Третій рівень складності\n15.1. Старт у гору - загальні відомості\n15.2. Старт з ручника\n15.3. Негативна сторона старту з ручника\n15.4. Умови для вправи старт у гору\n15.5. Поширена помилка при старті в гору\n15.6. Обов'язкова програма вправ\n15.7. Перший рівень складності\n15.8. Другий рівень складності\n15.9. Третій рівень складності\n15.10. Четвертий рівень складності\n15.11. П'ятий рівень складності\n15.12. Шостий рівень складності\n15.13. Сьомий рівень складності\n15.14. Підведення підсумків\nЗ’ясуймо, навіщо потрібно вміти стартувати на автомобілі в гору. Зрозуміло, що дороги не завжди рівні: підйоми, спуски. Навіть на візуально горизонтальній ділянці можна побачити нерівності: купини, ямки, трамвайні рейки тощо. Такі нерівності дороги також можуть впливати на якість рушання автомобіля, змушуючи його скотитися назад.\nУтім, як би дивно це не звучало, вміти стартувати в гору потрібно не для того, щоб стартувати в гору.\nОдна з навичок водіння, що викладається в автошколах, — старт у гору з використанням ручного гальма, або «старт із ручника». Зазвичай застосовується такий прийом для старту автомобіля на досить крутому схилі тоді, коли водій має певний час, щоб нікого не затримувати. Ймовірність того, що в такий спосіб старту автомобіль скотиться назад або двигун заглухне, дуже мала. Втім, оскільки вся операція займає трохи більше часу, ніж звичайний старт, то застосування такого прийому на практиці не завжди доцільно (про це ми ще поговоримо нижче).\nОтже, щоб рушити в гірку «з ручника», потрібно спочатку затягнути стоянкове гальмо (якщо це ще не було зроблено в припаркованому на схилі автомобілі). Подальші дії дуже схожі з тими, що виконуються при звичайному старті автомобіля: потрібно увімкнути першу передачу і, додавши трохи підвищеного газу (близько 2000 об/хв), почати відпускати педаль зчеплення. Одночасно з цим правою рукою варто натиснути на кнопку-фіксатор «ручника» і злегка ще підняти важіль. У певний момент ви відчуєте, що оберти двигуна починають падати, а автомобіль вібрує і ніби просідає — це сигнал того, що потрібно різко опустити важіль стоянкового гальма (рис. 3.15). Щойно ви це зробите, автомобіль рушить.\nМалюнок 3.15 Щоб рушити в гірку «з ручника», потрібно спочатку затягнути стоянкове гальмо, потім увімкнути першу передачу і, додавши газу близько 2000 об/хв, почати відпускати педаль зчепленн я. Одночасно з цим правою рукою варто натиснути на кнопку- фіксатор «ручника» і злегка ще підняти важіль. У певний момент оберти двигуна падатимуть, а автомобіль почне вібрувати і ніби просяде — це сигнал того, що потрібно різко опустити важіль стоянкового гальма.\nЩоб рушити на схилі, можна застосовувати метод «старту з ручника » або спосіб «підвисання», якого навчає переважна більшість інструкторів (ми ще поговоримо про цей спосіб нижче). Все це, безумовно, чудово. Втім, є й негативний момент у таких стартах у гору. Дуже часто в реальних дорожніх ситуаціях від моменту ухвалення рішення «Все, рушаймо!» до моменту «Рушаймо!» зазвичай минає дві-три секунди, а то і більше. При цьому послідовність подій наступна: у кращому випадку автомобіль стоїть перед світлофором, горить червоне світло. Коли загоряється зелене світло, за дві-три секунди автомобіль починає рух. Світлофор горить зеленим світлом близько 25-30 секунд. Цього часу цілком достатньо, щоб неквапливо виконати всі необхідні дії і почати рух. Іноді сусіди по дорозі можуть обуритися, «подудіти» (що, до речі, зовсім не додає водію-початківцю спокою), проте автомобіль все-таки якось рушить.\nСитуація складається зовсім по-іншому, якщо автомобіль стоїть на нерегульованому перехресті, перед ним знак «Дати дорогу», а головною дорогою рухається щільний потік — таке часто відбувається в години-пік, коли всі прямують на роботу або з роботи. Також вам потрібно не просто перетнути це перехрестя по прямій, а повернути ліворуч (рис. 3.16) — у цьому випадку поступатися потрібно абсолютно всім! І ось за таких обставин ключовим моментом є своєчасність старту. Дуже часто можна спостерігати ситуацію, коли людина стоїть на нерегульованому перехресті: якщо раптом виникає «зазор », яким можна було б скористатися для проїзду, вона розуміє, що час рушати, і починає стартувати, але часу, який витрачається на це, багато, й інші автомобілі вже встигають під’їхати і перекрити дорогу. Отже, для водія виникає стресова ситуація. Зазвичай водії коментують це так: «Я тількино починаю рухатися, а тут вже підлетіли!..» Зазвичай подальші події розгортаються так, що водій, проґавивши одну, другу, третю «кишені», перехрестившись, в кращих традиціях японських камікадзе просто їде... Саме тому відбувається багато дорожньотранспортних пригод на перехрестях: водіїпочатківці просто хочуть залишити перехрестя якомога швидше, намагаючись замінити своєчасний старт різким стартом. Після ухвалення рішення про те, що потрібно рухатися, людина налаштовується на старт, витрачаючи на це якийсь час, а потім намагається якось компенсувати цю затримку більш різким стартом.\nМалюнок 3.16 Старт у гору з використанням лише трьох педалей потрібен навіть не тоді, коли доводиться рушати на схилі. Насамперед він необхідний для того, щоб можна було поїхати відразу ж, за першим бажанням водія, наприклад, на нерегульованому перехресті, коли треба «вклинитися» в невеликий зазор у щільному потоці.\nОтже, старт у гору, як це не дивно, потрібен навіть не тоді, коли доводиться рушати на схилі. Старт у гору необхідний, насамперед, для того, щоб, керуючи трьома педалями (зауважте: не ручником і не завчасним підведенням зчеплення), людина могла рушити відразу ж, щойно в її голові виникне команда: «Рушаймо!».\nЯкщо ви подивитеся на старт автогонщиків, то побачите: тільки-но дають старт, усі, як один зриваються з місця. Раціональне зерно тут полягає не в тому, щоб зірватися з місця, а в тому, щоб зробити це вчасно. Якщо на момент старту витрачається менше секунди — це дуже добре! Якщо ж затримка на старті становить дві-три секунди — це ціла прірва, марнування часу...\nЗі швидкістю 60 км/год автомобіль за секунду проїжджає понад 16 метрів. Якщо наступна автівка, якій потрібно дати дорогу, знаходиться на відстані 100 метрів, то, здавалося б, виїжджай без проблем — порожня дорога! Усвідомлюючи, що найближчої «п’ятирічки» той автомобіль не встигне під’їхати, людина повністю зосереджується на старті, абсолютно не звертаючи уваги на автомобіль, що наближається. А за ті три секунди, витрачені на підготовку старту, автомобіль устиг під’їхати на цілих 45-50 метрів! Причому автомобілі не завжди рухаються зі швидкістю 60 км/год, іноді й набагато швидше! Тобто за цей час автомобіль візуально стає в два рази ближче. Замисліться, чи сподобається вам це? Чи не виникне у вас бажання швидше «втекти» з цього перехрестя? Переконаний, що виникне. Зазвичай двигун гарчить, зчеплення кидається, а автомобіль із пробуксовкою зривається з місця. Як не дивно, для багатьох водіїв такий спосіб рушання вважається проявом «вищого класу» — ніби гоночний підхід... Насправді ж, це не що інше, як спроба компенсувати свої помилки.\nЩоб навчитися стартувати в гору, потрібно витратити близько 40 хвилин роботи на схилі. Гірка повинна бути достатньою для того, щоб автомобіль починав самостійно котитися відразу ж після відпускання педалі гальма, але при цьому це не повинна бути занадто крута гірка (гадаю, градусів 10-15 цілком достатньо). Крім того, дорога на такому схилі повинна бути досить довгою і широкою (рис. 3.17), щоб вам ніхто не завадив (і, звісно, ви також нікому не повинні заважати).\nНа навчальних майданчиках є естакади, або так званий «клин» (рис. 3.18), на який потрібно заїхати, «відвиснути» і з’їхати. Звичайно ж, можна опановувати старт у гору і на таких спорудах, але вони не зовсім придатні, оскільки дуже короткі, а наше завдання не просто навчитися стартувати фактично, а, по-перше, саме тоді, коли треба; по-друге, з тим прискоренням, яке потрібно, і, по-третє, так, щоб будь-якої миті припинити цей старт, якщо раптом виявиться, що ситуація радикально змінилася.\nМалюнок 3.17 Навчатися стартувати в гору потрібно на такому підйомі, щоб після зупинки автомобіль починав сам котитися з гірки. Однак ухил не повинен перевищувати 10-15 градусів, а дорога має бути досить довгою і широкою.\nОтже, ми з вами вирушаємо на якусь досить широку дорогу на затяжний гірці. В ідеалі, якщо на правому боці цієї дороги не заборонено паркування (немає автівок і можна зупинятися на будь-який час і без особливого ризику, в разі потреби скочуватися заднім ходом, нікому при цьому не заважаючи). Про те, як під’їхати до бордюру, поговоримо згодом, коли обговорюватимемо способи паркування автомобіля. Наразі ж у цьому вам допоможе ваш інструктор. Сантиметрів 20-30 від бордюру буде цілком достатньо для того, щоб компенсувати можливі похитування керма, що неминуче виникають при старті автомобіля в гору (зазвичай учні так зосереджуються, що готові відірвати кермо).\nЩо ж, власне, потрібно для старту в гору?\nОскільки часу на старт витрачається мало, а виконати потрібно багато дій, то ставитися до цієї вправи варто як до заучування скоромовки. Якщо ви колись вчили скоромовки, то знаєте, що спочатку їх потрібно промовляти повільно, потім трохи швидше, потім ще швидше і зрештою зовсім швидко. Якщо ж почати говорити скоромовку швидко відразу ж, то багато букв, а то й цілі слова будуть просто мінятися місцями й вийде повна нісенітниця. Так само з опановуванням старту в гору: спочатку ви повинні навчитися робити все повільно, а потім, поступово нарощуючи темп, довести швидкість виконання всього процесу до максимально можливої.\nОскільки всі дії лівою і правою ногами виконуються одночасно, скористаємося наступною таблицею для докладного опису процесу старту в гору (див. табл. праворуч).\nМалюнок 3.18 На навчальних майданчиках для навчання старту в гору є спеціальні естакади. Навчатися можна і на них, але вони не дадуть уявлення про реальні умови руху на дорозі.\nУвімкнена перша передача\nВихідне положення для старту в гору Педаль зчеплення в підлогу Натиснута педаль гальма\nКрок 1 Педаль зчеплення піднімається, проходячи вільний хід, і сповільнюється в точці «підхоплення» (початку спрацьовування зчеплення) Педаль гальма КИНУТА, нога від разу ж переноситься на педаль газу, натискаючи її на 35 мм (приблизно 1500 об/хв)\nЯкщо на цьому етапі все зроблено правильно, автомобіль буде якусь мить легко стояти на місці навіть на ухилі\nКрок 2 Щойно вухо почуло, що оберти двигуна почали збільшуватися, педаль зчеплення піднімається до рівня ПАУЗИ (до початку падіння обертів) Педаль газу постійно утримується натиснутою на 35 мм (приблизно 1500 об/хв)\nНа цьому етапі обидві ноги завмирають! Автомобіль плавно і красиво починає рухатися вперед\nКрок 3 Коли автомобіль легко попрямує (ПАУЗА може займати понад три секунди — все залежить від крутизни гірки й обертів двигуна), педаль зчеплення повністю відпускається Педаль газу плавно дотискається (до 25003000 об/хв), автомобіль на першій передачі розганяється до 20~25 км/год\nЛіва нога в три підходи відпускає зчеплення, а права нога, відпускаючи гальмо, в два підходи натискає газ. Отже, і ліва нога робить три дії, і права нога робить три дії. І все це відбувається СИНХРОННО!\nПоширена помилка — в тому, що, стартуючи в гору, людина думає, що відпущене гальмо — це підготовка до руху. Отже, гальмо відпускається раніше, ніж, власне, відбувається початок руху, — автомобіль котиться назад, людина лякається. Вона або щосили тисне на педаль газу, або знову тисне на гальма, через що двигун може заглухнути. Напевно, вам доводилося бачити на похилих дорогах голосно рикаючі автомобілі, які при цьому ще й котяться назад.\nКолись зі мною трапилася така історія. Стою я на перехресті: гірка, попереду — світлофор. Тоді я мав «вісімку» — ВАЗ-2108. Я говорю про це, оскільки там був пластиковий нефарбований бампер. Ті, хто займався автоспортом, зокрема кросом, напевно, зі свого досвіду знають, що бампер «вісімки» — це дуже класна річ! Їм можна штовхатися, як бульдозером. Навіть якщо бампер зімнеться, він не зламається, і його можна легко відновити (на відміну від фарбованих у колір кузова бамперів сучасних автомобілів). Отже, стою я на «вісімці», а попереду — Жигулі «п’ятірка», в якій за кермом сидить дівчина. Загоряється зелений, і «п’ятірка» ця котиться на мене. Я вважав, якщо зараз посигналю, то вона взагалі злякається, і тоді нічого не станеться. Дівчина ж щосили «гарчить» мотором і — бум — впирається мені в бампер. Після чого рушає. Розуміючи, що бампер міцний і нічого не сталося, я проігнорував цей випадок і рушив далі. Втім, що цікаво, дівчина за кермом навіть не усвідомила, що відбулося! Вона настільки була схвильована і зосереджена на старті, що навіть не помітила, що наразилася на мій автомобіль. І це при тому, що я стояв досить далеко від неї — не менш ніж півтора метра позаду.\nНаше завдання не зірватися просто вперед і не вдаритися в автомобіль, що стоїть попереду (якщо, наприклад, рух відбувається в заторі на схилі), і не покотитися назад, щоб впертися в задній автомобіль. Отже, навіть якщо ви не вдаритеся в задній автомобіль, а просто покотитеся в його бік, водій цього автомобіля почне щосили сигналити. Чи додасть вам це спокою? Чи будете ви здатні холоднокровно продовжувати старт далі? У заторах на затяжних підйомах за таких умов водій або «вбиває» зчеплення, або в нього нервовий зрив, або, нарешті, навчається рушати в гору.\nЯкщо ви станете десь подалі й простежите за таким затором, то побачите, що дуже багато автомобілів котяться назад, а також щосили «гарчать» двигуном. І ті, й інші водії не справляють враження професіоналів.\nИХочу, щоб кожен мій учень став чудовим водієм, з яким мені буде комфортно перебувати в транспортному потоці. Ви напевно чули цей жарт: інструктор, випускаючи свого учня у вільне плавання, каже йому: «Коли виїжджатимеш у місто, зателефонуй, щоб я цього дня не виїжджав...». На жаль, багато інструкторів не замислюються над тим, що вони самі винні в тому, що на дорозі з’являється такий «напівфабрикат». А водії-початківці не обтяжують себе тим, щоб хоча б поритися в Інтернеті й дізнатися, а чого ж взагалі вони мають навчитися? У програмі навчання водія категорії «В», яка затверджена Міністерством освіти, чітко прописано, яких навичок має набути водій. І якщо ви знаєте, що повинні опанувати (зокрема, вміти стартувати в гору), а ваш інструктор вас цього не навчив, то ви можете вимагати від нього відповідного навчання, адже саме за це ви платите гроші. Якщо кожен із нас зробить свій внесок у те, щоб стати повноцінним водієм, з яким усім комфортно на дорозі, то прикрих дорожніх ситуацій буде значно менше.\nОтже, знаючи, які дії повинні виконуватися різними ногами, дуже корисно покроково розглянути кожний окремий елемент, щоб зрозуміти, як усе це відбувається, тобто проговорити скоромовку повільно.\nДуже часто рушання в гору дається багатьом учням лише з другої-третьої спроби. Звичайно, дуже добре, якщо це так. Утім, я вважаю, якщо ви зробили старт у гору 150-200 разів, то точно навчилися цього. І коли згодом ви залишитеся наодинці з реальною дорогою і реальними сусідами по дорозі, то неодмінно впораєтеся із ситуацією. Якщо ви рушили з інструктором два-три рази й увірували в те, що ви великий молодець, то будь-яка стресова ситуація «виб’є вас із колії», і зрештою гірка може стати дуже серйозним випробуванням.\nУсвідомивши, що саме потрібно робити, і напрацювавши відповідні навички, ви подолаєте будь-які перехрестя, будь-які вузькі місця і будь-які паркування як на ухилі, так і на горизонтальних ділянках.\nМене постійно запитують про старти в гору: «Як часто ви міняєте зчеплення на своєму автомобілі?» При тому, що з кожним своїм учнем я виконую близько сотні стартів у гору, міняти зчеплення мені доводиться раз на 80~90 тис. кілометрів пробігу. Це свідчить про те, що, правильно впливаючи на свій автомобіль, ви не лише збережете його зовнішній вигляд, а й значно подовжите термін придатності його вузлів і агрегатів. Повірте, якщо ви грамотно використовуєте зчеплення, то значного його зносу не відбудеться, навіть якщо буде багато стартів у гору.\nОтже, поговоримо про вправи, які корисно виконувати, щоб добре опанувати старт у гору. Основна проблема, з якою стикаються водії-початківці при старті в гору, полягає в тому, що для переважної більшості слово «акуратно» є синонімом слова «повільно», а слово «швидко» є синонімом слова «різко». Тобто, коли ми дбайливо, м’яко і потихеньку піднімаємо зчеплення на горизонтальній ділянці, то, оскільки автомобіль не скочується назад, виходить плавний і красивий старт. Коли ж ми намагаємося зробити це швидко, то нога зазвичай «проскакує» на значно більшу відстань, ніж це потрібно. З власного досвіду можу сказати, що якщо стартувати на горизонтальній ділянці за секундоміром й укладатися при цьому десь у півтори секунди, то жодних проблем зі стартом в гору не буде. Якщо людина зосереджена саме на старті, а не на скочуванні назад, то автомобіль буде просто рухатися вперед. Отже, перший і найбільший секрет старту в гору полягає в тому, щоб ігнорувати скочування назад і просто виконувати всі потрібні дії, щоб змусити автомобіль рухатися, ніби він на горизонтальній ділянці.\nЗвичайно ж, сказати просто, а зробити — значно складніше. Тому доводиться виконувати цілу низку підготовчих вправ, розподіливши весь процес старту на елементарні кроки.\nПерша вправа, яку потрібно виконати на схилі, — це так зване «підвисання ». Якщо вам вдасться виконати цю дію, повторювати її знову не потрібно! Застосовувати такий прийом у звичайній дорожній ситуації просто неправильно, оскільки, поперше, це відволікає увагу, а подруге, розтягує час старту на нескінченно довгі секунди (хоча, на жаль, багато інструкторів саме метод «підвисання» для старту в гору викладають як єдиний і тому незамінний).\n1. Утримуючи натиснутими педалі зчеплення і гальма, вмикаємо першу передачу.\n2. Утримуючи педаль гальма, піднімаємо педаль зчеплення до появи легкої вібрації.\n3. Фіксуємо ліву ногу в цьому положенні і просто кидаємо педаль гальма.\nДякувати Богові! Автомобіль стоїть на місці й не скочується назад навіть на холостих обертах (рис. 3.23)!\nМалюнок 3.23 Метод підвисання на одному зчепленні: утримуючи педаль гальма, піднімаємо педаль зчеплення до появи легкої вібрації, потім кидаємо педаль гальма — автомобіль стоїть на місці!\nПовторіть вправу, але тепер піднімайте педаль зчеплення одним швидким, але точним рухом, немов підчепивши автомобіль на гачок, щоб він нікуди не котився. Ключовий момент у цій дії — підняття педалі повинно бути швидким, але дуже точним, тобто потрібно зупинити педаль не вище, ніж необхідно, інакше автомобіль заглухне. Щоб відпрацювати такий рух, потрібно синхронно з вихідного стану (педаль зчеплення в підлозі, педаль гальма натиснута, увімкнена перша передача) «підсмикнути» обидва носки ніг, фіксуючи ліву ногу в точці вібрації (для цього потрібно запам’ятати це положення, піднімаючи для початку педаль зчеплення повільно), а праву ногу взагалі прибираючи з педалі гальма. Треба примудритися зробити так, щоб після виконання цих дій автомобіль не рушив з місця.\nУ встановленому положенні можна постояти секундудві (більше не потрібно), а потім також різко витиснути лівою ногою зчеплення, а правою — натиснути на гальмо. Можливо, при цьому автомобіль трохи хитнеться.\nВиконайте таку вправу 1020 разів.\nЗгадайте одне з перших занять, коли ми говорили про те, що ваші ноги з’єднані спеціальної тягою, яка синхронізує рух обох носків ніг. Якщо ви працюватимете ногами синхронно, автомобіль не рушить з місця: поперше, він буде утримуватися гальмами, подруге, двигун буде намагатися захопити автомобіль уперед, але через пробуксовку зчеплення не вистачатиме його тяжіння для цього (сила тяжіння автомобіля і сила тяжіння двигуна в цьому випадку будуть просто врівноважувати одна одну).\nЯкщо вам кілька разів поспіль вдасться абсолютно чітко «підхопити» автомобіль і утримати його на місці, при цьому не заглухнувши і не скотившись назад, — ви навчилися швидко підводити ліву ногу в точку «підвисання», а праву ногу звільняти для виконання подальших дій.\nНаступна вправа дещо ускладнює попереднє завдання.\n1. Коли зчеплення було «підхоплено», а права нога звільнилася, за час, поки автомобіль «підвисає» на холостому ходу двигуна, перекладіть праву ногу на педаль газу і спокійно, неквапливо додайте легкого газу (15002000 об/хв).\n2. Щойно ваше вухо почуло, що мотор «прокинувся» і автомобіль готовий до руху, підніміть педаль зчеплення ще на 3~5 мм.\nДуже важливо: не відпускайте зчеплення, а лише переведіть його в стан ПАУЗИ.\nПісля цього автомобіль почне рухатися вперед (рис. 3.24).\nМалюнок 3.24 Рушання в гірку без «підвисання»: коли ліва нога вже потрапила в точку «підвисання», одночасно потрібно примудритися кинути гальмо і перенести праву ногу в положення «легкого газу» — одним рухом, максимально швидко і без будьяких пауз.\nОтже, спочатку вам потрібно «підвиснути» на холостому ходу, а потім «розбудити» двигун, щоб автомобіль рушив.\n3. Оскільки гірка у нас не нескінченна, немає сенсу рухатися занадто далеко: проїхавши 3~5 метрів, потрібно знову витиснути зчеплення і натиснути на гальмо, після чого повторити вправу спочатку.\nДалі ми знову ускладнюємо завдання.\n1. Коли ліва нога вже потрапила в точку «підвисання», одночасно потрібно примудритися кинути гальмо і перенести праву ногу в положення «легкого газу» одним рухом.\nТобто потрібно тупнути по педалі газу, втопивши її на ті самі 3~5 мм для отримання 1500~2000 об/хв. Зробити це потрібно максимально швидко і без будьяких пауз — нога кидає гальмо і відразу ж натискає на газ (рис. 3.25). Виконати це досить складно, але є маленька хитрість, яка стане вам у пригоді. Перш ніж стартувати, можна сильніше натиснути на гальмо.\nМалюнок 3.25 Щоб привести автомобіль у рух після «підвисання», перекладіть праву ногу на педаль газу і спокійно, неквапливо додайте легкого газу. Щойно ваше вухо почуло, що мотор «прокинувся» і автомобіль готовий до руху, підніміть педаль зчеплення ще на 3~5 мм.\nУ чому сенс цієї дії? Напевно ви знаєте, що як би швидко не натискалася педаль гальма, все одно мине час до початку спрацьовування гальмівних механізмів. Так само після відпускання педалі гальмівна система не миттєво повертається у вихідне положення, тому можна скористатися цим запасом часу, поки автомобіль, який утримують ще не розблоковані гальма, стоятиме на місці.\n2. Виконайте 10~20 стартів із довжиною проїзду 1,52 метри. Якщо вам вдалося кинути гальмо і за час подальшого підйому зчеплення зробити легкий газ, то час «підвисання» на холостому ходу скоротиться. Набувши такої навички, можна дозволити собі стартувати на більш крутому підйомі.\nПерейдемо до наступного рівня складності. До цього ви рушали з місця, а потім знову зупинялися, тобто використовували для зупинки педаль гальма (зауважте, нічого нового не відбувається — ви просто виконуєте стартзупинку, але не на горизонтальній, а на похилій поверхні). Наступне ваше завдання: «підштовхнувши» автомобіль, вам треба витиснути зчеплення, відпустити газ і дозволити автомобілю почати самому зупинятися. За законами природи, автомобіль із витиснутим зчепленням якийсь час рухатиметься за інерцією, а потім, якщо нічого не зробити, сповільниться, зупиниться й, зрештою, покотиться назад.\nКлючовий момент полягає в наступному:\n1. Коли ви «штовхнули» автомобіль і він рушив уперед, вам необхідно відпустити газ і витиснути педаль зчеплення, при цьому гальмо НЕ задіюється.\n2. За мить до повної зупинки потрібно знову підняти педаль зчеплення з додаванням газу, синхронно потрапивши обома ногами в потрібні точки.\n3. ДОЗВОЛИВШИ АВТОМОБІЛЮ ЗУПИНИТИСЯ, АЛЕ НЕ ДОЗВОЛИВШИ ПОКОТИТИСЯ НАЗАД, знову необхідно «підштовхнути» його вперед.\n4. Проїхавши 2~3 метри, повторіть ті самі дії, дозволивши автомобілю зупинитися, не задіявши гальм, але не давши покотитися назад, знову «підштовхніть» автомобіль для подальшого руху (рис. 3.26).\nМалюнок 3.26 Рух у гору на «підштовхуваннях»: коли автомобіль рушив уперед, необхідно відпустити газ і витиснути педаль зчеплення, при цьому гальмо не задіюється. За мить до повної зупинки потрібно знову підняти педаль зчеплення з додаванням газу, синхронно потрапивши обома ногами в потрібні точки. Дозволивши автомобілю зупинитися, але не дозволивши покотитися назад, знову необхідно «підштовхнути» його вперед.\n5. Повторіть цю вправу також не менше 20 разів.\nНа тій вулиці, де тренуються мої учні, є чудовий парканчик з прольотом довжиною близько трьох метрів (а таких прольотів там у цілому близько двадцяти). По суті, це ті ж фішки, які можна використовувати як орієнтир при виконанні стартузупинки на схилі (рис. 3.27). Намагайтеся користуватися подібними орієнтирами при виконанні таких вправ.\nМалюнок 3.27 Для тренувань намагайтеся обирати місця, де є орієнтири, на кшталт навчальних фішок.\nНа самому початку ви «підвисали», піднімаючи педаль зчеплення і відпускаючи педаль гальма, при цьому автомобіль стояв на місці. Мета наступної вправи — зробити те саме, але вже використовуючи педаль газу (рис. 3.29). Отже, при підвищенні обертів двигуна педаль зчеплення теж потрібно підняти вище, щоб утримувати баланс (згадайте одне з перших занять: більше газу — вище зчеплення). На тлі мінімально можливого, але стійкого газу треба зробити так, щоб автомобіль стояв.\nМалюнок 3.29 У наступній вправі необхідно, використовуючи педалі газу та зчеплення, домогтися, щоб автомобіль «підвисав».\nСаме такий баланс стане вам у пригоді завжди і скрізь. Річ у тому, що, кидаючи гальмо і піднімаючи зчеплення, ми додаємо газу так, ніби рухаємося, але зчеплення піднімається не на висоту руху, а на висоту, за якої при цьому газі автомобіль стоїть на місці. Якщо вам вдається «зависнути» на тлі такого стійкого газу (також довго не потрібно — секундудві, не більше, щоб не спалити зчеплення), то у вас виникне та сама початкова точка «підвисання», після якої можливий миттєвий старт з місця. Отже,ЗАВЖДИ І СКРІЗЬ, НА БУДЬ-ЯКОМУ ПЕРЕХРЕСТІ, ПОТРІБНО СТАРТУВАТИ ТАК, НІБИ ВАШ АВТОМОБІЛЬ СТОЇТЬ НА СХИЛІ. СПОЧАТКУ ВИ ДО ОСТАННЬОГО УТРИМУЄТЕ ГАЛЬМО, А ПОТІМ, ВІДРАЗУ ПІСЛЯ УХВАЛЕННЯ РІШЕННЯ ПРО ПОЧАТОК РУХУ, «ПІДВИСАЄТЕ» ЗЧЕПЛЕННЯМ І ГАЗОМ І ЛИШЕ ПІСЛЯ ЦЬОГО ПОСТУПОВО РОЗВИВАЄТЕ СТАРТ. Ніколи не дозволяйте собі зірватися з місця з пробуксовкою! Така звичка не доведе до добра.\nЧергова вправа, яку вам належить виконати, полягає в наступному:\n«Підвиснувши», проїхати вперед 10~15 см і знову «підвиснути», після чого знову проїхати 10~15 см і знову «підвиснути» (рис. 3.30). Усього потрібно виконати 5~6 подібних «підштовхувань».\nЗауважте: використовувати при цьому гальмо не потрібно взагалі!\nМалюнок 3.30 Наступна вправа полягає у здійсненні 56 циклів проїздів по 10-15 см і «підвисань».\n1. Зі стану «підвисання» при легкому газі й дещо піднятому зчепленні (автомобіль стоїть на місці) вам потрібно трохи додати газу і підняти педаль зчеплення, змушуючи автомобіль рушити вперед, і пройти ті самі 10~15 см.\n2. Після цього ви різко втискаєте педаль зчеплення вглиб, виходячи із зони спрацьовування зчеплення (але не в підлогу!), і відпускаєте педаль газу.\n3. Вже наступної миті ви, не розмірковуючи, знову додаєте легкого газу і піднімаєте педаль зчеплення до точки «підвисання». Отже, натискання педалі зчеплення дозволить автомобілю зупинитися, а повторний підйом педалі не дозволить йому скотитися назад.\nРезонне запитання: чому просто не підняти педаль зчеплення, а потім повернути в точку «підвисання»? Як не дивно, при цьому автомобіль не зупиниться, а рухатиметься вперед. Річ у тому, що зіштовхнути автомобіль із місця набагато складніше, ніж підтримувати його рух. Отже, якщо ви натискаєте педаль зчеплення недостатньо глибоко, тобто не розриваєте зв’язок зчеплення з двигуном, то автомобіль не зупиниться.\n15.14. Підбиття підсумків\nНабувши навички руху на «підвисання», ви вбиваєте не двох, а відразу дюжину зайців!\nПоперше, ви навчитеся стартувати вчасно.\nПодруге, ви не будете скочуватися назад.\nПотретє, ваш старт буде дозованим, тобто ви ніколи не «доженете» автомобіль, що стоїть попереду.\nПочетверте, ви навчитеся «крастися» ледьледь, що стане в пригоді при паркуванні або якщо на регульованому перехресті потрібно буде «підповзти» до краю проїзної частини в умовах недостатньої видимості. Дуже часто буває так, що навчання в автошколах закінчується на тому, що водійпочатківець або стоїть, або їде. Наше ж завдання полягає в тому, щоб навчитися переміщати автомобіль уперед або назад рівно на стільки, на скільки потрібно, і робити це маленькими кроками, буквально по 10~15 см.\nПоп’ яте, ви навчитеся рушати на слизькому покритті. Якщо ви дозовано працюєте зчепленням і підводите до ведучих коліс мінімально можливий крутний момент від двигуна, якого буде недостатньо для пробуксовки, то ви зможете впевнено стартувати на снігу, льоду, мокрій траві, гравії, слизькому підйомі тощо.\nУзимку часто можна спостерігати, що навіть «взутий» у шиповану гуму автомобіль безбожно «пиляє» асфальт, верещить зі страшною силою, пускає клуби диму, але при цьому не рухається вперед. Про що це свідчить? Насамперед про те, що людина не розуміє, що тертя кочення більше, ніж тертя ковзання. Отже, якщо ми не допускаємо пробуксовки, то рухаємося за будь-яких умов, якщо ж буксуємо — стоїмо на місці або, ще гірше, повземо назад.\nПо-шосте, пом’якшується робота при перемиканні передач. Водій, який уміє стартувати в гору, дуже м’яко і впевнено перемикаючи передачі, змушує автомобіль рухатися плавно і рівномірно (без ривків).\nПо-сьоме, якщо ви вмієте стартувати в гору, ваш старт буде доведений до автоматизму. Відповідно, у вас з’являється більше часу на бачення і на відстеження ситуації при проїзді складних ділянок (наприклад, перехресть або обмежених проїздів). У цьому випадку ноги працюватимуть самостійно і без вашої участі.\nПо-восьме, якщо ви вмієте стартувати в гору — ваші ноги здатні переміщатися з високою швидкістю, а головне, з точністю, завдяки чому ви можете швидко адаптуватися до будь-якого іншого автомобіля. Дуже часто можна спостерігати, що людина, яка вже змінила три-п’ять автомобілів, коли сідає в будь-яку іншу автівку, то рухається вільно. А водій-початківець зазвичай скаржиться: «Почекайте, а в моєму-то автомобілі не так...».\nСтарт у гору є головною навичкою, яка життєво необхідна для якісного водіння автомобіля. Йдеться не про те, щоб просто змусити автомобіль рухатися вгору по схилу, — старт повинен бути дозованим і виконуватися щонайменше в два етапи: спочатку «підвиснув», переконався, що автівки, які попереду, поїхали, а потім продовжив рух. Отже, ми дуже дбайливо «підхоплюємо» автомобіль і переміщаємо його вперед.


Святковий концерт для юних шосткинців – дітей учасників АТО\nПонеділок, 28 грудня 2015, 11:41\nТеатрально-концертна зала шосткинського Центру естетичного виховання зустрічала особливих гостей – на Новорічний концерт завітали діти, чиї батьки зараз захищають Україну у зоні АТО.\nСаме для цієї категорії дітей, за ініціативи міського голови Миколи Ноги, творчий колектив позашкільного закладу підготував яскраву концертну програму «До нас іде Новий рік!». На сцені яскравими барвами змінювали один одного найкращі номери з репертуару майже усіх колективів центру, у залі тим часом розквітали щирі дитячі посмішки.\nВеличезна купа сюрпризів чекала на них – усі одержали солодкий подарунок від міської влади, кожна дитина взяла участь у розіграші безпрограшної лотереї. Діточок з Новорічними святами привітав найголовніший їх герой – Дідусь Мороз. Він, навіть, заспівав для юних шосткинців.\nЗ веселим настроєм розходилися всі додому – юні артисти з упевненістю у добре виконаній справі, глядачі – дякуючи всім організаторам та учасникам новорічного дійства.\nОстаннє оновлення на Понеділок, 28 грудня 2015, 11:45


Арахіс. Купити арахіс Київ, Україна, продаж, ціна: 12 грн ≡ Яммі\nСмажений 1 Сирий 2 Сушений 1\nБез шкаралупи 3\nАрахіс, ціна від 12 грн\nБатьківщина арахісу точно невідома. Вважається, що його почали обробляти в Західній півкулі, так як арахіс був виявлений на території Перу під час розкопок стародавніх сховищ. Про шляхи поширення арахісу по світу також немає однозначної думки.\nДеякі вчені вважають, що в Європу арахіс привезли з Китаю в 16 столітті. І лише в кінці 18 століття арахіс вперше потрапив в Росію.\nСьогодні арахіс росте на всіх континентах в поясах з тропічним, субтропічним і помірним кліматом. Провідні виробники арахісу - Китай, Індонезія, Нігерія, США і Бірма.\nКупити арахіс в Києві в інтернет магазині Яммі\nЗ кожним роком збільшується кількість людей, що віддають перевагу здоровому способу життя, прагнуть зберегти спортивну фігуру, гарний колір обличчя. Для досягнення мети, крім регулярних занять спортом потрібно повноцінне, здорове харчування. Горіхи прекрасно підходять для швидкого «перекусу», приготування смачних, поживних страв. Рішення купити арахіс в Києві і в Україні допоможе наситити організм амінокислотами і вітамінами, жирами і мікроелементами. Якісні горіхи здатні швидко втамувати голод, надати підтримку організму.\nАрахіс — після сої друга за важливістю бобова культура. Він містить приблизно 42% рослинних жирів, до 30% білків і близько 13% вуглеводів, а також вітаміни і мікроелементи.\nЦе не тільки корисний і висококалорійний продукт, але і дуже цінна олійна культура. Арахісова олія багата ненасиченими жирними кислотами, цінними для правильного харчування, і активно застосовується в кулінарії.\nНе будемо заглиблюватися в нетрі медичних термінів, відзначимо лише ті цілющі властивості горіха, які на 100% доведені досить давно. Купити арахіс в Києві рекомендуємо тим людям, які намагаються різнобічно піклуватися про своє здоров'я. Отже, що отримує людина, вживаючи горіхи в невеликих кількостях регулярно:\nзначною мірою поліпшується процес засвоєння нових знань, стан пам'яті, уваги;\nневелика жовчогінна дія служить профілактикою серйозних хвороб;\nстраждаючим гастритом можна рекомендувати вживати ці горіхи;\nарахіс купити рекомендуємо чоловікам, які бажають поліпшити потенцію;\nнервова система стає більш стійкою.\nБудьте уважні! Надмірне споживання арахісу може завдати шкоди організму людини.\nНа жаль, з кожним днем, арахіс купити в Києві за адекватною ціною все складніше. Позначається його «заморське» походження, курсові коливання, «накрутки» посередників. Ціна на арахіс неухильно зростає, це змушує багатьох людей, що люблять горіхи, обмежувати їх споживання. Інтернет-магазин Яммі дозволяє замовити горіхи за вельми привабливою ціною, заощаджуючи кошти сімейного бюджету.\nЗ'явилася така можливість, завдяки ретельно продуманій структурі доставки і закупівлі цього корисного, висококалорійного продукту. Ви можете купити арахіс, практично моментально, забрати його у Києві. Всього лише день доведеться почекати для того, щоб корисні, поживні горіхи з'явилися на вашому столі вдома - про це подбати наша кур'єрська служба. Якщо ви будете постійно, потроху вживати в їжу горіхи, загальний тонус організму помітно підвищиться.\nКлючові слова: продаж арахісу, продам арахіс, Київ, Україна.


Духовне управління мусульман України «Умма» » Імам Євген Глущенко на святкуванні Дня Харкова\nЛистопад 21, 2018 03:39 Ви тут:Головна Важливе Новини Імам Євген Глущенко на святкуванні Дня Харкова\n23 серпня для мешканців Харкова — подвійне свято: це не лише День Державного Прапора України, але й День визволення від німецько-фашистської окупації, що традиційно відзначають як День міста.\nХарків’яни відзначили цю дату врочисто, але водночас спокійно: спостерігачі зазначали, що люди різних політичних поглядів намагалися уникати всього, що могло спричинити конфлікт.\nНа майдані Свободи виступили мер міста Генадій Кернес і голова обласної держадміністрації Ігор Райнін. Обидва закликали представників різних релігійних громад долучитися до святкування, отже в перших рядах поруч стояли та спілкувалися православні Київського патріархату, греко-католики, римо-католики й мусульмани.\nДуховне управління мусульман України «Умма» представляв імам мечеті Ісламського культурного центру Харкова Євген Глущенко. Після привітальних промов кожен із релігійних лідерів поклав квіти до пам’ятника Тарасові Шевченкові.\nПідшито до: Новини, топ 3 Мітки: імам, діалог, день міста, День незалежності, День Харкова, мусульмани


У Греції за перевезення нелегалів затримані 132 українських громадян – МЗС\n15 березня 2018, 16:33\nВиявлення нелегальних мігрантів, ілюстративне фото\nУ Греції станом на 5 березня затримані 148 громадян України, з них 132 – за звинуваченнями в перевезенні нелегальних мігрантів, повідомив офіційний представник Департаменту консульської служби МЗС України Василь Кирилич.\nЗа його словами, в Греції є дві групи громадян України, які затримані або засуджені. Зокрема йдеться про групу українців, які є членами екіпажів іноземних суден, що заарештовані, а також про групу українців, які були членами екіпажів суден з перевезення нелегальних мігрантів.\nКирилич сказав, що перебував у відрядженні в Греції для з’ясування всіх питань, пов’язаних з цими категоріями громадян України.\n«Грецька сторона повідомила, що станом на 5 березня 2018 року в Греції утримуються 148 громадян України. 105 з них засуджені до різних термінів відбування покарання, щодо 43 тривають слідчі дії або справа перебуває на етапі досудового слідства», – сказав Кирилич.\nВін уточнив, що серед цих 148 українців 132 є тими громадянами, які затримані за перевезення нелегальних мігрантів. Водночас, за його словами, МЗС продовжує констатувати висхідну динаміку затриманих українців за перевезення нелегалів, тому дані можуть змінюватися і збільшуватися.\nУ лютому в МЗС заявляли, що в Греції за підозрою в нелегальному перевезенні мігрантів затримано 120 українців, з них 42 засуджено.


"Ми нападати не будемо": Кравчук прокоментував "оборону" в Донецьку (ФОТО) - Дом\n"Ми нападати не будемо": Кравчук прокоментував "оборону" в Донецьку (ФОТО)\n17 Квітня / 2021\nДонецьк, квітень 2021 р.\nЖителі окупованого Донецька повідомляють, що в місті йде підготовка до нібито наступу української армії. Мішками з піском "обороняють" важливі будівлі, працівників підприємств зобов'язали довести до ладу бомбосховища. Ситуацію підтверджують фотографіями, які надсилають до редакції телеканалу "Дом".\nУкраїна не готує наступальної операції на Донбасі, і ніколи першою не зробить такий крок. У цьому в програмі "Взгляд с Банковой" запевнив жителів Донецька очільник української делегації в Тристоронній контактній групі (ТКГ) Леонід Кравчук.\nВін нагадав позицію України: "ми будемо захищати свою землю, якщо ворог наважиться напасти в широкому масштабі на Україну. Але ми нападати не будемо".\nПри цьому, якщо проаналізувати історію Росії, то вона сумарно воює 150 років, додав Кравчук.\n"Вона вже не бачить іншого шляху розв'язання питання — тільки війни. А Україна ніколи не нападала, Україна захищалася", — продовжив він.\nНа його думку, демонстративна "оборона" в Донецьку — це просто нагнітання ситуації.\n"Тепер їм треба продемонструвати мішки, мовляв, бачите, ми вже готуємося, ми відчуваємо, Україна скоро нападе. Тобто нагнітають", — вважає очільник української делегації в ТКГ.\nТакі дії в черговий раз підтверджують, що Росія хоче Україну виставити агресором.\n"Але це ж брехня. І всі у світі це знають. Усі їм про це говорять прямо в очі. А вони начебто не чують, не бачать, не хочуть обговорювати ніяких питань, тільки одне: погоджуйтеся на наші умови, не зробите — ми будемо розширювати агресію. Не зробите — будемо стріляти. Ну, це ж не перемовини, це ж тиск", — резюмував Леонід Кравчук.\nПовна версія інтерв'ю: "Взгляд с Банковой" з Леонідом Кравчуком: як припинити вогонь на Донбасі та нагнітання ситуації в ОРДЛО


Нова турецька республіка: мрії та дії Реджепа Ердогана | Європейська правда\nВівторок, 10 січня 2017, 13:48 — Надія Коваль, для Європейської правди\n2016 рік мало для якої країни видався легким, однак для Туреччини він був особливо бурхливим.\nВ країні ледь не щомісяця відбувалися теракти ІДІЛ або екстремістських курдських організацій. Гучна сварка з Росією через збитий винищувач наприкінці 2015 року трансформувалася у не менш стрімке зближення з червня. Досягнення у березні домовленості з ЄС щодо стримування біженців в обмін на просування європейського порядку денного змінилося взаємними звинуваченнями та ультиматумами вже восени.\nДійшов до найгіршого за останні роки рівня конфлікт з курдами: "превентивні удари" по сирійських курдах та арешти керівництва прокурдської партії закрили можливості для компромісів.\nНа цьому тлі стрімко девальвувала ліра та проявилися інші економічні проблеми.\nОднак поворотним для країни безумовно став невдалий військовий переворот 15 липня, а надто масштаби реакції на нього. Поклавши всю відповідальність за організацію перевороту на рух Фетхуллаха Гюлена, влада почала масштабні чистки небажаних елементів.\nПротягом останніх півроку було заарештовано близько 40 тисяч осіб, в т.ч. понад 100 журналістів, більше 120 тисяч людей було звільнено з роботи чи призупинено їхні повноваження на посадах.\nВтім, навіть розправа з недавніми союзниками (а до 2013 року Партія справедливості і розвитку Ердогана та рух Гюлена співпрацювали) не є стратегічною метою. У перевороті Ердоган побачив, за його ж висловом, "подарунок небес", що дозволить йому знищити рештки опозиції та сконцентрувати власну владу.\nНамагання Ердогана перетворити Туреччину на президентську республіку тривають вже кілька років. До липня йому не вистачало ані голосів власної партії у парламенті, ані згоди решти політичних гравців для втілення цього сценарію. Лише повторні парламентські вибори листопада 2015 року дозволили йому наростити кількість депутатів Партії справедливості та розвитку до 316.\nЖорстка ж реакція на спробу перевороту та перехід до антикурдської політики забезпечили Ердогану підтримку лідера Партії націоналістичного руху (39 голосів у парламенті) Девлета Бахчелі в жовтні 2016 року. Разом вони здатні подолати поріг у 330 голосів, аби внести такі зміни до Конституції за підсумками референдуму.\nВідтак омріяне встановлення президентської республіки почало набувати реальних обрисів, а діяльність в цьому напрямку різко активізувалася.\nКілька тижнів тому до парламенту було подано 18 пропозицій правок до Конституції і в останні дні грудня їх затвердила конституційна комісія парламенту. За найсприятливішого сценарію, вже в січні весь пакет може бути затверджений на пленарному засіданні, відкривши шлях до проведення референдуму навесні - на початку літа 2017 року.\nПро які ж зміни йдеться?\nПо-перше, президент обиратиметься всенародним голосуванням, зможе правити протягом двох п'ятирічних термінів, а також отримає можливість підтримувати офіційні зв’язки з власною партією. Останнє було ключовою вимогою Ердогана, адже зараз це заборонено чинним турецьким законодавством.\nуряд формуватиметься президентом незалежно від парламенту, а посаду прем’єр-міністра буде взагалі скасовано.\nПодібним чином президент буде вільним у справі призначення своїх помічників та заступників, сконцентрувавши в своїх руках буквально всю повноту виконавчої влади.\nПо-третє, парламентські та президентські вибори проводитимуться одночасно. Для цього каденція парламенту продовжується з 4 до 5 років.\nЦе різко посилює контроль президента над парламентом. Паралельно пропонується збільшити чисельність парламенту (з 550 до 600 депутатів) та знизити вік для кандидатів в депутати з 25 до 18 років.\nПо-четверте, парламент і президент матимуть повноваження вибирати членів Вищої ради суддів і прокурорів: з 13 членів 7 обиратиме парламент і 6 особисто президент.\nПо-п’яте, президент отримає право додаткового цивільного контролю армії через створення спеціальної Державної наглядової ради.\nТакож президент отримає право призначати голову Генерального штабу ЗС Туреччини, зменшиться чисельність Національної ради безпеки та буде запроваджено високі військові суди. Це має завершити тривалий проект Ердогана з нейтралізації армії, що десятиліттями відігравала контролюючу роль захисника секулярної вестернізованої держави, як політичного гравця.\nВ разі успіху референдуму (а останні опитування показують близько 55% підтримки на його користь з боку турків) після дворічного транзитного періоду, коли заборонені дострокові вибори,\nвиникне жорстко централізований навколо президента режим з ліквідацією противаг у вигляді прем’єр-міністра, армії чи судів.\nПартійність президента та синхронність виборів забезпечуватимуть єдину виконавчо-законодавчу вертикаль, єдиним джерелом легітимності якої буде загальнонаціональне голосування. Це нагадує концепцію мажоритарної демократії, варіанти якої можемо бачити, зокрема, в Росії.\nЩо стосується особисто Реджепа Таїпа Ердогана, то його правління теоретично може тривати аж до 2029 року (два п’ятирічних терміни з 2019).\nКлючовим тут є те, що метою Ердогана не є влада заради влади чи влада заради економічного визиску.\nВ нього є власна візія і бажання увійти в історію.\nПодібно до його ситуативного союзника Путіна, який оплакує розвал СРСР як найбільшу трагедію ХХ сторіччя, Ердоган переймається османським спадком.\nНагадаємо, що сучасна Туреччина була заснована у 1923 році після того, як Османська імперія програла у Першій світовій війні і була "розібрана" переможцями на шматки. Лише після війни за незалежність під проводом Мустафи Кемаля Ататюрка та підписання Лозаннського договору Туреччина відбулася як модерна секулярна республіка в сучасних кордонах.\nАтатюрк зневажав занепалу Османську імперію та її спадок, запровадив світськість та скасував халіфат, замінив арабське письмо латиницею та взяв загальний курс на модерний, світський, вестернізований режим. Армія стала основною інституцією, яка охороняла його спадок останніми десятиріччями, нерідко безпосередньо втручаючись шляхом переворотів, коли їй видавалося, що уряд надто далеко відходить від встановлених меж.\nЕрдоган вважає, що за століття, яке минуло після падіння Османської імперії, і після десятиліть кемалізму, прийшов час суттєво оновити турецьку державу. Тож у 2017 році, отримавши контроль над повнотою влади, він спробує демонтувати кемалістську державу та світські порядки. Невипадково реакція на переворот 15 липня нерідко загортається в риторичну обгортку "Другої війни за незалежність".\nУ внутрішній політиці це проявиться через подальшу відмову від принципу світськості на користь ісламізму, який все далі відходить від поміркованої версії, з якою Ердоган вперше переміг на виборах у 2002 році.\nІлюстрацією цього є те, що новорічній стрілянині в стамбульському клубі передувала агресивна кампанія щодо небажаності святкування Нового року як непритаманного правовірним свята, з "жартівливими" сценами насильства щодо Санта-Клауса (якого в Туреччині сприймають радше як Діда Мороза, новорічного персонажа), що транслювалися на загальнонаціональних телеканалах.\nЗовнішня політика нової Туреччини вже почала відходити від максими Ататюрка "мир вдома, мир в усьому світі", яка фактично означала утримання від авантюр в регіоні.\nНова активна політика Туреччини з безпосереднім військовим залученням у Сирії провіщає нову еру з фокусом на колишніх територіях Османської імперії, яка межує з намаганнями встановити власні сфери впливу в регіоні. Йдеться про позиціювання Туреччини як захисника сунітів на противагу Ірану, що підтримує шиїтів, з чого слідують намагання посилити позиції сунітів в Сирії, Іраку, Лівані, Ємені.\nНовий підхід починає оформлюватися у численних політичних заявах, які переосмислюють загальноприйняті історичні інтерпретації.\nЗокрема, Ердоган та його прихильники з осені 2016 року почали публічно критикувати Лозаннський договір 1923 року.\nВ новій інтерпретації підписання Лозаннського договору, за яким Туреччина втрачала частину територій, визначену в Національному пакті 1920 року, в тому числі сирійську, іракський Мосул та острови Егейського моря, що відійшли до Греції, було нав’язаним рішенням і ледь не зрадою національних інтересів.\nТакож підкреслюється інтерес до долі турецьких меншин, що залишилися за межами цих кордонів. Наразі цей дискурс в основному використовується для внутрішньополітичної мобілізації та для обґрунтування залучення Туреччини в регіональні конфлікти, однак деякі оглядачі починають вбачати в ньому нотки майбутнього політичного ірредентизму.\nЧи вдасться Ердоганові стати "Новим Ататюрком" чи "Антиататюрком", а чи турецьке суспільство виявиться здатним на спротив - покаже час.\nНовий курс Туреччини - це трагедія для так званих "білих турків": глобалізованих і вестернізованих представників середнього класу, мешканців великих міст.\nДля Ердогана ж і його релігійної, провінційної електоральної бази – це довгоочікуваний шанс на побудову правильної Туреччини.\nТака нова Туреччина, принаймні в планах її потенційного фундатора, виглядає як держава поміркованого сунітського ісламізму з жорстко консолідованим режимом президента-партійного лідера, яка веде активну політику в регіоні привілейованих інтересів, визначених історичним спадком Османської імперії.\nІ в центрі творення нової Туреччини Реджеп Ердоган, якого все частіше називають султаном Таїпом, незмінно бачить себе.\nЗвідки прийде нова криза? Туреччина як загроза для глобальної економіки\nЄС та Туреччина переживають "кризу довіри" – МЗС Туреччини\nУ Туреччині хочуть продовжити надзвичайний стан ще на три місяці\nУ Туреччині проведено слідство щодо 122 тис. осіб після спроби перевороту\nУ Туреччині за причетність до ІДІЛ арештували понад 1300 осіб за рік – МВС


З 7 по 9 грудня 2018 року у м. Батумі, в готелі «EUPHORIA», за підтримки Міністерства фінансів і економіки Аджарської Автономної Республіки Грузії, ТОВ «GEONET EXPO» організує проведення Виставки будівельних матеріалів, технологій і нерухомості «BATUMI BUILD – 2018».\nМетою даного заходу є залучення іноземних девелоперських компаній, знайомство з місцевими та іноземними будівельними компаніями, презентація сучасних технологій, будівельних матеріалів, техніки та налагодження нових ділових зв’язків.\nУ даному заході візьмуть участь як місцеві, так і іноземні компанії. Участь в заході безкоштовна.\nДодаткову інформацію про виставку та контактні дані можна отримати на сайті: http://www.expobatumi.ge.\nЗапрошуємо усіх зацікавлених осіб взяти участь у заході.


Аліна значення імені, що означає ім'я Аліна?\nЩо означає ім’я Аліна: чужа, інша (ім’я Аліна слов’янського походження).\nВчені говорять про те, що значення імені Аліна можна проаналізувати, дослідивши латинський варіант, який трактується як «чужа», «інша». У той же час, ім’я Аліни досить поширене в Скандинавії — там воно є формою імені Аделіна і перекладається як «великодушна», «благородна», «велична». Багато хто вважає, що у імені Аліна також є німецькі і французькі корені. Саме тому, до споріднених іменах Аліни зараховують форми Аделін, Адель, Алін, Аделаїда. У слов’янських країнах ім’я Аліни трактується як «червона», «червона» і, відповідно, згодом воно трансформувалося в варіант «прекрасна», «красива».\nІснують і інші версії, за якими, наприклад, значення імені Аліна — «біла», «світла» (в перекладі з латині). Також в Шотландії ім’я Аліни трактується як «чесна», і воно є парним до чоловічого імені Алістер. У Греції ім’я влініе означає «сонячний промінь» і є однією з зменшувально-пестливих форм для імені Олена.\nДень ангела Аліни: Ім’я Аліна кілька разів на рік відзначає іменини:\nЗодіак імені Аліна: Стрілець, Риби.\nХарактер імені Аліна: Значення імені Аліна дуже часто трохи не збігається з реальністю, оскільки володарка його може бути дуже впертою і непокірної. Аліна не терпить зауважень на свою адресу — у неї завжди є власна думка з того чи іншого питання. Дуже помітні негативні риси її характеру саме в дитинстві. Аліна важко знайти контакт з оточуючими, і друзів у неї не дуже багато. Хоча з часом дівчина з ім’ям Аліна може виправитися — у всякому разі, їй цілком під силу змінити деякі риси своєї особистості, якщо вона буде в цьому зацікавлена.\nІмені Аліна дуже подобається командувати, а тому, часто вона прагне зайняти керівну посаду. Але як людина, вона абсолютно нетерпима до недоліків інших людей і не прощає помилок. Це і може перешкодити їй стати хорошим керівником — підлеглі будуть ненавидіти Аліну. Багато хто навіть вважають дівчину з ім’ям Аліна хитрою, ненадійною.\nОднак є у імені Аліна і позитивні якості. Наприклад, це відмінна пам’ять і кмітливість — Аліна, дійсно, здатна схоплювати нову інформацію досить швидко. Це можна використовувати і в роботі. Ім’я Аліна може спробувати себе в професії журналіста, лікаря, актриси, спортсмена — їй підходять спеціальності, які припускають досягнення будь-яких цілей і подолання перешкод.\nЖіночі імена | Аліна значення імені, що означає ім’я Аліна?\nРоксана значення імені, що означає ім’я Роксана?\nЛейла значення імені, що означає ім’я Лейла?\nДіна значення імені, що означає ім’я Діна?


"Голос країни 4": судді готують учасників до прямих ефірів - glamurchik.tochka.net\n"Голос країни 4": судді готують учасників до прямих ефірів\nВже цієї неділі 16 чвертьфіналістів «Голосу країни. Перезавантаження» вперше вийдуть на велику сцену в прямому ефірі\nТренери проекту Святослав Вакарчук, Тамара Гвердцителі, Ані Лорак та Сергій Лазарєв провели останні репетиції з підопічними перед недільним ефіром.\n«Завдання-мінімум - сподобатися мільйонам, - говорить Сергій Лазарєв. - Етап прямих ефірів найвідповідальніший. Тут багато залежить від телеглядачів. Учасники пройшли великий шлях, і тепер пора демонструвати, чому вони навчилися».\nНа репетиції у Сергія Лазарєва несподівано виник конфлікт з його підопічним, В'ячеславом Рибіковим.\n- Рибіков мене радував завжди. До сьогоднішнього дня. Славік пройшов на конкурс «Нова хвиля» від України, можливо, це його розслабило. Я не люблю, коли на репетиціях немає ініціативи, немає завзяття.\nАле В'ячеслав запевняє, що всьому виною сильне хвилювання перед відповідальним ефіром. «Я дуже сильно нервую, і це мене сковує», - пояснив учасник.\nА Леонардо Ободеяке, який ще до проекту став зіркою Інтернету завдяки проникливому виконанню пісень «Океану Ельзи», на репетицію з кумиром не з'явився.«Це його вибір. Судячи з усього, у нього дійсно були важливі справи», - прокоментував ситуацію Вакарчук.\nСвятослав Вакарчук зізнався, що хоче витиснути максимум зі своїх фіналістів, але експериментувати на першому ефірі не стане:\n«Я вчу своїх конкурсантів завжди бути безпосередніми, бути самими собою. Перший ефір - не місце для експериментів. А з двома учасниками, які пройдуть далі, ми обов'язково поекспериментуємо», - говорить тренер.\nКрім того, Святослав Вакарчук зізнався, що шкодує про те, що довелося попрощатися з деякими учасниками.\n«Довелося вигнати багатьох сильних вокалістів. Наприклад, я переживаю через те, що пішли Діляра і Брія. Я дуже жалкую про це, але такий формат». До слова, співак у своєму твіттері подякував усій команді за зворушливе привітання з днем народження.\nТамара Гвердцителі, якій довелося пропустити «Нокаути» через погане самопочуття, рада знову повернутися до репетицій зі своїми підопічними.\n«Той контакт, який існує вже між нами, дуже дорогого коштує. Коли я захворіла і змушена була пропустити Нокаути, ми спілкувалися по скайпу. Як тільки я їх побачила, коли вони стали наспівувати мені пісні, які збиралися виконати, я відразу ж пожвавилася і навіть забула, що мені недобре!» - зізналася співачка.\nАні Лорак вірить, що переможець саме в її команді.\n«Я вважаю, що у мене найсильніша команда. Всі мої учасники - дуже харизматичні, яскраві, талановиті особистості. Я сказала їм, що коли вони будуть співати на сцені, з ними буде співати частинка мене. Дуже хочеться, щоб вони виправдали мою віру в них, і нехай переможе найсильніший», - говорить Ані Лорак.\nПід час першого прямого ефіру телеглядачі побачать 16 незабутніх виступів, до яких учасників готують найкращі музиканти, продюсери і стилісти. Для прямих ефірів буде сконструйована нова дворівнева сцена, а виступ кожного учасника буде супроводжуватися яскравою постановкою.\nТакож починає роботу редрум. Тут встановлять великий екран, де ведучий Анатолій Анатоліч буде стежити за реакцією користувачів в Інтернеті. Найвідданіші шанувальники проекту, які викладуть фото з хештегом #goloskrainy, можуть не тільки потрапити на екрани редрума під час прямої трансляції, але й отримати квиток на наступний прямий ефір.\nНагадаємо, перший прямий ефір шоу «Голос країни. Перезавантаження» відбудеться вже цієї неділі, 18 травня, о 21:00 на каналі «1+1». За його результатами з 16 учасників лише половина пройде до півфіналу.\nУ кожній команді одного півфіналіста оберуть глядачі шляхом голосування. Ще по одному учаснику наступного прямого ефіру виберуть самі тренери.\nПравила глядацького голосування будуть оголошені в прямому ефірі.\nЯк гадаєш, хто з учасників покине шоу "Голос країни 4" вже завтра?\nБОЖЕ!!!!!!Тамара ушла...Бедной женщине не хватило терпения видеть постоянную куйковскую НЕОТЕСАННОСТЬ.БЕЕЕЕ,дура обезьянидзе в центре внимания на Голосе)))))))))))Рыгать на нее!!!!!!!!\nА на этом проекте одна Лорак пиарится,как дура себя ведет,глазки хитренькие,странно что все кто приходил на шоу "Голос Страны" хотели попасть в команду Лорак,я видела как она ведет перед ними ,такая вся из себя я звезда всех звезд на роже написано,типа вы тут приперлись бездари,и слегка лыбу тянет.Кто ее не видит тот бездарь,с ней тяжело работать,вернее не так,она энергетику высасывает,ну чему она может научить? как с ноги на ногу перекачиваться.Красиво петь не научатся,это дано богом или не дано,судя по участникам им не дано,такие тупые,не знают как вести себя на сцене,очень скромные,кого они боятся,Лорак? так зачем надо было идти к ней в команду,ведь она с них тайно смеется,это проект для Лорак как очередной пиар для себя,неужели люди этого не видят,Лорак заранее все подготавливает,как она себя будет вести как посмотрит на камеру,как спляшит,все внимание должно быть приковано только к ней ,ее дивис, ВОВЛЕКУ КОГО УГОДНО ВО ЧТО УГОДНО!А Я БУДУ С ВАС ТУПОРЫЛЫЕ СМЕЯТЬСЯ.Вот\nЯ не смотрю "Голос Краины" как всегда бездарей набрали,не интересно ,певцы никакие, нету в них магии,не горят сценой,чего прутся,кому они что доказать хотят!\nВот я дура! Я думала они вживую всегда поют...\nСтатуя зря указательный палец распрямила, хватило бы и одного для этих мутных фраеров и бандерш.


Зауважимо, що позачергове засідання 24 січня скасовується\nВерховна Рада закрила останнє засідання другої сесії. Наступне призначено на 4 лютого. Про таке оголосив спікер парламенту Дмитро Разумков, інформує "Лівий берег".\n"Нагадую, що наступного тижня народні депутати працюють з виборцями. Чергова, третя сесія Верховної Ради ІХ скликання розпочнеться у вівторок, 4 лютого, о 10-й годині", – сказав Разумков.\nДруга сесія розпочалася 3 вересня і закінчиться 24 січня.\nНагадаємо, ще на початку цього тижня фракція "Слуги народу" заявляла про плани провести позачергове засідання 24 січня для прийняття в першому читанні законопроєкту №2598 про зміни до Конституції в частині децентралізації. Але через критику західних партнерів президент Володимир Зеленський вирішив його відкликати.\nпленарне засідання Верховна Рада Партія "Слуга народу"


Дешеві готелі – Ґрілі | Hotels.com\nеконом-класу готелі в місті Ґрілі\nГотелі у місті Ґрілі: економ-класу\nПошук дешевих готелів у місті Ґрілі\nЯкі є дешеві готелі у м. Ґрілі?\nІснує багато шляхів дізнатись ще краще сімейне м. Ґрілі за доступною ціною. Хутчіш знаходьте зручне взуття, хапайте мапу міста і відправляйтесь у мандри, де гроші — не основне. Льодова арена "Greeley Ice Haus" і Регіональний парк "Айленд Ґров" залишаться у вашій пам'яті і без солідних витрат. Наш вибір недорогих готелів у м. Ґрілі приваблює туристів, що цінують заощадливість і шукають відпочинок, що запам'ятається надовго. Hotels.com має понад 2 бюджетних готелів у такому місці, як Ґрілі. Серед них є і саме ваш!\nЯкі дешеві готелі у м. Ґрілі найкращі?\nВибір мандрівників – топ бюджетних готелів Hotels.com у місті Ґрілі:\nҐрілі має чимало можливостей для розваг у рамках вашого бюджету. Ми підготували для вас список ідей для прогулянок у цьому місті, і деякі з них є безплатними.


«Перешкод для запуску ринку електроенергії з 1 липня ми не бачимо», – НКРЕКП. Politeka\nНаціональна комісія з регулювання ринку електроенергії і комунальних послуг (НКРЕКУ) не бачить перешкод для запуску нового ринку електроенергії з 1 липня 2019 року\nПро це повідомив заступник начальника управління, начальник відділу роботи конкурентного сектора оптового ринку електроенергії Управління енергоринку НКРЕКП Володимир Бутковський, пише портал Znaj.ua.\n«З боку комісії, в межах компетенції комісії та з огляду на положення закону, ті повноваження, які були надані законом, Комісія (НКРЕКП) не бачить ніяких перешкод для введення з липня повномасштабного ринку. Для цього були прийняті основне і вторинне законодавство. Це і правила ринку, і кодекси. Також триває внесення уточнень з урахуванням поточної ситуації», – зазначив Володимир Бутковський.\nЗа його словами, впровадження нового енергоринку з липня не відіб’ється на тарифах для населення.\n«Сьогодні з метою недопущення можливих коливань цін на новому ринку розроблені певні зміни правил ринку, які передбачають, поки на 6 місяців цінові обмеження, щоб не допустити можливі коливання. Цей проект схвалений, він офіційно оприлюднений на сайті. На сьогоднішній день всі бажаючі можуть надати свої зауваження та пропозиції щодо термінів дії таких обмежень, їх доцільності, цінових параметрів. Тому Комісія зі свого боку здійснила всі можливі заходи, не бачить ніяких перешкод, які не могли б допустити введення повномасштабного ринку з липня», – зазначив Бутковський.\nВін також підкреслив, що з боку комісії все готово до запуску ринку з 1 липня.\n«Можливо ввести новий ринок, комісія не бачить таких перешкод, що не дозволять ввести відповідно до закону повномасштабний ринок з дати, визначеної законом, тобто, з липня», – повідомив Володимир Бутковський.\nНагадаємо, відповідно до зобов’язань перед Європейським Енергоспівтовариством Україна повинна імплементувати положення Третього енергопакету ЄС, мета якого провести лібералізацію ринку електроенергії і стимулювати розвиток конкуренції серед постачальників електроенергії.\nРеформа ринку електроенергії передбачає впровадження європейської моделі, яка буде стимулювати в Україні конкуренцію і появу нових учасників ринка.\nЯк раніше повідомлялося, директор ДП «Енергоринок» заявив, що ДП «Енергоринок» готовий виконати всі вимоги, необхідні для своєчасного запуску оптового ринку електроенергії з 1 липня 2019 року.\nТеги: Владимир Бутковский НКРЭКУ


Пасуться на віртуальному полі - курйози - Ваші новини\nПасуться на віртуальному полі\nНа фермі в Підмосков'ї коровам видали VR-окуляри (фото).\nНа фермі в Московській області протестували прототип окулярів віртуальної реальності (VR) для поліпшення умов утримання корів. Про це повідомили в прес-службі міністерства сільського господарства і продовольства Московської області.\n«Російські виробники молока не відстають від світових стандартів і навіть готові запропонувати ринку нові та несподівані рішення»,\nПередбачається, що VR-окуляри допоможуть коровам розслабитися і відчути себе трохи щасливішими. Спокійна атмосфера приводить до підвищення надоїв, тому тваринам VR показує літнє поле.\n«Крім фізичних потреб дослідники стали приділяти більшу увагу емоційному стану тварин. Приклади молочних господарств різних країн показують, що в спокійній атмосфері кількість, а часом і якість, молока помітно збільшується. Американські фермери встановлюють у стійлах автоматично обертові щітки, які замінюють коровам масажиста. В Європі використовують роботизовані системи для забезпечення максимально вільного переміщення худоби на фермі. Російські, Підмосковні зокрема, виробники встановлюють звукове устаткування для трансляції класичної музики, розслабляючий ефект якої позитивно впливає на молоковіддачу»,\nТепер же в Росії вперше випробували на коровах окуляри віртуальної реальності. Зазначається, що під час тестів зафіксували зниження тривожності й підвищення загального емоційного настрою стада». Раніше УНІАН повідомляв, як суд у Франції дозволив качкам крякати.\nокулярикоровиросіякурйозинаука та ІТгаряча новина\nКоментарі (0) перегляди: 1942


Червоний Хрест запрошує у донори: медики Львова здали 118 літрів крові для своїх пацієнтів - 29 Жовтня 2012 - Блог новин - Личаківська районна організація ТЧХ м. Львова\nГоловна » 2012 » Жовтень » 29 » Червоний Хрест запрошує у донори: медики Львова здали 118 літрів крові для своїх пацієнтів\nЧервоний Хрест запрошує у донори: медики Львова здали 118 літрів крові для своїх пацієнтів\nМедичні працівники Львова здали близько 118 літрів крові для своїх пацієнтів.\nЗ цієї крові виготовлено 61,3 літри плазми і 57,2 – еритромаси. Завдяки цій\nкрові та її компонентам можна буде врятувати кілька десятків життів.\nЯк повідомляє прес-служба ЛМР, у Львові з 17 вересня до 17 жовтня управління охорони здоров’я ЛМР провело акцію «Дні донора серед медичних працівників». Напередодні акції начальник управління охорони здоров’я Володимир Зуб закликав усіх медпрацівників Львова згуртуватися навколо цієї ідеї, наповнити банк крові у місті, допомогти своїм пацієнтам. Акція проводилася у Львові вже втретє.\nУ 2009 році свою кров безкоштовно здали 215 медиків, 2011 року – 264 медичні працівники. У 2012 році – 231 медпрацівник. Найактивнішим був медперсонал 1-ї міської лікарні, лікарні швидкої медичної допомоги, 4-ї міської лікарні та лікарні «Хоспіс».\nЩодня у закладах охорони здоров’я Львова люди потребують переливання крові при опіках, пологах, онкологічних захворюваннях, гострих крововтратах тощо. Потреба у компонентах і препаратах крові росте з року в рік, проте запаси крові набагато менші від потреби, оскільки в останнє десятиліття донорство переживає значний спад, загальна кількість донорів в Україні за 15 років зменшилася майже удвічі.\nДжерело - http://zik.ua/ua/news/2012/10/29/376196


Ви тут: Головна ➠ Різне ➠ Як складається кошторис матеріалів для будівництва котеджу\nНа всі ці споруди можна скласти проекти, звернувшись до пофессіоналам, або самосоятельно, якщо є потрібні пізнання і програмне забезпечення.\nНі для кого не є секретом той факт, що будівництво хоч якою мірою труднощі не рахуючи численних клопотів, неодмінно потягне за собою значні фінансові витрати. Підсумкова ціна будівельного об'єкта може залежати від величезної кількості базисних причин. Раз на рік спостерігаються тенденції поступового подорожчання будівельних матеріалів і послуг проф працівників у сфері будівництва. Залишається додати до цієї суми ціна самого земляного ділянки і всі супутні витрати. Зрештою кожному з нас стане зрозуміло, що дозволити для себе цю розкіш може тільки фінансово багата людина. До того як закуповувати вікна для скління будинку, слід виконати виміри, а на вікна металопластикові калькулятор в онлайн режимі виконати всі необхідні розрахунки.\nБудівельна кошторис містить усередині себе всю потрібну інформацію про витрати на передбачувані типи будівельних робіт. Але все таки головні матеріальні витрати будуть обумовлюватися ціною ресурсів, за допомогою яких будуть проводитися всі ці роботи. Дана ціна розраховується, ґрунтуючись на нормативних потребах, конструкціях, матеріалах і цінах на речові ресурси. Ціна будматеріалів повинна вираховуватися з урахуванням реальної цінової політики. Безпосередньо по кожному будівельному об'єкту ціна матеріалів може підраховувати підрядник. Адже за оптовими цінами звичайному покупцеві придбати їх буде дуже важко.\nДизайн інтер'єру квартири Одеса


Роман Кофман: “Львівська публіка – тепла й обізнана” – „Львівська газета“, 27 квітня | Львівський портал\nРоман Кофман: “Львівська публіка – тепла й обізнана” - „Львівська газета“, 27 квітня\n27 Квітня 2004, 19:30 |\n“Роман Кофман – направду один із найвидатніших диригентів сучасності”. Такими та подібними суперлятивами винагороджували свого часу українського музиканта критики центральних світових видань, зокрема The Telegraphe, BBC Music Magazine, The Washington Post та багатьох інших.\nА розпочав свою кар’єру народжений у Києві диригент разом із Донецькимй симфонічним оркестром. Згодом керував найвідомішими українськими та світовими колективами: Київським камерним оркестром, Філармонією Поморською (Польща), симфонічним оркестром у Сеулі (Корея). Загалом під батутою Кофмана виступало понад 60 оркестрів. А з 2003 року диригент зайняв один із найпрестижніших у музичному світі постів – головного диригента Боннського симфонічного оркестру ім. Л. ван Бетховена. 27 квітня цей колектив виступить на сцені Львівської Опери в концерті, організованому компанією “Декарт”.\nСаме зі львівських вражень і розпочалася наша розмова з Романом Кофманом напередодні небуденної для Львова мистецької події.\n– Романе Ісаковичу, здається, востаннє ви виступали у Львові під час фестивалю “Гранди мистецтва”. Яке уявлення маєте про львівську публіку, з яким очікуванням приїжджаєте тепер?\n– У всьому світі публіка, яка приходить на концерти, вже є дуже доброю. Погана тільки та, яка на концерти не приходить. А про львівську публіку в мене особисто склалося два враження: тепла й обізнана. Це найкоротша та, мабуть, найвлучніша її характеристика.\n– Чим зумовлений вибір такої програми для львівського концерту?\n– Ми веземо в це турне дві програми – одну із солістом, другу – без. Львівський концерт відбувається за участі Олега Криси, тому звучатиме перша програма. Чому саме ці твори? Загалом у турне ми прагнули показати оркестр із різних боків. Щоб обов’язково звучала німецька музика, адже оркестр носить ім’я Людвіга ван Бетховена – тому виконаємо його Третю симфонію.\nЯк інші взірці німецької музики, звучатимуть також твори Й. Брамса – Скрипковий концерт і (в київській програмі) Четверта симфонія. З іншого боку, ми не хотіли б, щоб у публіки склалося враження, що оркестр імені Бетховена грає тільки музику Бетховена. Тому до програми ввійшли також твори Г. Берліоза та, київський концерт – І. Стравінського.\n– Чи й надалі ваші інтереси концентруються насамперед довкола інтерпретацій сучасної музики, творів ХХ століття?\n– Ні, це неправда. Можливо, це хибне враження, висловлене колись музичними критиками, просто ще “мандрує” з однієї моєї біографії в іншу, проте насправді це зовсім не так. Я не надаю жодної преференції музиці сучасній чи давній, класичній чи романтичній, західній чи східній… Критерій виконання лише один – талант композитора. Потрібно піклуватися також про те, щоб оркестр мав найширші смаки, найбагатший репертуар, і в цьому дусі виховувати слухача.\n– Із літа 2003 року ви займаєте одну з найпрестижніших, мабуть, у Німеччині посад – генерального музичного директора міста Бонн. На це обрання якось вплинули ваші попередні успіхи, зокрема здобуття в 2002 премії за найкращий у Німеччині аудіозапис Preis fuer die Deutsche Schallplattenkritik?\n– Абсолютно ні. Ситуація складалася в умовах жорсткої конкуренції: тут вірять тільки тому, що чують. Найбільше на це рішення вплинула моя зустріч із Боннським симфонічним оркестром. Я диригував різними німецькими музичними колективами, а от із Боннським тривалий час, аж до березня 2002 року, ніколи не зустрічався. Після того, як зіграв із цим оркестром вісім концертів у турне Іспанією, колектив на своїх зборах проголосував за мене як за головного диригента. Це було доволі енергійним рішенням: музиканти просто сказали, що ні з ким іншим працювати не хочуть.\n– Нещодавно музикантів усієї Європи здивувала звістка про страйк струнників Боннського симфонічного оркестру, які, мовляв, грають більше нот, аніж духовики, а отже, й зарплатню повинні отримувати більшу. Ви можете прокоментувати цю ситуацію?\n– Це не був страйк: декілька скрипалів подали позов до суду з проханням вирішити фінансові питання, пов’язані з підвищенням заробітної плати. Вони не подавали в суд ні на оркестр, ні на дирекцію, ні на Герхарда Шредера чи ще когось – у таких випадках подають лише позов для вирішення певного питання – без відповідача. На їхню думку, різниця між зайнятістю струнної та духової груп, наприклад, є достатньо вагомою за однакової зарплатні. Резонансною ж ця справа стала тому, що такі проблеми рідко виникають у мистецьких колективах: там дуже важко зважити “на кілограми”, хто скільки працює. Тепер чекаємо на рішення суду.\n– Бонн уже не є політичною столицею Німеччини. Боннський оркестр, на вашу думку, усе ж залишається столичним?\n– Загалом у Німеччині працює 131 симфонічний оркестр. Їх розподіляють на класи А, В і С, а в кожній категорії – ще на окремі підгрупи. Це своєрідний рейтинг, який впливає і на позицію в мистецькому світі, і на зарплатню музикантів. Боннський оркестр належить до найвищого класу А1, таких оркестрів у Німеччині всього 13. Тож можна сміливо вважати його одним зі столичних. Бонн – місто не дуже велике, але з надзвичайно багатим культурним життям. Жодної провінційності немає, столичний дух тут залишився.\n– Чи продовжуєте свою літературну творчість? (В Україні Роман Кофман був відомий як автор декількох поетичних книжок – “Газета”)\n– У поетичній творчості настала певна пауза, але планую продовжувати писати вірші. Натомість буквально декілька тижнів тому вийшла друком моя нова прозова книга. Її назва російською – “Книга небытия”. Можливо, декілька примірників привезу зі собою і до Львова.\nРозмовляла Лідія Мельник.


Бездепозитний Бонус Казино За Реєстрацію – Paolo Martini Studio\nPubblicato daprova\t 11/06/2021 11/06/2021\nБездепозитні бонуси дають вам безвідсотковий кредит, щоб ви могли почати грати в казино без будь-яких депозитів. Нижче ми рекомендуємо бездепозитний бонус, як відмінний спосіб для старту. Стандартна практика для сайтів – запитувати внесення мінімального депозиту. І тільки після виконання цієї умови, ви зможете вивести відіграні кошти. Зверніть увагу, що деякі оператори автоматом зараховують і бонус за перший депозит. Якщо від нього не відмовитися, то відіграні з бездепа гроші знову доведеться прокручувати. Не варто думати, що адміністрація казино проявляє щедрість і роздає гроші всім бажаючим. фавбет лайв\nБездепозитний бонус від Ельслотс – це гарна нагода для нових гравців. Вона дозволяє зробити безкоштовні ставки і отримати перший виграш у казино зразу після реєстрації. Не треба поповнювати депозит чи витрачати свої гроші – бонус від Ельслотс гравцям дається безплатно. Вигода для казино у тому, що це приваблює нових користувачів на сайт Elslots. У той же час, вейджер та обмеження максимального виводу гарантують, що жоден гравець не виведе занадто великі суми грошей. Найприємніші акції – ті, за участь в яких гравцям не потрібно платити. Казино України Ельслотс дарує всім новим гравцям бездепозитні бонуси за реєстрацію в Україні з виводом в 2021 році.\nЯкщо всі гравці могли б отримати гідний прибуток від безкоштовного грошового бонусу, казино мали бі величезні втрати. Ось чому найважливіше уважно ознайомитися з умовами, щоб гарантувати, що ви отримаєте право на отримання бонусу і не будете розчаровані. Бездепозитний бонус недоступний незареєстрованим гравцям.\nЩоб створити обліковий запис, знадобиться всього 15 секунд. Якщо скористатися сторінкою в соціальній мережі, авторизація пройде ще швидше. Дивляться на неї люди з заздрістю, спостерігаючи як тестостерон буквально виривається з вашої гриви на обличчі, подібної леву? Якщо все це про вас, тоді ми вам виразно заздримо (тому що бороди — це супер). Ці файли cookie відстежують відвідувачів на веб-сайтах та збирають інформацію для надання спеціалізованої реклами. Аналітичні файли cookie використовуються для розуміння того, як відвідувачі взаємодіють із веб-сайтом. Ці файли cookie допомагають надавати інформацію про показники, кількість відвідувачів, показник відмов, джерело трафіку тощо.\nКожен новозареєстрований гість онлайн-закладу має право на вітальний бонус. Фріспіни за реєстрацію стають відмінною можливістю для старту новачка.\nPubblicato daprova 11/06/2021 11/06/2021 Pubblicato inUncategorized\nBest Betting Sites AU


Реферат: Шкідники кормів і заходи боротьби з ними\nШкідники кормів і заходи боротьби з ними\nшкідник сільськогосподарський кормовий рослина\n1. Основні види шкідників кормів і їх вплив на кормові культури\n2. Боротьби зі збудниками хвороб кормових культур\n3. Гігієна кормів, уражених комірних шкідників\nШкідники сільськогосподарських кормових рослин - тварини, які пошкоджують рослини або викликають їх загибель. Розмір шкоди, викликаної шкідниками і хворобами рослин, великий: за даними Організації з продовольства і сільського господарства (ФАО) ООН, світові втрати щорічно складають приблизно 20-25% потенційного світового врожаю кормових культур. Серед хребетних тварин шкідників багато в класі ссавців, особливо в загоні гризунів. З безхребетних тварин с. - Х. рослини пошкоджують деякі види черевоногих молюсків, й значну кількість круглих черв'яків з класу нематод. Найбільш різноманітні і численні види шкідників, що відносяться до типу членистоногих тварин: класу комах, класу павукоподібних (кліщі), деякі види з класу багатоніжок і ракоподібних (мокриці).\nНайбільший збиток урожаю завдають комахи, що пояснюється передусім їх біологічними особливостями, великою кількістю видів, високою плодючістю і швидкістю розмноження. Шкідливі для сільського господарства комахи класифікуються за систематичним принципом (по загонах) і за характером харчування. Рослиноїдні комахи і кліщі поділяються на поліфагом, або багатоїдний, що харчуються рослинами різних родин; олігофагом, або ограніченноядних, що харчуються рослинами різних видів одного сімейства; монофагу, або одноядних, - переважно рослинами якого-небудь одного виду. Великий шкоди врожаю різних культур наносять багатоїдні шкідники: саранові, деякі цвіркуни (наприклад, капустянка); з жуків - ковалики, чернотелки та інші; з метеликів - озима совка і близькі до неї види підгризаючих совок, стебловий метелик, совка-гамма та ін. Численні органічно ядовиті комахи, до яких відносять шведську муху, зеленоглазку, Гессенську муху, хлібного жука кузьку і багатьох інших, що харчуються виключно злаковими рослинами. Бульбочкові довгоносики, горохові плодожерки, горохова попелиця та інші пошкоджують бобові рослини. Досить різноманітні види комах, що харчуються хрестоцвітими рослинами, - капустяна білявка, капустяна міль, хрестоцвіті блішки, капустяна муха та ін. З одноядних дуже шкідливі філоксера, пошкоджуються виноградну лозу, горохова зернівка - горох, конюшини довгоносик - конюшина і т.д. Шкідливих комах і кліщів класифікують також за групами ушкоджених ними культур - шкідники хлібних злаків, шкідники овочевих культур і т.д., що для практичних цілей зручно.\nРозрізняють два основні типи пошкоджень рослин, перший характерний для комах з гризучими, другий з колючо-сисними ротовими органами. Гризучі комахи об'їдають рослини грубо або частково з країв листа, скелетують листя, обгризають паренхіму і т.д., перегризають або частково надгризают листя, стебла і пагони, проїдають ходи, мінують листя і стебла, вигризають під корою луб, камбій і деревину і т . д. Колючо-сисні комахи, наприклад, попелиці, клопи та ін., перед харчуванням вводять в рослини виділення слинних залоз, ферменти яких викликають ряд біохімічних змін. Найчастіше ті чи інші В. с. р. у своєму харчуванні приурочені до певних органах рослин. Звідси групи шкідників коріння, стебел, листя, бутонів, квіток, плодів і т.п. Важливою особливістю видовий В. с. р. є також в тій чи іншій мірі виражена вибірковість щодо вікового та фізіологічного стану пошкодженого органу рослини. Так, попелиці вважають за краще харчуватися молодими тканинами, вишневий слизистий пильщик - дорослими тканинами і т.д.\nПоширення шкідників і формування комплексу видів у тих чи інших агробіоценозах перебувають у прямій залежності від умов навколишнього середовища та екологічної пластичності видів. Для кожного виду характерна певна займана ним територія. Розрізняють загальний ареал виду, зони шкідливості та стації проживання. Ареал виду - територія, на якій він зустрічається. Ареали природні, або первинні, створюються в результаті самостійного розселення виду; їх межі визначаються головним чином кліматичними умовами, розташуванням великих гірських хребтів, морів, наявністю рослин, придатних для харчування, і іншими чинниками. У ареали штучні, або вторинні, комахи потрапляють разом з насінням, посадковим матеріалом та ін. Вторинні ареали характерні, наприклад, для завезених до Росії виноградної філоксери, червця Комстока та багатьох інших шкідників. Зона шкідливості - частина загального ареалу, на якій той чи інший вид зустрічається найбільш постійно в найбільшій кількості і де він найбільш шкідливий. Стації, або місця проживання, - ділянки з певними екологічними умовами, сприятливими для даного виду. Але для одного і того ж виду В. с. р. в різних природних зонах стації можуть бути різні. Це залежить від того, де даний вид знаходить свій екологічний оптимум. Наприклад, червневий хрущ в степу мешкає головним чином на покладах і цілині, в Середній Азії - на затінених і зволожених садових ділянках. У ряду видів (саранові, попелиці та ін) спостерігаються річні і сезонні зміни стацій.\nДля розвитку і розмноження комах і кліщів велике значення мають температурні умови. Для кожного виду характерний певний температурний режим, при якому всі життєві процеси проходять найбільш інтенсивно. Великі відхилення від оптимуму викликають нерідко загибель шкідника. Здатність комах переносити тривале охолодження різна не тільки в окремих видів, але навіть в одного виду в залежності від його фізіологічного стану. Знаючи суму середньодобових ефективних температур, можна встановлювати (сигналізувати) зразкові терміни появи і прогнозувати тривалість окремих фаз розвитку комах, число поколінь за сезон. Для комах, розвиток яких пов'язаний з ґрунтом, істотне значення мають її хімічний склад, кислотність, фізична будова, аерація і вологість. Впливаючи на ці чинники за допомогою прийомів агротехніки (обробка ґрунту, внесення добрив тощо), можна значно змінювати умови убік, несприятливу для шкідливих комах. Наприклад, вапнування кислих ґрунтів погіршує умови для розмноження багатьох видів Щелкунов. З інших факторів на розмноження шкідників істотно впливає взаємозв'язок В. с. р. з іншими тваринами організмами. У біоценозі складаються складні "ланцюги харчування", які мають вплив на взаємовідносини компонентів, що заселяють певний біотоп. Наприклад, різні види попелиць живляться соком рослин, а виділяються ними цукру служать їжею мурашкам, наїзникам і деяким мухам. Попелицями харчуються багато видів хижих комах, наприклад жуки та личинки кокцінелід, личинки хрізопи, личинки мух журчалок. Попелиць та їх ворогів - хижих комах - поїдають різноманітні комахоїдні птахи, які, у свою чергу, стають жертвами хижих птахів. Порушення в якійсь частині склалися "ланцюгів харчування" приводить у ряді випадків до істотного й непередбаченого або небажаного зміни біоценозу в цілому.\nРізні поєднання факторів зовнішнього середовища викликають у багатьох шкідників більш-менш різкі зміни чисельності, причини яких у різних видів неоднакові. Вирішальну роль можуть грати наявність і склад їжі, погодні умови, вплив хижаків, паразитів і хвороб і т.д. Коливання чисельності - наслідок співвідношень між плодовитістю виду і виживання потомства, що залежить від умов середовища і здатності організму пристосуватися до них. Велике значення має складання прогнозів розмноження комах на основі постійних обліків їх чисельності, сигналізації про терміни їх появи.\nСистематичне зміна людиною в процесі с. - Х. виробництва умов біотопу викликає відповідну перебудову біо зв'язків та структури біоценозу. Утворюються так звані вторинні біотопи і агробіоценозах. Наприклад, в результаті оранки цілини в СРСР і заміни різноманітних за характером степових рослин культурними злаками з властивою їм агротехнікою відбулися різкі зміни у видовому складі і чисельності комах. З одного боку, деякі одноядние види, що харчувалися раніше на специфічних для цілини рослинах, загинули, що викликало збіднення видового складу етно фауни в новому культурному біотопі, з іншого боку, деякі види комах, що жили раніше на диких злаках, перейшли на посіви пшениці, де знайшли достаток більше поживних кормів. Цим до певної міри і пояснюється швидке збільшення чисельності пшеничного трипса і сірої зернової совки. Передбачати і регулювати подібні зміни - найважливіша наукова та практична задача.\nЗаходи щодо зниження шкодо чинності комах діляться (умовно) на профілактичні - агротехнічні, біологічні і на винищувальні - фізико-механічні, хімічні, біофізичні та біохімічні. Агротехнічний метод (біоекологічний в своїй основі) включає в себе виведення стійких до шкідників сортів культурних рослин, підбір і дотримання правильної сівозміни, проведення в найбільш ефективні терміни різних прийомів догляду з таким розрахунком, щоб створити умови, максимально підвищують самозахисні властивості рослин, а також знижують чисельність і шкодо чинність шкідників. У біологічний метод входить використання проти шкідників їх паразитів і хижаків, розмножених в спеціальних лабораторіях (трихограми, кріптолемуса, афелінуса та ін.), а також застосування мікробіологічних препаратів (ентобактеріна, боверин тощо) і вірусних хвороб комах; охорона і залучення природних ворогів В. с. р. (Хижих тварин, що знищують гризунів, комахоїдних птахів, паразитичних і хижих комах, кліщів і нематод); влаштування штучних гніздівель для птахів і підгодівля їх у зимовий період і т.д. Фізико-механічний метод включає застосування капканів і пасток для гризунів або ловчих ям і канав для збору, наприклад, бурякових довгоносиків, жуколовок, гусенице ловок, вилов шкідників на світло і приманки, збір і спалювання зимових гнізд гусениць златогузки, жилкуватого, знищення кладок непарного і кільчастого шовкопрядів, накладка ловчих поясів на штамби плодових дерев при боротьбі з яблуневої плодожеркою та ін. Хімічний метод полягає у використанні для боротьби з шкідниками отруйних хімічних речовин - акарицидів, інсектицидів, зооциду, нематоцидов, фумігантів та ін. До біофізичними і біохімічними методів відносяться застосування гамма - випромінювань і хімічних препаратів для статевої стерилізації комах і кліщів у поєднанні з використанням залучають хімічних засобів (атрактантів) і засобів, що порушують фізіологічні функції шкідливих комах (антиметаболіти та ін.)\nБоротьба зі шкідниками полягає у здійсненні систем заходів, заснованих на раціональному і диференційованому поєднанні різних методів, спрямованих перш за все на вирішення профілактичних завдань.\nНа рослинах паразитує безліч шкідників. Одні з них наносять шкоду порушуючи цілісність фото синтезуїмої поверхні рослин, інші - насіння, треті псують не тільки якість корму, а й потрапивши з ним в травний тракт травмують його, четверті - при великій кількості знищують запаси кормів, псують їх, переносять різні хвороби.\nАмбарні шкідники небезпечні ще і тим, що вони перетворюють наявні поживні речовини в кормах у більшості випадків на отруйні продукти своєї життєдіяльності, сприяють розповсюдженню різних мікроорганізмів.\nОдними такими паразитами є зернові совки, зернова міль, борошняна вогнівка. Вони всі в своєму розвитку проходять повний цикл - яйце-личинка-лялечка і доросла особина - метелик. Небезпечні не метелики самі, а їх личинки і лялечки. На цих стадіях розвитку вони посилено харчуються не тільки зерном, пошкоджуючи його, але і продуктами його переробки, обвиваючи їх павутиною, скріплюють як зерно, так його різні частини у своєрідні брили і таким чином концентрати стають непридатними до використання.\nЗначним є шкода від поразок продуктів переробки зерна кліщами. У цих кліщів, на відміну від інших відомих, більш довгий цикл розвитку за рахунок додаткових стадій перетворення. Все це призводить до того, що екскременти виділяються як дорослими особинами, так і їх личинками, німфами і гипопус надають борошні, комбікормів гіркий смак і неприємний запах. Екскременти крім усього іншого містять отрути, які згубно позначаються на молодняку сільськогосподарських тварин і птиці. Страждають також і дорослі тварини. Крім того, кліщі є постачальниками бацил і бактерій виділяються з екскрементами.\nАмбарний довгоносик - комаха, з жорсткими хітиновими крилами. При рясному розмноженні в зерні злаків можуть потрапити в травний тракт і викликати порушення цілісності слизової оболонки, що призводить до інфікування і, як наслідок, до розвитку різноманітних патологій. Крім того, довгоносик виділяє отруйна речовина - контарідін, що наносить шкоду здоров'ю не тільки молодняку, але й дорослим тваринам.\nГризуни - завжди були і є шкідниками не тільки хлібних злаків, але грубих і соковитих кормів. Миші і щури небезпечні й тим, що здатні поширювати безліч різних інфекційних та інвазійних захворювань, характерних для тварин і людини.\nДля попередження зараження кормів комірними шкідниками, необхідно проводити такі заходи як миття складів і сховищ водними розчинами акарицидів та інсектицидів при їх звільненні від зерна і продуктів його переробки хоча б один раз на рік. Регулярно проводити на складах дератизаційні заходи.\nЗ інших шкідників рослинних кормів можна назвати гусениць капустяної і репяной білявок. Вони не тільки вражають надземну частину даних рослин, але і можуть бути з'їдені тваринами. Потрапивши в травний тракт гусениці своїм волосяним жорстким опушенням пошкоджують слизову оболонку рота і шлунково-кишкового тракту, а також отруйні виділення волосків дратують травний тракт. Одним із заходів боротьби з гусеницями - обприскування плантацій кормової і їдальнею капусти, ріпи насиченим розчином солі (на 10 л води береться 800 г солі), що без будь-якої шкоди для рослин, повністю призводить до загибелі гусениць.\nТрав'яна попелиця - найчастіше вражає посіви бобових культур, харчуючись їх соками. Поїдаючи вражений корм у домашніх тварин виникають запалення, бульбашкові висипу, кон`юнктивіт. За тиждень до збирання уражені ділянки попелиць обробляють рекомендованими хім. препаратів.\nТаким чином, найбільший збиток кормів завдають комахи, що пояснюється передусім їх біологічними особливостями, великою кількістю видів, високою плодючістю і швидкістю розмноження. Шкідливі для сільського господарства комахи класифікуються за систематичним принципом і за характером харчування.\nЗаходи щодо зниження шкодо чинності комах діляться (умовно) на профілактичні - агротехнічні, біологічні і на винищувальні - фізико-механічні, хімічні, біофізичні та біохімічні.\n1. Бєляєв І.М., Шкідники зернових культур нечорноземної смуги, 4 видавництва., М., 1999;\n2. Васильєв В.А. і Лівшиць І.З., Шкідники плодових культур, М., 2001;\n3. Захаров Л.З., Шкідники польових культур на Південно-Сході, Саратов, 1988;\n4. Датіашвілі І.Д., Шкідники кормових культур, СПб., 2003;\n5. Яхонтов В.В., Шкідники кормів і боротьба з ними, М., 2001