спільному з ...\nТо є Львів 13:26 • 24 вересня 2020\n“ОПЗЖ” висунула у мери Вінниці відомого боксера В’ячеслава Узелкова.\nВідомий український боксер В’ячеслав Узелков повідомив, що балотується у мери Вінниці від “Опозиційної платформи – за життя”. Джерело: Instagram боксера, УП Пряма мова: “Я іду в мери від Опозиційної платформи – за життя! Мені дуж...\nТо є Львів 13:23 • 24 вересня 2020 1 1\n26 вересня – день Корнилія: традиції, прикмети та головні заборони.\nУ церкві 26 вересня вшановують пам’ять святого Корнилія, який жив у I столітті на території Риму. У Новому Завіті сказано, що відомий він своїм праведним життям, але був “благочестивим і тим, хто боїться Бога” – саме так називали...\nТо є Львів 12:49 • 24 вересня 2020\n26 вересня – яке сьогодні свято та чого не можна робити.\n26 вересня — 269-й день року (270-й у високосні роки) в григоріанському календарі. До кінця року залишається 96 днів. Іменини 26 вересня День ангела імені відзначають: Православні: Валеріан, Ілля, Корнелій, Леонтій, Лук’ян, Петро, Юліан Кат...\nТо є Львів 12:48 • 24 вересня 2020\n25 вересня – Артемон (Автоном), Артемон-змійовик, Зміїний день: традиції, прикмети та головні заборони.\nУ церкві 25 вересня вшановується пам’ять святого мученика Артемона, який жив у IV столітті і відомий як італійський єпископ. Свого часу Артемону вдалося навернути в християнство велику кількість людей, які раніше були язичниками. У результат...\nТо є Львів 12:42 • 24 вересня 2020\nОрганізатора дитячих таборів у Львові підозрюють у зґвалтуванні 11 дівчат. Грибовицьке сміттєзвалище нарешті почнуть рекультивувати. Найкращі і найгірші школи Львова 2020. Рейтинг Зеленський: Україна не піддається на шантаж “ОПЗЖ” висунула у мери Вінниці відомого боксера В’ячеслава Узелкова.