Як змусити чоловіка ревнувати? Хочу, щоб чоловік ревнував. Нехай мій улюблений поревнует. ефективні способи.\nХочу , щоб чоловік ревнував ! Нехай мій улюблений поревнует !\nТак переживала я , так розбудовувалася .... Мій чоловік улюблений мене не ревнував . Неприємно ! Здавалося , що він і не любив мене зовсім. Тоді я вирішила : дізнаюся , що думають інші , які є ідеї для перевірки на ревнощі. І ось, що я дізналася . У мене не так все безнадійно !\nЯк змусіті Чоловіка ревнуваті ?\nЕ Ффективность способи, що допомагають змусити ревнувати чоловіка . Потрібно :\nНайчастіше гуляти з подругами. Настільки часто , щоб це почав помічати улюблений . Наприклад - щовечора . Після роботи . І телефон відключити можна , щоб похвилюватися , коли дзвонити буде .\nМенше часу приділять своєму чоловікові . Це складно , але все ж можливо! Потрібно намагатися звертати увагу на все і на всіх , виключаючи дорогого і коханого. Він відчує , що щось не в повному порядку.\nПропадати біля дзеркала багато часу. Розкласти все помади , тіні , олівці , та іншу косметичну красу. І вибирати ( підбирати ) той макіяж , який подобається . На це , звичайно , і по три години піти може! У когось йде і по п'ять , якщо вони дуже стараються. Ах , жінки!\nЗобразити неуважність . Ну , наприклад , чоловік щось запитує - можна відповісти невиразно , перепитати , чи сказати , що не розчули сказане ним . Він розсердиться , можливо , але привід задуматися про причини такої поведінки у нього вже точно буде !\nЯк можна змусити чоловіка ефективно ревнувати ? - Зняти обручку . Потім робити все , щоб чоловік помітив його відсутність . Він почне розпитувати , де воно , чому знято , і так далі. Знайти відповідь завжди можна . Кільце , після розмови , можна повернути на законно відведений йому містечко , щоб зовсім не розбудити в чоловіку звіра. У скривджених мужьях він швидко прокидається ! З цим краще не жартувати. Мені цей спосіб не підходить , тому що ми неодружені, але є багато інших жінок , яким цей спосіб буде досить і досить цікавий.\nСидіти в Інтернеті і спілкуватися з протилежною статтю. Бажано - з багатьма. Чим їх більше - чим сильніше почуття ревнощів . Є можливість зареєструватися у всіляких чатах , сайтах знайомств або форумах. Чоловікові не сподобається те , він не є єдиним і неповторним.\nПоставити на екран монітора , замість звичної заставки, фотографію улюбленого співака чи актора . І пильно вдивлятися , щоб « всматріваніе » це чоловік ( коханець , бій - френд ) помітив. Він буде дратуватися , але недовго: на черзі - серйозна розмова .\nРобити те , що ніколи не робили. Мастурбація - це теж варіант. Він , звичайно ж , в курсі того , як ви до неї ставитеся. Взагалі ніколи не мастурбировали - почали. Цікавість захлесне чоловіка . І не тільки чоловіка, а й будь-якого іншого представника чоловічої статі!\nНайчастіше говорити приємні речі про якесь чоловікові , розхвалювати достоїнства його , досягнення . Доведено , наскільки чоловіка це бісить . Такого ефекту і потрібно добитися , щоб бажане роздобути . Але - акуратніше : можна і до скандалу грандіозного дійти.\nВиїхати закордон . Відпочити , покупатися в морі , помандрувати , отримати першокласний загар .... І не думати ( не переживати ) про те , що чоловік або просто улюблений чоловік - кам'яна скеля. І купальнічкі потрібно прихопити з собою не менше п'ятнадцяти штук. Нехай і тіло , і душа порадіють ! Це змусить його ревнувати ! Нехай поревнует !\nВлаштувати фото сесію відверту . Ей , мова не йде про те , що фото доведеться розміщувати на Інтернет - сайтах ! Наскільки я знаю , вистачає і того , що чоловік побачить улюблену напівоголеної , і запитає , хто був фотографом. Він пошкодує , що допустив такий захід.\nВідмовлятися від інтиму. Але не один день , а кілька . Стільки , щоб хлопець ( чоловік ) якось відреагував , захвилювався , завів бесіду. А він обов'язково це зробить. Необхідно вичікувати час !\nПриймати дорогі подарунки від шанувальників. Що б не дарував - треба брати , з вдячністю , в свою колекцію. Роблячи вигляд , що ця процедура - невід'ємність життя. Типу , так і повинно бути! Вообщем- то , і повинно. Так ось чоловіки , нині , розцінюють неправильно те, що дівчина бере від них дорогі подаруночки.\nС Тран я жінка , я вам скажу ! Вірю в усі ці способи , в їх чудодійність , а ніяк не можу здійснити їх . Або скромність , або - тупа закомплексованість . Або формула: закомплексованість плюс скромність одно безвихідна ситуація ». Мені не подобається така математика ! Потрібно щось робити , а не страждати нісенітницею. Сиджу , чи розумієте, скаржуся всім і всьому , і розкисати потихеньку . Як я можу до такого опускатися ? Повинна я бути сильніше цього! Подруги ж не дарма поради дають. Багато пройшли через такі « методики » , випробували на собі їх . Чого я чекаю - незрозуміло. Напевно , того , що все станеться саме , в стані сну , переходячи в реальність.\nМоя подруга , не витримавши НЕ ревнивого молодої людини , почала цілуватися з іншим хлопцем у нього на очах! Жорстоко ! І екстремально , однако. Адже вона цілувалася з незнайомцем. Вона просто попросила їй трішечки підіграти . Оскільки подружка моя - красуня ..... Хлопчина дуже швидко увійшов у роль , і не хотів розлучатися з нею. Але йому , бідоласі , довелося це зробити, тому що він мало не заробив собі фінгальчік . Ні вже ! На таке я точно не здатна ! Людини чужого підставляти не можу. Та й самій противно цілуватися з нелюбом , та ще й з абсолютно незнайомим.\nПередачі дивлюся про ревнощі , фільми різні . Відчуваю , частенько , білу заздрість. Але мені мало цього . Мало просто відчувати ! Чи не заздрість потрібно відчувати , а долю! Толку більше буде , мені здається. Щоб не здавалося - перевірю . Тільки розпланує все. Як випливає , щоб осічки не трапиться раптом . Не люблю я програвати !\nУ мене тепер є мета. Я повинна , зобов'язана її здійснити! Як мрію .... Без страху , без тремтіння , без паніки ! Знаю , що буду пишатися своїм вчинком . Перший крок - це завжди дуже складно. Якщо я не зроблю його - складніше буде в мільйон разів. Такий мільйон мені не потрібен! Мені, будь ласка , його в грошовому еквіваленті подавайте ! Не відмовлюся.\nПодружки , спасибі велике, що підкинули мені стільки ідей! Так здорово , що ви у мене такі розуміючі та креативні .... Я не залишуся в боргу ! Завжди до ваших послуг!\nПродовження теми. . .\nЧоловік великий ревнивець ! - Психологія ревнощів чоловіків .\nЯк змусіті Чоловіка ревнуваті ? - Викликаємо ревнощі у чоловіка.\nДуже ревнивий хлопець. Статуси про Ревнощі. Статуси про ревнощі до хлопця, чоловікові. Ревнує, значить любить? Причини ревнощів.


Big Mag » Досвід та відгуки клієнтів 2022\nBigMag – це мережа магазинів з продажу смартфонів, ноутбуків та іншої техніки Apple, Samsung та інших виробників на території Україні. В компанії є магазини в Києві, Харкові та інших містах країни, де клієнти можуть ознайомитися и придбати оригінальну продукцію провідних виробників техніки. Зараз магазини мережі представлені в:\nЯкщо ви шукайте магазин мобільних телефонів, ноутбуків та аксесуарів, завітайте до магазину BigMag! Мережа має в своєму розпорядженні якісну продукцію за адекватними цінами. Тут можна підібрати аксесуари для смартфонів, планшетів та ноутбуків. Купити будь-яку техніку від Apple до ZTE, а також інших іменитих виробників. Консультанти мережі, що мають в своєму розпорядженні величезний досвід, допоможуть вам вибрати техніку виходячи з ваших уподобань, розкажуть про можливості, переваги та недоліки як новітніх флагманів, так і бюджетних зразків. А найголовніше: в магазині ви зможете переглянути обраний товар перед його покупкою, а також задати будь-які питання продавцям!\nBigMag надає повну інформацію про потрібний товар: детальну характеристику, відомості про популярність та відгуки покупців. Магазин, крім основних функцій, також має в своєму розпорядженні широкий спектр послуг, а саме:\n- установка програмного забезпечення та налаштування гаджетів;\n- надання консультацій по налаштуванню та захисту свого пристрою;\n- монтаж плівки та захисного стекла.\nКрім того, компанія займається ремонтом техніки. Тому при поломці гаджетів та смартфонів, можна сміливо звертатися до BigMag.\nМагазин постійно працює над розширенням асортименту техніки іта комплектуючих, тому ви завжди зможете знайти щось нове. BigMag має в своєму розпорядженні сертифіковану техніку Apple: починаючи від смарт-годинників Apple Watch та закінчуючи персональними комп'ютерами Mac. До того ж, в наявності ноутбуки та смартфони інших виробників. Також в магазині, крім офіційного товару, ви зможете придбати таку популярну на сьогоднішній день техніку Apple, що була у вжитку.\nДля жителів Києва є адресна доставка товару протягом дня, що коштує 50 грн, або ж термінова доставка за вказаною адресою, що відбудеться за 1-2 години. Але вартість послуги в цьому разі збільшується до 100 грн. Та якщо загальна вартість вашої покупки перевищує 300 грн, доставка буде безкоштовною.\nДоставка в інші міста України здійснюється Новою поштою, тому якщо ви проживаєте не в Києві та бажаєте зробити замовлення в магазині BigMag, вам доведеться оформити замовлення на сайті, ввести контактні дані, місто та зручне відділення Нової пошти. Після цього з вами зв'яжеться менеджер, аби уточнити інформацію для підтвердження замовлення.\nВи можете обрати варіант оплати товару після отримання, або ж одразу внести кошти за техніку. Номер рахунку для попередньої оплати ви можете дізнатися в менеджера під час підтвердження вашого замовлення. При купівлі товару в магазинах BigMag, клієнтам надається гарантія від 14 днів до 12 місяців в залежності від товару та можливість придбання розширеної гарантії від магазину.\nbigmag.ua техника и аксессуары\nДля покупців, що вирішили замовити бажану техніку онлайн, є функція замовлення зворотного дзвінка. Треба лишити свій номер, аби менеджер зв’язався з вами та отримав замовлення або надав консультацію. Також можна поставити свої питання за телефонами 044 391 10 82, 093 773 36 92 або в месенжерах Viber або Telegram. Для зв’язку з відділом по роботі з клієнтами заповніть форму на сторінці книги скарг та пропозицій, щоб працівники BigMag стали ще кращими.\nРозкажіть про те, як вам сподобалося робити покупки в магазині BigMag на нашому сайті. Чи відвідували ви магазин в вашому місті або полюбляєте робити покупки онлайн? Опишіть ваші враження в формі на сторінці Відгуку, щоб вашу думку побачили тисячі людей!


Австралія вводить в дію нікелеві шахти, Куба зберігає баланс / Evek\nАвстралія вводить в дію нікелеві шахти, Куба зберігає баланс\nМожливо, ще одна австралійська шахта повернеться до роботи через вісім років простою. У всякому разі, компанія Dundas Mining заявила про купівлю Avebury. Ця нікелева шахта розташована на острові Тасманія. Попередньому власником була компанія MMG Limited. Вартість покупки склала 25 млн. австралійських доларів. Dundas Mining планує відновити видобуток сировини на шахті, зупиненої в 2009 році. За повідомленнями представників компанії відновлювальні роботи триватимуть приблизно на 12 місяців. При цьому фахівці вказують на певні умови, за наявності яких можлива експлуатація Avebury. Для цього має бути підписано угоду зі значущим покупцем концентрату нікелю. Він повинен дати згоду відносно більш дорогий оплати, ніж поточний рівень спотового ринку. Це вимога обумовлена світовими цінами на нікель. Їх падіння почалося на тлі кризи 2008−1009 років, привівши до зупинки роботи підприємства.\nЕксплуатація шахти Avebury почалася в III кварталі 2008 року. Річна планова продуктивність шахти оцінювалася на рівні 8,5 тисяч тонн концентрату нікелю. Проте після запуску вона працювала протягом всього декількох місяців. В останні кілька років MMG Limited намагалася збути з рук цей актив неодноразово. У 2014 році пропозицією була зацікавлена компанія Jinchuan Group з КНР. Було навіть укладено попередню угоду щодо придбання нікелевого концентрату. Проте угода так і не була укладена.\nЩо стосується Куби, країна планує зберегти попередній обсяг одержуваного нікелю. У 2017 році його кількість досягне приблизно 54,5 тисяч тонн. У цей обсяг входить і кобальт. Показник приблизно відповідає результату минулого року, коли обсяг досягав 56000 тонн.


Хата на тата 9 сезон 7 випуск від 12.12.2020 дивитися онлайн шоу СТБ на Телепортал\nVideo: Хата на тата 9 сезон 7 випуск від 12.12.2020 дивитися онлайн шоу СТБ на Телепортал\nДивитися онлайн Хата на тата 9 сезон № випуск від 12.12.2020. Тато Руслан Ковтун герой Хата на тата 2020 на випуску 7 на сайті Телепортал\nХата на тата 9 сезон 7 випуск: Руслан Ковтун – зірка TikTok. Частина 1\nУ програмі Хата на тата 9 сезон 7 випуск від 12.12.2020 ви познайомитеся з татом-блогером з Прилук. Руслан Ковтун вважає себе зіркою соцмереж. Вдень і вночі він знімає відео для свого блогу. Він забув про все на світі – роботу, дружину і дітей – і з головою занурився у віртуальний світ. Більш того, Руслан тягне за собою і дітей. Його дружина Надя в розпачі: цей новий «Русланіус», як тепер себе називає чоловік, зовсім не схожий на того чоловіка, за якого вона колись виходила заміж! Вона закохалася в Руслана-морпіха, мужнього і відважного чоловіка, який і в розвідку ходив, і готовий був захищати своїх коханих. Чому ж він так сильно змінився?\nПривабливий віртуальний світ\nДо карантину герой 7 випуску Хата на тата 9 Руслан Ковтун працював менеджером із продажу металопластикових вікон. Як і багато інших, він залишився без роботи і був змушений сидіти вдома. Ось тоді Руслан і відкрив для себе світ соцмереж і відеоблогів. Все почалося з одного відео, а потім Руслан несподівано для себе добрав смаку! Тепер він постійно думає про контент, знімає відео, проводить прямі ефіри. В голові у тата-блогера – лайки і підписники, а не нудний побут.\nНадя вважає, що її чоловік живе у відриві від реальності. Вона крутиться, як білка в колесі, щоб прогодувати шістьох людей; себе, чоловіка і чотирьох дітей. Руслан категорично не хоче влаштовуватися на роботу. Він чекає, що стане популярним і буде заробляти мільйони на своєму блозі. Є тільки одна проблемка: Руслан сидить удома і знімає свої відео вже більше півроку, але це заняття до сих пір не принесло йому ні копійки. Він не допомагає дружині по дому, вважаючи, що це заняття для прислуги. А через брак найманих працівників всією домашньою роботою займається Надія.\nДіти Руслана захоплюються своїм батьком. У 7 випуску Хата на тата 9 ви побачите, що молодше покоління пішло по стопах батька-блогера. Діти теж щосили розкручують свої сторінки в соцмережах, мріють про популярність і відмовляються допомагати матері. Чи зможе проєкт повернути тата-блогера і його дітей у реальність? Дивіться у програмі Хата на тата 9 сезон 7 випуск.\nЯкщо ви пропустили попередній випуск, то дивіться за посиланням Хата на тата 9 сезон 6 випуск.


Мелітопольська міська рада Городской портал Мелитополя - До уваги мешканців міcта Мелітополя!\nДо уваги мешканців міcта Мелітополя!\nВідповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з метою внесення змін до рішення 29 сесії Мелітопольської міської ради VII скликання від 24.02.2017 № 7 «Про затвердження списку присяжних Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області та втрату чинності рішення 59 сесії Мелітопольської міської ради VI скликання від 22.08.2014 № 9» оголошується пошук кандидата до списку присяжних Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.\nВідповідно до ст.ст. 64, 65 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», присяжним є громадянин України, якого у випадках, визначених процесуальним законом, залучають до здійснення правосуддя, забезпечуючи згідно з Конституцією України безпосередню участь народу у здійсненні правосуддя.\nПрисяжним може бути громадянин України, який досяг тридцятирічного віку і постійно проживає на території, на яку поширюється юрисдикція відповідного суду.\nНе підлягають включенню до списків народних засідателів та списків присяжних громадяни:\n4) народні депутати України, члени Кабінету Міністрів України, судді, прокурори, працівники правоохоронних органів, військовослужбовці, працівники апаратів судів, інші державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування, адвокати, нотаріуси, члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради юстиції;\nГромадянину, що претендує на включення до списку присяжних, необхідно у термін до 11.07.2018 подати до Мелітопольської міської ради Запорізької області, що знаходиться за адресою: м. Мелітополь, вул. М.Грушевського, 5, каб.24 заяву.\nЗаява про включення до списку присяжних для Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, повинна містити інформацію щодо:\nпрізвища, ім’я та по батькові кандидата у присяжні, контактний номер телефону;\nпостійного місця проживання;\nзгоди особи бути присяжним із зазначенням назви Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області;\nвідсутності обставин, що унеможливлюють його участь у здійсненні правосуддя.\tЗаява повинна також містити згоду кандидата у присяжні на використання його персональних даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних».\nксерокопії паспорта громадянина України (1-2 сторінки та сторінка з інформацією про останнє місце реєстрації проживання кандидата); копія ідентифікаційного коду;\nдовідку з місця роботи або копiю трудової книжки.


У XVII і XVIII ст. відбувалися важливі зміни в науці та суспільному житті. Наукова революція почалася ще на початку Нового часу. Геніальні вчені XVI в. Микола Коперник, Галілео Галілей запропонували новий погляд на проблеми світобудови, місця в ньому Землі і людини. Це був сміливий крок, який означав виклик укоріненим уявленням. У XVII ст. англійський учений І. Ньютон висунув цілу низку воістину революційних положень. Він сформулював закони руху, включаючи закон всесвітнього тяжіння. При цьому Ньютон не тільки не сумнівався в наявності вищого розуму, керуючого Всесвіту, але і вважав, що його відкриття тільки підтверджують існування Бога. Він вважав, що Всесвіт створений за певним божественним планом і задумом. Ньютон та інші вчені XVII століття представляли Всесвіт у вигляді величезного механізму, що працює за чітко визначеними правилами і законами, що залишається незмінною з часів первісного божественного поштовху, надала їй рух. Такі уявлення отримали назву механістичної картини світу.\nУ XVIII в. важливі відкриття були зроблені в багатьох сферах наукового знання. Технічний прогрес дозволив створити нові, більш досконалі інструменти для наукових спостережень. Завдяки цьому вчені змогли глибше проникнути в таємниці природи. Спостереження астрономів за Сонячною системою за допомогою телескопа дали можливість зробити важливі відкриття. В. Гершель виявив раніше невідому планету – Уран. Він також встановив, що кільце Сатурна складається з двох концентричних частин, виявив нові супутники Сатурна і Урана. Французький вчений П. Лаплас дотримувався механістичної концепції устрою Всесвіту. У капітальній праці «Небесна механіка» він прагнув на основі ньютонівського закону всесвітнього тяжіння вивести пояснення всіх астрономічних явищ як системи механіко-математичних задач. Але, на відміну від Ньютона, Лаплас виключав з Всесвіту Бога. На здивоване запитання імператора Наполеона I, яку ж роль він відводить Богу в системі світу, вчений гордовито заявив: «Я не відчував потреби в цій гіпотезі!»\nНе всі вчені XVIII в. розглядали світобудову як застиглу і відсталу систему. І. Кант, знаменитий німецький філософ і вчений, у праці «Єдино можлива підстава для доказу буття Божого» запропонував концепцію виникнення Всесвіту з космічної туманності. Ця теорія підривала механістичне уявлення про світ, робила важливий крок на шляху формування наукової картини світу.\nРухом елементів первинної космічної туманності, як вважав Кант, управляло тяжіння і відштовхування молекул. Ці елементи з’єднувалися, а відштовхування частинок перетворювало внутрішній рух хмари в вихори, які поступово перейшли в загальне обертання всієї туманності. Центральна частина туманності перетворилася на вогненну кулю, а на периферії утворилися центри тяжіння, що зібрали навколо себе речовину і перетворилися в планети.\nВчених XVIII в. захоплювали і проблеми походження Землі і живих істот, що мешкають на ній. Знаменитий геолог Л. Бюффон вважав, що планети виникли в результаті зіткнення комети з Сонцем. Бюффон цікавився походженням живої і неживої природи, припустивши, що тварини і рослини складаються з органічних молекул, а мертва природа – з неорганічних. При цьому органічні молекули неунічтожаемості, вони в різних поєднаннях створюють всі явища життя. Подібні матеріалістичні погляди в корені розходилися з релігійною картиною світу.\nНе менш серйозні відкриття були зроблені в біології, де важливі наукові дані були отримані завдяки використанню мікроскопа. Голландський біолог А. Левенгук досліджував невідомий раніше людині світ мікроорганізмів. Спробу класифікації величезного матеріалу, зібраного ботаніками та зоологами, зробив шведський природодослідник К. Лінней, розділивши тваринний світ на види, роди, загони і класи. Він не сумнівався в тому, що все живе було створене Богом, а кількість видів живих істот залишилося незмінним з дня творіння.\nРеволюція в природознавстві, що відбулася в XVII-XVIII ст., Накопичення фізичних, хімічних і біологічних знань похитнули колишні релігійні уявлення про будову світу, засновані на тексті Біблії і працях стародавніх і середньовічних авторів. На зміну їм прийшли матеріалістичні уявлення. Матеріалісти вважали, що первинна матерія, а не дух, свідомість. Вона вічна і нескінченна, є єдиною реальністю. На думку цих мислителів, людський розум цілком здатний пізнати матеріальний світ, що виключає наявність у ньому надприродного. Від цих вистав був один крок до атеїзму. Багато хто з мислителів XVIII в. були атеїстами. Матеріальний світ розглядається ними як єдиний предмет пізнання. За визначенням французьких матеріалістів, релігія – це фантастичне, перекручене уявлення про природу і людину.\nРеволюція в природознавстві Посилання на основну публікацію\nЗміцнення абсолютизму в 1-й половині 19 ст.


У київському аеропорту спробували зарізати копа через зауваження. - УНІАН\n14:03 , 21 липня 2021\nУ київському аеропорту спробували зарізати копа через зауваження.\nВ аеропорту "Київ" напали на копа / фото Нацполіція\nУ столичному міжнародному аеропорту "Київ" затримали чоловіка, який накинувся з ножем на співробітника поліції за зауваження.\nПро це повідомили в київському управлінні Нацполіції.\nІнцидент стався близько 5 години вечора 20 липня. Дізнавшись, що порушник курить в залі очікування, співробітник полку поліції особливого призначення № 2, перебуваючи при виконанні службових обов'язків, зробив йому зауваження.\nУ відповідь на це затриманий почав розмахувати перед правоохоронцем ножем.\nПоліцейський власноруч втихомирив буяна і передав його прибулим слідчим. Ним виявився житель столиці 1977 року народження, який вже потрапляв у поле зору поліції за адміністративні правопорушення та незаконний обіг наркотиків.\nЗараз йому загрожує до 15 років в'язниці або навіть довічне позбавлення волі за посягання на життя співробітника поліції (ст. 348 КК).\nРозпочато досудове розслідування, наразі вирішується питання про повідомлення зловмиснику про підозру.\nНагадаємо, що в червні в селі Маринин на Рівненщині чоловік напав на правоохоронця і проколов його вилами.\nА на початку року в Києві чоловік зламав зап'ястя патрульному поліцейському, який приїхав на виклик про домашнє насильство.\nВибух на шахті в Удачному: кількість загиблих гірників зросла.\nЩе один шахтар помер в опіковому відділенні Краматорської лікарні №3.\n07:02 , 5 серпня 2021\nНа Дніпропетровщині після тортур задушили і пограбували фермера.\nЙого дружині вдалося пережити напад\n01:46 , 5 серпня 2021\nВбили чоловіка і катували дружину: на Дніпропетровщині банда пограбувала сім'ю фермера.\nНа Дніпропетровщині п'ятеро бандитів напали на будинок фермера, щоб забрати гроші.\n00:35 , 5 серпня 2021


Швед може повернутися в Карпати – на гравця Селтіка претендує ще один клуб УПЛ | 19-27\nШвед може повернутися в Карпати – на гравця Селтіка претендує ще один клуб УПЛ\nФутбол України 8 Червня, 17:01 1672\nЛьвівські Карпати прагнуть повернути Шведа в чемпіонат України, якщо головний тренер «кельтів» Ніл Леннон дозволить хавбеку піти, повідомляє The Scottish Sun.\nЗа інформацією видання, «леви» хочуть взяти в оренду 22-річного гравця, якому бракує ігрової практики в Шотландії. Також на Шведа претендує Олександрія, але раніше сам гравець заявляв, що готовий розглядати повернення в Україну лише заради Карпат.\nЗазначається, що Мар'ян вже готовий розпочати підготовку до наступного сезону у складі Селтіка. Команда Ніла Леннона повинна зібратися на цьому тижні. Очікується, що українець отримає ще один шанс проявити себе у британському клубі.\nДо слова, сезон-2019/20 шотландської Прем'єр-ліги офіційно завершений. Селтік вдев'яте поспіль став чемпіоном, але Швед не отримав золоту медаль, оскільки не зіграв достатньої кількості матчів. Мар'ян лише тричі з'являвся на полі в офіційних матчах, загалом зігравши 40 хвилин. Однак цього часу вінгеру вистачило, щоб відзначитися забитим м'ячем.


Свідомість - це функція мозку людини, яка полягає у цілеспрямованому відображенні об'єктивної дійсності. Це вища форма відображення дійсності, так як їй характерне не лише відображення і оцінка того що є, а і здатність творчого планування і передбачення майбутнього.-це здатність матеріальних явищ, предметів, систем відтворювати у своїх властивостях особливості інших явищ, предметів, систем в процесі взаємодії з ними.\nУніверсальність – відображення багатогранних (не лише явних, видимих, а й прихованих, суттєвих) властивостей предметів, які залучаються людиною до діяльності.\nОб’єктивність – відображення предметів такими, якими вони є\nІдеальність – образи свідомості фіксують властивості предмета, а самі цих властивостей не мають.\nОпосередкованість мовою – мова є матеріальною формою вираження свідомості. Мова робить зміст нашої свідомості доступними для оточуючих. Мовою вважається будь-яка інформаційна знакова система. Властивості мови: збереження знань (акумулятивна функція); передача досвіду, зв'язок між людьми (комунікативна функція); вираження думки, знань (експресивна функція).\nНаправленість на предмет – свідомість відображає не світ в цілому, а тільки те, що є предметом нашої уваги.\nЦілепокладання - цілеспрямоване відображення дійсності: перед тим, як щось зробити, людина створює ідеальний проект майбутнього результату і розробляє план дій.\nАктивність – здатність людини не просто пасивно відображати світ, а оцінювати себе як діяльного суб’єкта по відношенню до дійсності, як носія певної активної позиції відносно світу (що проявляється у самосвідомості).\nТворчість – ідеальне перетворювальне конструювання чогось нового, якого ще реально немає в дійсності, але яке можливе завдяки об’єктивним законам цієї реальності.\nБіологічною основою формування свідомості є здоровий мозок.\nСоціальними факторами формування свідомостіє:\n- колективний спосіб життя,\n- членороздільна мова.\nСтруктуру свідомостіможна розглядати у двох планах:\nКомпонентна включає: знання, цінності, потреби, інтереси, програми та плани, які можна об’єднати у такі сфери:\n1. когнітивна сфера – знання;\n2. мотиваційна сфера – цінності, потреби, інтереси;\n3. нормативно-проектна - програми та плани.\nРівнева структура включає: свідоме, несвідоме, самосвідомість.\nСамосвідомість- це усвідомлення себе в якості суб’єкта практичної і пізнавальної діяльності, в оцінці своїх дій, потреб і інтересів, своїх почуттів, думок, мотивів поведінки та ідеалів, свого становища в природному і соціальному середовищі;\n- це звернення свідомості на саму себе; - це здатність людини контролювати та осмислювати свої вчинки, розробляти нові образи та програми діяльності, передбачати їх результати та нести відповідальність за результати своєї діяльності.


Розвінчання ідеологічних міфів і шанування рядового солдата | Зоря Полтавщини. Громадсько-політична газета\nРозвінчання ідеологічних міфів і шанування рядового солдата\nДокументальна виставка “Друга світова війна. Український рахунок” зібрала в актовій залі Державного архіву Полтавської області студентську молодь. Юнаки та дівчата ознайомлювалися зі стендами, на яких архівісти розмістили паперові та фотодокументи, слухали тематичний урок про участь наших краян у Другій світовій війні й навряд чи уявляли, наскільки по-іншому ці сторінки історії було викладено, а точніше – зумисно викривлено, в підручниках, за якими вчилися, зокрема, їхні батьки. Саме з нагадування про нагальну необхідність розвінчати за допомогою архівних документів створені в радянські часи міфи, які живуть у свідомості певної частини українців донині, відкрила виставку директор Державного архіву Полтавської області Валентина Гудим.\n– У наші дні ці міфи перетворилися на могутню пропагандистську зброю Кремля. Російська Федерація привласнила всі лаври Перемоги так, начебто інші народи й не воювали з нацизмом, – констатувала Валентина Гудим. – Але ми мусимо знати, що у Другій світовій війні брали участь 72 держави, що бойові дії відбувалися на території 40 країн, що до армій цих держав було мобілізовано 110 мільйонів осіб. Тому лейтмотив нашої виставки – показати на підставі документів роль українства у Перемозі над фашизмом і зокрема наших земляків-полтавців.\nВалентина Гудим нагадала, що навіть за даними 1944 року, які є далеко неповними, Полтавщина зазнала приголомшливих втрат від злодіянь фашистів: 186 тисяч осіб полягло на фронтах війни, більше 156 тисяч було вигнано на примусові каторжні роботи до Німеччини й Австрії, 221 тисяча мирних жителів загинули під час окупації. У 1990-х, коли в усіх областях України створювались “Книги пам’яті”, вважалося, що війна забрала 10 мільйонів українців. Згодом стало зрозуміло, що й ця катастрофічна цифра дуже занижена. Втім подальші повноцінні дослідження неможливі, адже воєнні документи зберігаються у Росії, де вже з 1999 року процес із їх розсекречення почав згортатися. Наразі вони знову є закритими. Зрозуміло й те, що сотні тисяч українців, кинутих командуванням без жодного військового досвіду й часто навіть без зброї проти ворога, загинули у перших же боях, навіть не встигнувши задокументовано стати солдатами регулярної армії.\nВалентина Гудим провела цікаву аналогію щодо сучасного волонтерства, нагадавши, що у минулі воєнні роки полтавці, попри неймовірну скруту, зібрали 158 мільйонів карбованців на будівництво танкової колони й ескадрильї літаків. Вона закликала молодь вивчати архівні документи, які дають унікальну можливість бачити події такими, якими вони були насправді, незалежно від того, що пишуть автори підручників чи окремих досліджень.\n– Перемогу здобули звичайні, рядові люди. Одні загинули, інші не були належно пошановані. 9 Травня в Радянському Союзі офіційно стало святом аж у 1965 році. Певно, і Сталін, і ті, хто був у вищих ешелонах влади після нього, не дуже хотіли надавати воєнним подіям того пафосу, якого вони набули згодом, оскільки дуже багато було ще живих свідків, котрі знали, якою ціною здобувалася ця Перемога, як бездарно розроблялися генералами військові операції, як часто звичайні рядові ставали в них лише “гарматним м’ясом”, – розповіла директор Державного архіву Полтавської області.\nПрисутній на відкритті виставки заступник голови обласної ради Володимир Микійчук також наголосив на важливості розуміння молодим поколінням українців внеску наших дідів-прадідів у Перемогу над фашизмом у Європі. Особливо важливо це нині, коли Україна змушена захищати свою державність у боях з російськими військами на Донбасі.\nІдейний натхненник документальної виставки, заступник директора Державного архіву Полтавської області Тарас Пустовіт зазначив, що представлені на стендах документи розповідають про боротьбу українців проти фашизму не тільки в регулярних частинах Червоної армії, а й у похідних групах ОУН, у підрозділах УПА. Архівні документи остаточно розвінчують поширений міф про те, що до так званих галицьких формувань належали винятково західняки. Йдеться про активність і наддніпрянців, і патріотів зі східних областей України. Похідні групи ОУН діяли зокрема в Полтаві, Миргороді, Пирятині.\nТематичний урок, який провів для студентів Тарас Пустовіт, переконливо засвідчив неспростовне: український народ зазнав страшних злочинів як від німецько-фашистського, так і від сталінського режимів. Про це свідчать представлені на виставці документи з Центрального державного кінофотоархіву України імені Г.С. Пшеничного, Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України, а також із Державного архіву Полтавської області.\n« Офіс реформ сприятиме удосконаленню місцевого самоврядування\n” …І ми там були, мед-пиво пили” »\nЛіміт часу вичерпаний. Будь-ласка, перезавантажте CAPTCHA. 4 + = одинадцять


Леонід Іванович Жаботинський: до 80-річчя від дня народження українського спортсмена, важкоатлета, дворазового олімпійського чемпіона – Запорізька обласна бібліотека для юнацтва\n28.01.1938 – 14.01.2016\n– дворазовий олімпійський чемпіон (1964, 1968) з важкої атлетики, чемпіон світу (1964-1966, 1968), чемпіон Європи (1966, 1968), п’ятиразовий чемпіон СРСР (1964-1969), заслужений майстер спорту СРСР. Почесний громадянин міст Запоріжжя, Суец.\nЛеонід Іванович Жаботинський народився 28 січня 1938 року в Краснопільському районі Харківської області (нині це Сумська обл.). Його дитинство припало на роки Великої Вітчизняної війни. Переживши окупацію 1941-1943 років, побачивши радість перемоги над фашистами, не по роках розвинений хлопчик починає захоплюватися спортом.\nДруг дитинства Леоніда Івановича – Олександр Яровенко – згадував, наскільки Льоня відрізнявся від своїх однолітків. За ростом, вагою і силою.\n«Льоня міг спуститися в піщаний кар’єр і принести звідти мішок піску без будь-чиєї допомоги, – говорить він. – А це ж тяжкість яка! А вже якщо ми грали в футбол, то намагалися м’яч йому не віддавати. Тому що якщо віддав – пиши пропало. Хто ж ризикне у такого силача м’яч відбирати! »\nСам Леонід Іванович згадує такий випадок зі своєї юності: «Мирному життю села заважав забіякуватий бичок, який всіх тероризував. Ганяв пастухів, доярок. І ось коли стадо корів прийшло з пасовища, я опинився поруч. Бачу – бик почав ганятися за жінкою. А я знав, що велику рогату худобу потрібно зловити за роги і смикнути гарненько. Я так і зробив. Після цього бик став розсудливим. Дідові моєму говорили, мовляв, онук який сильний. А я тоді був високим і худим, ще легкою атлетикою займався.»\nВ кінці 40-х сім’я Жаботинських переїхала слідом за батьком у Харьков. Леонід Іванович згадував, що «і на бокс хотілося ходити, і на стадіон. Крім того, я ж у вечірній школі вчився, і треба було так розподілити час, щоб скрізь встигнути: після роботи на уроки, звідти – на заняття з важкої атлетики до Михайла Петровича Світличного. Він тренував і молодь, яка працювала на ХТЗ, і заводчан постарше … »\nУ цьому виді спорту Жаботинський вперше виступив на чемпіонаті України в 1957 році, де посів третє місце. У 1958 році став майстром спорту. У 1961 році на першості СРСР в Дніпропетровську за сумою триборства набрав 500 кг і став другим у важкій вазі. У 1963 році Жаботинський встановив перший світовий рекорд (165 кг в ривку), став членом збірної СРСР і посів третє місце на чемпіонаті світу в Стокгольмі.\nНа Олімпійських іграх в Токіо в 1964 році, в надмірному суперництві з Власовим встановив олімпійські рекорди в сумі триборства (572,5 кг) і ривку (167,5), світовий рекорд у поштовху (217,5 кг) і, випередивши конкурента на 2,5 кг, став чемпіоном. Японські газети писали: «Хто не бачив поєдинку Власова і Жаботинського – не бачив Олімпіади».\nНа параді закриття Олімпіади-64 Жаботинський ніс прапор СРСР у витягнутій руці. Перед імператорською ложею належало нахилити прапор, але він цього не зробив. Пояснення, що травмованою рукою прапор не втримав би, прийняті не були. Спортсмена не нагородили високим орденом. Не дали його і за перемогу з беззастережною перевагою на наступній Олімпіаді, хоча нести прапор довірили знову, тепер вже на відкритті Ігор.\nНа Олімпіаді в Мехіко в 1968 році (за відсутності Власова), випередивши срібного призера в сумі триборства на 17,5 кг, Жаботинський взяв вагу 572,5 кг у триборстві: жим 200 кг (олімпійський рекорд), ривок 170 кг (олімпійський рекорд) , поштовх – 202,5 кг.\nУ 1957 вступив до Харківського державного педагогічного інституту, який закінчив в 1964 році. У 1964 році Жаботинському присвоюють звання заслуженого майстра спорту і судді міжнародної категорії.\nУ 1969 році Жаботинський переніс важку хірургічну операцію, яка поставила під сумнів продовження його кар’єри. Період відновлення зайняв чотири роки.\nУ 1973 році він повернувся в спорт, виграв Кубок СРСР і встановив світовий рекорд – 183,5 кг в ривку. Останній свій світовий рекорд він встановив у 1974 році на чемпіонаті Збройних сил – 185,5 кг в ривку.\nНезабаром після цього важкоатлет серйозно пошкодив коліно і йому довелося завершити спортивну кар’єру.\nВсього Леонід Жаботинський встановив 19 світових рекордів, 20 рекордів СРСР, 58 рекордів України.\nЗакінчивши Одеське артилерійське училище ім. Фрунзе, Леонід Жаботинський кілька років був тренером збірної Збройних сил. У 1987-91 роках працював військовим радником на Мадагаскарі. У 1991 звільнився в запас у званні полковника, а в 2013 році отримав звання генерал-майора у відставці.\nЗ 1996 року працював проректором з виховної роботи та безпеки Московського інституту підприємництва і права. Ще ряд його посад: Почесний працівник вищої професійної освіти РФ, член Опікунської ради інституту, кандидат педагогічних наук, професор, Почесний президент Федерації важкої атлетики РФ, член і професор Академії проблем безпеки, оборони і правопорядку РФ.\nДовгий час Леонід Іванович жив в Росії. Але рідним містом завжди вважав Запоріжжя, де провів кращі роки. Тут живе його сім’я. За його ініціативою у Запоріжжі в 1979 році був побудований клуб, відкрита СДЮШОР «Спартак» з важкої атлетики, з 2010 року школа носить ім’я кумира мільйонів.\n«Леонід Жаботинський – особистість легендарна. Він усе життя присвятив спорту. Навіть після закінчення кар’єри, виходу на пенсію Леонід Іванович жив важкою атлетикою. По можливості, завжди відвідував чемпіонати, обов’язково був присутній на обласному турнірі на призи олімпійського чемпіона Леоніда Жаботинського, який проводили в Запоріжжі », – розповідав генеральний секретар Федерації важкої атлетики України Борис Лобко.\nЖаботинський був засновником власного фонду, який займався підтримкою молодих талановитих атлетів і сприяв реабілітації спортсменів-ветеранів, займався організацією в Запоріжжі міжнародного турніру важкоатлетів “Зірки сили”.\nВін був нагороджений двома орденами Трудового Червоного Прапора, орденом «За заслуги» (Україна) II і III ступеня, орденом Дружби (Росія), був почесним громадянином міст Запоріжжя і Суец (Єгипет).\nСпортсменом захоплювався весь світ, в числі його фанатів був і Арнольд Шварценеггер. Під час візиту Жаботинського в США на запрошення Шварценеггера Арнольд йому сказав: «З самого дитинства я за тебе болів. Навіть під час токійської Олімпіади, хоча там виступали Шеманські і Губнер. За них теж, звичайно, переживав, але мені чомусь хотілося, щоб виграв ти … ». Залізний Арні називав Леоніда Жаботинського своїм кумиром і обіцяв приїхати до нього в гості. Зоряну зустріч двох гігантів хотіли організувати в 2016-2018 роках на Турнірі найсильніших людей планети.Та у віці 77 років 21-разовий рекордсмен пішов з життя.\nСини Леоніда Жаботинського Руслан (1962) і Вілен (1969) – майстри спорту з важкої атлетики. Старший син Руслан – віце-президент Федерації важкої атлетики Запорізької області, автор книги «Мій батько – Леонід Жаботинський» (2014 р.).\nНа честь видатного спортсмена названо вулицю в його рідному місті, а 20 жовтня 2016 року була встановлена пам’ятна дошка за адресою: вулиця імені Леоніда Жаботинського, 20.\n26 жовтня 2017 року в м. Запоріжжя відкрито пам’ятник з бронзи Леоніду Жаботинському, який розташований на Алеї почесних громадян міста Запоріжжя, в парку Трудової Слави.\nЖаботинский, Р. Мой отец – Леонид Жаботинский. История жизни великого человека, рассказанная его сыном / Руслан Жаботинский. – Запорожье: АА Тандем, 2014. – 216 с.\nОчкурова, О.Ю. 50 знаменитых спортсменов Украины / О.Ю.Очкурова, И.А. Рудычева, А.П.Ильенко . – Харьков: Фолио, 2004. – 511 с. – (100 знаменитых).\nПопов, Ю.В. Жизнь выдающихся людей. 115 знаменитых спортсменов: судьбы и рекорды /Ю.В.Попов. – Донецк: ООО ПКФ “БАО”, 2006. – 640 с.\n← Попередній Минулий пост Василь Андрійович Лісняк: до 110-річчя від дня народження запорізького поета,письменника, перекладача, журналіста\nДалі → Наступний пост: Свято Колодія на Безкоштовних курсах української мови


2. Джерела фінансування ремонту основних фондів\nФінансам підприємств як складовій фінансової системи належить визначальне місце у структурі фінансових відносин суспільства. Вони функціонують у сфері суспільного виробництва, де створюється валовий внутрішній продукт, матеріальні та соціальні блага, національний дохід – основні джерела фінансових ресурсів. Саме тому від стану фінансів підприємств залежить можливість задоволення суспільних потреб, фінансова стійкість країни.\nФінансам підприємств, як і фінансам у цілому, властиві певні загальні та специфічні ознаки. Треба брати до уваги також і особливості, зумовлені функціонуванням фінансів у різних сферах економіки. Загальною ознакою фінансів підприємств є те, що вони виражають сукупність економічних (грошових) відносин, пов’язаних з розподілом вартості валового внутрішнього продукту. Специфічні ознаки фінансів підприємств виражають грошові відносини, що залежать від первинного розподілу вартості валового внутрішнього продукту, формування та використання грошових доходів і децентралізованих фондів. Особливості фінансів підприємств також зумовлені їхнім функціонуванням у різних галузях економіки.\nФінанси підприємств безпосередньо пов’язані з рухом грошових коштів. Досить часто поняття “фінанси підприємств” ототожнюється з грошовими коштами, наявними фінансовими ресурсами. Однак самі кошти, чи фінансові ресурси, не розкривають поняття “фінанси”, якщо не з’ясувати суті економічної природи останніх. Такими суттєвими властивостями, які лежать в основі фінансів, є закономірності відтворювального процесу та грошові відносини, що виникають між учасниками суспільного виробництва на всіх стадіях процесу відтворення, на всіх рівнях господарювання, у всіх сферах суспільної діяльності.\nПід фінансовим станом розуміють можливість підприємства фінансувати свою діяльність.\nВона характеризується забезпеченістю фінансовими ресурсами-активами, які необхідні для нормального функціонування підприємствами, цілеспрямованістю їх розміщення, ефективністю використання фінансових взаємовідносин з юридичними і фізичними особами, платіжністю спроможністю і фінансовою стійкістю.\nФінансовий стан може бути стійким, нестійким і кризовим.\nМожливість підприємства своєчасно проводити платежі, фінансувати свою діяльність не тільки на відтворення але і розширення виробництва - свідоцтво стабільного фінансового стану.\nФінансовий стан залежить від результатів виробничої, операційної, фінансової діяльності.\nЯкщо використовуються всі показники виробництва і підприємство має достатній валовий дохід і достатній прибуток від звичайної діяльності і надзвичайної діяльності, воно має стійкий фінансовий стан і успішно розраховується з усіма контрагентами.\nВ свою чергу стійкий фінансовий стан позитивно впливає на виконання виробничих планів і забезпечення потреб виробництва необхідними ресурсами. Тому фінансова діяльність спрямована на забезпечення планомірного надходження і витрат грошових ресурсів, виконання розрахункової дисципліни, досягнення раціональних пропорцій власного і позичкового капіталу і найбільш ефективного розвитку діяльності.\nА тому бухгалтер повинен знати такі поняття ринкової економіки як ділова активність, ліквідність, платіжна спроможність, фінансова стійкість, знати сучасні методики визначення банкрутства підприємства і вміти відпрацьовувати заходи по санації підприємства.\nДжерела інформації – фінансова звітність.\nМета аналізу – своєчасно виявити і усувати недоліки в фінансовій діяльності і знаходити резерви підвищення рівня платоспроможності і фінансовій стійкості.\nАналіз структури активів і капіталу.\nАктиви – ресурси, які контролюються підприємством у результаті минулих подій, використання котрих, як очікується, приведе до отримання економічних вигід у майбутньому.\nКапітал втілюється в активах, інвестованих учасниками і засновниками, і представляє собою вартість майна підприємства.\nВласний капітал це частина в активах підприємства, що залишається після вирахування зобов’язань.\nЗдійснюючи діяльність, підприємства використовують залучені кошти в результаті чого виникають борги.\nБоргові зобов’язання підтверджують правові вимоги кредиторів щодо активів і мають вищий пріоритет порівняно з вимогами власників.\nСтруктура активів і джерел їх утворювання досліджуються за допомогою порівняльного аналітичного балансу. При складанні та аналізі порівняльного балансу використовують прийоми горизонтального та вертикального аналізу.\nОцінюючи активи підприємства необхідно:\nВиділити зростання активів, зімну оборотних активів, спрямованих на розвиток підприємства (запаси).\nВрахувати, що чим більше амортизуємо активи, тим менше прибуток.\nМайно підприємства формується за рахунок власного капіталу і залученого капіталу.\nСпіввідношення власного і залученого капіталу свідчить про фінансову незалежність підприємства.\nЗавдання аналітика виділити види фінансування активів в залежності від терміну погашення зобов’язань.\nНа фінансовий стан підприємства суттєвий вплив має ефективність використання оборотних активів – швидкість (термін) повернення авансових коштів у вигляді чистого доходу (виручки від реалізації, продукції, робіт, послуг).\nВизначення поточної платіжної спроможності.\nОтже в цілому баланс є позитивним, виходячи з того, що відбувається:\n1. Збільшення валюти балансу порівняно з попереднім роком;\n2. Спостерігається зростання темпів приросту усіх активів над темпами приросту необоротних активів;\n3. Значне перевищення власного капіталу над позичковим і збільшення темпів його зростання порівняно з попереднім роком;\n4. Спостерігається перевищення частки власних оборотних коштів.\nКороткострокові зобов'язання - це борги, строк погашення яких не перевищує одного року. Коли настає строк платежу, у підприємства має бути достатньо грошей для сплати. Аналіз ліквідності балансу полягає в порівнянні коштів з активу, згрупованих за рівнем їхньої ліквідності, із зобов'язаннями за пасивом, об'єднаними за строками їх погашення і в порядку зростання цих строків.\nПісля ретельного аналізу доходів та витрат необхідно запропонувати методику для покращення фінансових результатів діяльності даного підприємства.\nУзагалі проблема визначення покращення фінансових результатів та пошуку шляхів її підвищення є складною і такою, що важко формалізується. Адже будь-яке підприємство — це складна система, яку важко спростити, не втративши при цьому її суттєвих характеристик. Тому сподіватися, що можна дістати просту й легко зрозумілу схему аналізу, яка давала б змогу отримувати бажаний результат в усіх випадках, було б не зовсім правильно.\nСтруктура балансу підприємства визнається незадовільною, а підприємство неплатоспроможним, якщо задовольняється одна з таких умов:\n1. Коефіцієнт покриття (ліквідності) на кінець звітного періоду є меншим за 1.\n2. Коефіцієнт забезпеченості власними коштами є меншим за 0,1.\n1) рентабельність капіталу за «чистим прибутком»;\nЗа основу розрахунку інтегрального показника береться порівняння кожного з перерахованих параметрів за достатньо тривалий період роботи підприємства з найвищими досягненнями підприємства за цими параметрами протягом аналізованого періоду. Такий прийом дає змогу проаналізувати у динаміці фінансову стійкість підприємства й оцінити її з точки зору відхилення фактичних результатів від максимальних, досягнутих у минулі періоди. Цей прийом може бути проілюстрований розв'язком аналітичної задачі на прогнозування банкрутства заводу металовиробів (за дворічний період роботи).\nЗадачу доцільно розв'язувати за допомогою персонального комп'ютера і підтримувати автоматизовану базу даних (як вихідних, так і розрахункових за кожний наступний квартал або інший період, узятий для аналізу). Спочатку в електронну таблицю вводяться вихідні дані, необхідні для аналізу наявності тенденції до банкрутства у базовому і звітному роках (у розрізі кварталів), і визначаються показники умовно-оптимального кварталу (тобто дається команда машині «вибрати» найкращий з показників із восьми кварталів).\nОсновні засоби – це матеріальні активи, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) котрих становить понад один рік і які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва чи постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам, для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій (або використання в процесі операційного циклу, якщо він триваліший за один рік).\n3) спеціальні інструменти і спеціальні пристосування для підприємств серійного і масового виробництва певних виробів або виконання індивідуальних замовлень незалежно від їхньої вартості;\nПерелічені вище малоцінні необоротні матеріальні активи не відносять до основних засобів у тому разі, коли суб’єкти господарювання вибрали метод нарахування амортизації основних засобів, передбачений податковим законодавством. Якщо підприємство вибрало інший метод нарахування амортизації, передбачений П(С)БО №7, тоді вартісні ознаки предметів, які можна віднести до малоцінних і швидкозношуваних, визначаються суб’єктом господарювання самостійно. Згідно з податковим законодавством щодо нарахування амортизації основні засоби поділяються на виробничі та невиробничі основні фонди.\nНа відміну від виробничих, невиробничі основні фонди не беруть участі в процесі виробництва і не переносять своєї вартості на вироблений продукт. Відтворюються вони тільки за рахунок прибутку, який залишається в розпорядженні підприємства. незважаючи на те що невиробничі основні фонди безпосередньо не впливають на обсяг виробництва, збільшення цих засобів пов’язане з поліпшенням добробуту працівників підприємства. Це в кінцевому підсумку позитивно позначається на результатах діяльності підприємства, на зростанні продуктивності праці.\n3. Тимчасові (не титульні) споруди.\n1. Абрамов Н.А. Хозяйственно – процессуальное право Украины, Харьков, 2003\n2. Джунь В.В. Інститут неспроможності: світовий досвід розвитку і особливості становлення в Україні, Львів 2000\n3. Кузнецова А.В. Правовое регулирование банкротства в Украине: проблемы гармонизации с законодательством Европы и США, Киъв, 2003\n4. Бандурка О.М., Коробов Н.Л., Орлов П.І., Петрова К.Л. Фінансова діяльність підприємств: Підручник, Київ, 2002\n5. Бородіна О.И. Фінанси підприємства, Київ, 1999\n6. Василик О.Д. Фінанси України, Київ, 1997


У Сумах націоналісти закидали "Проффесора" яйцями - Korrespondent.net\nУ Сумах націоналісти закидали "Проффесора" яйцями\nКорреспондент.net, 30 березня 2007, 11:07\nУ четвер, 29 березня, у Сумах пройшла акція з закидання яйцями опудала прем’єр-міністра Віктора Януковича.\nЯк повідомляє КоммерсантЪ-Украина, декілька десятків активістів обласної організації Конгресу українських націоналістів зібралися на центральній вулиці Соборній біля пам’ятника Тарасу Шевченку, встановили два дерев’яних щити і вішалку, на яку одягли опудало в чорному костюмі з паперовим орденом з написом "Проффесор".\nВидання зазначає, що в шести метрах від опудала стояв стілець з лотками яєць. Кожен бажаючий міг взяти яйце і кинути в опудало. Тим, хто потрапив, організатори видавали імпровізований диплом "Прикарпатського яйцеметательного університету", підписаний "вуйком з полонини".\nЯк зазначили в Конгресі українських націоналістів, заявка на проведення була подана в міськвиконком за годину до початку акції. За порядком під час заходу стежили десять міліціонерів з собакою.\nЗахід тривав біля години. За цей час в опудало було кинуто біля півсотні яєць. Учасники акції скаржилися на те, що яйцем дуже складно потрапити в ціль. Проте влучень було багато, і незабаром чорний костюм опудала покрився шкарлупою і жовтками.\nКрім активістів КУН в акції взяли участь і випадкові перехожих. Коли яйця закінчилися, організатори запропонували учасникам сфотографуватися поруч з опудалом, після чого забрали залишки яєць з тротуару, пише КоммерсантЪ.\nЗа словами лідера обласної організації КУН Олександра Бойко, метання яєць було присвячене очікуваному візиту в область прем’єра. "Сумщина нарешті одержала патріотичного губернатора. За нашими даними, Віктор Янукович хоче відвідати область, щоб провести з Павлом Качуром "виховну бесіду". Громадськість Сумщини повинна висловити свою позицію", - вважає Бойко.\nПроте , як зазначив лідер обласного осередку Конгресу, опудало під час акції символізувало не тільки Віктора Януковича, але і інших українських політиків, які обдурила очікування своїх виборців.


Булатов 45 хвилин ходив на морозі селом,стукаючи в усі двері\nОпубліковано: 31 Січня 2014 о 09:08\nДруг Дмитра Булатова і один з лідерів Автомайдану Сергій Поярков розповів, що злочинці намагалися довідатися у викраденого активіста, хто фінансує їхній рух.\n"Його довго катували, аби дізнатися, хто це фінансує. У нього багато гематом на плечах, порізане вухо, порізана скула, його розпинали і катували всі ці дні", – зазначив Поярков, передає "Радіо Свобода".\nУ свою чергу народний депутат Петро Порошенко пов'язує викрадення Булатова із таким же вчинком, який скоїли нещодавно з громадським активістом Ігорем Луценком. На думку Порошенка, це зробили ті ж самі люди.\n"Безумовно, я вважаю, що вони пов'язані. Я вважаю, що ті приміщення, в яких їх катували – вони розташовані неподалік. Зараз сюди негайно прибув начальник Дарницького районного управління внутрішніх справ, і ми вимагаємо, щоб негайно були розпочаті слідчі дії", – наголосив Порошенко.\nДепутат також розповів, що Булатов 45 хвилин у тяжкому стані ходив на морозі селом Вишеньки, стукаючи в усі двері, коли нарешті його впустив один із місцевих жителів і дав зателефонувати рідним.\nбулатов, газета місто. тернопіль, поярков


Пристрій короба з гіпсокартону у ванній своїми руками\nВиготовлення короба з гіпсокартону для труб на прикладі ванній\nЩо необхідно для зведення короба?\nВідео: приклад формування короба\nОсобливості побудови короба\nБонус: виготовлення з гіпсокартону ніші під ванну\nПід час проведення капітального ремонту в квартирі практично всі стикаються з однією невеликою, але дуже неприємною ситуацією. Частина труб і комунікацій в санвузлі і на кухні неможливо перенести або переробити. В результаті можлива ситуація, коли на тлі красивих оздоблювальних матеріалів буде «красуватися» стародавня труба або стояк каналізації, які зіпсують будь-яке уявлення про проведене перетворенні квартири. Щоб цього уникнути, є один гранично простий і доступний кожному варіант. Слід заховати непоказні труби в акуратний короб. Про те, як зробити короб з гіпсокартону, і піде мова далі.\nМожна для реалізації короба вибрати і інші матеріали, такі як: пластик, ДСП, фанера і т.п. Однак найбільш підходящим матеріалом все одно залишається гіпсокартон. Він найлегше піддається обробці. Отриману поверхню короба можна буде легко обробити за допомогою керамічної плитки, обклеїти шпалерами або пофарбувати. Простіше кажучи, тільки гіпсокартон ніяк не обмежить вас згодом у виборі способів обробки і до того ж створить міцний і надійний короб, який прослужить дуже довго. Легко і просто звести короб з гіпсокартону своїми руками, слід тільки врахувати кілька важливих нюансів в побудові такого елементу інтер'єру.\nБуде потрібно наступний інструмент:\nсхил, бульбашковий рівень;\nСписок матеріалів включає в себе природно лист гіпсокартону. Цілком достатньо одного стандартного листа 2500 * 1200 мм з товщиною 9 або 12,5 мм. Найкраще вибирати вологостійкий гіпсокартон, з огляду на те, що будуть обшивати водопровідні труби або каналізаційний стояк, які мають особливість хоча б трохи, але покриватися потом, так що вологість буде суттєвою. Тим більше це аргументовано якщо встановлюється короб з гіпсокартону у ванній, де і без того вологість підвищена.\nКаркас для короба можна виконати як з дерев'яних брусків 40 * 40 або 50 * 50 мм, так і з металевого оцинкованого профілю спеціально придуманого для роботи з гіпсокартоном. У разі якщо буде використовуватися дерево, його необхідно заздалегідь обробити антисептиками і грунтами по дереву , які убезпечать деревину від гниття і руйнування. Металевий профіль в цьому плані більш практичний, так як не вимагає обов'язкової підготовки, та й використовувати його дещо легше.\nСхема побудови короба під труби на основі металевого профілю.\nЗ великої різноманітності профілів знадобиться направляючий UD профіль і CD профіль для формування безпосередньо каркаса.\nДля закріплення елементів каркаса використовувати найкраще дюбеля і забиваються єврошурупи для кріплення до стіни і саморізи «блішки» з наконечником свердлом для з'єднання профілів між собою. Для дерева будуть потрібні розжарені саморізи, довжиною в два рази більше розміру використовуваного бруса. У будь-якому випадку для закріплення листів гіпсокартону використовуються розжарені саморізи з проколює наконечником розміру 35-45 мм.\nЕтап 1: розмітка\nДля початку слід зробити розмітку на підлозі. Лінія повинна позначити контур, по якому буде встановлюватися направляючий профіль або опорні бруски. Слід враховувати, що поверх каркаса буде нашивали гіпсокартон, так що підсумкові розміри короба будуть відрізнятися від розмірів розмітки на товщину використовуваного листа. За допомогою будівельного куточка перевіряється перпендикулярність ліній по відношенню до стін і один одному.\nТовщина і ширина короба вибирається такий, щоб обшивка з гіпсокартону не примикала в одному місці до труб, і був зазор хоча б по 3-5 см з усіх боків. Ширину ще варто вибирати з урахуванням подальшої обробки. Якщо згодом короб буде обшивати ще і керамічною плиткою, то слід підібрати ширину короба рівної цілому кількості ширин самої плитки, щоб уникнути необхідності підрізування.\nРозмітка на підлозі готова. Для перенесення розмітки на стелю використовується схил. При необхідності розмітка по стіні виробляється за допомогою натягнутої нитки між відповідними точками на підлозі і стелі.\nЕтап 2: закріплення елементів каркасу\nВ першу чергу зупиняються профілю або бруски, розташовані біля стіни. Після цього закріплюються одна або дві стійки, віддалені від стін і утворюють передню, виступаючу грань короба. У разі якщо ширина короба перевищує 25 см або ж висота короба більше 1,5 м, слід змонтувати перемички між опорними стійками. Перемички встановлюються на відстані не більше 1 м між собою.\nВ процесі монтажу, якщо використовується дерев'яний брус, місця розпилів слід додатково обробити. Найкраще використовувати спеціальну будівельну мастику для дерева. Це крім захисту деревини забезпечить більшу стійкість і шумоізоляцію, щоб короб не скрипів при теплових деформаціях.\nЕтап 3: монтаж листів гіпсокартону\nЛист матеріалу бажано розкроїти таким чином, щоб короб складався з єдиних смуг, а не зі шматочків. В першу чергу відрізаються смуги для бічних граней короба. Їх ширина повинна дорівнювати ширині самого каркаса і не виступати за кордон опорних стійок. Тільки після цього можна відміряти точно розмір залишилася межі і відрізати відповідну смугу гіпсокартону так, щоб вона знаходила і на краю бічних смуг. Закріплення листів проводиться саморізами 35-45 мм кожні 15-25 мм до основних стійок каркаса. Можна не зміцнювати листи додатково до перемичках між стійками. На такій малій ширині конструкції це не зіграє ніякої ролі.\nПісля того як листи закріплені можна приступати до шпаклювання та формуванню кутів як самого короба так і в місцях його примикання до стін. Для цього використовується спеціальний металевий або пластиковий перфорований куточок. Його закріплюють на тонкому шарі стартовою шпаклівки. Після цього можна нанести шар фінішної шпаклівки мул підготувати поверхню до укладання керамічної плитки. Власне на цьому можна вважати роботи зі зведення короба з гіпсокартону завершеними.\nОсь тільки є цілий ряд моментів і обов'язкових умов щодо процесу обшивки каркаса короба гіпсокартоном. Пов'язано це з тим, що короб з гіпсокартону є нерозбірними конструкцією, а зашивати наглухо такі елементи, як каналізаційний стояк або труби водопостачання, загрожує.\nПо суті, короб являє собою просту конструкцію з каркаса і закріплених на ньому листів гіпсокартону. Однак не варто забувати про особливості тих труб і комунікацій, які належить обшити. При виготовленні короба для труб необхідно врахувати не тільки естетику результату, але і практичні моменти.\nУ багатьох квартирах на каналізаційному стояку є так звані ревізії. Це спеціальні муфти на трубі з відведенням або отвором, яке закрите кришкою. Необхідна ревізія для прочищення засмічень. Ні в якому разі не можна наглухо зашивати коробом такі місця. Слід завбачливо розмітити місце і залишити віконце для безперешкодного доступу до ревізії ззовні. Закрити вікно можна за допомогою спеціальних пластикових дверцят, які продаються в будівельних магазинах.\nКрім ревізії слід передбачити доступ до місць з'єднання і сходження внутрішньої каналізації в центральний стояк. Можливо, буде потрібно згодом замінити будь-які елементи або усунути засмічення за внутрішніми трубах.\nОбов'язково формуються дверцята в технологічних отворах в коробі в тих місцях, де на трубах є такі елементи, як: лічильники витрати води, вентилі і компенсатори, зворотні клапани і редуктори.\nДля формування цих отворів слід в листах гіпсокартону сформувати отвори на 1-3 мм більше, ніж розміри рамки дверцята, яку згодом вставлять туди. Можна це виконати заздалегідь в смузі гіпсокартону ще до закріплення на каркасі. Також можна заздалегідь тільки відзначити позицію установки дверцята і після закріплення на каркасі гіпсокартону приступити до вирізки отвору.\nУ разі якщо дверцята встановлюється для доступу до ревізії каналізаційного стоку в туалеті або у ванні отвір під неї розташовується на передній грані короба, яка звернена до входу. Це обов'язкова вимога і не варто навіть пробувати перемістити дверцята куди-небудь в більш затишне місце.\nУ разі якщо дверцята лише для доступу до вентилів, і до решти обладнання на водопровідних трубах, то цілком допустимо помістити її на бічній грані короба. Так вона буде менш помітна. Важливо тільки щоб збереглася можливість швидкого доступу до технологічних вузлів при необхідності.\nУ місцях відводів труб і виходу за межі короба формуються отвори трохи більшого діаметра, ніж самі труби. Необхідно забезпечити зазор і заповнити його, наприклад, клоччям або смугою спіненого поліетилену для запобігання передачі вібрації від труб до короба.\nПорада: якщо Ви хочете зробити дверцята в коробі зовсім непомітною - можна зробити люк з гіпсокартону і надалі обробити його плиткою як і всю стіну. Приклад такого виконання - на малюнку нижче:\nКороб з гіпсокартону: види і призначення, матеріал і інструменти, виготовлення Які бувають профілі для гіпсокартону і як їх вибирати? Різновиди гіпсокартону: класифікація, типи кромки, стандартні розміри\n02.12.2013 о 17:33\nФіліп сказав (а):\nЯ вважаю, що гіпсокартонні системи - це взагалі геніальний винахід. З появою на нашому ринку таких матеріалів, з'явилося більше можливостей для ремонту, особливо для приховування різних труб і стояків. До речі, після виготовлення короба з профілів, необов'язково обшивати гіпсокартоном, можна використовувати пластик.\n05.10.2013 о 09:09\nВідмінно! Те що треба: а то після заміни стояків хотів робочих наймати - тепер сам зроблю: особливо нічого складного - розписано все добре, впоть до інструменту! Та й магазині матеріали легше купувати: померяю як написано, намалюю і просто продавцеві покажу - чого і скільки.


УКРАЇНСЬКЕ ВЕСІЛЛЯ. «ДО БОРУ, ДРУЖЕЧКИ, ДО БОРУ», «А БРАТ СЕСТРИЦЮ ТА Й РОЗПЛІТАЄ», «РОЗВИЙ, СОСНО, СІМСОТ КВІТОК», «ЛЕТЯТЬ ГАЛОЧКИ У ТРИ РЯДОЧКИ», «ОЙ МАТІНКО, ТА НЕ ГАЙ МЕНЕ» - ВЕСІЛЬНІ ПІСНІ, УКРАЇНСЬКА ЛІТЕРАТУРА\nУКРАЇНСЬКЕ ВЕСІЛЛЯ. «ДО БОРУ, ДРУЖЕЧКИ, ДО БОРУ», «А БРАТ СЕСТРИЦЮ ТА Й РОЗПЛІТАЄ», «РОЗВИЙ, СОСНО, СІМСОТ КВІТОК», «ЛЕТЯТЬ ГАЛОЧКИ У ТРИ РЯДОЧКИ», «ОЙ МАТІНКО, ТА НЕ ГАЙ МЕНЕ» — ВЕСІЛЬНІ ПІСНІ, УКРАЇНСЬКА ЛІТЕРАТУРА\nХІД ЗАНЯТТЯ УКРАЇНСЬКЕ ВЕСІЛЛЯ. «ДО БОРУ, ДРУЖЕЧКИ, ДО БОРУ», «А БРАТ СЕСТРИЦЮ ТА Й РОЗПЛІТАЄ», «РОЗВИЙ, СОСНО, СІМСОТ КВІТОК», «ЛЕТЯТЬ ГАЛОЧКИ У ТРИ РЯДОЧКИ», «ОЙ МАТІНКО, ТА НЕ ГАЙ МЕНЕ» — ВЕСІЛЬНІ ПІСНІ, УКРАЇНСЬКА ЛІТЕРАТУРА\n· Що таке обряд? (Обряд — форма поведінки, ритуал, що склався історично, для якого характерні, по-перше, стереотипність, повторюваність без змін, по-друге, символічність)\n· Від чого залежить їх проведення?\n· Які обрядові твори вам відомі? Чим саме вони запам’яталися?\n· Що ви знаете про весілля?\n· Чому весільному обряду приділяється серйозна увага?\n· Хто брав участь у його проведенні? Які були функції у кожного?\n· У чому полягає призначення пісень на святі молодих?\n· З чим пов’язано те, що весілля вважається складником національної культури?\nякщо погана — ви станете філософом.\nКохання варте стільки, скільки варта сама людина, яка його відчуває.\nВесіллю завжди надавалося серйознішого й важливішого значення, аніж вінчанню в церкві. Воно становило не тільки новий етап у житті молодих, а мало й велике громадське значення як один із заходів продовження життя нації, зростання могутності народу, утвердження його серед інших народів. Водночас весілля було важливим складником національної культури. У ньому відбивалися світогляд, мораль, поетичні уявлення, музичні й артистичні здібності, багатство фантазії трудового народу. У традиційному українському весіллі обряди поєднувалися з драматичними дійствами, пісенними й розмовними партіями, музикою, ігрищами. Справляли його найчастіше восени, по закінченні польових робіт, коли в селянській хаті були найбільші достатки, адже це родинне свято потребувало великих витрат…\nУ різних регіонах України в особливостях проведення весілля є багато як спільних моментів, так і значних відмінностей.\nТож запрошую вас на весілля!\n2. Весілля — один із провідних жанрів родинно-обрядової творчості\nОсновне завдання весілля — показати, що нова сім’я формується в урочистій і радісній обстановці. На весіллі панувала святкова атмосфера з гіперболізованим виявом почуттів. Україна багата на розмаїті весільні обряди. У кожному регіоні цей обряд має свої відмінності. Його значення в тому, що він відбиває світогляд і мораль трудового народу, родинні та суспільні стосунки на кожному конкретному історичному етапі. У ньому з великою теплотою оспівана доля жінки до і після одруження. У весільних піснях ідеться і про свах, і про подруг нареченої, світилок, бояр і боярок, старост і дружок. Співають весільні пісні лише жінки. Це переважно хори, діалоги. Весільні пісні супроводжують замішування короваю, розплітанням коси молодої, одягненням їй чіпця. Чоловіки у формі монологів і діалогів беруть участь у найбільш драматичних епізодах обряду — під час нападу бояр, викупу нареченої. У перезві, тобто в погоні за нареченим, беруть участь як чоловіки, так і жінки.\nВесільні пісні — промовистий доказ не тільки багатства змісту й форми весільного обряду, а й високої моралі українського народу.\n3. Дійові особи обряду\nУ селах завжди були знавці весільного ритуалу, виконавці певних ролей. Без них не відбувалися жодні весільні урочистості.\nБатьки шлюбної пари виявляли увагу й пошану до учасників весілля та гостей, любов і піклування до молодят; мати молодої на весіллі ходила смутна (щоб не подумали, ніби вона рада позбутися дочки), плакала під час виконання деяких узаконених звичаєм обрядів. Молода, поки була вдома, мала сумувати, плакати, чим виявляла любов і повагу до своїх батьків, вдячність їм. У хаті молодого, навпаки, вона повинна виказувати радість, задоволення, щоб не розгнівати свекра і свекруху. Молодий також виявляв повагу до батьків, був привітним до гостей, до всіх учасників дійства. Бояри завжди й у всьому підтримували його, захищали в разі потреби; старший боярин разом зі сватами (від молодої та молодого) розпоряджався на весіллі. Боярами були нежонаті хлопці, а сватами — статечні й поважні літні люди, які вміли дати всьому лад, розсмішити присутніх дотепним словом, веселою вигадкою. Свахи (свашки) з боку обох родів — заміжні жінки — плели вінки, вили гільце, ліпили коровай, співали. Старша світилка запалювала свічку, обвиту пахучим зіллям, вставляла її у хліб на столі або тримала в руці під час обіду й вечері, аж поки старший дружка гасив свічку. Дружки вбирали молоду до вінця, ходили з нею запрошувати гостей на весілля, знімали з молодої вінок і стрічки під час обряду покриття. Усі учасники з боку молодого, які допомагали виряджати молоду в нову сім’ю, називалися приданками.\nВесільних «чинів» було по кілька осіб; старші з них — найближчі родичі шлюбної пари. На весіллі завжди було три жіночі хори (дружок, світилок, свах), у деяких місцевостях — один парубоцький. У хорових піснях пояснювалися зміст і значення кожного обряду, величалися молодята, їхні батьки та челядники.\nОбов’язковими учасниками весілля були також музики — невеликі оркестри, найчастіше з двох інструментів (скрипка, бубон) чи з трьох (скрипка, бубон, кларнет або цимбала). Музики акомпанували весільному поїзду.\n4. Основні етапи весілля\nВесільне дійство поділялося на етапи, кількість яких булла неоднаковою в різних регіонах України. Розгляньмо коротко основні з них.\nЗаручини. Вони відбувалися задовго до сватання — звичайно місяців за два-три. Часом батьки, виходячи з господарських розрахунків, заручали дітей ще в ранньому віці. Але найчастіше хлопець, умовившись з дівчиною, сповіщав про це своїх батьків і з рідним дядьком ішов у її сім’ю домовлятися. Коли батьки дівчини погоджувалися на одруження, то обговорювався про час сватання. У ряді місцевостей заручини відбувалися після весілля. Якщо хлопець був з іншого села, батьки зарученої їхали на оглядини, що є не обов’язковим, але окремим актом весілля.\nСватання. Воно досить докладно описане в повісті Г. Квітки-Основ’яненка «Маруся», тому учням пропонується знайти цей епізод у творі і прочитати його.\n«Прийміть мене, мамо, я ваша невістка» — такими словами, як не дивно, два століття тому дівчина починала сватання. Згідно з існуючими звичаями, вона мала на це таке сааме право, як і хлопець.\nА раніше хлопці лише подекуди наважувалися свататися до коханої.\nСватання дівчини як відгомін матріархату здавна побутувало у різних народів і не суперечило традиційним шлюбним ритуалам. Але вже за середньовіччя цей звичай почав сприйматися як небажана форма сватання. Певний виняток становили українці. В їхньому середовищі він у цей час призабутий, зажив новим життям. Цьому сприяло, зокрема те, що через постійні війни чоловіки надовго йшли з рідної домівки, а сім’ю очолювали жінки. З огляду на це зростали їхні права в родині, у тому числі пріоритет у сватанні.\nДівчина пропонувала хлопцеві руку, причому їй дуже рідко відмовляли, бо це могло покликати нещастя. Про силу цієї традиції свідчить звичай, що існував у ХVIII ст: злочинця, засудженого за страти, могли помилувати, якщо котрась із дівчат висловлювала бажання взяти його за чоловіка.\nІ вже ініціатива у сватанні цілком перейшла до парубків, а роль дівчини звелася до сором’язливого колупання печі та подавання старостам весільних рушників.\nПідготовка до весілля могла тривати від кількох днів до трьох місяців (іноді більше). У цей час у сім’ї зарученої готували віно (придане). Обидві родини купували подарунки, різали бичка або порося, птицю, випікали багато хліба, готували різні страви (їх мало бути до двадцяти), прибирали в хаті, опоряджали садибу.\nЗапросини. Молода з дружками, молодий з боярами, співаючи пісень відповідного змісту, ходили по селу й запрошували родичів на весілля. Цей обряд полягав у тому, що, зайшовши до хати, заручена або наречений кланялися господарям, цілували їх руку й говорили: «Просили батько, просили й мати, і я прошу на моєвесілля». Ті цілували молодят у голову, бажали щастя й добра, обіцяли прибути. Усіх учасників і гостей бувало 50–60 осіб.\nКоровай. Для його випікання запрошувалося від трьох до семи шанованих молодих жінок, які жили із своїми чоловіками в повній злагоді (розведених і вдовиць не брали). Коровай пекли в хаті і молодого, і молодої. Коровайниці приносили борошно. Яєчка, горілку, масло. Роботою їхньою керував старший сват: благословляв місити тісто, вливати в нього трохи горілки, брати коровай, садовити в піч, виймати й вносити в комору.\nКоли тісто було готове, розкатували корж (підошву) діаметром один аршин (75 см), на який один біля одного наліплювали різні вироби з тіста — шишки, фігури птахів і тварин, квіти, сонце, місяць тощо. Посередині викладалася найбільша шишка, в яку втикали дві або п’ять стулених докупи свічок. Запаливши їх, просили якогось кучерявого (отже, щасливого) хлопця вимести піч віником і посадити коровай дерев’яною лопатою. Разом з короваєм і окремо випікали численні вироби з тіста. Всі етапи виготовлення короваю або здоби супроводжувалися піснями, в яких славилося борошно «з семи хат», вода «з семи криниць», «сім курок», піч. Закінчивши роботу, коровайниці частувалися і розходилися.\nГільце. У суботу вранці молода із старшою дружкою скликали дружок і свах вити гільце. Усі сідали за столом і, співаючи узаконених звичаєм пісень, прикрашали заготовленими заздалегідь квітами, пахучим зіллям, стрічками, монетами зрізану гілку плодового або хвойного дерева, а на вершечок прив’язували букетик з колосся. Готове гільце втикали у свіжу хлібину, і воно стояло на столі впродовж усього весілля. Таке ж гільце звивали бояри в хаті молодого. Обряд прикрашування гільця символізував звивання нової сім’ї. Дівчата сплітали також і віночки або букетики квітів, які потім пришивали до шапок молодого та бояр.\nДівич-вечір — це прощання нареченої з дівоцтвом. У суботу ввечері всі подруги молодої сходилися до її хати. Під троїсті музики вони співали пісень, у яких славили дівочу красу, молодість, привільне життя, висловлювали жаль з приводу розлуки з батьками, родом. У звертанні до матері питали, чи не надокучала їй дочка своїми примхами. Якщо заміж ішла сиротою, у піснях запрошувалися на весілля її батьки, а вони «відповідали», що не можуть устати, бо «сира земля на груді лягла». На весіллі у сироти були «посажені» (названі) батьки і близькі родичі. Молода передавала молодому згорнену й перев’язану стрічками сорочку, яку вона сама пошила й вишила. Цю сорочку молодий мав одягти на весілля. У деяких місцевостях на дівич-вечір приходив і молодий, брав сорочку, а нареченій дарував щось з одежі. (Огляд картини В. Шаковського «Дівич-вечір».)\nПриходив молодий, ставав з нею на рушник (щоб життєва дорога була довга й гладенька); просили батьків благословити їх. Батько знімав з божниці Спаса, мати — Богородицю; тричі хрестили ними шлюбну пару, приговорюючи: «Бог благословляє і я благословляю на щастя, на здоров’я на довгі роки».\nМолодята йшли в церкву вінчатися. Всі учасники весілля, співаючи пісень, рушили за ними. Коли поверталися назад, від бувався обряд зустрічі молодих: батьки виходили напроти них з хлібом і сіллю на рушнику, мати, стоячи на порозі у виверну-тому кожусі (щоб посіви були густі, як вовна), обсипала молодих і челядь збіжжям, змішаним з горіхами, цукерками, монетами, насінням (щоб багаті були). Завівши в хату, молодих садовили на посад (місце під божницею) на вивернутий кожух. По праву руку молодого сідав його рід, по ліву молодої — її рід.\nСвітилки запалювали свічки, починались частування. Хори співали до кожної страви, яку подавали мати й родички, жартівливих пісень: «борщ укипів на льоду», для каші «з помийниці воду брали, курку чи гуску непатранами давали» тощо. Відбувалися й переспіви між хорами: дружки висміювали бояр за ненажерливість («півтора вола з’їли, на столі ні кришечки, під столом ні кісточки») або за крадіжку («їли юшку, вкрали галушку, сховали в кишеню — дівкам на вечерю»). Хор світилок чи бояр запевняв, що цього не було, бо вони «роду королівського», і висміювали дружок («у них зуби з редьки», старша дружка «тлуста, як капуста», інші — «кістками торохтять», бо такі худі). Діставалося й сватам («убогі, безногі, недолугі»), свахам («сороки на лозі», «свахи-нетіпахи»), світилкам («шпильки в стіні»). Пісні поважного змісту співали до молодих та батьків.\nПо обіді старший сват чи боярин подавав молодим хустку, за крайки якої вони бралися, і виводив у двір, за ними йшли всі присутні. Починалися танці, всілякі жартівливі витівки учасників і гостей. Молодий їхав додому ще сам; його зустрічали батьки з хлібом і сіллю, обводили навколо діжі, поставленоїпосеред двору (щоб завжди був хліб у молодят); мати обсипала сина й бояр збіжжям, змішаним з горіхами тощо. Зайшовши до хати, частувалися, а потім їхали до молодої, всю дорогу співаючи.\nСтоячи на воротях молодої, парубки, «озброєні палицями, монями, голоблями тощо, не пускали поїзжан у двір; починалася боротьба за ворота, але все закінчувалося мирно: молодий частував парубків горілкою або давав гроші, і вони пропускали його у двір. Але на хатньому порозі мусили знову затримуватися. За столом сидів рід молодої, а її, схилену до столу, покривали хусточкою, зверху ставили хлібину з дрібкою солі. Починався обряд викупа молодої, яку «продавав» її брат. Відбувався торг. (Огляд картини К. Трутовського «Весільний викуп».)\nПотім починалося частування, далі — обмін родин подарунками; матерям — очіпки або чоботи, батькам — шапки, сестрам — черевики, братам — пояси, родичам — хустки, стічки тощо. Молодятам гості, бояри, свати дарували всілякі предмети, потрібні в господарстві, або гроші; часом — телят, поросят, птицю. Стар- ший боярин виконував обряд роздачі короваю: найбільшу шишку зрізав і давав батькам, вироби з тіста по шматочку — учасникам і гостям, а «підошву» — музикам.\nВиводили у двір молодих, молода ще раз прощалася з родом, усі плакали, бажали добра. Старший боярин або сват брав молоду за руку й співав, що тепер плачі їй не поможуть — треба їхати, бо вона вже відрізана від свого роду. Садовили молоду на пе- редній віз, укритий поверх соломи килимом. Молодий кидав їй під ноги курку (щоб вона була ретельною господинею); злегка бив її арапником, приговорюючи: «Кидай батькові корови, а бери мої», сідав поруч з молодою. Мати молодої брала коней за поводи і виводила за ворота. Хори співали «од’їзної», за першим возом рушали і поїзжани.\nДорогою весільна челядь співала різних пісень. На шляху та біля воріт молодого вже палали снопи, через які молодята мали швидко перескочити — відгомін язичницького обряду «очищення вогнем»). У дворі батько й мати молодого зустрічали хлібом-сіллю, вели в хату. Проходячи повз піч, молода кидала туди курку, яку смажитимуть завтра. Знову з піснями, жартами й музикою відбувалося бенкетування, а молодих відсилали відпочивати.\nКомора — приміщення, в якому для молодих заздалегідь приготована постіль. Цей звичай був важливим заходом для підтримки в молоді високої моральності, скромності, цнотливості, а для батьків — ніби перевіркою, чи здатні вони виховувати своїх дітей відповідно до норм звичаєвого права. Коли виявлялося, що молода зберегла дівоцтво, її величали в піснях, хвалили батьків, несли в комору печену курку, різні смачні наїдки й напитки.\nКоли ж виявлялося, що молода «нечесна», вона мусила терпіти побої і тяжкий глум: суджений та брат били її арапником; хори ганьбили необачну в сороміцьких піснях, замикали до ранку в коморі саму, не давали їсти. Вранці посилили до її родини челядників молодого, які висміювали батьків.\nПокриття — один з найзворушливіших моментів весілля. Воно відбувалося вранці в понеділок. З піснями і примовками дружки знімали з чесної молодої вінок, стрічки й віддавали молодшій сестрі або родичці; горілкою промивали косу; жінки одягали на голову очіпок, пов’язували зверху каміткою або хусточкою. Перед покриттям «нечесної» молодої стрічки рвали, вінок кидали долі й топтали ногами.\nВ одних місцевостях на цьому весіллі закінчувалося, в інших – продовжувалося до наступної неділі.\nЦиганщина. У вівторок сходилися до хати молодого. Дехто вбирався циганом і циганкою, ворожками, москалями, старцями; чоловіки вдягали жіночий одяг, жінки — чоловічий. Гуртом обходили всіх родичів. Ті, що йшли попереду, випрошували, а ті, хто за ними,— крали борошно, гречку, гусей, курей тощо. Все здобуте таким чином приносили до батьків молодого, продавали одне одному збіжжя, а птицю смажили; на вторговані гроші купували горілку. Вигадкам і витівкам не було кінця. Робилися виставки окремих ігор п’єс, найчастіше «Піп і смерть» та «Млин» (виконавці ролей рядилися і гримувалися). У хаті молодого рогачами, кочергами, граблями скородили стіни, обдирали піч (щоб завдати молодій роботи, перевірити її вміння опоряджати житло). На тачку або передок воза (з двома колесами) клали солому, садовили батьків, з піснями, танцями, різними вигадками вивозили їх за село й вивертали в пилюку на дорозі або в найбільшу калюжу. У різних місцевостях, залежно від весільних звичаїв авторського чи артистичного обдаровання учасників і гостей подібні витівки були найрізноманітнішими.\n5. Весільна обрядовість у художній літературі\n6. Ідейно-художній аналіз весільних пісень\n6.1. «До бору, дружечки до бору».\n6.1.1. Виразне читання твору або виконання пісні в музичному супроводженні.\n6.1.2. Тема: звернення до дружечки з проханням вирубати сосну для «заміту».\n6.1.3. Ідея: уславлення українського гіллячка на весь світ.\n6.1.4. Основна думка: «заміт» — фундамент, початок заснування сімейного життя, в якому пануватимуть злагода, радість і щастя.\n6.1.5. Жанр: весільна пісня.\n6.1.6. Римування: паралельне.\n6.1.7. Художні особливості твору.\nЗвернення: «До бору, дружечки…».\nПовтори: «До бору…», «та рубай же…».\nЕпітет: «Славне гіллячко».\n6.1.8. Обговорення змісту пісні. Бесіда за питаннями:\nЩо символізує у весільному обряді сплетіння гільця?\nХто його робить і яким чином?\nЧому в пісні пропонується для відбудови хати вирубати здорову сосну?\nЯкі символічні рослини згадуються у творі?\nДля чого люди під час роботи співали?\nЗ чим асоціюється відбудова нового житла для молодих?\nЩо свідчить про набожність і високу культуру нашого народу щодо дотримання цього етапу у весільному обряді?\nВ якому значенні у тексті вжито слово «здорова» щодо сосни?\nЯкою має бути ваша оселя? Відповідь обґрунтуйте.\n6.1.9. «Мікрофон»: що ви побажали б молодятам, які житимуть у новій хаті?\n6.1.10. Символічне значення сосни-дерева.\nСосна — цар-дерево, яке вічне зелене. У стародавніх колядках розповідається про сосну із золотою корою. Шишки печуть на весілля, вони символізують плодючість. Смола сосни — живиця — гоїть рани.\n6.2. «А брат сестрицю та й розплітає».\n6.2.1. Виконання пісні в музичному супроводженні.\n6.2.2. Тема: оспівування обряду розплітання коси.\n6.2.3. Ідея: висловлення суму брата за сестрою, яка має залишити батьківську домівку і стати до шлюбу.\n6.2.4. Основна думка: в житті кожної дівчини відбувається така подія, коли вона не матиме права з’являтися серед людей без хустки або очіпка із розплетеними косами, бо вона вже буде шлюбною жінкою.\n6.2.5. Жанр: весільна народна пісня.\n6.2.6. Художні особливості твору.\nЗвертання: «Не іди, сестрице молода, заміж…», «Вже ж мені, брате, рожі не рвати».\n6.2.7. Обговорення змісту твору. Бесіда за питаннями:\n· Про що відбулася розмова між братом і сестрою?\n· Чим зумовлений сумний настрій пісні?\n· Що означає обряд розплітання кіс дівчині?\n· Чи мала право сестра дослухатись до прохання брата?\n· Яким чином брат сестру порівнює із квітучою трояндою?\n· Які квіти мав містити вінок? Про що це свідчить?\n· Як, на ваш погляд, чи свідомо обрала дівчина свій майбутній життєвий крок? Відповідь вмотивуйте.\n6.3. «Розвий, сосно, сімсот квіток».\n6.3.1. Виконання пісні у музичному супроводженні.\n6.3.2. Тема: звернення дівчини до сосни, щоб та «розвила сімсот квіток» для всіх запрошених на весілля.\n6.3.3. Ідея: возвеличення краси і щирості Марійки, яка уособлює квітку.\n6.3.4. Основна думка: для Івана є квіткою його кохана дівчина.\n6.3.5. Жанр: весільна пісня.\n6.3.6. Художні особливості твору.\nЗвертання: «Розвий, сосно…».\nПовтори: «Розвий, сосно, сімсот квіток», «Всім буярам по квіточці», «А Іванові не стало квітки», «У нього квітка — Марійка дівка», «…рано-рано», «…та ранесенько».\n6.3.7. Опрацювання змісту пісні. Бесіда за питаннями:\nХто є героями твору? Якими ви їх уявляєте?\nЩо свідчить про те, що це весільна пісня?\nЗ яким проханням Марійка звертається до сосонки?\nДля чого дівчині потрібно так багато квітів?\nЧим пояснити прагнення героїні наділити всіх квітами?\nЧерез що Іванові не вистачило квітки?\nЧому в пісні Марійка порівнюється з квіткою?\nЯкі квіти ви полюбляєте? За яких умов їх дарують?\n6.3.8. Завдання. Важливою атрибутикою кожного весілля є квіти.\nЩо відчуває молода, коли отримує від коханого букет? Висловіть свою думку за допомогою прийому «Доміно».\n6.4. «Летять галочки у три рядочки».\n6.4.1. Виразне читання твору.\n6.4.2. Тема: висловлювання жалю Марічки за русою косою і дівочою красою напередодні одруження.\n6.4.3. Ідея: у житті кожної молодої людини відбуваються суттєві зміни, коли вона вирішує стати до шлюбу.\n6.4.4. Основна думка: плач Марічки — це передчуття, що пов’язане із серйозним сімейним життям, в результаті якого героїня буде позбавлена дівочих розваг, дозвілля, а натомість з’явиться відповідальність, клопоти, щоденна праця.\n6.4.5. Жанр: весільна пісня.\n6.4.6. Художні особливості твору.\nРиторичні запитання: «Ой чого плачеш, чого жалуєш, молода Марієчка?»\nАнтитеза (протиставлення): «А всі дружечки на лавах сіли, Марійка попереду»; «А всі дружечки та й заспівали, Марійка заплакала».\n6.4.7. Опрацювання ідейного змісту поезії. Бесіда за питаннями:\nЗ політом яких пташок порівнюється хода дружок і Марійки? (Летять галочки у три рядочки, / Зозуля попереду)\nУ чому полягає символічне значення зозулі? (Зозуля — лірична істота. Вона віщує весну і пророкує людині, скільки їй залишилося жити).\nПро що свідчить відокремлення Марійки від гурту дівчат?\nЩо означає сидіння героїні на посаді?\nЧи можна виправдати плач Марійки? Чи потребує вона будь-якої допомоги?\nПитання дружок до героїні твору — це їх співчуття чи байдужість?\nЧи легко Марійці залишати батьківське подвір’я? Чим це викликано?\nЧому, на думку Марійки, після її одруження вона втратить «русу косу та дівочу красу»? Чи свідомо робить героїня твору цей життєвий крок?\nЧим Марійка заздрить своїм подругам? (Дівки гуляють, кісками махають, / А мене не приймають).\nЩо ви побажали б Марійці в її подальшому шлюбному житті?\nВідповідь оформіть за допомогою інформаційного ґрона.\n6.5. «Ой матінко, та не гай мене».\n6.5.1. Виконання пісні у музичному супроводженні.\n6.5.2. Тема: звернення дівчини до своєї матінки, щоб та виряджала її в дорогу.\n6.5.3. Ідея: кожна молода, вступаючи до шлюбу, обізнана про складність майбутнього життя і заради коханого, свого щастя ладна боротися з труднощами, які її очікують.\n6.5.4. Основна думка: Щоб з доріжки не зблудитися, / Дівчиноньки не згубитися.\n6.5.5. Жанр: весільна пісня.\n6.5.6. Художні особливості твору.\nЗвертання: «Ой матінко, та не гай мене».\nЗменшувально-пестливі слова: «матінко», «доріженька», «темненькая», «дівчинонька».\nЕпітети: «Ліс коренистий».\n6.5.7. Опрацювання ідейно-художнього змісту твору. Бесіда за питаннями:\nПро що дочка просить свою мати? Чим це викликано?\nЧому героїня твору вирушає в подорож сама вночі?\nЯкою може бути доріженька для дівчини?\nЗ чим, на ваш погляд, пов’язана подорож героїні?\nЧому мандрівка дівчини є небезпечною і складною?\nЧого боїться героїня, вирушаючи у подорож?\nЩо, на ваш погляд, відчуває мати, виряджаючи дочку в дорогу?\nЯким ви вбачаєте життєвий шлях цієї героїні? Свої міркування обґрунтуйте.\n6.5.8. «Мікрофон»: які поради ви надали б дівчині, коли та збиралася б у подорож?\n1. Щоб збудувати нову оселю, потрібно:\nа) освятити місце, де вона буде зводитися;\nб) чітко виміряти територію її майбутнього розташування;\nв) вирубати здорову деревину;\nг) мати на це дозвіл Ради.\n2. Гіллячко у творі названо:\n3. Дерево, яке пропонується використати для «заміту»:\n4. Якої рослини немає у гільці?\n5. Барвінок у пісні названо:\n1. Розплітаючи коси своїй сестриці, брат згадує:\nа) історії з її дитинства;\nб) квітучу троянду;\nв) цікаві епізоди їх життя у рідній оселі;\nг) як вони разом уперше жито жали.\n2. Про що просить брат сестру?\nа) Не поспішати виходити заміж;\nб) приготувати йому вареників;\nв) спекти весільний коровай;\nг) вибілити хату.\n3. Сестра із сумом промовляє, що їй вже не:\nа) стрибати через купальське вогнище;\nб) торгувати на ярмарку;\nв) випасати худоби;\nг) збирати квітів.\n4. Запашна квітка, що згадується у цій і попередній піснях:\n5. Пісня побудована у формі:\nг) довільного віршованого тексту.\n1. З яким проханням Марійка звернулася до сосни? Щоб та:\nа) захистила її від лиха в житті;\nб) надала сімсот квіток;\nв) усипала двір своїми голками;\nг) не ховала сонця своїм гіллям пишним.\n2. Кого хотіла наділити Марійка квіткою сосновою?\n3. Іванові не вистачило квітки через те, що:\nа) він був відсутній, коли їх роздавала дівчина;\nб) їх було дуже мало;\nв) для нього квітка — це його кохана;\nг) вона раптово зів’яла.\n4. Художній засіб, який найчастіше вжитий у змісті пісні:\n5. Марійка у творі порівнюється з:\nв) сонячним променем;\n1. Поперед галочок летіла:\n2. Де присіла Марійка? На:\nа) лаву біля дружок;\nв) зелену травичку вздовж берега річки;\n3. З яким питанням звернулися дружки до Марійки?\nа) Ой чого плачеш, чого жалуєш?\nб) «Чи їла ти, чи пила, що така сумна?»\nв) «Ой чого засмучена така?»\nг) «Звідкіль ідеш, подруго?»\n4. З приводу чого висловлює жаль Марійка? Розставання з:\nа) батьківським подвір’ям;\nв) рідним краєм;\nг) русою косою та дівочою красою.\n5. Через що дівчина заплакала? Бо:\nа) не хотіла до шлюбу ставати;\nб) заспівали дружки засватаній героїні;\nв) боялася труднощів майбутнього родинного життя;\nг) її образили дружки.\n1. Дівчина просить матінку, щоб та її:\nа) навчила смачно готувати;\nб) не обділила приданим;\nв) не гаяла;\nг) захистила від лихого ока та злого слова.\n2. Доріжка молодої:\nв) багата на всілякі труднощі;\n3. Їхатиме дівчина:\nа) болотяною місцевістю;\nб) коренистим полем;\nв) великими містами;\nг) горами і долинами.\n4. Героїня боїться під час подорожі:\nа) заблудитися і згубитися;\nб) потрапити під дощ;\nв) не зустрітися з коханим;\nг) більше не повернутися додому.\n1. Чому, на ваш погляд, майбутній життєвий шлях дівчини («Ой матінко, та не гай мене») далекий і кам’янистий? Наведіть переконливі аргументи.\n2. Обґрунтуйте, з якою метою українські письменники у своїх творах використали елементи весільної народної обрядовості. Відповідаючи, посилайтеся на приклади з художньої літератури.\n3. Сестриця сумує («А брат сестрицю та й розплітає») з приводу того, що вона не:\nа) носитиме віночку;\nб) погуляє ввечорі з дружками;\nв) спатиме довго зранку;\nг) побачить більше свого брата.\n1. Чому обряд розплітання кіс вважається сумним? Чим це зумовлено? Відповідь вмотивуйте, посилаючись на зміст пісні «А брат сестрицю та й розплітає» та власний життєвий досвід.\n2. Як на ваш погляд, для чого, сплітаючи гільце, обов’язково використовували гілля з ялини, червоної калини, барвінку, васильку («До бору, дружбонько, до бору»)? Що вони символізували? Наведіть переконливі аргументи.\n3. Якої пори мати виряджає свою дочку в доріженьку «Ой матінко, та не гай мене»)? а) Сонячної і спекотної;\n1. Дослідіть, у чому, на ваш погляд, полягає краса Марійки\n(«Розвий, сосно, сімсот квіток, рано-рано»)? Чим зумовлене те, що у творі вона порівнюється з квіткою?\n2. Вмотивуйте, через що в Марійки сумний настрій («Летять галочки у три рядочки»). Що очікує героїню у майбутньому шлюбному житті?\n3. Народна весільна пісня, в якій героїня жалкує за своєю русою косою та дівочою красою:\nа) «Ой матінко, та не гай мене»;\nб) «До бору, дружечки, до бору»;\nв) «А брат сестрицю та й розплітає»;\nг) «Летять галочки у три рядочки».\nВиникнувши ще в первісному суспільстві, весільні обряди та пісні створювалися колективним автором — народом — упродовж віків. Кожна наступна епоха накладала на них свій відбиток: текст варіювався, вносились доповнення або скорочення в обрядові дійства, прозові діалоги й монологи, пісенні тексти. Це зумовлювалося певними змінами в самому житті, психології людей, віруваннях, родинних і суспільних відносинах тощо. Українське весілля близьке до російського та білоруського, оскільки походять вони з одного джерела — давньоруського весілля.\nДеякі відомості про давні форми шлюбу слов’ян зафіксовані ще в літописах. Найдавніші записи українського весілля зроблені Г.-Л. де Бопланом, французьким військовим інженером, що в 1630–1648 рр. перебував на службі у польського короля. У книжці «Опис України» він розповів про весільні звичаї та обряди того часу. Один із перших українських фольклористів І. Камишовський, родом із Сумщини, в 1777 році видав окремою книжкою «Описание свадебных украинских простонародных обрядов». Значно докладніші описи весілля другої половини ХІХ ст. зроблені П. Чубинським, І. Франком, М. Лисенком, Б. Грінченком.\nУпродовж історії народне весілля зазнало великих змін. Зменшилася кількість учасників, сюжет обмежився найчастіше тільки трьома актами — заручини, сватання й саме весілля; старі обряди майже зникли, пісні й музика забулися.


Різке зниження температури та сильний вітер: синоптик розповів, яка погода буде в серпні - MediaBum\nГлавная страница » Різке зниження температури та сильний вітер: синоптик розповів, яка погода буде в серпні\nНародний синоптик Леонід Горбань розповів, яка погода буде в серпні і до чого варто готуватися в останній місяць літа.\nУ коментарі журналістам народний синоптик Леонід Горбань розповів, яка погода буде в серпні і до чого варто готуватися в останній місяць літа. За його словами, майже на всій території країни будуть дуже теплими перші два тижні серпня, далі спека різко відступить і зміниться прохолодною погодою.\nТак, з 1 по 15 серпня на півдні країни температура буде триматися на рівні +33. У Київській області і центральній частині України температура буде в районі +27 до 19 серпня.\nГорбань запевнив, що вже 7-8 серпня по країні пролетить буря, яка принесе похолодання і сильний вітер. Однак вона буде короткостроковою і незначною.\nУ серпні дощів буде мало, але вони будуть досить сильними, і деякі регіони знову можуть зіткнутися з транспортним колапсом.\n«Це стане цвяхом в труну імперії», — Ярош про можливу атаку РФ на Україну\n«Ковід йде на другий план»: Лікар оцінив КТ MaкSім і побачив погіршення\nЗеленський розповів, коли чекати кінця епохи бідності