Бістро "Час поїсти", Львів: ціни послуги, відгуки, адреса, карта, розклад роботи | List.in.ua\nПн,Вт,Ср,Чт,Пт,Нд 09:00 - 22:00 Без перерви\nСб 10:00 - 22:00 Без перерви\nХороший вибір, якщо хочете швиденько, смачно і недорого перекусити в обідню перерву!\nСподобалось:Бістро - і цим все сказано. Для швидкого разового перекусу цей заклад підходить. Багато основних страв, десертів. Не дорого та швидко обслуговують.\nБістро - і цим все сказано. Для швидкого разового перекусу цей заклад підходить. Багато основних страв, десертів. Не дорого та швидко обслуговують.\n`, window.location.origin + window.location.pathname + "#145483", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nСподобалось: прекрасне місце щоб швиденько перекусити. Ціни доступні. Великий асортимент.\nпрекрасне місце щоб швиденько перекусити. Ціни доступні. Великий асортимент.\n`, window.location.origin + window.location.pathname + "#107628", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nРозташування та інтер'єр хороші, піца за свої гроші теж непогана. Але мене неприємно вразили 2 речі.Перша - пиво. Я знаю, що розливне пиво в таких закладах не айс, тому взяв пляшкове. Взяв не найдешевше, бренд який я знаю і знаю що пиво хороше. Те що я вилив з пляшки не було пивом взагалі. Є простий спосіб визначити чи ви п'єте справжнє пиво, чи якусь порошкову лободу: пінка. Якщо вона густа, довго не осідає і залишає сліди на бокалі по мірі випивання - то ви п'єте натуральне пиво. Наскільки я знаю з власного досвіду пиво бренду, якого я взяв володіє має властивості описані вище. Рідину ж яку я вилив з пляшки придбаної в закладі пивом не назвеш ( про смак я взагалі мовчу).Друга річ - це дивний напис який додав у вигляді фото про ноутбуки та конспекти. Якась дуже дивна політика закладу. Я як раз хотів дістати нетбук, підключитися до вайфаю і зробити одну незначну річ на 5 хв роботи. Але не тут то було.. І якщо про ноутбуки я ще з горем пополам можу зрозуміти чому (хоча це все рівно тупо), то про конспекти - це для мене загадка. Адміністрація ж просто відлякує клієнтів. Недорогі піцерії в центрі на мою думку як раз таки повинні орієнтуватися на студентів.Одним словом, не рекомендував би цей заклад\nХороший заклад, завжди чисто та смачно, можна швидко перекусити і ціни хороші для кафе швидкого харчування.\nІван Ковальчук: (Перехожий)\nКухня то нормальна, але одного разу у мене відмовилися прийняти оплату платіжною карткою за 25 хвилин до закриття - мовляли касу вже здали. Кешу при собі я тоді не мав. Не по-європеськи це якось.....\nСподобалось:ціни на страви помірні, для студентів і учнів ідеальне місце , щоб посидіти і провести час з друзями.\nНе сподобалось:довго чекати на приготування піци , не залежно від кількості людей.\nціни на страви помірні, для студентів і учнів ідеальне місце , щоб посидіти і провести час з друзями.\n`, window.location.origin + window.location.pathname + "#112142", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nШвидко і смачно можна перекусити в цьому кафе, дешево і сердито, для студентів взагалі шикарно, тому напевно їх там найбільше. Заклад чистий доглянутий\nСмачні вареники, також непогана кава, зручно що поряд з вокзалом, проїздом завжди сюди заходжу перекусити\nПриємна атмосфера.Ввічливий персонал.Швидке обслуговування,тут можна смачно поїсти.\nШвидко, смачно та дешево, саме те що потрібно коли поспішаєте\nЗагальне враження:Звичайний типовий заклад, нічого особливого в ньому нема. Підійде для швидкого перекусу). Я б не рекомендував цей заклад.\nЗвичайний типовий заклад, нічого особливого в ньому нема. Підійде для швидкого перекусу). Я б не рекомендував цей заклад.`, window.location.origin + window.location.pathname + "#107167", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nЗаклад в загально не поганий.Можна швидко поїсти, є великий вибір їжі, якщо ти замовив піцу то чекати на неї приходиться довго, але попри все вона смачна. Доступні ціни. Не дуже привітній персонал.\nЗаклад в загально не поганий.Можна швидко поїсти, є великий вибір їжі, якщо ти замовив піцу то чекати на неї приходиться довго, але попри все вона смачна. Доступні ціни. Не дуже привітній персонал.`, window.location.origin + window.location.pathname + "#113032", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nШвидко і доступній ціни )\nособливо на комплексні обіди !\nвеликий ассортимент товарів\nПрекрасне місце, щоб поїсти смачно та дешево, багато місця в приміщенні та завжди чисто\nЗаклад саме те, щоб швиденько пообідати і вкластись по часу в робочий обід\nЗаклад саме те, щоб швиденько пообідати і вкластись по часу в робочий обід`, window.location.origin + window.location.pathname + "#90522", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nкафе в центрі Львова де за помірну плату можна спробувати хорошу їжу. Меню просте, але їжа смачна. Напевно найкращий варіант саме для студентів. Піца як і всі інші страви дуже дешева. По чистоті притензій немає.\nСподобалось:можна швидко пообідати та повечеряти за доступними цінами в центрі міста\nможна швидко пообідати та повечеряти за доступними цінами в центрі міста\n`, window.location.origin + window.location.pathname + "#114402", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nХороший заклад дешево можна поїсти,кухня смачна та свіжа ,персонал привітний\nСподобалось:великий вибір їжі за досить недорогими цінами. Але їжа не дуже смачна. Завжди багато людей і дуже шумно.\nвеликий вибір їжі за досить недорогими цінами. Але їжа не дуже смачна. Завжди багато людей і дуже шумно.\n`, window.location.origin + window.location.pathname + "#114750", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nХороша мережа швидкого харчування - дуже зручно вибігти з роботи на обід тим, хто поряд працює. Є великий вибір страв, завжди є 2-3 супи на вибір. А ще я тут дуже люблю десерти - завжди все свіже і смачне - люди на льоту все розхапують.\nСподобалось:Тут можна смачненько і швиденько поісти. Працівники працюють оперативно. Кухня досить непогана, ціни доступні.\nТут можна смачненько і швиденько поісти. Працівники працюють оперативно. Кухня досить непогана, ціни доступні.\nЗагальне враження:Рекомендую`, window.location.origin + window.location.pathname + "#124432", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nVictoria Zheleznyak: (Критик)\nДешеві ціни негативно вплинули на якість їжі. Як на мене, ліпше заплатити більше, але з'їсти щось якісніше і смачніше.\nЦе не заклад для туристів, але ідеальний заклад для тих, хто хоче швидко і смачно поїсти.\nNatali Kushniruk, Чому не для туристів? Кожен має свій смак. Я б сказала "не для гурманів", а якщо поїсти, то можна дуже навіть пристойно (хто любить багато попоїсти :)). У нас були такі гості.\nЖеня Невмержицька: (Перехожий)\nжахіття!!! відпочивали з друзями у Львові на 8 березня цього року, зайшли пообідати, взяли порції сіли за стіл і я побачила що в варениках, які я замовила собі волосся, викликали адміністратора, але вона сама не підійшла довнлося до неї йти самій, страву я віддала, але адміністраторша звинуватила мене, що це моє волосся, хоч і не мій тип, страву не замінили, кошти не повернули навіть не вибачилися. Враження про цей заклад найжагливіші. Нерекомендую. Паганий персонал, а адміністратор ще гірший.\nхороший заклад для тих хто хоче швидко та ситно поїсти! їжа відносно дешева та смачна!в закладі зажди чисто та завжди ввічливі працівники!\nЧудовий заклад для швидкого перекусу. Адекватні ціни і відповідна атмосфера. Персонал відносно привітний.\nOlenka Chaikovska: (Критик)\nЇжа ужасна , виходиш з закладу то одяг весь « пахне « кухнею . Не рекомендую. Але взагалом залежить від рівня\nЗагальне враження: Заклад швидкого харчування, смачна їжа і великий асортимент. Помірні ціни. Зручне розташування.\nЗаклад швидкого харчування, смачна їжа і великий асортимент. Помірні ціни. Зручне розташування.`, window.location.origin + window.location.pathname + "#113050", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nСподобалось:чесно , не дуже ) ціни помірні , заклад в клансому розташуванні але якось Не дуже\nчесно , не дуже ) ціни помірні , заклад в клансому розташуванні але якось Не дуже`, window.location.origin + window.location.pathname + "#111537", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nЗаклад де можна немогано поїсти, швидке обслуговування, не дорого, затишно\nЗагальне враження: страви такоє, не дуже смачні але й не погані, ціни не високі, фірмова піца за такі гроші смачна.\nстрави такоє, не дуже смачні але й не погані, ціни не високі, фірмова піца за такі гроші смачна.`, window.location.origin + window.location.pathname + "#113434", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nЛюбомир Литвин: (Критик)\nЗагальне враження: Часто обідаю в цьому закладі, дуже подобається їхній борщ з пампушками також дуже смачні млинці з яблуками.\nЧасто обідаю в цьому закладі, дуже подобається їхній борщ з пампушками також дуже смачні млинці з яблуками.`, window.location.origin + window.location.pathname + "#142942", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nПостійно відвідую цю піцерію,ціни як завжди низькі,персонал на вищому рівні!\nДуже люблю це бістро. Зайшов набрав смачно поїв і побіг) Ну і заплатив звісно не дорого. Хороше місце.\nЯк на мене то співвідношення ціна якісь якраз в нормі) там не дорого і є великий вибір страв) коли була студенткою то частенько там бувала, тому що можна було дешево і швидко наїстися))))\nРізноманітна їжа .швидке обслуговування.Приємний персонал. Коли потрібно швидко поїсто : то саме те кафе вибираю\nСподобалось: величезний вибір страв та помірні ціни. Столики протирають)\nвеличезний вибір страв та помірні ціни. Столики протирають)\nЗагальне враження: рекомендую`, window.location.origin + window.location.pathname + "#106429", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nСподобалось:Багато відділень в центрі, смачна кухня і доступні ціни\nНе сподобалось: не сподобались салати, жодного разу , жоден із обраних\nЗагальне враження:Особисто я полюбляю бістро, прийшов замовив забрав і пішов, не треба чекати поки хтось підійде , розпитає, що ви будете, запропонує щось. Не треба довго чекати замовлення, бо "сьогодні дуже багато людей", не треба довго чекати рахунок. Кухня там смачна, вибір великий - ціни приємні. Є також десерти, що не може не тішити) А ще заклад достатьо великий і є столи для великих компаній.\nБагато відділень в центрі, смачна кухня і доступні ціни\nЗагальне враження:Особисто я полюбляю бістро, прийшов замовив забрав і пішов, не треба чекати поки хтось підійде , розпитає, що ви будете, запропонує щось. Не треба довго чекати замовлення, бо "сьогодні дуже багато людей", не треба довго чекати рахунок. Кухня там смачна, вибір великий - ціни приємні. Є також десерти, що не може не тішити) А ще заклад достатьо великий і є столи для великих компаній.`, window.location.origin + window.location.pathname + "#124830", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nСподобалось:Великий асортимент, адекватні ціни, чисто і смачно.\nЗагальне враження:Як варіант, щоб швидко поїсти.\nВеликий асортимент, адекватні ціни, чисто і смачно.\nЗагальне враження:Як варіант, щоб швидко поїсти.`, window.location.origin + window.location.pathname + "#107057", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nСподобалось:якщо ви студен і вам треба смачно, дешево і ситно поїсти, то це ілеальне місце. Вічливий персонал.\nякщо ви студен і вам треба смачно, дешево і ситно поїсти, то це ілеальне місце. Вічливий персонал.\n`, window.location.origin + window.location.pathname + "#102276", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nвеликий вибір став\nМожна швидко пообідати\nХороше бістро ,дешево та сердито )ппрсонал привітний а заклад чистий\nСподобалось:досить непоганий заклад\nНе сподобалось:але піцу доведось чекати 40 хв! І принесли іі холодною\n`, window.location.origin + window.location.pathname + "#129169", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nТут можна дешево поїсти. Порції великі, а ціни смішні. Тут смачно! Працівники ввічливі, обслуговування швидке.\nЗахар Олійник: (Гурман)\nЧудовий заклад де можна недорого і смачно поїсти. Тільки не завжди вийде швидко зробити замовленя через черги. А в загальному все добре.\nVlad Neshta: (Гурман)\nСподобалось: великий вибір страв, помірні ціни\nНе сподобалось: довго чекати на піцу, якість їжі така собі\nвеликий вибір страв, помірні ціни\nНе сподобалось: довго чекати на піцу, якість їжі така собі`, window.location.origin + window.location.pathname + "#113087", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nГарне місце, щоб швидко та недорого перекусити. Багато студентів.... Гарне місце для зустрічі з друзями чи клієнтами.\n`, window.location.origin + window.location.pathname + "#104912", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nСподобалось: Заклад швидкого харчування , все смачне за невисокими цінами , завжди багато людей.\nЗаклад швидкого харчування , все смачне за невисокими цінами , завжди багато людей.\n`, window.location.origin + window.location.pathname + "#115123", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nЗагальне враження:смачні страви, приємний інтер'єр, приємні ціни , усміхнений персонал, швидке виконання замовлення.\nсмачні страви, приємний інтер'єр, приємні ціни , усміхнений персонал, швидке виконання замовлення.`, window.location.origin + window.location.pathname + "#140317", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nХристина Долинська: (Перехожий)\nДуже була вражена коли нам подали зіпсуті молочні коктейлі. Ми з подругами судили рядили що ж робити. З одного боку наче незручно з іншого боку як можна за зіпсуті страви гроші брати! Пішли до продавця, нам покликали адміністратора. Вона спробувала каже та вони ж нормальні! Це притому, що навіть запах затхлий і гнилуватий якийсь. Словом, грошей нам не повернули. Ми залишили скаргу в книзі їхній. Хотіли в Службу захисту прав споживача звернутись, але от біда коли забирали коктейлі дивним чином зник чек про оплату. Не рекомендую туди ходити обдурять ще й може отруять. (Час поїсти на Коперника)\nзаклад якраз добрий тим що в ценрі швидко забіг перекусити , і получається смачно швидко і недорого. Але є одна проблема в обід вних напевно пів міста.\nсмачно,дешево,класна атмосфера,все зручно,привітні працівники,сучасний дизайн\nСподобалось:Дуже демократичні ціни для центральної частини міста. Широкий вибір, і ти сам можеш подивитися, які страви замовляєш.\nНе сподобалось:Якщо чесно, картопля була така собі, але за таку ціну не ображаєшся :)\nЗагальне враження:Комфортно, швидко, і при розумному замовленні, справді смачно.\nДуже демократичні ціни для центральної частини міста. Широкий вибір, і ти сам можеш подивитися, які страви замовляєш.\nЗагальне враження:Комфортно, швидко, і при розумному замовленні, справді смачно.`, window.location.origin + window.location.pathname + "#132649", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nЗагальне враження:великий вибір страв, доволі смачно , можна добряче пообідати за не велику ціну.\nвеликий вибір страв, доволі смачно , можна добряче пообідати за не велику ціну.`, window.location.origin + window.location.pathname + "#114689", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nБістро ,можна недорого поїсти ,чистий заклад та приємний персонал ,раджу зайти\nСподобалось:Ціни як на центр міста найкращі! Смачно! Завжди гарно прибирають столи! Не завжди чисто біля умивальника, але це швидше за все через великий потім відвідувачів! Прибиральниця не встигає! Завжди багато клієнтів!\nЗагальне враження:Заклад громадського харчування який підійде кожному!\nЦіни як на центр міста найкращі! Смачно! Завжди гарно прибирають столи! Не завжди чисто біля умивальника, але це швидше за все через великий потім відвідувачів! Прибиральниця не встигає! Завжди багато клієнтів!\nЗагальне враження:Заклад громадського харчування який підійде кожному!`, window.location.origin + window.location.pathname + "#106318", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nПодобається заклад. Тут завжди чисто, смачна домашня їжа та піца, усміхнений персонал. Ціни середні. Буває, що сюди часто ходять групи туристів, тому створюються черги.\nШумно, гамірно, не завжди смачні страви, але піца доводі смачна , можна взяти з собою\nДешево та сердито ,смачна кухня та приємний персонал ,якщо хочете недорого перекусити то вам сюди\nСподобалось: Дві піци по 75 грн, третя в подарунок\nНе сподобалось: Чекав на своє замовлення понад годину\nДві піци по 75 грн, третя в подарунок\n`, window.location.origin + window.location.pathname + "#134513", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nХороший заклад, щоб швидко і недорого поїсти, особливо для студентів чи екскурсійних груп. Великий вибір страв, завжди знайдеться щось до смаку\nМережа доволі поширена в Львові. Схожих закладів теж вистачає, але поки що «Час поїсти» з них на вищому щаблі. Плюси: дешеві ціни, смачні страви, великий вибір їжі, розташування. Мінуси: постійні черги, дешевий дизайн, іноді нестача місць.\nСтрави достатньо смачні, а персонал трохи невихований. Малий асортимент овочів\nЗавжди смачна домашня їжа, ідеальна чистота та привітні офіціанти. Також є піца та десерти!\nзаклад більше стилю їдальні,хоча смачно і досить просторний зал!піца непогана\nдешево і сердито, обслуговування бажає кращого! Піца і салати не смачні. Дуже поганий інтернет\nдещо смачно, але персонал молодий і не кваліфікований, розумію що кожен хоче заробляти в періоді школи чи коледжу, але тоді треба хоч трохи постаратись. Не прибирають столи до моменту, коли зробиш зауваження.\nКафе "Час їсти", це місце для тих, хто хоче швидко, ситно та відносно дешево поїсти. Тут завжди людно, адже тут справді смачні страви та доступні для кожного ціни. Чистий та охайний зал, привітний персонал, завжди свіжі інгрідієнти\nОксана Пастернак: (Визнаний експерт)\nзавжди є вільне місце, швидко, смачно, та не дорого) вічливий та привітний персонал\nЗагальне враження: Для мене це студентвський заклад, тобто тут можна дешево і ситно поїсти.\n1. Розташування хороше. Є два заклади у центрі міста, приміщення великі.\n2. Інтерє"р, ну сказати чесно нічого особливого могло б бути і краще\n3. Ціни доволі демократичні, є дешеві піци якщо брати готові варіанти( не самому збирати).\nА вот ціна на десерти вказана за 100грн, і ціна трохи завищена, щей продаються виключно великими шматками нарізані торти.\nЦей заклад підійде, щоб забігти перекусити.\nДля мене це студентвський заклад, тобто тут можна дешево і ситно поїсти.\nЦей заклад підійде, щоб забігти перекусити.`, window.location.origin + window.location.pathname + "#143931", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nСподобалось: Великий вибір. низькі ціни\nНе сподобалось: велика кількість людем та галасно\nЗагальне враження: Швидко та дешево. Заклад чистий\nВеликий вибір. низькі ціни\nЗагальне враження: Швидко та дешево. Заклад чистий`, window.location.origin + window.location.pathname + "#114371", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nMariana Chikh: (Визнаний експерт)\nСподобалось: ціни низькі, асортимент великий, є з чого вибрати. Для того щоб швидко перекусити, це саме то)\nНе сподобалось: столики були грязні\nціни низькі, асортимент великий, є з чого вибрати. Для того щоб швидко перекусити, це саме то)\n`, window.location.origin + window.location.pathname + "#127915", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nІрен Малиновська: (Перехожий)\nМісце супер. Смачно можна поїсти. Завжди людно і не дивно це дуже привабливе місце.\nДуже низькі і доступні ціни. Якщо потрібно швидко і не дорого перекусити -вам в ЧП. Піца там непогана на свою ціну.\nЮля Захарків: (Перехожий)\nДуже хороший заклад! Смачні десерти та піца\nСподобалось:Люблю печінковий торт в цьому закладі) Ціни звісно трохи піднялись ,але де вони зараз понижаються?)\nЗаклад розрахований на багато люду,але черга досить швидко просувається.\nБрудний посуд та піднос зі стола моментально приберають.\nНе сподобалось:Так,персонал наліпки на стіну клеїть з першими стравами,що є в наявності,але якщо клієнт перепитує,то може просто погано бачить,а дівчата реагують нестримано на таке.\nВ центральному закладі по сходам на другий поверх страшновато з підносом йти...раз зашпортався-обід на сходах лишив.\nЛюблю печінковий торт в цьому закладі) Ціни звісно трохи піднялись ,але де вони зараз понижаються?)\n`, window.location.origin + window.location.pathname + "#104228", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nЯкщо ви хочете швидко і смачно перекусити , то вам сюди . Тут надзвичайно смачні страви та привітне обслуговування .\nNazar Barchuk: (Гурман)\nЯкщо треба дешево поїсти, то це саме для цього. Піца доволі хороша, як на свої гроші. Обслуговування не дуже.\nЧас поїсти - дешево та смачно.Досить смачна українська кухня, для студентів найкращий вибір\nСподобалось: недорого , великий асортимент\nНе сподобалось:інтерєр такий як у всіх схожих закладів\nЗагальне враження: для студентів хороше місце ,щоб поїсти\nнедорого , великий асортимент\nЗагальне враження: для студентів хороше місце ,щоб поїсти`, window.location.origin + window.location.pathname + "#104526", 'https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/listmusor/production/35538/logo/big/59258dfd729e0.jpg?1309784296' ); });\nМісце розраховане лише на швидкий перекус, не сказала би, що там можна з'їсти щось надто смачне, але для швидкого ланчу зійде. Розташування зручне.\nСмачна кухня і велий вибір меню. Можна смачно і по домашньому поі'сти.Особливо великий ++++для студентів.\nЦі кафе по місту мені дуже подобаються, при нашому ритмі життя - це те, що потрібно. Де б не опинився, можна забігти чи смачно поїсти, чи на піцу, чи на каву з чізкейком. Ціни прийнятні, обслуговування коректне, чисто і затишно. Заходьте і ви!


ВР посилила контроль за державними виплатами та субсидіями – що має змінитися — 5 канал\n17.10.2019 15:58 Читайте по-русски\nЗакон про моніторинг державних виплат взяли в цілому\nВерховна Рада прийняла в другому читанні і в цілому закон №1231 про верифікації та моніторинг державних виплат. "За" проголосувало 249 депутатів.\nПроєкт авторства глави фінансового комітету парламенту Данила Гетманцева має підвищити адресність і ефективність держвиплат, сприяти розвитку "справедливої системи соціального забезпечення", а також забезпечити ефективне використання бюджетних коштів.\nУ законі також йдеться про те, що верифікація державних виплат – це комплекс заходів зі збору та перевірки достовірності інформації, поданої для призначення, нарахування та здійснення державних виплат – соцдопомоги, субсидій, дотацій тощо.\nУ прес-служба Міністерства фінансів зазначають, що документ визначить основні етапи верифікації та моніторингу виплат, а також перелік інформації, яка подається для верифікації.\nУ Мінфіні кажуть: очікують, що закон сприятиме підвищенню адресності держвиплат, раціонального використання бюджетних коштів, мінімізує втрати бюджету від шахрайства в соціальній сфері та автоматизує перевірку держвиплат.\nСоцвиплати і субсидіїminfin.com.ua\nЯк повідомляв 5.UA, у Мінсоцполітики пояснили, чому на субсидії виділили менше грошей.\nсубсидії Верховна Рада Мінфін


Азартні Ігри На Реальні Гроші | Каталог статей\nЗ кожним днем популярність казино та інших гральних закладів збільшується просто колосальними темпами, оскільки в них кожен бажаючий може спробувати спіймати удачу за хвіст і здобути перемогу. Взагалі, якщо вас цікавлять ігрові автомати онлайн, то не сумнівайтеся в тому, що у вас буде з чого вибрати. Їх сьогодні представлена така кількість, що тільки ледачий людина не зможе підібрати для себе щось цікаве і цікаве.\nЯкий рахунок краще всього використовувати в онлайн казино? Для початку, то краще всього віддати перевагу безкоштовним ставками. Тим більше, що їх дається необмежену кількість, а значить, ви зможете розібратися з тим, на що під час гри варто звертати особливу увагу, як всі не втратити і як збільшити свій прибуток. Звичайно, не варто розраховувати на те, що вам завжди буде посміхатися удача, буде час, коли ви будете програвати, але головне, в такі моменти не впадати у відчай.\nПісля того, як ви розберетеся зі стратегією своєї гри, можна буде вже поповнювати рахунок реальними грошима і починати робити невеликі ставки. Варто зауважити, що не треба поспішати, оскільки, краще робити маленькі кроки до успіху. Звичайно, можливість виграти велику суму може затуманити розум, але все ж потрібно не забувати про здоровий глузд і завжди контролювати те, що робите. В іншому випадку, ви просто швидко все втратите і не отримаєте нічого, крім розчарування.\nТак що, якщо ви вирішили почати грати в онлайн казино на реальні гроші, то варто бути готовим до того, що тут не все так просто, як вам хотілося б. Оскільки доведеться враховувати безліч різних моментів, звертати увагу навіть на дрібні деталі, щоб не втратити кошти, які так складно заробляти. Звичайно, приймаючи рішення про такій грі, ви свідомо піддаєте себе ризику – потрібно усвідомлювати, що не все так просто, як хотілося б, що можуть бути різні ситуації.\nВзагалі, для того щоб краще зрозуміти, на яких ігрових автоматах як слід себе вести, варто випробувати їх велика кількість. Адже у кожного є своя «родзинка», яку неможливо залишити без уваги. Так, вибір буде нелегким, але якщо ви хочете зірвати великий куш, якщо вас переповнює азарт настільки сильно, що навіть не можна описати словами свій стан, то значить, вам будь-які перешкоди по плечу. Головне тільки знайти казино, в якому можна буде сміливо випробовувати свої сили, і сподіватися на кращий результат.\nКращі автомати на реальні гроші Як серйозні віртуальні азартні ігри для суспільства Треба грати в азартні ігри, якщо людина захотіла\n← Захистити Авторські Права В Інтернет Закликають Три Тисячі Митців З Німеччини\nБлог Про Грі В Покер →\nЯк Зробити Кельт З Підручних Засобів, Майстер Клас З Бісеру


Оксана Левкова: «Революція – це наслідок еволюції» .: Ресурсний центр ГУРТ\nПро неї жартують - якщо Оксану відправити в Антарктиду, то завтра і морські тюлені почнуть організовувати епатажні акції, що популяризуватимуть українську. Пані Левкова ось уже вісім років очолює Всеукраїнську громадську організацію «Не будь байдужим!», відому своїми нестандартними підходами до відродження української мови, культури та історії. «НББ!» - це чи не єдина ініціатива творчих людей, яка послідовно виступає проти совковості і шароварності одночасно. Рок-дійства, літературні вечірки, конкурси на підтримку мови, комікси з історії України, брошури, написані молодіжним жаргоном, реп-перфоменси про Шевченка, значки «Міняю ЧАСЫ на ГОДИННИК» – це неповний арсенал «зброї», якою небайдужики борються за присутність українського в Україні. Про це та інше - у новому випуску PRоГОну.\nГУРТ: Оксано, Ви не зовсім відповідаєте образу агресивних патріотів, який панує в умах багатьох людей. У Вашій організації всі такі мирні?\n- Так, абсолютно всі ось такі врівноважені, спокійні і водночас креативні і пасіонарні. З тих пір, як існує Рух «Не будь байдужим!», тобто з 2005-го. Це художники, музиканти, письменники, дизайнери одягу, які тримають спинку рівно і при цьому є поза політикою і поза будь-яким радикалізмом. Маю на увазі Фагота з гурту «Танок на Майдані Конго», Ірену Карпу, Вадима Красноокого, Фому з «Мандрів», Юрка Журавля… Це однодумці, які розуміють, що ми – постколоніальна країна, а це означає, що потрібно якнайшвидше позбутися обрАз на імперію і відродити своє у нормальних форматах. Гадаю, Ви погодитеся, що домодерні заклики на зразок «Любіть мову», «Любіть Україну» є дуже примітивними і вони себе віджили. І ще: я багато років мешкала в Росії і ще більше – у винятково російськомовному середовищі. Я дуже добре знаю, як боляче, коли тобі щось нав’язують. Тому наші методи роботи в південних та східних областях України – тонкі й делікатні. Люди, виховані на негативних стереотипах щодо «націоналістів», просто «прозрівають»…\nГУРТ: А чому саме Ви заповнюєте цю нішу? Чому працювати з молоддю не прагнуть політики, які претендують на звання авторитетних гуманітаріїв?\n- Причини дві. Це і лінощі, і невдячність-безславність української справи. Політики люблять бути спектакулярними, а на темі щоденної роботи зі школами вони популярності собі не здобудуть. Ну, який центральний телеканал буде знімати сюжет про те, як депутат «N» проводить нараду з учителями-методистами області «M»? Правильно, жоден. Краще покричати на сценах Майдану (і при цьому нічого свіжого не сказати). Тут погоджуся з громадським активістом Славком Пономарьовим, який нещодавно висловився так: «Вишиванка будь-кому впору, а от людиною лишатися важче»… А загалом, я тепер бачу, що і громадські активісти, які мріють стати політиками (звісно ж, це не про нас), не надто високо оцінюють роль культури й освіти. У нас досі домінує радянська концепція, що економіка й політика - це основа, базис, а культура – надбудова, додаток, незрозумілий апендикс. А хіба ні?\nТаким, як ми, давно вже зрозуміло, що якби наша організація та інші подібні не проводили певну агітаційну україноорієнтовану роботу, то на Майдан би ніхто не вийшов, бо не було б еволюції гідності. Хочу наголосити: революція – це завжди наслідок внутрішньої еволюції, часто дуже тривалої. Можна по-різному ставитися до «Правого сектору», але його очільник Дмитро Ярош – філолог, високосвічена людина, яка читала правильні книжки. Гадаю, він добре знає, що і чому він робить на Майдані. Тут мені доведеться згадати Оксану Забужко, яка нещодавно на одному публічному виступі зацитувала Шопенгауера: «Нація складається не з живих обивателів, а з мертвих героїв». Оксана Стефанівна наголосила, що саме духовні величини тримають і задають ту планку, з якою нам легше жити і дихати, яка дає нам простір..». Справді, наші ті, хто «на поличках» дають нам почуття спільнотної гордості і потреби триматися в їхній невидимій присутності. Нещодавно у соцмережах побачила таке: «Велика Британія відмовилася від нафти, газу, вугілля та атомної енергії. Всю енергію у країні виробляє Конан Дойл, який перевертається у труні». Погодьтеся: знана завдяки своїм геніям країна почуваються у міжнародному товаристві достойніше, ніж нікому не відома або яка є шматочком якоїсь держави-метрополії.\nГУРТ: А хіба Вам ніколи не доводилося просити фінансової допомоги в політиків?\n- Ні. Ми вже 8 років плекаємо ось такий вид цноти. Ми існуємо на пожертви різних громадян-неполітиків: ними можуть бути як запорізькі аспіранти, які хочуть профінансувати тиражування дисків для чернігівських школярів, так і харківські підприємці, які допомагають коштами на публікування методичок для донецьких університетів. І так далі.\nГУРТ: Із тих двохсот з хвостиком акцій-кампаній-заходів які саме є Вашими улюбленими?\n- Усі. Всі вони давалися нелегко, але наші з колегами бурхливі дискусії щодо пошуку оптимального формату, а також тривалі пошуки коштів на реалізацію і власне здійснення задуманого того вартують! Наприклад, була в нас акція «Зроби подарунок Україні! Переходь на українську!». Ми розробили порадничок для тих, хто соромиться, але хоче говорити українською мовою. Рок-музиканти написали у співавторстві з активістом Денисом Самигіним і з соціолінгвістом Ларисою Масенко про свій досвід переходу на українську мову. Тут наголошується на тому, якщо людина обирає українську мову, то вона обирає європейський шлях розвитку і європейські цінності, адже Європа – це об'єднання самодостатніх націй. Цю книгу розповсюджували впродовж кількох років, зокрема на рок-концертах гуртів «Гайдамаки», «Ot Vinta!», «Мандри», «FlyzZza», «Мотор’ролла». Також ми у концертних залах розповсюджували значки «Міняю ЧАСЫ на ГОДИННИК». Перед «Євро-2012» наші волонтери міняли у бутіках і перукарнях таблички із «Открыто/Закрыто» на «Відчинено/Зачинено».\nПроект «Мазепа. Made in Ukraine» - книжечка про гетьмана, написана молодіжним сленгом, відповідний конкурс і рок-дійство в Палаці спорту. Ще один наш проект – вручення «Гнилого кабака». Є кафе і ресторани, у яких навіть меню немає українською мовою. Наші волонтери відстежують такі заклади, пишуть у книгу скарг, і, якщо немає ніякої реакції, – ми «даруємо» адміністрації такого закладу «гнилий кабак», тобто тухлий овоч, перев’язаний святковою стрічкою на красивій таці, вручає його відома особа – чи то Ірена Карпа, чи то Вадим Красноокий. Звісно, такий «сюрприз» сприймається по-різному, адміністрація пручається. За минулі роки такі «призи» було вручено кафе «Шоколадниця» та «Кофеїн». У нас також був великий проект «Ремікс 482». 482 – це початкові цифри міжнародного коду українських товарів. Це коли діджеї гуртів «Тартак», «ТНМК» і «Бумбокса», а також Вова зі Львова їздили по нічних клубах Донецька, Одеси, Києва і Харкова. Вони робили дискотеки, на яких лунали ремікси винятково на україномовні пісні. Пригадую одеську молодь: хвилин 15-20 приглядалися, так би мовити, зважували на око, що то за такі хлопці прибули з Києва, а потім так розтанцювалися, що закінчення дійства навіть затягнулося. Одесити до того навіть не знали, що бувають дискотеки українською мовою сучасні і при цьому неетнічні. Найновіший наш продукт? Ми видали відеоурок «Конотопська битва» для учнів 8-х класів шкіл Півдня та Сходу (ця тема є у шкільній програмі з історії). Начитаний Фаготом з гурту «Танок на майдані Конго». І ще ми доробляємо фільм-короткометражку для університетів і шкіл «Холодний Яр» - це екранізація однойменної книги Юрія Горліс-Горського.\nРемікс 482. Харків\nГУРТ: Ви щойно повернулися із Криму. Розпочинаєте нову кампанію?\n- Рік тому ми запустили простий проект. Називається «С.Е.К.С». Не лякайтеся непристойного слова: це абревіатура, яка розшифровується як Сучасне Епатажне Креативне Слово. Суть така: дівчата-філологи з Києво-Могилянської академії або з інших вишів ходять у школи і читають лекції про сучасну українську літературу. Навіщо? Тому що в Україні досі не люблять українську літературу, вважають, що вона відстала, що описує лише село. Ми хотіли би підняти красне письменство на вищий рівень, щоб молодь розуміла: українською можна говорити абсолютно про все і, зокрема, про близькі молоді речі. І про секс, і про рок-н-рол. Сергій Гридін, Сергій Жадан, Андрій Кокотюха, Таня Малярчук, Сашко Ушкалов пишуть сучасні українські книжки, а у школах їх немає. Наші волонтери вже обійшли з лекціями 30 шкіл міста Києва, 9 шкіл у Вінниці, 10 у Харкові. До Криму я їздила готувати ґрунт до цієї справи, шукала волонтерів, партнерів, які закуплять книжки для шкіл. І знайшла! На півострові прекрасні люди, і в них дійсно голод на все українське.\nГУРТ: Чому не вживаєте стосовно себе поняття «патріотизм»?\n- З тієї самої причини, що й «націоналізм» - винятково через те, що ці слова викликають негативні реакції у тисяч підлітків, з якими ми працюємо. Ми ж намагаємось працювати так, щоб сприйняття нашої діяльності було нормальним і завжди піклуємося про якість feedback 'а (зворотній зв’язок). Це, до речі, відрізняє нас від деяких інших громадських організацій, які прагнуть відпрацювати грантові кошти або висловити свої емоції гучними праворадикальними гаслами, зовсім не хвилюючись, які це має наслідки на східних та південних теренах… Дизайнер Ілля Стронґовський недавно в одній репліці на «Фейсбуці» написав так: «... без трешу, кітчу, патріотизму і люрексу». Бачите, що є синонімом патріотизму?\nГУРТ: Яким чином Ви здійснюєте моніторинг, отримуєте зворотній зв’язок?\n- Особисто я зверталася до авторитетної служби в Україні, щоб вона здійснила моніторинг ставлення до української мови в конкретних регіонах, проте мені назвали немалу суму, яку коштує ця послуга. Безкоштовно такі речі не проводяться. Тому ми робимо точкові заміри зусиллями волонтерів. Є анкети, ми навіть свого часу нагороджували за мовну послідовність школи, результати анкет чиїх нам сподобалися. А так ми постійно спілкуємо на «Фейсбуці», «В Контактє», часто їдемо на заклик людей з областей.\nГУРТ: Які формати роботи є однозначно не Вашими?\n- Круглі столи. Бо на круглих столах або переконані переконують переконаних, що, звісно, є даремним витрачанням часу, або опоненти (якщо такі є) залишаються при своїй думці. Ви, наприклад, багато бачили круглих столів, де хтось когось у чомусь переконав? Я теж ні. І ще. Я би взагалі закликала всі круглі столи проводити не в Києві, а в областях (треба спуститися по мапі вниз і праворуч); при чому розпочинати їх словами: «Наша ГО зробила за останніх півроку те-то і те-то», а не теоретизувати годинами.\nЗроби Україні подарунок. Переходь на українську!\nГУРТ: Яке Ваше ставлення до російської мови?\n- Прекрасне. Зацитую Вам рядки з нашого буклета «Засади громадського руху «Не будь байдужим!»: «Сьогодні не можна вважати мову людини ознакою більшої чи меншої українськості. Якщо хтось виріс у регіоні, де українська мова збереглася в побуті, то це не означає, що він кращий українець, ніж той, хто виріс у зрусифікованому регіоні. І сам факт володіння чи не володіння мовою не є ані заслугою, ані провиною того чи іншого українця. Має значення тільки дія, зусилля кожної окремої людини. Тому російськомовний луганчанин, який навчає дітей української мови, є справжнім патріотом України, а україномовний українець, який у Києві автоматично переходить на російську, є закомплексованим малоросом, що ганьбить націю та державу». Я схиляю голову перед тими, що в останні місяці поклав життя за Україну – незалежно від того, якою мовою ці люди спілкувалися.\nЗгадаю також слова відомого соціолога Ірини Бекешкіної, яка абсолютно має рацію, коли дивується з «прогресивної» поради одного націонал-демократа Сходу України. Коли у 2005-му вона запитала його, яку би національну ідею він запропонував тому регіону, він відповів: «Нехай вчать мову». Звісно, це дуже куцо. Це не може бути національною ідеєю, на мою думку.\nМоє студентство минуло у Львові. Мене дуже дратувало, що тисячі львів'ян не знають жодного російського поета чи прозаїка і водночас про всяк випадок ненавидять Росію. За принципом «не читав, але засуджую». Або дурний стереотип: «Усі росіяни не мають садочків, вони не господарники. А в українців усіх по садку». Але більш аграрної і впорядкованої бабусі, ніж моя бабуся Настя з російського Нижнього Новгорода, я не знаю...\nГУРТ: НББ та Майдан – точки перетину?\n- Всі наші волонтери, всі мої учні і студенти (я викладаю журналістикознавчі дисципліни у Вінниці) – на Майдані. Ми виконуємо будь-яку роботу – починаючи від миття підлоги у КМДА і виступаючи на сцені «Різдвяного майданування». Мабуть, Ви чули, як ми на Майдані обіграли вислів Юрія Андруховича «Якби Шевченко жив у наші дні, він був би репером». Ми довго шукали репера з Канева і таки його знайшли. Ним виявився студент Макс Пилипенко. Зробили виступ. Я була MC Ksyukha Neproukha. Сценка була в нашому стилі – із гумором і з епатажем… Я впевнена, що такі заходи зміцнюють дух бійців.\nГУРТ: Волонтери у Вашій організації. Які функції виконують, що їх мотивує, як залучаєте?\n- Волонтери роблять усе: працюють мізками, обдумуючи проекти, збирають гроші на їх реалізацію, доправляють продукцію до шкіл – або ногами, або автівками. Мотивація у всіх єдина – захоплення ідеєю. У нас є кістяк у Києві – 10-20 людей, на яких я можу покластися, і сотні людей в областях. І до речі, дуже добре, що існують соцмережі. Якщо, наприклад, мені терміново потрібна людина, якій я повинна доручити важливу справу в будь-якій області України, я знаю, що за 24 години я її знайду.\nАкція "Гарбузи для КСУ"\nГУРТ: Можливо, якісь побажання для наших читачів наостанок.\n- Не культивувати атмосферу паніки. Паніка досягла такого рівня, що, скануючи френдстрічки, слово «каремати» люди читають як «крематорії», а «самоуправство» - як «самовбивство», «поки мер» - як «помер». Це ж ненормально. Узагалі треба збалансуватися. Бажаю всім відновлення сил. Пасіонарність не повинна заважати внутрішній збалансованості. Тоді нас на довше вистачить.\nІ ще. Не забувайте, що мирна реальність після майдану існуватиме, і вона буде потребувати не менше сил і альтруїзму, ніж воєнна обстановка. У повсякденному житті теж необхідно допомагати хворим дітям, довкіллю, культурі – фізично, фінансово, морально. Живи по-людськи і допомагай ближньому – і тоді все буде добре.\nІнфографіка: Ярина Почтаренко\nЧитайте, коментуйте та створюйте матеріали у рамках місяця патріотизму на ГУРТі!\nВсеукраїнська громадська організація «Не будь байдужим!»\nPRоГОн НББ Оксана Левкова патріотизм шароварщина\n12.02.2014 Хренова Вікторія


Як правильно утеплити: холодильник, морозильник, камери охолодження та заморозки, сховища — ППУ-утеплення Чернівці\nЯк правильно утеплити: холодильник, морозильник, камери охолодження та заморозки, сховища Рекомендовані\nНаші клієнти часто запитують, наскільки ефективна тепло-гідро-пароізоляція холодильних камер застосуванням пінополіуретану. Щоб максимально вичерпно дати відповідь на це питання, необхідно більш докладно визначитися з функціями, які покладаються на промислові холодильники, а також розглянути характеристики інших теплоізоляційних матеріалів, які теоретично можна використовувати для створення термічної оболонки.\nХолодильна камера - необхідне допоміжне приміщення будь-якого продовольчого супермаркету, підприємства громадського харчування, харчового складу. Дана група устаткування призначена для зберігання товарного запасу що швидко псується, і саме від ефективності роботи холодильника багато в чому залежить безперебійна і ритмічна робота тієї або іншої організації. Втрати від поганої ізоляції камери холоду досить відчутні. Це і обмежена різноманітність асортименту, і невеликий термін зберігання продуктів, і надмірно перевищені витрати електроенергії, і додаткові витрати пов'язані з технічним обслуговуванням обладнання. Даний перелік можна продовжувати ще дуже довго, але напевно вже і так зрозуміло, що погана теплоізоляція - це в першу чергу значні фінансові втрати. Холодильники холодокомбінатів, м'ясокомбінатів, молочних заводів, кондитерських фабрик, рибокомбінатів, пивзаводів та інших підприємств харчової промисловості повинні бездоганно справлятися з покладеними на них функціями. В іншому випадку не уникнути псування сировини і готової продукції, а це вже реальні збитки. Отже, те, що теплоізоляція холодильних камер повинна бути ефективною, ми з'ясували, тепер давайте розглянемо, що ж насправді відбувається на цих самих харчових підприємствах.\nУ більшості випадків холодильні камери розміщуються в будівлях п'ятдесяти-шістдесяти річної давності і являють собою капітальне приміщення з цегляними стінами, а також бетонною підлогою і таким же перекриттям. Через відсутність інших технологій, для утеплення стін використовувався мінеральний войлок або скляний войлок, або просто мінеральна вата. Не можна сказати, що дані матеріали відрізняються низьким коефіцієнтом теплопровідності, але при облаштуванні теплоізоляційного шару штучними матеріалами неможливо досягти повної герметичності термічної оболонки. Отже, необхідно шукати інші методи теплоізоляції холодильних камер. Ось ми і підійшли до розгляду характеристик різних теплоізоляційних матеріалів, а коли вже мова зайшла про мінеральну вату, то давайте більш докладно вивчимо її властивості.\nКоефіцієнт теплопровідності мінеральної вати становить 0,055 Вт/мК. Тобто показник в принципі дуже хороший. І все б нічого, якби не висока гігроскопічність даного матеріалу. До того ж безшовна теплоізоляція із застосуванням вати ніколи не вийде, тому теплові втрати істотно збільшуються. Варто знати, що в процесі роботи холодильної камери на цегляній або бетонній поверхні стін утворюється конденсат, який мін. вата чудово вбирає. При поглинанні вологи у матеріалу істотно знижуються теплозберігаючі властивості, аж до повної втрати термоізоляційних властивостей. Виключити можливість утворення конденсату на стінах з мін. ватою практично неможливо з причини великої різниці внутрішньої й зовнішньої температури стін холодильника. Тобто насичення вологою неминуче, а це, крім зниження теплоізоляційних характеристик, ще й суттєве скорочення експлуатаційного періоду ізоляції. Так, у мін. вати, що грає роль утеплювача в холодильних камерах, ефективний термін експлуатації не перевищує трьох років. Щоб отримати повне уявлення про обсяги фінансових вкладень, до цього можна тільки додати додатковий захист від механічного впливу, для чого використовуються металеві листи, а також застосування фіксуючих елементів і утворені внаслідок цього так звані містки холоду, тобто місця, через які відбуваються відчутні термічні втрати.\nЩе один матеріал, який нерідко застосовується в якості теплоізоляції холодильних камер, це листовий пінополістирол або просто пінопласт. Його коефіцієнт теплопровідності становить 0,05 Вт/мК, гігроскопічність пінополістиролу дуже низька, а механічна стійкість дещо вище, ніж у мінеральної вати. Але і тут існує кілька недоліків, які знижують ефективність використання пінопластів. І в першу чергу - це неможливість створити повністю монолітний шар теплоізоляціонного покриття.\nКрім того, якщо використовувати пінопласт відповідної щільності, то фінансові вкладення будуть дуже і дуже значні. Щільність матеріалу для стін і стелі холодильної камери повинна коливатися в межах 35 кг/куб. м, а щільність матеріалу для підлоги повинна бути не менше 40кг/куб. м Пінополістирол вищевказаної щільності знайти досить проблематично. І не тому, що його не випускають, а тому, що заявлене виробником значення дуже рідко збігається з реальними показниками. Існує навіть певна негласна система розрахунку фактичної щільності пінопласту. Якщо вам потрібні листи з щільністю 25 кг/м3, то потрібно купувати пінополістирол з показником 35 кг/м3, хочете фактичну щільність 35 кг/м3, краще купити листи із заявленим показником 50 кг/м3. Не вірите? А ви почитайте на незалежних форумах про якість сучасного пінопласту і про його справжні характеристики, а не про ті, які пишуть на заводських упаковках. Чому так відбувається? Просто у зв'язку з високим рівнем конкуренції виробники пінополістиролу прагнуть до зниження вартості свого продукту. А як це робиться всім добре відомо. Так чи інакше, але пінопласт з причини своєї невисокої якості і під впливом різних експлуатаційних факторів дуже швидко стає непридатним. Та й для облаштування теплоізоляційного шару так само доводиться використовувати кріпильні елементи, тобто мимоволі створювати все ті ж містки холоду.\nТепер давайте розглянемо створення теплоізоляційного шару методом напилення пінополіуретану. Щільність даного матеріалу становить 0,022 Вт/мК, що значно нижче, ніж у мінеральної вати і пінопласту. Це означає, що товщина ізоляції з однаковим коефіцієнтом теплопровідності з пінопласту повинна бути в 2,3 рази, а з мінеральної вати в 2,5 рази товстіше, ніж з жорсткого пінополіуретану. Таким чином, використовуючи мінімальний шар пінополіуретану для ізоляції, створюється набагато більш ефективний тепловий бар'єр, ніж при застосуванні будь-яких інших матеріалів.\nПрочитано 2965 разів\nДетальніше в цій категорії: « На що звернути увагу при купівлі квартири, будинку та іншої нерухомості?


Приватбанк відсудив у компанії Коломойського 1 мільярд гривень\n"Приватбанк" відсудив у компанії Коломойського 1 мільярд гривень\n16 листопада 2020, 13:25 Читать новость на русском\n"Приватбанк" відсудив у компанії Коломойського 1 мільярд гривень / ukrinform.ua\nСуд задовольнив позов "Приватбанку" до компанії Ігоря Коломойського "Агротермінал". Він прийняв рішення стягнути з неї як поручителя компанії "Бориваж" 1 мільярд гривень боргу.\nТаке рішення прийняв Господарський суд Одеської області, повідомляє Finbalance.\nЧитайте також Компанії "приватівців" повинні виплатити "Приватбанку" 4 мільярди гривень: рішення суду\nВідповідно до судових матеріалів, через порушення боржником своїх зобов’язань "Приватбанк" розірвав кредитний договір. Натомість компанія "Агротермінал" зауважувала, що граничний термін повернення позики за кредитною угодою – 3 листопада 2026 року.\nСуд вирішив, що "Приватбанк" правомірно скористався правом на скерування повідомлення про дострокове розірвання кредитного договору.\nЗа інформацією держреєстру, засновник "Агротерміналу" – компанія "Бориваж". Її бенефіціарами є Олександр Скотнік та Нарек Будагян, Ангонас Гарофіта Ніколета, Еммануель Флорентіна Хрістіана, Аресті Сеодоро. "Бориваж" і Скотнік є засновниками і "Агротермінал Логістік", яке було поручителем "Приватбанку" по рефінансуванню, залученому банком в НБУ ще до націоналізації.\nПредметом іпотеки був зерновий термінал "Бориваж" в Одеській області. Його вартість, яку узгодили сторони іпотечного договору, становила 5,54 мільярда гривень.\nУ вересні 2017 року Печерський райсуд Києва заарештував зерновий термінал "Бориваж" в Одеській області, який належить "Агротермінал Логістик" (кінцевий бенефіціар – Ігор Коломойський).\nСуд задовольнив клопотання Офісу генпрокурора у межах кримінального провадження щодо 19 мільярдів гривень рефінансування Нацбанку для "Приватбанку".\nСлідство вважає, що майно могли купити в результаті вчинення кримінального злочину.\nНовини УкраїниЕкономіка"Приватбанк"Ігор Коломойський


Афганістан під владою талібів: останні події – Новини Здорової Людини\nАфганістан під владою талібів: останні події\nУже два дні Афганістан під владою талібів. Вони оголосили загальну амністію для чиновників правління, яке скинули. Кажуть, що не каратимуть представників колишньої влади. Президент США Джо Байден заявив, що його країна не мала на меті побудову демократичної держави в Афганістані. Тим часом афганці намагалися масово втекти з країни, а український літак не може піднятися через небезпечне становище у столиці Афганістану ― Кабулі.\nЧому це важливо. Мешканці Афганістану намагаються втекти з країни, допоки таліби не почали вводити новий порядок. Люди бояться, що повернеться шаріат, як за часів першого правління «Талібану» у 1996-2001 роках.\nЯкі справи з евакуацією?\nАфганці й далі намагаються втекти з країни. Лише один військовий вантажний літак США евакуював 640 людей з аеропорту Кабула, хоча він не розрахований на таку кількість людей. Люди пробралися на борт самі, вони стояли тіснилися на судні, щоб вибратися з Афганістану. Літак приземлився в Катарі. Невідомо, скільки людей змогли вивезти інші військові літаки. Також кілька десятків суден проводять евакуацію громадян США та інших країн.\n120 громадян України та членів їхніх сімей звернулися до Міністерства закордонних справ України, щоб їм допомогли покинути Афганістан. В аеропорті Кабула є літак, який має евакуювати українців, однак він не може звідти вилетіти. В Афганістані таліби заборонили польоти цивільних літаків (яким є український), перевозити людей наразі можуть лише військові. Задля безпеки людей доводиться чекати на офіційний дозвіл на виліт.\nЯк на події в Афганістані реагують США?\nМігранти, які втекли через прихід «Талібану», отримають від США підтримку в розмірі 500 мільйонів доларів (13,5 мільярдів гривень). Гроші розподілять міжнародним організаціям, урядовим департаментам та агентствам США, щоб вони могли надати допомогу особам, які потребують захисту.\nОкрім того, президент США Джо Байден заявив, що США ніколи не ставили за мету побудову демократичного суспільства в Афганістані. Головним завданням було протистояння тероризму й атакам на США, з чим, на думку Байдена, американські й союзні війська впоралися.\nВін також сказав, що правління Афганістану постійно отримувало підтримку від США, однак тепер, коли таліби захоплювали країну, влада не боролася.\nЦитата. «Політичні лідери Афганістану здалися та втекли з країни. Афганські військові обʼєднання розпалися, деякі навіть не намагалися боротися. Події минулого тижня підкреслили, що припинення військової участі США в Афганістані було правильним рішенням. Американські війська не можуть і не повинні воювати і гинути у війні, в якій афганські сили не готові боротися за себе», ― додав президент США.\nЩо відбувається на території Афганістану?\n«Талібан» оголосив амністію представникам попередньої влади, а людей закликав повертатися до звичної роботи. Представники ісламського радикального руху також зазначили, що колишніх чиновників не переслідуватимуть, однак невідомо, чи дотримаються вони обіцянки.\nЧому повернення талібів до влади лякає афганців?\n«Талібан» уже був при владі в Афганістані у 1996-2001 роках. Про час і форму їхнього правління пише ВВС. Тоді була введена жорстка форма шаріату (ісламського законодавства). За крадіжки злодіям відрубували руки й ноги. Людей, звинувачених у конкретних злочинах, могли публічно бити батогами, закидати камінням, стратити.\nЖінки не мали права вийти на вулицю без супроводу чоловіка або без його письмового дозволу на те. Вони мали одягати бурки ― одяг, що повністю закриває тіло. Чоловіки ж були зобов’язані носити традиційний вільний довгий одяг, який закривав тіло поза щиколотки. Інакше їх могли покарати наглядачі, які стояли групами на вулицях Афганістану.\nКнижки не могли мати ілюстрацій, телевізійники не мали права знімати будь-яких живих істот, бо це забороняє релігія. Усюди побутувала бідність, люди намагалися втекти.\nПісля скинення талібів 2001 року ситуація покращилася. Жорсткий шаріат був скасований, суспільство стало більш демократичним, умови життя змінилися на краще. Невідомо, чи новий прихід «Талібану» не поверне старих порядків.\nАфганістан евакуація США Талібан шаріат


КИЇВСЬКА ОБЛАСНА «ЗА ЖИТТЯ» ПРОВЕЛА БЛАГОДІЙНУ АКЦІЮ | Політична партія " ЗА ЖИТТЯ"\n4 грудня християни відзначили свято Введення в храм Пресвятої Богородиці. В цей день люди завжди молились про благополуччя на майбутній рік, а священники рекомендують відвідати храм і не полишати творіння добрих справ.\nТурботу про ближніх проявив і актив Київської обласної організації політичної партії «За життя». Знаючи про вартість сьогоднішніх комунальних тарифів, Київська обласна «За життя» надала гуманітарну допомогу вірянам Броварщини, аби люди могли зберегти кошти для оплати шалених платежів. Активісти повезли землякам теплий одяг, речі першої необхідності та солодощі.\n«В холодний період люди ще більше економлять. Теплий одяг зараз дуже доречний, оскільки більшість українців не можуть себе забезпечити навіть необхідними речами. Ми сьогодні і зі святом привітаємо, і посильно допоможемо», - розповідає керівник Київської обласної організації політичної партії «За життя» Сергій Боголюбов.


Права дитини в українській школі: згубні практики, що підривають перспективи демократії - ХВИЛЯ\nСвітлана Топалова, Олена Українець, Аналітичний центр «Обсерваторія демократії», для «Хвилі» 27.08.2017 22:08:33\n«Зневажання i нехтування правами людини призвели до варварських актiв, якi обурюють совiсть людства» – зазначає преамбула Загальної Декларації прав людини. «Як високе прагнення людей» вона проголошує «створення свiту, в якому люди будуть мати свободу слова i переконань, будуть вiльнi вiд страху i нужди». В свою чергу, Генеральна Асамблея Організації об’єднаних націй проголошує «Загальну декларацiю прав людини як завдання, до виконання якого повиннi прагнути всi народи i всi держави».\nСприяти поважанню прав i свобод людини, забезпеченню загального i ефективного їх визнання і здiйснення покликана освіти. Стаття 26 (пункт 2) Загальної Декларації прав людини прямо визначає, що «освіта повинна спрямовуватися на всебічний розвиток людської особистості й на поглиблення поваги до прав людини та її основних свобод».\nВиконуючи це завдання, західні держави заклали традиції виховання дітей, що ґрунтуються на повазі до прав людини та їх дотриманні, на цінностях свободи і рівності перед законом. Вони розробили державні стратегії громадянського виховання. Створення ЄС скоригувало ці стратегії. Були вироблені єдині підходи для членів ЄС та кандидатів на вступ. Про права людини і принципи демократії учні європейських шкіл впізнають зі змісту навчальних дисциплін. Організація шкільного самоврядування надає можливість бачити, як ці принципи функціонують у реальному житті і навчитися ними користуватись для цивілізованого вирішення проблем.\nРадянський режим та його система освіти базувались на прямо протилежних засадах. Ідеологічний вакуум, що виник після руйнації СРСР, не заповнився цінностями демократичного суспільства. Європейська складова громадянської освіти залишилася поза межами декларованої стратегії європейської інтеграції. Тому і до сьогодні «європейські цінності» сприймаються українцями скоріше як ілюзія. Президент, називаючи співгромадян «носіями європейських цінностей», чи то робить загальнонаціональний комплімент, чи то переконує, що все гаразд у нас із правами людини і демократією. А школа тим часом продовжує «штампувати» «носіїв європейських цінностей» за усіма «совковими» стандартами.\nВ Україні відсутні стратегія і концепція виховання громадянина. У плані соціалізації члена суспільства загальноосвітня школа живе за радянською «системою координат». Зміст навчальних дисциплін не має нічого спільного з реалізацією завдань з виховання «критично мислячого, свідомого і активного громадянина». Шкільним самоврядуванням називається виконання розпоряджень адміністрації. Права дитини у школі повністю ігноруються. Стиль спілкування вчителів із учнями більшою мірою нагадує виправний, а не навчальний заклад. Батьки сприймають навчання дітей у школі як стихійне лихо, яке просто потрібно пережити. Однак все це не сприймається як проблема, що потребує негайного вирішення, ані владою, ані суспільством.\nПрава дитини в політичних програмах та діяльності державних інститутів\nУ демократичних країнах головними суб’єктами державної системи влади є політичні партії. У своїх передвиборчих програмах вони пропонують свою стратегію розвитку держави і окремих галузей. Ті партії, програми яких забезпечили їм необхідний рівень електоральної підтримки, отримують владні ресурси для їх реалізації. У парламентських та парламентсько-президентських республіках формування правлячої більшості передбачає вироблення її спільної програми. Коаліція забезпечує прийняття законів, необхідних для реалізації програми. На міністерські посади призначаються ті кандидати, які, на думку коаліції, будуть найбільш ефективно впроваджувати її стратегічну лінію у конкретній галузі. Міністерства, користуючись правом законодавчої ініціативи, також впливають на процес розробки та прийняття рішень. Тож у пошуках аналогічної стратегічної лінії, передусім, звертаємося до передвиборчих програм політичних сил, що сформували «основу діючої коаліції», узгодили і призначили кандидатуру на посаду Міністра освіти та науки України.\nПрограма партії «Блок Петра Порошенка» «Жити по-новому!» містить низку гасел про необхідність змінюватись самим і змінювати спосіб взаємодії із владою на підґрунті створення дієвих механізмів громадського, правового і політичного контролю за діями влади; про торжество принципів правової держави. Але про те, що «життя по-новому» вимагає виховання суспільства на засадах системи цінностей, притаманних правовій державі, не йдеться. Про освіту і необхідність змін у системі освіти не згадується жодним словом.\nПрограма «Народного фронту» «Відновлення України» орієнтована на побудову «Європейської України». Як стратегічну мету визначено забезпечення прав і свобод громадян та здійснення всебічних реформ. Однією з головних цілей названо входження за 20 років до першої двадцатки країн за Індексом людського розвитку. Вочевидь, їх реалізація мала б передбачати освітню складову як ключову. У розділі «Політичний розвиток» задекларовано прагнення збудувати сучасну, правову, демократичну та ефективну державу, головна увага якої зосередиться на розвиткові кожного громадянина. Однак «наближення до європейських стандартів», що має стати наслідком визначених у розділі реформ, при цьому не пов’язується із вихованням того самого громадянина, на якому «зосереджується увага» і діяльність якого сприятиме очищенню влади, посиленню боротьби із корупцією тощо. Розділ «Соціальний захист і гуманітарний розвиток» містить тезу про необхідність цілеспрямованої роботи держави з патріотичного виховання громадян та політики формування спільної загальнонаціональної ідентичності. Зазначено, що партія виступає за продовження реформ в освітній галузі на європейських засадах. Останні не конкретизуються. Згадки про освіту і виховання фрагментарні, безвідносні до реалізації програмних завдань.\nАналіз змісту програм правлячих партій-коаліціантів вказує на дві речі: засновники цих політичних проектів не є носіями демократичного міфу і провідниками демократичних ідей, відповідно, і партії не є ідеологічними; вони не орієнтовані на системні освітні реформи, одним із пріоритетних напрямків яких стане виховання громадянина демократичної держави. Проблема реформування освіти і забезпечення її ключової ролі у процесі демократизації суспільства не перебуває, навіть, у полі зору цих суб’єктів.\nЛілія Гриневич, перебуваючи ще у статусі кандидата на посаду міністра освіти, озвучила наступний перелік першочергових завдань: правильне завершення навчального року; забезпечення отримання атестатів; проведення тендеру на підручники; доопрацювання закону «Про освіту» та нормативно-правової бази, необхідної для впровадження закону «Про вищу освіту». Поняття «стратегія» у своєму виступі вона застосувала лише до «побудови нової моделі багатоканального фінансування ПТУ».\nПід час Світового освітнього форуму, що відбувся у Лондоні 23 – 25 січня 2017 р., діючий міністр заявила про необхідність перезавантажити систему підготовки вчителів, щоб виростити нового українського педагога, який цінує кожного учня. Поставлена міністром проблема, дійсно, вкрай актуальна. Однак, бачення «перезавантаження», з огляду на сучасні реалії, вимагає суттєвої конкретизації. Так, у процесі спілкування з учнями харківських шкіл постійно доводиться чути про негативне ставлення до школи і небажання її відвідувати. Головною причиною учні називають саме ставлення вчителів.\nЗадля перехресної перевірки цієї неприємної думки, ми відвідали обрані методом випадкової вибірки сайти 36 шкіл різних районів міста Харкова і вивчили відгуки. Понад 70 % стосуються порушення прав дитини, спілкування вчителів на підвищених тонах, приниження учнів тощо. Тож, вочевидь, «перезавантаження» має включати виховання самого вчителя як правосвідомого громадянина, що виконує найважливішу соціальну місію по вихованню майбутніх громадян і несе найвищу міру соціальної відповідальності.\nНа осінь поточного року Міносвіти анонсувало власну презентацію етичного кодексу учителя. Дійсно, з точки зору формування корпоративної культури це доцільно, але для вирішення проблеми порушень прав учнів, мабуть, не достатньо. Без реальних механізмів захисту прав учнів і правових санкцій за їх порушення досягти реального позитивного результату навряд чи можливо.\n«Українці не знають своїх прав, що є предметом маніпуляцій серед чиновників» — заявив діючий Міністр юстиції Павло Петренко у інтерв’ю виданню «Цензор.НЕТ» 16 червня 2017 р. У телевізійних інтерв’ю члени парламентського комітету з питань правосуддя постійно також констатують низький рівень правосвідомості громадян. Лідери правозахисних громадських організацій зазначають, що їм було б набагато легше допомагати людям відстоювати права, якби громадяни про ці права знали і були більш активними у питаннях їх захисту. Але, при цьому, ніхто не ставить питання про те, хто і де навчає та має цьому навчати.\nПро що запитують батьки?\nУ травні-червні 2017 р. українські ЗМІ опублікували інтерв’ю (у двох частинах) із діючим міністром освіти. Підґрунтям для бесіди стали питання, поставлені у Фейсбуці батьками школярів. Подивимось, наскільки підняті нами проблеми і питання цікавлять батьків. У першій частині інтерв’ю — розглянуті запитання про можливість звільнення вчителя, про сертифікацію та ЗНО для вчителів. Громадян цікавлять проблеми з підручниками, фінансуванням та збором коштів з батьків. Про порушення прав учнів батьки не згадують.\nУ другій частині інтерв’ю висвітлене питання про те, що робить міністерство, аби запобігти насиллю у школах, чи є якісь державні програми. Міністр відповіла, що за кордоном ця проблема вирішується через запровадження спеціальних антибулінгових програм – програм проти насилля. Також зазначила, що серед дітей і вчителів поширюється та підсилюється ідея того, що кожна людина має власне почуття гідності, що її права мають бути захищені. Однак позиція міністерства, підкріплена конкретними законопроектами стосовно того, коли і в який спосіб такі ідеї будуть підсилюватися і в українській школі, поки що не висвітлюється. А досвід Литви, про який згадує Лілія Гриневич, цікавий не лише подібними програмами. Школа тут є ключовим інститутом, через який реалізується стратегія правового і громадянського виховання. Значна кількість заходів в ній зініціюється і фінансується саме аналогічним міністерством.\nПро що написано у підручниках?\nНеобхідність модернізації змісту освіти в Україні діючий міністр освіти відносить до розряду першочергових завдань. Дійсно, у сегменті правової і громадянської освіти наша система застаріла давно і повністю. Тож модернізація повинна стосуватися переліку і змісту навчальних дисциплін, про що ми вже писали раніше. Говорить міністр і про правильні тексти для читання. Тож подивимось на тексти підручників з точки зору впливу на виховання громадянських якостей та правової культури. Наприклад, підручник «Основи здоров’я» містить оповідання «Наказ дітям» (с. 117). Цитата з нього: «Справжня свобода сина й дочки – бути слухняними дітьми. Підкорення волі батьків – перша школа громадянського виховання. Якщо не навчишся підкорятися волі батьків, не зможеш стати стійким, мужнім громадянином». Отже автори підручнику, які включили оповідання радянського педагога Василя Сухомлинського (роки життя – 1918-1970), досі просувають у дитячі голови думку, що головна чеснота стійких і мужніх громадян – це готовність підкорятися. Що саме у цьому полягає свобода. Для радянської школи, яка виховувала підданого, такий зміст цілком відповідав меті. Але для школи, яка прагне виховати свідомого, активного і критично мислячого громадянина, вочевидь, такі тексти прямо протипоказані. Аналіз низки інших навчальних оповідань показує, що у авторів підручників свобода взагалі не асоціюється із можливістю і правом вибору.\nУ оповіданні «Повага до вчителів» (с. 118) сказано: «Не можна заходити в суперечку із шанованими і дорослими людьми; не гідно людської мудрості й розсудливості поспішно висловлювати сумніви щодо істинності того, що радять старші; якщо в тебе просяться на язик якісь сумніви, придерж їх у голові, подумай, розміркуй, а потім спитай у старшого ще раз — спитай так, щоб не образити». Наче все нормально. Повага до старших і вчителів – це ж святе. Тільки якщо до цього додати ті фрази, які учні чують по кілька разів щодня: «Вчитель – це ваш цар і Бог», «Вчитель краще знає, йому не можна заперечувати», «Ви повинні любити і поважати вчителів»…, то виходить, що свої сумніви учень має тримати у голові і взагалі про них мовчати. А ще краще і звідти їх викорінити. А як же бути із правом на свободу думки та її висловлювання?\nУ інших підручниках знаходимо низку оповідань про те, як уникати конфліктів. Дійсно, у радянському суспільствознавстві положення про безконфліктність було ключовим. Однак, у сучасному світі єдина країна, де конфлікти сприймаються не як норма життя, а як виключення – це Японія. Основою менталітету японців є принцип гармонії, що походить із національної релігії — синтоїзму. У дусі цього принципу японці виховувались тисячоліттями. Але реалії сьогодення, навіть, їх підштовхнули до вивчення конфліктів і пошуку шляхів їх вирішення. У західних школах дітей вчать не уникати конфліктів, а толерантно поводитись у конфліктних ситуаціях і вирішувати конфлікти цивілізованими правовими шляхами. У підручниках для української школи досі пишуть про аномальність конфлікту, а учням на виховних годинах розповідають, як не допускати конфліктів і пристосовуватись, особливо до усіх вимог вчителів.\nПрава і писані норми, які систематично порушуються у школі\nУрок у школі – це святе. Є розклад, затверджений печаткою і підписом директора. Це формальний документ, один із головних. Тож уроки мають проводитись. На кожному вивчається матеріал згідно навчальних програм. Вчителі регулярно звітують про їх виконання. Якщо учень прогуляв урок, до нього застосовуються відповідні санкції, бо це порушення. З іншого боку, звичним явищем стало проведення під час уроків репетицій, особливо, якщо на заходах очікуються депутати чи інші представники влади. Адже перед ними необхідно продемонструвати всі таланти учнів. Крім того, регулярно 1-2 рази на місяць організовуються «культурні заходи» для учнів: перегляд кінофільмів, виступи ілюзіоністів тощо. Звісно, під час уроків. Коштує відвідування заходу 25-30 грн. Але чим прогул за ініціативою учня відрізняється від масового прогулу, організованого адміністрацією? Тільки кількістю зацікавлених осіб. Ось так і вчить школа на практиці дотримуватись принципу верховенства закону. А у свідомості школярів систематично закладається усвідомлення того, що будь-які норми можна порушувати, якщо це вигідно носіям владних статусів, більшості чи усім.\nЗвичним явищем є вирішення під час уроків «гострих проблем» життя класу: бесіди із порушниками та двієчниками; відчитування тих, хто прийшов не у шкільній формі; розподіл підручників та інше. Наочну ілюстрацію дає один із епізодів, якими багате щоденне життя харківських школярів. Під час уроку вчитель ділить підручники між учнями. Одна із учениць щось їсть, оскільки урок все одно не проводиться. Вчителька, побачивши це, з криком виганяє її за двері, а на наступному уроці відчитує перед класом як злісну порушницю. Замість аналізу ситуації краще навести інший приклад, для порівняння. Знайомий розповів про «дивну» ситуацію, свідком якої був у Парижі. На вулиці був неправильно припаркований автомобіль. Під’їхала машина поліції і зупинилась поруч. Поки поліцейський вставляв квитанцію про штраф за неправильне паркування, евакуатор погрузив поліцейський автомобіль і повіз. Він теж був припаркований неправильно. Ці ситуації наочно показують, за яким принципом живе варварське суспільство, а за яким – цивілізоване. Відповідно, ці ж принципи відтворюються у свідомості дітей через шкільне навчання і виховання.\nВ Україні затверджені Державні санітарні правила і норми влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу. Вони чітко регламентують природне та штучне освітлення, організацію і вимоги до здорової роботи учнів, повітряно-тепловий режим і режим провітрювання приміщень, зокрема. Визначають вимоги щодо наскрізного провітрювання. Однак, ось у харківські школи надходить розпорядження «згори» про впровадження у закладах освіти режиму економії (яке, до речі, не підтверджується жодним формальним документом) і ось вже представник адміністрації чи директор особисто обходить класи і вимикає світло.\nДіти жаліються на біль в очах, бо природного освітлення не завжди достатньо. Але ж економія та наказ понад усе. З міркувань збереження тепла зникає необхідність у провітрюванні класних кімнат. Адже зима, холодно. Та й деякі батьки бояться, що діти змерзнуть. У періоди зростання кількості вірусних захворювань перші рекомендації лікарів стосуються режиму провітрювання. Але байдуже. Для адміністрації і вчителів є більш вагомі аргументи. Прямим наслідком «здорових умов» є очевидна тенденція до погіршення стану здоров’я школярів. Біля 50 %, а іноді і більше студентів-першокурсників не можуть відвідувати заняття з фізкультури в основній групі.\nУ кожній школі є стенди, які нагадують учням про права дітей. Чи нагадують вони адміністрації та вчителям про те, що вони також мають забезпечувати дотримання цих прав? Стаття 6 Конвенції ООН про права дитини гарантує право на здоровий розвиток, стаття 12 – право вільно висловлювати свою думку, а стаття 13 – право на власні погляди та отримання інформації. Недотримання санітарних норм порушує право на здоровий розвиток. Право дитини на власні погляди та на висловлення своєї думки порушується щоденно і багатократно. Стиль спілкування більшості вчителів із дітьми часто вказує на те, що учень у їхній свідомості взагалі не асоціюється із носієм людської гідності. Деякі вислови і коментарі на адресу учнів викликають питання про те, у якій епосі живе українська школа – дикості чи варварства?\nУкраїна намагається вирватись із трупа Радянського Союзу, який розкладається. Так російський історик Евгений Панасенков пояснює сутність українських Майданів. Росія намагається цього не допустити. Така, на його думку, причина російської агресії. Але це лише «верхівка айсбергу». Його підводна, і як відомо, більша частина, полягає у тому, що ми надто довго не змінювались. Українська школа і досі перебуває у радянській «системі координат» та докладає надто багато зусиль, щоб нові покоління не змінювались. Особливо наочно це видно у південних і східних регіонах. Відтворення менталітету «людини радянської» стало одним із чинників, що забезпечили сприйняття «русского мира» та його проектів в Україні. Відсутність ефективної системи правового та громадянського виховання, практика тотального порушення прав дитини у школі роблять примарними перспективи становлення демократії у близькому майбутньому.\nДо сьогодні не декомунізувалась система підготовки вчителів, а відповідно і школа. Освітяни, які самі виховані в дусі авторитарного стилю управління і спілкування, у атмосфері безправності, забезпечують відтворення у наступних поколіннях усіх рис «HOMO SOVIETICUS». З шестирічного віку дитина потрапляє у середовище, у якому щоденно і багатократно порушуються права, про які пишуть на стендах та іноді згадують на уроках. Перебуває у цьому середовищі 11 років, фактично, до формального отримання громадянських прав. Підданська культура, правовий нігілізм, подвійна психологія і мислення подвійними стандартами, пасивність і орієнтація на виконання розпоряджень – ось ті реальні результати шкільної соціалізації, які доводиться бачити у вчорашніх випускників. Тому до практичної реалізації громадянських прав вони не готові.\nЯкби таку правову модель школи запровадила інша держава, ми б назвали її ворожою. Якби це була школа колонії, керована з метрополії – говорили б про цілеспрямоване знищення правосвідомості нації. Для держави, яка декларує стратегію демократизації, така школа виглядає як наочна ілюстрація мети, що не має шляхів і засобів реалізації. Зміст шкільного навчання і щоденне шкільне життя повернуті на 180 градусів від мети виховання свідомого громадянина, а отже і від демократизації суспільства. Збереження такого стану речей дає мало підстав для оптимістичних прогнозів на майбутнє.\nПричини відсутності демократичних змін у школі перебувають у кількох площинах:\nКлієнтарно-патронажна система влади та мізерна кількість реальних носіїв ідей і принципів демократії, представлених в інститутах державної влади;\nВідсутність освітянської еліти, здатної змінювати систему зсередини і тиснути на владу;\nПасивність громадськості і батьків у питаннях авторитарного стилю спілкування і протиправного тиску у школі; відсутність усвідомлення зв’язку між бажанням жити у цивілізованому європейському суспільстві та необхідністю виховувати себе і дітей згідно його духу і принципів.\nАфористичним став вислів американського президента Рональда Рейгана про те, що від знищення свободу відділяє лише одне покоління. Навіть для суспільств, що будували і відстоювали права людини і демократію, недостатність багажу знань чи втрати у вихованні хоча б одного покоління можуть стати критичними. Вони це розуміють. Тому запровадили систему правової, політичної, громадянської освіти і виховання. В Україні ще жодне покоління не виховувалось в дусі свободи і правосвідомості, але ми і сьогодні не розуміємо необхідності робити це. Тому суспільство перебуває у замкнутому колі некомпетентності, правового нігілізму, незнання демократичних механізмів і невміння користуватися ними.\nОскільки у державі відсутня політика у галузі освіти і виховання, а влада не демонструє прагнення і здатності до її вироблення, змусити її до цього має суспільство. Шляхом співпраці із не олігархічними політичними партіями, громадськими організаціями, створення ініціативних груп, систематичної роботи по актуалізації проблеми у центральних та регіональних ЗМІ потрібно постійно тиснути на владу. Можна допомогати владі й інтелектуальними засобами. Об’єднавши зусилля інтелектуалів та активної громадськості, розробити концепцію правового, громадянського виховання, організувати громадське обговорення. Довести до відома влади суть концепції, результати обговорення разом із вимогою про прийняття програми дій і визначення ресурсів для її реалізації.\nЗважаючи на тотальний характер порушень прав учнів і відсутність реальних механізмів їх захисту, доцільною виглядає вимога до влади про впровадження посади дитячого омбудсмена і його представництв у регіонах. Також варто залучати правозахисні організації до превентивної діяльності у напрямку поширення правових знань серед дітей і молоді, виховання правосвідомості.\nАнглійське прислів’я говорить: «Не виховуй дітей, все одно вони будуть схожі на тебе. Виховуй себе». Задля того, щоб вчитель міг бути наставником у процесі громадянської соціалізації, він сам має бути носієм тих якостей і принципів, згідно яких виховуватиме учнів. Необхідна кардинальна зміна системи підготовки вчителів. Одна із складових – впровадження у навчальні програми для педагогічних закладів як обов’язкових громадянознавчих і політико-правових дисциплін, спецкурсів із прав дитини, організації шкільного самоврядування тощо.\nДля вчителів, які вже працюють, потрібно запровадити обов’язковий правовий «лікбез» та періодичне підвищення кваліфікації з теоретичних і практичних аспектів переходу до моделі демократичної школи. Пропонована діючим міністром освіти сертифікація також має відображати питання дотримання прав учнів і стилю спілкування з ними.\nВсе шкільне життя і вирішення його проблем має стати публічним. Фактам порушення прав учнів, диктаторського спілкування з дітьми слід надавати широкого розголосу. Для цього прийнятні такі засоби:\nСтворення спеціальних електронних інформаційних ресурсів;\nСтворення «учнівських гарячих ліній»;\nНаписання відгуків про школу на шкільних та інших сайтах із викладенням конкретних фактів порушень та прізвищ вчителів-порушників.\nЕфективними організаційними засобами можуть стати:\nСтворення батьківських та громадських наглядових рад за дотриманням прав учнів;\nРозробка радами та громадськими активістами і публічне обговорення системи санкцій за порушення прав учнів;\nПеріодичне винесення на обговорення батьківських комітетів та громадських рад питання про стан громадянського виховання та дотримання прав учнів у школах з подальшим наданням висновків і рекомендацій адміністраціям шкіл та державним органам.\nБатькам, які все ще цікавляться переважно оцінками дітей та деякими питаннями витрат зібраних коштів, варто розширювати коло інтересів: приділяти увагу змісту того, чому вчать і як спілкуються з учнями. Солідарне батьківське «ні» здатне суттєво зменшити масштаби порушень прав і протиправного тиску в школі.\nТеги: Аналітичний центр «Обсерваторія демократії» / Олена Українець / права дітей в школі / права учнів / Світлана Топалова / шкільна освіта


205 років від дня народження Ференца Ліста (1811-1886), угорського композитора — Славутицька бібліотека\n205 років від дня народження Ференца Ліста (1811-1886), угорського композитора\nФеренца Ліста по праву називають музичним генієм Угорщини. Композитор, автор хорової, вокальної та симфонічної музики, піаніст, педагог, диригент, публіцист, засновник угорської композиторської школи.\nУ 8 років вiн написав перший власний твір, у 9 – мав успіх на концертах перед знаттю на батьквiщинi. У 12 років вперше виступив із концертом у Франції, наступного року – у Віндзорському палаці перед королем Георгом ІV. Багатогранна творча діяльність Ференца Ліста охоплює близько 60 років. Упродовж свого життя він створив понад 1300 творів. Девізом всього життя Лiста були слова: «Добре або ніяк!». Його творча дiяльнiсть справила величезний вплив на розвиток світової музичної культури.\nФеренц Ліст народився 22 жовтня 1811 року в одному з маєтків князя Естергазі Добор?яне (біля міста Шопран Угорщина), в родині пастуха Адама Ліста і покоївки Ганни Лагер. Батько займався музичним вихованням Ференца, і хлопчик з малих років співав у церковному хорі. . З дитинства полюбив угорські народні пісні та пісні угорських циган. Пізніше композитор не раз звертався у своїй творчості до цих мелодій.\nЛіст у 9 років грав перед знатними вельможами, яких він вразив їх своєю грою. Вони називали його новим Моцартом. Саме цi концерти i змінили долю композитора. П`ять знатних вельмож дали Лісту гроші, на які він разом з батьком у 1820-му році поїхав вчитися до Відня. Там він займається приватним чином. На фортепіано - у Черні, а по композиції у Сальєрі. Музичним кумиром Ференца був Бетховен. На запитання старших, ким вiн хоче бути, Лiст показував на портрет Бетховена i вiдповiдав: «Таким, як вiн!». Саме у Віднi відбувається зустріч з кумиром сім`ї, якою пишався музикант все своє життя. Бетховен на той час уже нiчого не чув, але вiн спостерігав за руками Лiста, як вони лiтали по клавіатурi, спостерігав з якою пристрастю юний музикант вiддається музицi. І Бетховен передрікає йому велике фортепіанне майбутнє!\nВзимку 1823 року сім`я Лiста перебирається в столицю Франції. Батько сподівався, що Ференц вступить до консерваторії. Однак його не прийняли, так як він був іноземцем. Вже через кілька тижнів після приїзду, Ференц Ліст грає для членів королівської сім'ї. Успіх цього виступу було рівносильним визнання всього Парижа.\nОдного разу він грав у герцога Орлеанського – майбутнього короля Франції Луї-Філіпа. Зачарований герцог сприяв влаштуванню концерту Лiста в італійському оперному театрі. Музиканти оркестру настільки захопилися, слухаючи його сольну партію, що забули вступити вчасно. Один із рецензентів тодi написав: «...Лiст так потряс оркестр, що той занімів». Його відразу ж помітили і полюбили. Йому дали прізвисько «маленький Геркулес». В лейпцизськiй газеті тоді з'явились слова: «Серед нас живе бог!».\nЄдина опера композитора «Дон Санчо, або Замок кохання» – написана в 14-літньому віці і тоді ж поставлена. У 1825 році оперу можна було побачити на сцені театру Великий паризької опери Grand-Opera. Партитура опери, довгий час вважалася загубленою, була знайдена у 1903р.\nУ 17 рокiв Ференц Ліст до безтями закохався у свою ще молодшу ученицю і навіть заручився (він і графиня Кароліна Сен-Крик обмінялися обручками, на яких було вигравірувано слова exspectans exspectavi – «не втомлюсь чекати»). Але татусь Кароліни швидко це припинив: віддав дочку за графа д`Артіго. З горя Ліст хотів податися в ченці, але одумався.\nУ 24 вiн втратив голову від кохання до Марі д`Агу. Старша на шість років Марі кинула чоловіка і вони переїхали до Женеви. З 1835 до 1839 р. Марі народила Лісту трьох дітей – Бландіну, Козіму та Даніеля. Зрештою, «блудна дочка» залишила Ференцеві дітей і повернулася до батьків.\nВ 40-х рр. XIX століття Ференц Ліст стає найвідомішим піаністом Європи. Його гру відрізняла віртуозна техніка. Ліст був першим піаністом, який виступав із сольними концертами, котрими він заслужив визнання як професіоналів, так і широкої публіки. Музика для Ліста – це «мова серця, мова пристрасті». Пориваючи зі старою традицією, на своїх виступах Ліст ставив рояль так, щоб відвідувачі концертів могли краще бачити вражаючий профіль музиканта і його руки. Іноді Ліст ставив на сцену кілька інструментів і подорожував між ними, граючи на кожному з рівним блиском. Емоційний натиск і сила удару по клавішах були такі, що під час турне він залишав за собою по всій Європі порвані струни й зламані молоточки. Все це було невід’ємною частиною вистави. Ліст майстерно відтворював на роялі звучність повного оркестру, у читанні нот з аркуша йому не було рівних, славився він і блискучими імпровізаціями. Вплив Ліста дотепер відчутний в піанізмі різних шкіл.\nВелику частину зборів від концертів музикант відправляв в Угорщину для допомоги нужденним. Ліст зустрічався з багатьма знаменитостями - Гюго, Бальзак, Гейне, Альфред де-Мюссе, Жорж Санд, виховали в ньому художника-мислителя. Особливий вплив на його мали Берліоз, Шопен (після його смерті Ліст написав книгу про Шопена) і Паганіні, який вразив Ліста як виконавець. Ліст написав фантазію на тему «Кампанелли», а пізніше транскрипції каприсів Паганіні та етюдів.\nМіж 1842 й 1848 рр. Ліст кілька разів об'їхав всю Європу, у тому числі Російську імперію, Іспанію, Португалію, був в Османській імперії. У Відні дав концерт для постраждалих від повені в Угорщині, а також концерт на спорудження пам'ятника Бетховену в Бонні.\nУ 1847 р. Ф. Ліст гастролюючи по Україні, давав концерти у Києві, Житомирі, Немирові, Бердичеві, Кременці, Львові, Одесі, Миколаєві, Єлезаветграді (тепер - Кропивницький). Концерти були благодійні. 28 січня одна пані дала за концерт 100 крб. золотом, тоді як найдорожчий квиток не коштував і рубля. Тому музикант запитав її ім’я і почув: «Кароліна!». Його iмпресаріо навів потрібні довідки і Ліст із букетом квітів відправився до загадкової особи.\nЦе була ясновельможна княгиня Кароліна Вітгенштейн – розумна, освічена, душевна жінка, яка володіла 10-ма мовами i зналася на музиці. Вона й запросила композитора на гостини до її маєтку у Воронинцях на Поділлі. Гостюючи у Воронинцях, композитор створив на теми українських народних пісень «Ой, не ходи, Грицю», «Віють вітри, віють буйні» п'єси для фортепіано «Українська баллада» і «Думка», які увійшли до циклу «Колоски Воронинць» (1847-1848). Написав симфонічну поему «Мазепа». Протягом свого життя Ф. Ліст фактично написав шість творів, присвячених гетьману Івану Мазепі.\nЧерез два роки Кароліна забрала донечку Марію, кинула маєток, чоловіка, емігрувала до Німеччини. Разом із Лістом вони написали книгу про Шопена. З того часу маестро облишив діяльність мандрівного піаніста і віддався композиторській діяльності. Кароліна стала невінчаною дружиною музиканту, прожила з ним довгі сорок років, турбувалася про його дітей, матір і якій вiн присвятив симфонічні поеми.\nРимляни називали Кароліну «Сивіллою з вулиці Бабуїно», а відомий італійський історик і белетрист Ч. Канту вважав «найосвіченішою жінкою і найглибшою мислителькою XIX століття». Французький композитор-романтик Гектор Берліоз присвятив свою оперу «Троянці» римському поету Вергілію і …Кароліні Вітгенштейн.\nУ заповіті Ференц Ліст написав: «Усім, що я зробив за дванадцять останніх років, я зобов’язаний жінці, яку я прагнув назвати своєю дружиною, чому, заважало зло та мерзенні інтриги окремих людей. Ім’я цієї коханої жінки – княгиня Кароліна Вітгенштейн. Вона – джерело всіх моїх радощів і цілителька моїх страждань». Кароліна Вітгенштейн не змогла надовго пережити Ференца Ліста, вона померла у Римі проти ночі на 9 березня 1887 р. Так закінчилася історія великого кохання, яке народилося в Україні…\nВ 1848 році Ліст з сім`єю оселяються у Веймарі. Цей вибір був обумовлений тим, що Лісту були дані права керувати музичним життям міста. Завдяки Лісту маленький Веймар став центром музичної культури Європи і майже світу. Ліст ставив у театрі опери Вагнера, Берліоза, Шумана, Верді, Глюка, Рубінштейна, Моцарта, Вебера. За 11 років поставив 43 опери. Виконав всі симфонії Бетховена, Шуберта, Берліоза. Ліст пропагував цих композиторів і в пресі. Писав книги та дослідження музики угорських циган. Почав педагогічну діяльність. Навколо Ліста об'єдналися музиканти, що розділяли його погляди на мистецтво. Так з?явилась веймарська школа. Представники цього напрямку виступали за відновлення музичних форм на основі програмності, протиставляючи себе більше консервативній лейпцігській школі.\nЛист вірив у силу мистецтва, яке може впливати на величезні маси людей, боротися зі злом. Всі свої думки про долю художника, про призначення мистецтва він висловлює у книзі «Листи мандрівного бакалавра». З цим пов'язана його просвітницька діяльність. До нього в Веймар приїжджали піаністи з усієї Європи. У своєму будинку він давав їм відкриті уроки, причому ніколи не брав за це грошей. Він започаткував таку популярну в наш час форму «майстер-класів».\nУ 1875 році Ліст працює в основному в Угорщинi. Цього ж року вiн засновує Академію музики в Будапешті і стає її першим президентом. Серед учнів Ференца Ліста талановитий полтавець Андрій Родзянко. Ф. Ліст навчив за довге життя так багато учнів, що порахувати їх майже неможливо, хоч деякі біографи називають число, більше 400. Його педагогiчна діяльність ділиться на дві частини: у перший період молодий Ференц уроками заробляв на прожиток собі й своїй матері, у другий період, досягнувши матеріального добробуту, він вчив безплатно всіх, хто до нього звертався. Композитор сприяв становленню чеській, норвезькій, іспанської й російської музичних шкіл, підтримував Бедржіха Сметану, Едварда Гріга, Ісаака Альбеніса й інших.\nВ останнiй перiод свого життя Лiст знову почав давати концерти. Останній концерт дав у Люксембурзі в 1886р. Після цього поїхав в Байройт, щоб послухати опери Вагнера i pахворів запаленням легенів. 31 липня 1886 Ференц Ліст помер у Байройті (Німеччина).\nЯк Лисенко – Україну, Глінка – Росію, як Шопен – Польщу, так і Ліст відкрив світу свою батьківщину – Угорщину та присвятив багато сил і часу побудові музичної культури своєї країни. Фортепіанний стиль Ф. Ліста відкрив нову еру в історії фортепіанного мистецтва. Як влучно зазначив відомий музичний критик В. Стасов: «Починаючи з Ліста, для фортепіано стало можливим усе».\nМузика Ференца Ліста звучала у виконанні кращих музикантів свiту багатьох поколінь, звучить вона i сьогодні, в тому числі, i у виконанні українських митців.\nТворча спадщина Ф. Ліста налічує понад 1300 творів і охоплює майже всі музичні жанри. Ференц Ліст увійшов в історію музики як творець нового романтичного жанру- симфонічної поеми.\nФортепіанна творчість Ліста належить до найвизначніших досягнень світового піанізму. Один з найвеличніших піаністів XІX століття, Ліст писав фортепіанну музику протягом всієї творчої діяльності.