VI. Підсумок заняття - Управління освіти, молоді та спорту Городоцької рда, Районний методичний кабінет\nКонкурсна програма «Тато,мама,я-читацька сім ’ я» Організаційна робота\n2.Запрошення до зали команд.Представлення всіх членів-учасників. 1 Конкурс «Хто знає- швидко відповідає»\n3 Конкурс «Презентація улюбленої сімейної книги». час виступу-3 хв.,оцінювання за 5бальною шкалою. 4Конкурс «Літературна вікторина»\nЗа вірну відповідь -2 бали. 5 Конкурс «Дитячий»\nПравильна відповідь 2 бали. 7 Конкурс «Книжкова лікарня»\n8 Конкурс «Справжні актори!» Домашнє завдання-Інсценізація уривка будь-якої казки. Тривалість -5 хв. Максимальна оцінка -5 балів. Підсумки конкурсу.\nНагородження учасників. Майстер-клас з профілактики синдрому емоційного вигорання в педагогів «Подорож до міста Педагогів» МЕТА\nЗниження самооцінки, яке виявляється в таких станах, як-от\nВідчуття самотності, що виявляється\nЕмоційне виснаження, яке виявляється\nУчасники майстер-класу проходять тестування1.\nВправа «Швидка допомога при стресі» Мета\nВправа «Подаруйте усмішку» Мета\nВправа «Вавилонська вежа» Мета\nВправа «Корсажна стрічка» Мета\nРелаксація «Тихе озеро» Мета\nДекларацію власної самоцінності. Вправа «А я щасливий» Мета\nКожен темперамент має свої позитивні і негативні сторони. Пам'ятайте, що потрібно опиратися на позитивні сторони, щоб послабляти негативні.\nОрганізаційна робота: для проведення конкурсу обираємо чотири команди-сімї(тато,мама,дитина).Конкурс проводиться в залі,готується виставка книг,ілюстрації до відомих творів,дитячі малюнки до улюблених казок.Програма складається з 8 конкурсів,два з них готуються командами дома,це «Презентація улюбленої сімейної книги» і «Інсценізація казки».Кожна команда нагороджується Почесною грамотою переможця.\nУпрдовж всього життя ми звертаємося до книги.Батьки читали вам казочки та віршики,коли ви ще й говорити не вміли.Ви й зараз дуже полюбляєте ,коли вам читають дома батьки,а у садочку вихователька.А незабаром ви підете до школи,самі навчитеся читати і зможете самостійно прочитати чарівні казки,оповідання про сміливих людей,про таємниці природи,про людей,які живуть на інших континентах.В народі кажуть: «Хто багато читає,той багато знає».\nСьогодні маємо змогу поспостерігати за змаганням сімей,в яких улюбленим заняттям є читання книги.\n2.Запрошення до зали команд.Представлення всіх членів-учасників.\n1 Конкурс «Хто знає- швидко відповідає»\n1.Як називається зібрання творів Т.В.Шевченка?( «Кобзар» )\n2. Про кого йдеться «За три копи куплена»?(«Коза-дереза»)\n3. Із якої казки пісенька:\nНе страшний нам Сірий Вовк\nСірий Вовк!?(«Троє поросят»)\n4.Як звуть удава у казці Р.Кіплінга «Мауглі»?(Каа»)\n5.На що полював Дуремар у казці «Золотий Ключик?»(на пиявки).\n6.Кого з українських поетів називають Каменярем?(І.Я.Франко)\n7.Як звати героя української казки,якому у скрутну хвилину допомогло гусеня?(Івасик-Телесик)\n8.Хто написав трилогію про Карлсона?(Астрід Ліндгрен)\n9.Хто є головним героєм романів Джуліани Роулінг?(Гаррі Поттер)\n10.Якими словами закінчується казка?(Ось і казочці кінець,а хто слухав молодець.)\nПропонуємо командам за 3 хвилини написати відомі прислів’я про книгу.\nДоки команди готуються проводить гра з вболівальниками «Відгадай загадку!»\n3 Конкурс «Презентація улюбленої сімейної книги».\nчас виступу-3 хв.,оцінювання за 5бальною шкалою.\n4Конкурс «Літературна вікторина»\n1.Як називається вступна частина літературного твору?(Пролог).\n2.Хто написав казку «Кресало»?(Г-Х.Андерсен).\n3.Як звуть собаку в казці К. Чуковського «Лікар Айболить»?(Авва).\n4.Хто був першодрукарем в Україні?(Іван Федоров)\n5.Хто є автором вірша «Вишеньки-черешеньки»? (Леся Українка)\n6.Хто автор трилогії про Незнайку?(Микола Носов)\n7Скільки книжок про Гаррі Поттера написано?(Сім)\n8.Хто написав казку «Фарбований лис»(І.Франко)\n9.Відомий український байкар?(І.Глібов)\n10.Що за жанром є «Муха-Цокотуха»?\nЗа вірну відповідь -2 бали.\n5 Конкурс «Дитячий»\nДіти дуже люблять розглядати ілюстрації.Їм пропонуємо роздивитися ілюстрації та відгадати до якого вони твору.\nПослухайте віршовані рядки і назвіть їх автора.\n-Тече вода з-під явора,\nМов малесенька дитинка.(Л.Українка)\n-А я у гай ходила\nА там дерева –люлі\nІ все отак зозулі-\nДрімають села.Ясно ще\nв повітрі повіває. (І.Франко)\n7 Конкурс «Книжкова лікарня»\nКоманди отримують книги,які потребують ремонту і все необхідне для цього.\nНа виконання 5 хв. часу.\nПоки команди працюють вихованці дитячого садка декламують улюблені вірші.\n8 Конкурс «Справжні актори!»\nДомашнє завдання-Інсценізація уривка будь-якої казки.\nТривалість -5 хв.\nМаксимальна оцінка -5 балів.\nМайстер-клас з профілактики синдрому емоційного вигорання в педагогів «Подорож до міста Педагогів»\n• уточнити і розширити знання педагогів про синдром емоційного вигорання;\n• ознайомити з ознаками синдрому емоційного вигорання та методами профілактики.\n• проаналізувати прояви ознак вигорання, виявити джерела незадоволення професійною діяльністю;\n• зняти емоційну напругу через висловлювання накопичених негативних емоцій та отримання психологічної підтримки;\n• сприяти підвищенню самооцінки;\n• згуртувати учасників.\nМайстер оголошує тему майстер-класу.\n• визначити очікування кожного педагога від участі в майстер- класі.\n• ватман та маленькі хмаринки для кожного учасника.\nМайстер кожному учаснику роздає хмаринки. Вихователі мають написати на них свої очікування від майстер-класу, а потім прикріпити свої хмаринки до ватману на дошці.\nМайстер: Сьогодні, як на диво, мені наснилося, що десь у нас в країні існує місто Педагогів. Але в цьому місті сталося лихо — всі педагоги там страждають на синдром емоційного вигорання. Міський голова міста Педагогів звертається до нас за допомогою. Ну що, не залишимо без уваги його прохання? Але перш ніж вирушити до міста Педагогів, я пропоную вам пригадати, що ми знаємо про синдром емоційного вигорання.\nСиндром емоційного вигорання виникає через внутрішнє накопичення негативних емоцій без відповідної «розрядки» або «звільнення» від них.\n• Зниження самооцінки, яке виявляється в таких станах, як-от:\n- брак позитивних емоцій, деяка відчуженість у взаємостосунках з членами родини;\n• Відчуття самотності, що виявляється:\n- у неприязні безпосередньо до дітей — спочатку це неприхована антипатія, а потім і вибух роздратування;\n• Емоційне виснаження, яке виявляється:\n- у байдужості до всього, навіть до особистого життя;\n- у втомі, апатії та депресії, що з часом призводять до розвитку серйозних хвороб — гастриту, мігрені, гіпертензії, синдрому хронічної втоми тощо.\nВигорання відбувається поетапно і містить три стадії: напруга —» опір -» виснаження. Кожна стадія характеризується відповідними ознаками, зокрема:\n• напруга — педагогу бракує позитивних емоцій, що призводить до зниження самооцінки;\n• опір — педагог намагається відмежуватися від неприємних вражень, та поступово у нього з'являється відчуття самотності;\n• виснаження — педагогу байдуже до роботи й особистого життя, бо він емоційно виснажений і спустошений.\nНайбільш високі показники емоційного вигорання мають педагоги зі стажем від 10 до 15 років. Вважається, що це пов'язано з кризою середини життя. Саме в цьому віці людина вперше озирається назад, замислюється над тим, чого досягла, оцінює свої професійні досягнення. Якщо їй здається, що вона не досягла певних успіхів (велика зарплата, статус, посада), свідомо чи ні, людина починає відчувати емоційний дискомфорт, психічну напругу, незадоволення працею, перевтому. У педагогів зі стажем до 5 років причиною емоційного вигорання вважають невідповідність очікувань та реальної дійсності.А у педагогів зі стажем роботи понад 20 років вигорання пов'язують з віковими особливостями. Адже саме на цьому віковому етапі перед педагогом постає питання: «А навіщо я працюю?». Якщо він вдало його розв'язує, то у віці 50—55 років переживає нове піднесення творчих сил. Найстійкішою до синдрому емоційного вигорання виявилася група педагогів зі стажем 15— 20 років. Свої діти дорослішають, і з'являється можливість більше уваги та часу приділити саме особистому та професійному життю, що сприяє оновленню переживань, появі відчуття повноти життя. Тож емоційне вигорання розвивається не через довготривалу діяльність, а в результаті вікових та професійних криз людини, до яких призводять певні її особистісні та організаційні якості.\nУвага! Під час інформаційного повідомлення слід активізувати учасників май-стер-класу запитаннями на кшталт:\n• Що розуміють під поняттям «синдром емоційного вигорання»?\n• Які ознаки емоційного вигорання ви знаєте?\n• Чи можете ви назвати причини емоційного вигорання педагогів?\n• До чого призводить емоційне виснаження?\nМайстер: Ось тепер ми готові до подорожі. А потрапити до міста Педагогів ми зможемо на чарівному трамвайчику.\n• встановити емоційний контакт між учасниками майстер-класу.\nУчасники сідають на стільці, роміщені по колу. Один стілець залишають вільним. Починає той, біля кого вільний стілець праворуч. Він повинен пересісти на вільний стілець і сказати: «А я іду!». Учасник, праворуч від якого виявився порожній стілець, пересідає на нього і говорить: «А я теж!». Наступний учасник каже: «А я зайцем», а четвертий заявляє: «А я з... (називає ім'я будь-якого учасника)». Той, чиє ім'я назвали, квапиться сісти на порожній стілець, і все повторюється спочатку.\nМайстер: Ну ось ми і приїхали. Ой, погляньте! (Показує на силует людини, зображений на ватмані.) Яке ж це місто сумне! У ньому немає яскравих фарб. Його мешканці нічим не цікавляться, вони втратили сенс життя... У педагогів немає бажання працювати. І запах тут якийсь дивний... Ви теж відчуваєте? Щось горить, чи що?\nЯ знаю, що це за запах. Це запах психологічного дроту, який горить. У 1981 році видатний американський журналіст Єдвард Мерроу запропонував цей яскравий емоційний образ. Він відображає внутрішній стан працівника, який відчуває стрес професійного вигорання.\nТой, хто опікується емоційним здоров'ям інших, насамперед має дбати про власне емоційне здоров'я. Тож я пропоную вам перевірити стан вашої нервової системи.\nКожен з них за результатами тестування самостійно визначає стан своєї нервової системи.\nМайстер: Педагоги цього міста потребують невідкладної допомоги. У мене є аптечка. Давайте подивимось, що в ній є і чим ми можемо допомогти.\n• вправляти учасників майстер-класу в застосуванні прийомів швидкого реагування при стресі.\n• «аптечка» з паперовими квітами та деревами, на яких написано прийоми швидкого реагування при стресі.\nУчасники по черзі дістають з «аптечки» паперові квіти та дерева, на яких написано прийоми швидкого реагування при стресі. Кожен учасник демонструє свій прийом на аудиторії учасників майстер-класу. Потім паперові квіти та дерева прикріплюють до ватману.\n• усміхнутися, пожартувати;\n• пригадати щось радісне, гарне, приємне (радісну подію, приємну ситуацію, гідний вчинок тощо);\n• виконати певні рухи на кшталт потягування;\n• звернути увагу на цікаву подію чи помилуватися пейзажем за вікном;\n• розглянути квіти, фотографії, що знаходяться у приміщенні;\n• уявити, що ти «купаєшся» в сонячних променях;\n• виконати вправи з релаксаційного дихання;\n• висловити кому-небудь комплімент або похвалити когось.\nМайстер: Пропоную в останньому прийомі повправлятися кожному. Станьмо в коло. А тепер хай кожен по черзі скаже своєму колезі, що стоїть праворуч, комплімент. (Учасники говорять компліменти одне одному.) Після такої кількості компліментів відразу піднімається настрій.\n• підтримати позитивний емоційний контакт між учасниками майстер-класу.\n• заготовки дитячих облич з паперу для кожного учасника;\n• різноколірні фломастери або маркери.\nУсі учасники отримують паперові заготовки дитячих облич. Вони мають зробити їх веселими та усміхненими.\nМайстер: Усмішка нічого не коштує, але багато дає. Вона збагачує тих, хто її отримує, не збіднюючи при цьому тих, хто її дарує. Вона триває мить, а в пам'яті залишається іноді назавжди. Вона дарує щастя в домі, створює атмосферу доброзичливості в ділових стосунках і є паролем для друзів. Усміхніться одне одному і висловіть приємне побажання. (Разом з усмішками учасники дарують одне одному виготовлені веселі обличчя.) Погляньте, усмішка з'явилася і на обличчі нашого педагога. (На силует людини на ватмані психолог-майстер прикріплює веселе обличчя.) А які емоції відчували ви? (Відповіді учасників.)\nПогодьтеся, що на емоційний стан кожного з нас впливає не лише усмішка співрозмовника та приємне спілкування, а й згуртованість колективу. Адже для кожного важливо комфортно почуватися серед колег, бути впевненим, що можна розраховувати на їхню допомогу. Проте у місті Педагогів кожен сам по собі. Давайте допоможемо педагогам об'єднатися. Ніщо так не згуртовує колектив, як спільна мета і діяльність. Тож давайте разом збудуємо легендарну Вавилонську вежу.\n• спонукати учасників до роботи в групі;\n• сприяти взаєморозумінню, розвитку почуття згуртованості.\n• набір паперу, степлер, ножиці для двох команд.\nМайстер об'єднує учасників майстер-класу у дві команди. Кожна команда отримує папір, степлер, ножиці. Завдання — протягом 15 хвилин побудувати вежу. Члени кожної команди мають визначити принцип будівництва, розробити власну стратегію роботи та створити якнайвищу вежу, що стоятиме без сторонньої допомоги. Можна використовувати лише ті матеріали, які надано.\nМайстер: Які емоції з'явилися у вас під час виконання цієї вправи? Чи зробили ви для себе які-небудь висновки? (Відповіді учасників.)\nСупутник стресу — м'язова скутість, так званий «м'язовий панцир». Він з'являється в людей, які не вміють відпочивати, тобто знімати стрес. Це остаточні явища психічної напруги, до якої призводять негативні емоції і нереалізовані бажання.\nТож давайте знімемо психом'язову напругу за допомогою вправи «Камінь з плечей».\n• вчити долати відчуття м'язової скутості та психічної напруженості.\nМайстер: Іноді нам стає так важко, ніби на нас тисне величезний камінь. Цей тягар дуже хочеться скинути. Тож встаньте, широко розставте ноги, підніміть плечі, різко відведіть їх назад і опустіть донизу — «скиньте камінь з плечей». Виконайте цю вправу 5 — 6 разів. Як ви почуваєтеся? Вам стало легше? (Учасники діляться враженнями.)\nНу що ж, от ми і допомогли педагогам міста звільнитися від психічної напруги і м'язової скутості. (Силует на ватмані майстер «одягає» в сукню.) Мені здається, що місто Педагогів ожило: воно стало яскравішим і веселішим. Але тепер нам з вами треба попрацювати над самооцінкою педагогів міста.\n• сприяти згуртуванню колективу;\n• вчити учасників майстер-класу довіряти одне одному, працювати разом, регулярно взаємодіяти.\n• корсажна стрічка завдовжки приблизно 110 см, кінці якої зшиті.\nУсі учасники стають у коло, беруться за руки. У психолога-майстра навскоси через плече висить зшита корсажна стрічка. Кожному учасникові треба спробувати передати корсажну стрічку на плече учасника, який стоїть поруч. Через стрічку можна переступати або перекидати її через голову, не роз'єднуючи рук. Сусіди можуть допомагати. Вправу виконують доти, доки кожен з учасників не «пройде» через стрічку і вона знову не повернеться до ведучого.\nМайстер: Так, дорога була дуже важкою, і поки ми пробиралися нею, дуже стомилися. Тож нам необхідно відпочити. До того ж це допоможе і нашим педагогам. У цьому місті є дуже гарне озеро. І в нас є чудова нагода помилуватися його красою.\n• зняти психоемоційне напруження;\n• вчити прийомам релаксації та розвивати навички самоконтролю.\n• аудіопрогравач, аудіозапис спокійної музики.\nУчасники майстер-класу сідають на стільці. Майстер вмикає тиху спокійну музику.\nМайстер: Заплющіть очі... Ви біля тихого чудового озера. Чутно лише ваше дихання та плескіт води. Сонце яскраво світить, і це змушує вас почуватися краще і краще. Ви відчуваєте, як сонячні промені зігрівають вас. Ви чуєте спів пташок та цвіркотіння коників. Ви спокійні. Сонце лагідно вас пестить, повітря чисте та прозоре. Ви спокійні та нерухомі, як цей тихий ранок. Ви почуваєтеся щасливими, вам не хочеться рухатися. Кожна клітинка вашого тіла насолоджується спокоєм та сонячним теплом. Ви відпочиваєте... А тепер розплющіть очі... Погляньте, як змінилося місто Педагогів: воно стало яскравим, у жителів з'явився блиск в очах. Вони нам дуже вдячні. Тож я пропоную затвердити Декларацію власної самоцінності.\n- підтримати позитивний настрій учасників майстер-класу.\nУсі сидять на стільцях, розміщених по колу. Один стілець вільний. Починає той, у кого вільний стілець справа. Він повинен пересісти на вільний стілець і сказати: «А я щасливий!». Той, у кого праворуч виявився порожній стілець, пересідає і говорить: «А я теж!». Третій учасник говорить: «А я щасливий, бо вчуся в (називає ім'я будь-якого учасника)». Той, чиє ім'я назвали, поспішає сісти на порожній стілець, і потім усе повторюється спочатку.\nМайстер: Ми вдома, і нам лишилося визначитися зі своїми враженнями від майстер-класу.\nВправа «Мої враження від майстер-класу»\n• спонукати кожного педагога до рефлексії.\n• смайлики для кожного учасника майстер-класу.\nМайстер пропонує учасникам майстер-класу визначитися, чи справдилися їхні очікування, та прикріпити на ватман смайлики, які відповідали б їхнім враженням:\n• веселий смайлик — мені все сподобалося;\n• сумний смайлик — ні те ні се;\n• злий смайлик — дуже погано.\nЯ —це Я!\nУ всьому світі немає нікого точно такого ж, як Я.\nЄ люди чимось схожі на мене, але немає нікого точно такого ж як Я.\nМені належить усе, що є в мені: моє тіло, усе, що воно робить; моя свідомість, усі мої думки і плани; мої очі, всі образи, які вони можуть бачити; мої почуття, якими вони не були б, — тривога, задоволення, напруга, любов, роздратування, радість; мій рот і всі слова, які він може вимовляти, — ввічливі, ласкаві або грубі, правильні або неправильні; мій голос, гучний або тихий; усі мої дії, звернені до інших людей або до мене самої.\nУсе це. належить мені. І тому Я можу дуже близько познайомитися із собою. Я можу полюбити себе і подружитися із собою. І Я можу зробити так, щоб усе в мені сприяло моїм інтересам.\nЯ знаю, дещо в мені спантеличує мене, і є в мені щось таке, чого я не знаю. Але оскільки Я дружу із собою і люблю себе, Я можу обережно і терпляче відкривати в собі джерела того, що спантеличує мене, і дізнаватися все більше і більше різних речей про саму себе.\nУсе, що Я бачу і відчуваю, усе, що Я говорю і що Я роблю, що Я думаю і відчуваю в цей час, — це моє. І це достеменно дає мені змогу дізнатися, де Я і хто Я в цей час.\nКоли Я вдивляюся у своє минуле, дивлюся на те, що Я бачила і відчувала, що Я говорила і що Я робила, як Я думала і як Я відчувала, Я бачу, що не цілком мене влаштовує. Я можу відмовитися від того, що не підходить, і зберегти те, що здається дуже потрібним, і відкрити щось нове в собі.\nЯ можу бачити, чути, відчувати, думати, творити і діяти. Я маю все, щоб бути близькою з іншими людьми, щоб бути продуктивною, вносити сенс і порядок до світу речей і людей навколо мене.\nАрнаутоваЕ.П. Плануємо роботу ДНЗ з сім’єю.//Управління дошкільним освітнім закладом №4, 2002.\nБернацька О. Психологічна безпека дитини:у пошуках «золотої середини» Вихователь-методист ДНЗ №11-2010.\nБєлєнька Г. Золота лінія перетину домашнього і суспільного виховання дітей дошкільного вік. Вихователь-методист ДНЗ №5 – 2013\nВеракса М.,Веракса О. Організація проектної діяльності у дитячому садку:творчі проекти. Вихователь-методист ДНЗ №2-2010.\nГаляга М. Вчимося уникати конфліктних ситуацій у роботі з батьками.. Вихователь-методист ДНЗ №6 – 2012\nДуброва В. Допоможемо батькам – допоможемо дітям // Палітра педагога. 1998 - №1\nКозак Н. Робота з батьками: нові підходи // Дошкільне виховання. №4 -2000.\nКононко О. Щоб у житті не заблукали:головне завдання виховання.\nДошкільне виховання. №2-2012.\nКононко О. Інтерактивні методи як засіб оптимізації роботи з педагогічним колективом Вихователь-методист ДНЗ №6- 2012.\nКондратенко Р. Метод проектів в роботі з батьками // Дошкільне виховання № 5-2008.\nКобевка А.П. Нетрадиційні заняття з батьками, Бібліотечка вихователя ДНЗ.2006\nЛадивір С.Родинні джерела духовності. Дошкільне виховання №5-2012.\nЛадивір С. Секрети батьківської педагогіки. // Дошкільне виховання. №5- 2008\nМорозова Л.,Бикова І. Робота з батьками: сучасний підхід до організації. Дошкільне виховання. №7-,2011.\nМетенова М. М. Батьківські збори дитячого садка,\nмолодша група. – М.: «Видавництво Скрипторий», 2008.\nМудрість виховання: Книжка для батьків / Упорядник Р. Б.Корнетов. – М.: Педагогіка, 1987.\nНікітіна Л. А. Мама чи дитсадок. – М.: Просвітництво, 1990.\nОлійник Л. Виховання без насильства. Дошкільне виховання. №6 -2012.\nОстровська Л. Ф. Педагогічні ситуації у сімейному вихованні дошкільнят. – М.: Просвітництво, 1990.\nПлохій 3. П., Дьоміна I. С. Методичні рекомендації для працівників навчально-виховного закладу — К., 1988.\nПіроженко Т. Компетентний дорослий поряд з дитиною. Вихователь-методист ДНЗ №2, -2010.\nСтрєлкова Л. П. Відчуття любові до дитини. Дошкільне виховання –-№3.-2005.\nСпичак М. Курс на співпрацю з батьками. // Дошкільне виховання. 2007 № 3\nСухомлинський В. О. Серце віддаю дітям - К. 1979.\nТерещенко О. Родинні збори в дитячому садку // Дошкільне виховання\nШуть М. Технологія організації інтерактивного навчання педагогів\nВихователь-методист ДНЗ №6-2012.


Коронавірус: як поводитись батькам під час карантину – educom\nКоронавірус: як поводитись батькам під час карантину\nНа час карантину батьки стають для дітей вчителями, вихователями, лікарями і друзями, тож багатьох цікавить питання як поєднати в собі ці всі ролі та знайти вільний час для себе.\nПід час карантину оголюються всі ваші проблеми. Раніше ви могли від них втекти на роботу або хоча б розчинитися у соціумі. Зараз тікати нікуди, оскільки ви у чотирьох стінах. Це найкращий час для того, щоб вирішити всі проблеми, які виникають у стосунках з дітьми. Дітям не потрібен «контроль», вони природньо хочуть бути гарними та слухняними для своїх батьків. Якщо поведінка дітей виходить з-під контролю, це означає одне – ви недопрацювали. Десь втрачений батьківський авторитет, десь порушена ієрархія або дитина не відчуває турботи чи безумовної любові.\nКонтроль потрібен хіба що за режимом. Необхідно прописати план дня для дитини. І протягом дня повинно бути не лише навчання! Окрім навчання потрібно виділити час для фізичної активності, вільної гри, спланованих прийомів їжі, для релаксу і для нудьги. Нудьгу я б поставила на перше місце, бо саме у ній народжуються класні ігри, які допомагають дітям адаптуватися до нової реальності.\nДіти займають себе самі, якщо не заважати їхньому природньому розвитку. Вони вигадують власні ігри, досліджують світ і взаємодіють з батьками.\nМультфільми та комп‘ютерні ігри заважають дітям гратися самостійно. Мультфільми – це готове рішення. Не працює фантазія, дитина не розвивається. Окрім того, дитячий мозок не здатен сприймати 24 кадри за секунду. Тому виділяється гормон, який гальмує роботу мозку, щоб можна було сприймати ці 24 кадри. І при «передозуванні» мультфільмами це гальмування переходить у реальне життя. У цьому випадку розвиток дитини страждає. “Я дуже рекомендую батькам спробувати пожити 2 тижні без мультфільмів. Дитина стане значно спокійнішою і навчиться розважати себе сама”, – зауважила Марія Сичинська.\nБрак прогулянок компенсувати складно. Але такі умови диктує реальність. Можна відгородити частину кімнати (можливо є балкон) для «прогулянок». Спробуйте пограти у таку гру: перевзуватися, переодягатися і виходити на балкон. Тримати певні іграшки лише на «території прогулянок». Це буде певна зміна обстановки. Прогулянок ніщо не замінить. Але співставивши ризики ми розуміємо, заради чого ми це робимо.\nТочно не потрібно робити вигляд, що нічого не відбувається. Життя змінилось. Спершу треба цю реальність прийняти дорослим. І чим швидше ми усвідомимо, що це не змінити, тим краще. Діти відчувають нашу тривогу, навіть якщо ми при них не розмовляємо на ці теми і приховуємо, що відбувається. Діти можуть відчувати шалену тривогу, але не ставити запитань. Важливо розуміти, що вони все відчувають і ваше мовчання лише погіршує ситуацію. Зважаючи на вік дитини і на її чутливість треба підібрати слова, щоб пояснити, що відбувається. Є речі, про які краще промовчати. А є те, до чого варто підготувати. Це дуже індивідуально. В першу чергу треба бачити дитину, щоб розуміти, що вона може витримати, а що – ні. Також вибір тону розмови дуже залежить від того, у якому психічному стані знаходяться батьки, наскільки вони близькі зі своїми дітьми, наскільки діти можуть відкрити своє серце батькам і т.д.\nЗі старшими дітьми можна бути відвертим. Але важливо видавати інформацію дозовано.Дітям точно не потрібен такий потік інформації, який мають дорослі. Спирайтесь на авторитетні джерела і контролюйте, що читають/дивляться діти. Деяка інформація може їх травмувати. Малечі варто пояснити, що є такий вірус, який живе на дверних ручках, на підлозі, на руках та інших поверхнях. Але всі заходи безпеки повинні бути у формі гри, інакше буде складно: “Це ж весело: маска у мами, маска у тата і тобі одягнемо маску. Дивись, які ми схожі!” або “У тебе в руці сидить маленьке сонечко, яке дуже любить купатися. Тому треба купати його довго і з милом. Тоді воно буде щасливим” – найпростіші приклади. Пов’язуйте гру з улюбленими героями ваших дітей, зацікавлюйте їх, грайтеся разом.


Туреччина стає атомною » МІА Вектор Ньюз\nВектор Ньюз » ЕКСКЛЮЗИВ » Туреччина стає атомною\nНа цьому тижні відбувся офіційний візит президента Росії Путіна до Анкари. Туреччина стала першою країною, яку російський лідер відвідав після чергового переобрання, легітимність якого викликає сумнів у зв’язку з проведенням голосування в окупованому Криму. Туреччина не визнає анексії Криму і на словах підтримує кримських татар, проте візит Путіна був обставлений, як вкрай важливий і, навіть, історичний. Причиною такого пафосу стала не тільки домовленість про максимальне прискорення постачання протиповітряних комплексів С-400, але і участь двох президентів у церемонії відкриття будівництва атомної станції в Аккую, основним підрядником якого виступає російський «Росатом».\nЯк заявив міністр енергетики Туреччини, зять Ердогана Албайрак, «атомна станція в Аккую є найбільш важливою подією в реалізації 63-річної мрії» про розвиток атомної енергетики у Туреччині. 3 квітня Ердоган і Путін по скайпу спостерігали за тим, як «перша циглина» була покладена у фундамент майбутньої станції, яка має бути прийнята до експлуатації у 2023 році, на століття заснування Турецької республіки. Важко сперечатися з тим, що будівництво Аккую є непересічною подією, що змінить обличчя Туреччини, як в економічному плані, так і в соціальному, як неможливо сперечатися з суверенним правом цієї країни здійснювати проекти у галузі атомної енергетики. Проте, цей проект викликає цілу низку серйозних питань, які не можуть не турбувати сусідів ТР по Чорноморському регіону.\nПерш за все, контракт на будівництво Аккую був укладений у 2010 році після особливим чином проведеного тендера, умови якого від самого початку вкрай ускладнювали участь компаній інших країн, крім Росії. «Росатом» виграв тендер за умови, що Росія будує Аккую при 100% фінансуванні з російського боку (а це 20 млрд. доларів), а Уряд ТР зобов`язується викуповувати електроенергію за тарифом 12.35 доларів за 1 кіловат-годину на протязі 15 років. Проте, минулого року з`ясувалося, що у «Росатому» коштів немає, тому 49% акцій були продані консорціуму з трьох турецьких холдингів, з яких два вже цього року вийшли з проекту тому, що не змогли узгодити технічні деталі контракту. Таким чином, станом на сьогодні фінансування Аккую ще не гарантоване, проте «Росатом» запевняє громадськість, що знайде інших турецьких партнерів. Враховуючи, що вісім років знадобились «Росатому» тільки на те, що отримати необхідні дозволи і ліцензії, такі заяви викликають певний сумнів.\nПо-друге, турецька влада визнає, що у країні просто фізично немає необхідної кількості фахівців для роботи на 4 блоках АЕС. За попередніми оцінками, там працюватимуть 3500 персоналу, а російська сторона взяла на себе підготовку лише 248 турецьких студентів, з яких лише 35 вже отримали дипломи бакалаврів. Саме тому два роки назад був ініційований проект по навчанню турецьких фахівців у галузі атомної енергетики в Україні, який нині реалізується. Але якщо, як планується, станція буде прийнята в експлуатацію у 2023 році, темпи підготовки фахівців, насамперед у практичній площині, мають бути щонайменше подвоєні.\nПо-третє, турецька сторона завжди уникала відповіді на питання, які є вкрай важливими з точки зору ядерної безпеки. Зрозуміло, що постачання ядерного палива буде здійснюватися росіянами, але яким саме маршрутом і як унебезпечити цей процес, поки що невідомо. Так само немає ясності з тим, яким чином буде здійснюватися поводження з радіоактивними відходами і відпрацьованим паливом. Найбільш логічний транспортний маршрут через Босфор очевидно вимагатиме вкрай жорстких методів захисту, як проти технічних аварій, так і терористичних нападів.\nПо четверте, Аккую будується у безпосередній близькості до Кіпру та курортних регіонів півдня Туреччини. У випадку техногенної аварії, яку неможливо передбачити, радіоактивне забруднення може не тільки зашкодити країні ЄС, але і завдати значної шкоди Анталії. Наразі залишається невідомим, чи беруться до уваги відповідні екологічні стандарти і норми, які застосовуються у США, в Європі та Японії по відношенню до прогнозування і моделювання можливих екологічних катастроф.\nТуреччина, без сумніву, потребує вирішення проблеми забезпечення зростаючої національної економіки електроенергією. Відключення світла є, на жаль, нормою у період пікових навантажень як влітку, так і зимою. Аккую має постачати до 10% електроенергії, якої потребує національна економіка. Крім того, планується будівництво другої АЕС, у Сінопі, на цей раз у співпраці з Францією і Японією. Проте питання, що стосуються ядерної безпеки, залишатимуться актуальними і для цієї АЕС. Туреччина стає атомною, і це означає якісно новий рівень розвитку країни, який передбачатиме істотне змінення виробничої культури, розвиток наукових і прикладних досліджень у галузі атомної енергетики, підвищення рівня освіти у цій сфері. Вкрай важливо, щоб атом, який прийде на турецьку землю, залишався мирним. Україні, яка все ще переживає Чорнобиль, це відомо краще за всіх.\n» Туреччина відмовилася приймати кораблі з окупованого Криму\n» Туреччина купуватиме газ у Катару на постійній основі


диспетчер идс (конкурс) - потрібно. Київ, Україна. Фото\nГоловна > Послуги > Робота > Запрошуються > диспетчер идс (конкурс)\nдиспетчер идс (конкурс) (потрібно)\nАвтор: Админ ( 04.07.2015)\nРабота в офисе, продажи по телефону . Молодой дружный коллектив, идёт рекла\nПраця в Польщі на виробництві мішків для різних побутових потреб. Обов"язки: - праця на\nПраця в Польщі вакансії Виробництво картонів різного гатунку. Обов'язки: - ручна праця:\nИнформацыонно-диспетчерская служба «СКИДКА ТАКСИ» предлагает выгодные условия роботы для


Генеральне прибирання квартири в Києві після ремонту: де замовити\nГенеральне прибирання квартири: як це робили раніше\n«Генеральне прибирання» є «яскравим» спогадом з дитинства для багатьох людей. Генеральне прибирання, як правило, займало весь день і вимагала участі всіх домочадців. Члени сім’ї озброювалися ганчірками, віниками, пилососами і відрами, і в квартирі починалися справжні бойові дії: потрібно було витерти пил, вимити підлогу і всі поверхні в самих важкодоступних місцях.\nКілька десятиліть тому з’явилися потужні технічні пристосування і професійна побутова хімія, тому в наш час на таке прибирання уже не доводиться витрачати цілий день. А якщо ви вирішите звернутися до команди клинерів, то генеральне прибирання квартир в Києві і зовсім не займе ні хвилини вашого часу. Але можливість звернутися до професіоналів існувала не завжди. Сьогодні ми розповімо про те, як з комплексного прибиранням приміщення справлялися раніше.\nКоманди професійних клинерів з’явилися в Англії на початку XX століття. З арсеналу професійних засобів їм були доступні тільки ганчірки і відра. Тому як тільки з’явилася перша техніка для прибирання, її відразу ж взяли на озброєння. Першим знаряддям клінерів став пилосос «фирчала Біллі». Це чудо техніки підвозили до будинку, а потім його багатометрові шланги заводили через вікна в кімнати. У англійських леді навіть з’явилося розвага: вони збиралися в саду, пили чай і спостерігали, як по сусідству працює пилосос.\nПізніше американець Ів МакКафе винайшов пилосос з ручним приводом, вентилятор якого доводилося крутити, смикаючи за рукоять. «Прадід» сучасного пилососа з’явився лише в 1907 році. Він важив всього 20 кілограмів і став найпопулярнішим приладом для збирання в американських будинках.\nЧим видаляли плями і бруд?\nОдин з найважливіших етапів генерального прибирання, в тому числі після ремонту, це усунення плям з поверхні м’яких меблів. Сучасні спеціальні засоби для виведення плям дозволяють швидко усунути плями і бруд різних типів. А всього століття тому для цього використовували гас. Французький кравець Жолі, розсерджений словами замовника, випадково змахнув на стіл гасову лампу і виявив, що всі плями зі скатертини зникли. В результаті такого «відкриття» Жолі з’явилася послуга хімчистки.\nТрохи пізніше гас замінили на скипідар, а потім – на бензол. Сьогодні клінери очищають текстильну і шкіряну оббивку, не користуючись при цьому шкідливими для здоров’я речовинами.\nПрибирання квартир після ремонту: де замовити?\nСучасні клінінгові компанії мають у своєму розпорядженні професійну техніку і миючі засоби, безпечні для здоров’я людей. Замовити генеральне прибирання в Києві, а також прибирання після ремонту можна в компанії «Profclean».\nНаші фахівці мають сертифікати, які свідчать про їх професійні знання і досвід.\nМи пропонуємо найвигіднішу ціну за високу якість фінального результату. Постійні клієнти компанії отримують знижки.\nМи працюємо і в невеликих міських квартирах, і в великих приватних будинках в Києві і області. Клінери вміють поводитися з поверхнями будь-яких типів: деревом, каменем, текстилем, кришталем.\nВимиємо абсолютно всі поверхні і проведемо глибоке очищення м’яких меблів і килимів.\nГенеральне прибирання в Києві – це завдання для професіоналів. Ви можете дізнатися повний перелік робіт, який входить в послугу генерального прибирання, у нашого менеджера. При необхідності ми виконаємо і додаткові види робіт.


Все буде смачно / Сезон 4 / 10 страв зі свинячого окосту. Серія 1 / Свинина. 5 місце. Піца-вулкан\nПряне м’ясо, ароматний соус і тоненьке тісто з апетитною скоринкою – це класичне поєднання, яке люблять усі. Рецептом піци-вулкана поділився суддя шоу «МастерШеф» Сергій Калінін. Дивіться рецепт в нашому відео!


Іран зажадав від Голівуду офіційних вибачень - Korrespondent.net\nІран зажадав від Голівуду офіційних вибачень\n2 березня 2009, 11:10\nІран зажадав від Голівуду офіційних вибачень за "образи і нападки на адресу іранців", які є в таких стрічках, як 300 спартанців і Рестлер.\nПро це заявив радник президента Ірану Махмуда Ахмад Нежад Джавад Шамакдарі під час зустрічі з американськими представниками, серед яких була і відома акторка Аннет Бенінг, повідомляє телеканал CNN.\nРадник президента підкреслив, що Іран не має наміру співпрацювати з тими, хто "ображає" національну гідність громадян Ірану. За його словами, гостям з США буде надано належну гостинність, однак це не знімає з них необхідності принести вибачення.\nШамакдарі зазначив, що фільм Рестлер (Борець, Wrestler), в якому головну роль зіграв відомий актор Міккі Рурк, образив іранців тим, що один з героїв має прізвисько Аятолла і ходить по рингу з іранських прапором. У результаті бою він програє персонажу Рурка, і останній не тільки ламає древко прапора, але і кидає прапор суперника натовпі.\nУ свою чергу стрічка 300 спартанців, яка розповідає про битву між спартанцями і персами в Фермопільскій ущелині, обурила іранців недостовірним трактуванням античної історії. Творці стрічки зобразили спартанців благородними вояками, а персів - жорстокими дикунами.\nРадник президента пригадав американцям також фільм 1991 року Разом з донькою, в якому розповідалося про життя жінки, яка вийшла заміж за іранця. Метою її життя стає втеча з Ірану.


Українські видання: життя в умовах імперських заборон | Газета «День»\nУкраїнські видання: життя в умовах імперських заборон\nРедактори перших україномовних альманахів на півдні Російської імперії змушені були «ховати» у белетристичні збірники актуальну публіцистику\n29 липня, 2013 - 10:41\nРЕДАКТОР АЛЬМАНАХІВ «НИВА» І «СТЕП» ДМИТРО МАРКОВИЧ\nПЕРШІ УКРАЇНОМОВНІ ЗБІРНИКИ ПІВДНЯ ВИКЛИКАЛИ В ІНТЕЛІГЕНТНИХ КОЛАХ ЖВАВУ ЛІТЕРАТУРНО-ПУБЛІЦИСТИЧНУ ДИСКУСІЮ\nНаприкінці ХІХ століття, після Валуєвського циркуляра (1863) та Емського указу (1873), української журналістики в Російській імперії майже не було. Як стверджує автор книжки «Історія української журналістики XIX століття» Ігор Михайлин, цей період «позначений практично цілковитою відсутністю української преси в Росії. Винятком стала альманахова журналістика, яка залишилась мало не єдиним способом її існування». Ще один відомий дослідник історії видавничої справи Микола Тимошик називає 1880-ті роки, коли в Росії діяли цензурні заборони, «вимушеним антрактом в історії українського друкованого слова».\nУтім, інтелігенція не полишала спроб своїми художніми та публіцистичними творами «пробитися» до масового читача. Упорядковували та видавали белетристичні альманахи, які час від часу цензура дозволяла друкувати. За відсутності української преси, такі збірники стали трибуною для письменників, істориків, краєзнавців та журналістів. У своїй книжці «Історія української преси» відомий дослідник Аркадій Животко про цей період журналістики писав так: «А тим часом життя ставило свої вимоги. Треба було шукати виходу. І його знаходили у виданні альманахів, що мали тенденцію стати періодичними органами. Зміст їх був переважно з красного письменства, подекуди з’являлися тут матеріали бібліографічного характеру, іноді етнографічного і подібних. Перший із таких альманахів був під назвою «Луна», що з’явився 1881 р. у виданні Л. Ільницького. Року 1882 задумано видавати у Києві український місячник під назвою «Рада». М. Старицький не дістав одначе дозволу на видавання. Замість часопису 1883 р. вийшов під тією назвою альманах. 1885 р. в Одесі з’явився український літературний збірник під назвою «Нива». Наступного 1886 р. вийшов херсонський збірник красного письменства під назвою «Степ». Врешті, 1887—1888 pp. український письменник В. Олександрів випускає у Харкові альманах під назвою «Складка».\nВласне, згадані дослідником перші українські літературні альманахи на Півдні Росії — «Нива» і «Степ» — стали яскравим прикладом того, як окремі ентузіасти намагалися підтримувати літературний процес у своєму регіоні, даючи при цьому надію на відродження журналістики. Історія виходу цих збірників, зокрема переслідування редакторів та співавторів, чималі цензурні правки, утиски та репресії наочно демонструють міць цензурних лещат у Російській імперії. Зокрема, класиків української літератури за життя називали «закінченими українофілами». Так, письменник Іван НЕЧУЙ-ЛЕВИЦЬКИЙ на початку 1886 року у своєму листі до гімназиста Михайла ГРУШЕВСЬКОГО, який мріяв опублікувати своє оповідання «Бідна дівчина» в херсонському альманасі «Степ», відверто писав: «Цензура дуже строга до наших книжок! Просто сум бере! Обрізує, замазує, вимазує і псує...».\nПРО ПОДОЛАННЯ ЦЕНЗУРНИХ БАР’ЄРІВ\nВидавниче «мовчання» у Херсонській губернії (нині — територія Херсонської, Миколаївської, частин Одеської та Кіровоградської областей) вдалося перервати вище згаданим альманахам «Нива» і «Степ», які в 1885 та 1886 роках видав письменник і юрист Дмитро Маркович. Довкола цих перших збірників редакторові вдалося згуртувати чимало відомих письменників та публіцистів, а також невідомих широкому загалові авторів. Наприклад, «Нива» об’єднала Івана Нечуя-Левицького, Михайла Старицького, Бориса Грінченка та інших. Разом з тим, збірник став місцем вдалого дебюту для Людмили Березіної — письменниці, відомої під псевдонімом Дніпрова Чайка. Видатний критик Іван Франко, хоча й висловив чимало зауважень до видавців, назвав «Ниву» «першою значнішою книжкою українською, виданою в Одесі». Гостро розкритикувавши «Ниву» й «Степ», Іван Якович публічно не раз висловлював надію, що збірники стануть «початком правильного і чистого видавництва», при якому могли б «громадитись нові місцеві сили і розвиватись таланти»; називав їх «помітним літературно-мистецьким явищем своєї доби».\nУпорядкування та видання цих україномовних альманахів (згідно з обов’язковою на той час вимогою цензури, українські твори у збірниках надруковано російською абеткою) стало справою честі та принципу для Марковича. Він, як міг, збирав на них кошти, частина з яких була його особистим внеском. Тому, зрозуміло, що на жоден авторський гонорар письменники та публіцисти, які подали твори до друку, не претендували. У той час, як російські збірники та газети заохочували авторів до друку чималою грошовою винагородою, Маркович міг запропонувати письменникам як плату лише один авторський примірник альманаху. У листі до Михайла Грушевського від 7 лютого 1886 року Маркович відверто зізнається: «Кондицій у нас ніяких немає, бо злидні, та й ще із перцем. Грошей на видання збирав, робимо усі і знаємо один гонорар: розвій української мови. Книжку Вам пришлемо».\nОсобливо показовою є історія виходу альманаху «Степ», який цензура «вивчала» і «рубала» двічі. Після першого разу з рукопису збірника було викинуто чимало вартісних проукраїнських творів. Збірник став надто тонким і непретензійним. Тоді Маркович, щоб задовольнити апетити цензорів, додав до рукопису кілька російськомовних творів. У Санкт-Петербурзі наявність російських статей у другому варіанті «Степу» сприйняли як позитивний сигнал і дозволили друк. Хоча ці статті, відігравши роль своєрідного компромісу, для сучасників становили окрему публіцистичну вартість.\nЗа спогадами Андрія Грабенка-Конощенка, упродовж 1881—1884 рр. місцеві письменники надіслали на розгляд цензурного комітету до Санкт-Петербурга з десяток рукописів як оригінальних, так і перекладних творів, але «всі вони так і загинули в цензурі. Тоді ж таки (1884 р.) наш невеличкий гурток український надумав скласти «альманаха» й почав збирати для його матеріали». Утім, у 1884 році альманаху не судилося побачити світ, адже у зв’язку з розпадом українофільського руху в повітовому Єлисаветграді (тепер м. Кіровоград) його активні учасники були заслані до губернського Херсона. На початку 1885 року майже одночасно в місто переїхали Олександр та Софія Русови, Феофан Василевський, Дмитро та Олена Марковичі, Андрій Грабенко-Конощенко, Борис Грінченко та ін. Частина з них працювали в губернському земстві й, фактично, відразу після переїзду створили неофіційний гурток українофілів під керівництвом Русова, який існував неповних півтора роки. Гуртківці займалися літературно-мистецькою, видавничою діяльністю та здійснювали просвітницьку роботу. Крім цього, організовували в місті курси з вивчення української мови, відкривали бібліотеки, курували аматорські театральні гуртки.\nВідомий педагог Софія Русова у своїх спогадах згадувала, чому херсонці взялися за альманах: «Хоч правильного розвитку літератури і не було, але настала мода на збірники, до них і цензура ставилася якось лагідніше, і розходилися вони ліпше, бо в них більше авторів брало участь».\nРозуміючи складність подолання цензурних бар’єрів, упорядники певний час шукали авторитетну людину, яка виступила б захисником перед цензурою. Під час однієї з розмов про «Степ» співавтори вирішили звернутися за допомогою до відомого українського письменника й видавця з Санкт-Петербурга Данила Мордовця. Він, як колишній урядовець і цензор, не лише відгукнувся на прохання про допомогу, а й подав до збірника власне оповідання «Будяк».\nКрім художньої літератури, зокрема поезій Дніпрової Чайки, Андрія Конощенка, оповідань Данила Мордовця, Івана Левицького, Дмитра Марковича, Михайла Заволоки (псевдонім Михайла Грушевського, який в збірнику дебютував як письменник), історичної драми Івана Карпенка-Карого до «Степу» увійшло кілька цікавих статей. Марія Ганенко подала матеріал «Семейно-имущественные отношения крестьянского населення в Елисаветградском уезде (Материалы по обычному праву)», Олена Маркович — «Свадебные песни в Елисаветградском уезде», Кость Шрама — «Украинская деревня по произведениям г. Старицкого и Кропивницкого», а Олександр Русов— «Областное начало в земской статистике». Загалом, у жанровому та ідейно-тематичному плані публікації в альманасі були досить різнорідними. Ці твори становили не лише літературну, але й журналістську, краєзнавчу, археологічну, фольклорну і навіть правознавчу вартість.\n«СЛИШКОМ ПРОЗРАЧНИЙ НАМЕК НА СТЕСНЕНИЕ У НАС СВОБОДЫ МЫСЛИ И СЛОВА»\nБільшість творів «Степу» підготували до друку у першій половині 1885 року. Після цього рукопис відправили до Санкт-Петербурга. Царська цензура уважно вивчила зміст альманаху і... чималу частину творів заборонила. Херсонський літературознавець Іван НЕМЧЕНКО опрацював архівні документи Центрального державного історичного архіву Росії в м. Санкт-Петербург. За розвідками вченого, в російських архівах і нині зберігається чимало подробиць про цензурування українських альманахів. Зокрема, як зазначає Немченко, в доповіді цензора Фреймана за жовтень 1885 року наводяться аргументи щодо заборони ряду творів. Наприклад, до збірника мав увійти вірш Дніпрової Чайки «Думка. Перед портретом Тараса Шевченка», але, як зазначив цензор, в душі автора «живет надежда что Украйна еще не совсем умерла, что она может возродиться, и что братья один другому протянут руки и будут дружно действовать в защиту ее», а тому «несомненно, что в этом стихотворении господствует политическая тенденция возбуждающего характєра». У поезії тієї ж авторки «Засуха» висловлено «слишком прозрачний намек на стеснение у нас свободы мысли и слова». Також цензор не рекомендував до друку твір Сестри Н. (псевдонім невідомого автора) «Баба Горпина», статтю Софії Русової «Несколько слов по поводу отношения северно-русской литературы к югу России», деякі вірші Василя Чайченка (псевдонім Бориса Грінченка) та інші праці.\nВосени 1886 р. суттєво усічений цензурою «Степ» нарешті побачив світ. Він вийшов обсягом у 391 сторінку і накладом 1200 примірників. Вартість одного збірника склала 1 р. 25 коп.\nХоча цензура й заборонила ряд творів, після виходу альманаху у Херсоні редактора Дмитра Марковича почали переслідувати за «вільнодумність». Його діяльність викликала гостре незадоволення з боку представників адміністрації. Генерал-губернатор Христофор Рооп з цього приводу написав листа до міністра юстиції, де звинуватив редактора у численних провинах, зокрема в українофільстві та зв’язках з «політично-неблагонадійними» людьми. Губернатор вимагав відправити Марковича в заслання.\nПісля виходу на Півдні Росії перших україномовних альманахів «Ниви» і «Степу» ситуація поступово змінилася на краще. У регіоні побачили світ інші українські збірники, зокрема «З-над хмар і долин» М. Вороного (Одеса, 1903), «З потоку життя» М. Коцюбинського та М. Чернявського (Херсон, 1905), «Перша ластівка» М. Чернявського (Херсон, 1905) та ін. А в розпал революції 1905 року, яка охопила практично всю Росію, для національної преси південно-східної України з’явився довгоочікуваний шанс зустрітися зі своїм читачем. Альманахова журналістика відійшла в історію. Залишилась альманахова література.


Іван Нечуй-Левицький — Запорожці. Слухай аудіокнигу онлайн\nАудіокнига Іван Нечуй-Левицький — Запорожці\nЧас запису: 01:11:50\nСлухати аудіокнигу "Іван Нечуй-Левицький — Запорожці" онлайн українською мовою\nІван Нечуй-Левицький вже не вперше використовує історичну тематику. Значна увага до життя, культури, поведінки українського народу прослідковується в усіх його творах.\nЛітературна казка «Запорожці» була написана у 1873 році. Вийшла друком вона цього ж року у Львові. У Києві вона була надрукована через рік, у 1874 році. Автора вабила козаччина. Не дивно, що письменник ідеалізував запорожців, наділяв чеснотами, що властиві героям. Нечуй-Левицький розкривав образ козаків, підкреслюючи їх волелюбнісь та національну свідомість, нескореність та силу. За свою творчість митець потрапив під нагляд поліції, а казка неодноразово підлягала цензурі.\nІнші книги автора «Іван Нечуй-Левицький» подивитись все


Програмова книжка. | Збруч\nНациї завойованій оружно досить повстати з оружєм в руках, щоб визволитись. Се знають добре завойовники і тому, накладаючи кайдани на руки, накладають їx рівночасно й на духа. Тоді визволенє стаєть ся труднїйшою справою. Тодї й оружні повстаня не запевнюють правдивої волї. Вони й неможливі без попередних повстань духа.\nТим то й такі страшні для наших завойовників наші духові подвиги минулого столїтя. Тим то духові стремлїня нашої нациї в найновійших часах страшнїйші для них від крівавих революцій. Просьвітний і науковий рух зі здобуванєм народних шкіл і найвисших наукових інституций, орґанїзацийні заходи на поли народного господарства і полїтики — се для наших національних противників явища грізнїйші від історичної хмельнищини або мазепищини. Для тих явищ і трудно підібрати їм делїкатнїйших означень, як мазепинство або гайдамацтво.\nВ рядї названих явищ ми ставимо нинї й книжку Стоцького і Ґартнера нову "Граматику української мови". Бо й вона є визвольною пробою в тій сфері нашого духового житя, до котрої належить*).\nДухове закріпощенє нашої нациї здавна виявляло ся в відношеню наших противників до нашої мови. Здавна подавлювано її польонїзованєм і омоскаленєм. В Польщи колись бодай в мінїмальних дозах знаходила вона собі захист під покровом Церкви; в Росиї з того захисту виганяла її вже з кінця XVII. ст. духовна цензура. Як в Польщи так і в Росиї вважано її хиба за материял придатний для оздоби пануючої мови — польщини чи московщини.\nОт і почала наша мова служити оздобою для других. Кілько скарбів її пійшло на оздобу елєґантної мови Словацького, до того встидно нинї признаватись Полякам. І тих польських писателїв XIX ст., що хотїлиб навчити ухо солодощів мови, Ян Снядецький в 1815. р. не даром висилав на Русь, в околиці Ярослава — не під Познань і не під Варшаву. Не давно ж і професор львівського унїверситету, історик Стан. Закшевський написав — ще й не деїнде, але в Słow-і Polsk-ім: "Не вагаю ся сказати, що скорий розвиток польського язика в XVI. ст. його переможне вступленє до лїтератури, є в тїснім звязку і не тільки з реформациєю, але і з Руссю. Доказів на те два. Польський язик, однаково зрозумілий для Поляків і для Русинів, мусїв передовсім розвинути ся там, де латина не була в традициї і в дусї. А другий доказ — то поява одного з перших блискучих писателїв Жиґмонтівських часів, Оржеховського. Та й потім, коли по Кохановськім швидко гасне блиск польської поезиї не сильні, правда, але чисті сьвітла тої поезиї, білїють на Руси". Як добре розуміли те саме Поляки вже в XVIIІ столїтю, засьвічує книжка "О początku, odmianach і wydoskonaleniu języka polskiego zdania", що вийшла 1767 р. у Львові з під пера кс. Стан. Клєчевського, а в нас доси не звернула на себе уваги. Признавши нашій мові найбільше спорідненє зі старо-славянською, визначивши їй найпочеснійше місце між усіма славянськими мовами з огляду на її первісність і богатство, кс. Клєчевський в уступі "о sposobie rozmnożenia słów polskich", де подає ряд способів видосковаленя польської мови, каже, що можна би "поживити ся" у сусїдів, у Руси, Москви і Чехів. "А як легше злучити мідь зі сріблом нїж з деревом (бо металї з собою мають якусь спільність, якої в дерева нема), так пристойнїйше переіначити на польське слова руської мови, ніж чужоземні, що не мають нїякої схожости з нашою мовою. Могла би кому бути противною руська мова, тому що є лиш у простих людий; але се меншої ваги. Атже-ж сказало ся... що первісних славянських слів шукати нам у простих і невчених людий. А чому-ж би не яло ся взяти їх не як позичаних, але власних? Відки хто має достатки, не питають; досить, що не є убогий. Не стидають ся королї наповнювати скарби з міських людий і селян, а чому ж ми не мали би запозичити ся від них добрим словом? Давні любомудрці (lubomędrcy) мали чому навчити ся від дїтий і хлопів. Мова простого римського хлопа наповнила подивом цілий римський сенат і була гідна, що її римський сенат казав списати в свої книги, а цісар Марк Аврелїй возив з собою і часто читав". Не инакше дивились на вартість нашої мови творці московської лїтературної мови, засьвідчуючи се тим, що безпощадно обдирали її з найкращого цьвіту для прикрашеня мови корифеїв московської лїтератури. На жаль, як в Польщи так і в Росиї були то з найдавнїйших часів таки наші люди. За довгий був би ряд польських і московських писателїв українського походженя почавши з XVI ст., тому й не трібуємо його складати. При їх помочи Польща і Москва осягнули вкінци те, чого їм було треба: таку конструкцию своїх лїтературних мов, яка позволяла говорити, що все найкраще з української мови є вже в польській, є в московській, отже українська мова повинна остати ся в роли нарічя. І коли наше національне відродженє почало ся виявляти на пунктї найбільшого подавленя, на пунктї подавленя рідної мови, так зараз против неї повисший погляд заманїфестував ся ворожо. В Польщи навіть автор історичного словаря, Лїнде, зіґнорував її; в Росиї привитано її насьміхом. І коли зі сторони Поляків не вийшли пізнїйше такі драконські укази, як в Росиї з 1876 р., то хиба тому, що Польща не мала вже державної власти. Інтенциї її, споріднені з росийськими, ми бачили через ціле XIX ст.\nНовійший розвиток української мови, загрожуючи особливо державній Росиї, вимагав від неї особливших обережностий. Не досить було подавлюваня брутальною силою закона. Придумано й спосіб обаламучуваня тих, котрі моглиб реаґувати. Псевдовчені теориї ріжних Соболевських мали підкріпити стремлїня державних обєдинителїв; фільольоґічні студиї добре оплачених унїверситетських професорів і членів Академії Наук мали оправдати злочин убійства. І посипались вони як з рукава, виказуючи єдність української мови з московською від найдавнійших часів. Повторили ся старі хитрощі, які практиковано в Европі вже в середних віках, і які й на початку XIX. ст., приміром, заставили Геґля скріпляти пруську державну ідею розвиненєм спеціяльної фільософічної теориї. А результат соболєвщини вийшов такий, що вчена наївність не лиш в Росиї, але й поза межами її почала дивити ся на нащу мову очима росийського правительства. Поодинокі тверезїйші погляди належали до виїмкових; не мали за собою форси державної науки, що могла позваляти собі на будованє цілих наукових теорий, як могли колись фараони позваляти собі на будованє пірамід — руками рабів.\nАле така робота поневоленя нашої рідної мови могла поступати без відпору лиш так довго, як довго без відпору поневолювано нас взагалї. З хвилею, коли ми здобули ся на яку-таку національно-полїтичну силу, науковому обманови мусїв прийти конець. Першою щасливійшою пробою приспішенє того кінця є виданє наукової "Граматики української мови" професорів черновецького унїверситету, Стоцького і Ґартнера.\nСе перша в нас книжка, що визволює нашу мову з тих пут, що їх наложила чужа державна наука; тому що те визволенє не є ізольованим явищем в істориї нашого національно полїтичного житя, є се і в найширшім значіню слова — визвольна книжка.\n*) Stephan v. Smal-Stockyj und Theodor Gartner: "Grammatik der ruthenischen (ukrainischen) Sprache". Дру-ковано в Відни 1913 p. в друкарни Ад. Гольцгавзена, в форматї 8-ки, стор. XV і 550. До набутя в книгарни Науков. Товариства ім. Шевченка у Львові.\nПриступаючи до праці над "Граматикою української мови другого по численности славянського народа, що наслїдком вікового поневолюваня була доси навіть славістам мало знана, хоч найбільше могла б їм помогти в виученю инших славянських мов, професори Ґартнер і Стоцький начеркнули собі плян, котрий так представляють:\n"Ми описуєм живу українську мову і рівночасно стараємось виказати її відношеня до инших славянських мов; о стільки й порівняною є наша граматика. В звучнї сягаємо до старославянщина, у флєксиї використовуємо завсїгди церковнославянську мову, як таку, що доставляє нам найстарших задокументованих флєксійних форм. Викінченого образу історичного розвитку тої мови не можемо ще дати; до того брак єще деяких потрібних підготовних праць, особливо для української письменницької мови XVI—XVIII ст. Одначе нерідко звертали ми увагу й на давнїйший стан української мови".\nПісля коротких вступних відомостий, що доторкають ся простору і числа населеня Українців, їх істориї, та істориї їх письменної мови, автори обширнїйше подають виклад про українську звучню, лєксіку, флєксию і складню, придержуючись наміченого пляну, а вкінци на основі цілої суми характеристичних прикмет української мови визначують їй належне становище серед инших славянських мов.\nПередовсїм в обсягу звучнї, лєксіки, флєксиї і синтакси констатують дальший розвиток української мови в порівнаню з старо-славянською, зглядно церковнославянською мовою.\nДальше виказують, що в порівнаню з живима славянськими мовами українська мова, маючи стільки ж характеристичних ціх спільних з московською мовою, що і з польською і з чеською, в значно більшім числї тих ціх має спільність з мовою сербською. I та спільність української мови з сербською виступає в правдивій своїй силї, коли зважуєть ся, що не знищили її столїтя незалежного від себе розвитку; виступає в повній величи, коли береть ся на увагу, що українська мова столітями оставала під впливами польської і московської мови на лїнїях сумежности, а помимо того не стратила ціх первісної спільности з далекою сербською мовою.\nОтсе й результат, що робить нову "Граматику української мови" Ґартнера і Стоцького — визвольною книжкою. Опертий він, як сказано, на здобутках студий; представлений вимовно, бо статистичним рахунком.\n"Придїлюванє української мови до московської, подиктоване внїшними мотивами, — так кінчать автори — наложило пута на науковий дослїд української мови. Причинились до такого змішаня московської мови з українською (руською) і до цілої путаниці, що з того вийшла, назви Русь і руський, полїтична істория обох народів, переважно спільна Церква зі своєю спільною церковною мовою, котра довго була й лїтературною, історична правопись московської мови і слабе поширенє знаня української мови між славістами. Коли скинем ті пута і неупереджено поставимо собі перед очи лиш язикові і з істориї язика взяті факти, то побачимо в українській мові самостійну, одноцільну мову з сильним власним розвитком і власним характером, мову, що поруч всїх инших славянських мов стає як посестра, а звязана з кождою, навіть з найдальшою iз своїх сестер, масою спільних прикмет, нїякій не уступає в чистотї".\nМи умисне навели тут слова двох кінцевих параґрафів нової граматики, бо в них ясно виражена ідея, яку в цілій книжці замічаєть ся. Та ідея буде й головним "каменем преткновенія" для більшости критиків, особливо в Росиї. Вони не залишать відізватись на неї й розумієть ся, щоб звалити її, візьмуть ся до фундаменту.\nТам і ми бачимо ще браки. Менше їх може в частях, що рішають про ідею твору т. в. в фонольоґіі і морфольоґії; більше в складни, яка доси слабо була оброблювана, а вимагала би трохи узглядненя розвитку льоґічного понятя і правила реторика (паралєлїзму!) в недостачі в науці про акцент, де не почислено ся з панованєм реторичного акценту; є такіж недостачі в означеню відношеня української лєксіки до московської, де за богато спільного добра зіґноровано; тай вкінци погляд на устну словесність, будьтоби вона особливо в піснях давала найкрасші зразки людової мови, видаєть ся нам вже застарілим, бо в новійших часах виказують, що люд, особливо в піснях, вдаряє в тон аристократизму, присвоює собі здобутки книжної мови, чим і пояснювалась би її більша одностайність в пісни. Та конець кінцем хоч ми в тім фундаментї, на котрім будують автори бачимо недостачу, бачимо ще богато щілин, він все таки являєть ся настільки сильним фундаментом, що на нїм належить дальше будувати — після пляну ясно начеркненого авторами.\nОттим то, назвавши нову книжку визвольною книжкою, можемо назвати її з більшою єще рациєю книжкою програмовою, книжкою, що не лиш саме починає визволювати нашу мову з невольницьких пут, але й дає програму, як те визволюванє повести дальше, до краю.


Анандін очної і інтраназальний — купити в інтернет-магазині "Зооджунглі"\nАнандін очної і інтраназальний\nКраплі очні й інтраназальні у вигляді прозорої рідини світло-зеленого кольору.\nСклад: глюкамінопропілкарбакрідон (анандін); допоміжні речовини : гліцерин 5%, вода д/і - до 100%.\nРозфасовані по 5 мл у флакони з нейтрального скла, закупорені гумовими пробками, укріпленими алюмінієвими ковпачками. Кожен флакон упаковують разом з інструкцією.\nСвідоцтво про реєстрацію № ПВР-3-2.0 /00339 від 24.04.12\nФармакологічні (біологічні) властивості й ефекти\nІммуномодулятор, що входить до складу крапель, - глюкамінопропілкарбакрідон, належить до групи низькомолекулярних індукторів цитокінів і має протизапальну й ранозагоювальну дію.\nГлюкамінопропілкарбакрідон стимулює вироблення ендогенного інтерферону, підвищує функціональну активність Т-лімфоцитів і макрофагів, активізує продукцію протизапальних цитокінів.\nКраплі очні інтраназальні Анандін за ступенем впливу на організм належать до малонебезпечних речовин (4 клас небезпеки згідно із ГОСТ 12.1.007-76). Лікарський препарат не має місцево подразнювальної, резорбтивно токсичної і сенсибілізуючої дії.\nПоказання до застосування препарату КРАПЛІ ОЧНІ й інтраназально АНАНДІН\n- В комплексній терапії кон'юнктивітів і ринітів різної етіології у собак і котів.\nПри кон'юнктивітах препарат використовують по 2-3 краплі на нижню повіку 2 рази/добу при ринітах - по 2-4 краплі в кожну ніздрю 2-3 рази /доб. Лікування проводять до одужання тварини, але не більше 14 днів. Під час лікування препаратом не потрібно спеціальних умов утримання та годування тварин.\nУ разі недотримання встановленого терміну повторних обробок використання препарату слід відновити в тому ж дозуванні по тій же схемі.\nПобічних явищ і ускладнень при застосуванні крапель очних й інтраназальних Анандін відповідно до цієї інструкції, як правило, не спостерігається. При підвищеній індивідуальній чутливості тварин до активних компонентів препарату та появі ознак вираженого дратування застосування лікарського засобу припиняють і за необхідності призначають антигістамінні засоби.\nСимптомів передозування при застосуванні лікарського препарату не виявлено.\n- підвищена індивідуальна чутливість тварин, що входять до складу препарату компонентам.\nОсобливості дій при початку прийому препарату і при його скасуванні не встановлено.\nКраплі очні й інтраназальні Анандін сумісні з іншими лікарськими препаратами і кормовими добавками.\nОскільки препарат призначений для непродуктивних тварин терміни можливого використання продукції тваринного походження не регламентуються.\nПри роботі з краплями очними й інтраназальними Анандін слід дотримуватися загальних правил особистої гігієни й техніки безпеки, передбачені при роботі з лікарськими засобами. Після закінчення роботи руки слід вимити теплою водою з милом.\nПри випадковому контакті лікарського препарату зі шкірою або слизовими оболонками очей, їх необхідно промити великою кількістю води. Людям з гіперчутливістю до компонентів препарату слід уникати прямого контакту з краплями очними й інтраназальними Анандін. У разі появи алергічних реакцій або при випадковому потраплянні препарату в організм людини слід негайно звернутися до медичного закладу (при собі мати інструкцію із застосування препарату або етикетку).\nЗберігати в закритій упаковці виробника в сухому захищеному від прямих сонячних променів, недоступному для дітей місці, окремо від продуктів харчування і кормів при температурі від 0° С до 25° С. Термін придатності при дотриманні умов зберігання - 2 роки з дня виробництва. Забороняється застосовувати Краплі очні і інтраназальні Амандин після закінчення терміну придатності.


Остеохондроз – одне з найпоширеніших захворювань опорно-рухового апарату, що пов’язано зі зміною структури міжхребцевого диска. Поширеність цього захворювання досягає 90 % у людей у віці 50 років і старше. Хоча в останні роки проявляється тенденція омолодження недуги, при якому він зустрічається і у 20-річних.\nЧому проявляється і до чого призводить остеохондроз\nДарсонвалізація як ефективний метод лікування шийного остеохондрозу\nЛюди, які зіткнулися з цією проблемою, щодня відчувають болі, які залежать від рівня ушкодження шийного відділу хребта. При ушкодженні на рівні:\nСІІ-III – біль локалізується в шиї і може супроводжуватися порушенням язикоглоткового нерва;\nСІІІ-IV та СIV-V– больовий синдром буде виявлятися в області надпліччя, плеча і серця;\nСV-VI та СVI-VII – біль з надпліччя поширюється на передпліччя до I, II, III пальцях;\nСVII та ThI – аналогічно біль йде від плеча і передпліччя до IV пальця руки.\nЯкщо довго ігнорувати погіршення стану і не проводити лікування захворювання, можливе виникнення грижі Шморля (випинання міжхребцевого диска), плечолопаткового періартриту (біль у плечі з обмеженням його рухомості), цервікального дискалгии (стріляючі болі в шиї при рухах), «шийної стенокардії» і синдрому хребетної артерії (звуження хребетної артерії з порушенням кровопостачання головного мозку, що супроводжується постійними головними болями).\nЗ хворобою потрібно боротися в початковій стадії, щоб попередити розвиток ускладнень і добитися значного зниження болю.\nНа даний момент лікування остеохондрозу шийного відділу немислимо без застосування фізіотерапевтичних процедур. Однією з найбільш ефективних і показали гарний результат при лікуванні цієї патології є дарсонвалізація. Давайте спочатку розберемо механізм захворювання, для того щоб зрозуміти, на що впливає цей апарат.\nДистрофічні явища в міжхребцевих дисках шийного відділу виникають внаслідок порушення живлення диска, що призводить до виникнення тріщин і надривів при відсутності регенерації. З часом ці порушення призводять до поширення процесу на навколишні зв’язки і м’язи. За рахунок руйнування і порушення функції одного або декількох міжхребцевих дисків збільшується навантаження на інші відділи хребта, що погіршує їх кровопостачання і запускає механізм розвитку остеохондрозу в раніше незайманих відділах.\nЛікування остеохондрозу шийного відділу з допомогою дарсонвалізації досить ефективно. Дарсонвалізація – це застосування імпульсного струму з високою частотою і високою напругою, але малої сили. Дарсонваль при остеохондрозі володіє декількома ефектами:\nспазмолітичну і вазотоническим;\nСпазмолітична дія спрямована на усунення спазму судин. Це обумовлює їх розширення та збільшення кровопостачання міжхребцевого диска. Вазотоническое дію забезпечує хороший відтік по венах тієї крові, яка вже віддала кисень і поживні речовини.\nНа тлі адекватного припливу крові дарсонвалізації забезпечує трофорегенераторний ефект. Це дозволяє тканин засвоювати великі кількості поживних речовин і кисню. Завдяки цьому значно прискорюється регенерація дефектів міжхребцевого диска, і це сприяє його повного відновлення.\nЗа рахунок нормалізації кровообігу, відновлення структури і функції міжхребцевого диска відзначається зменшення больового синдрому, зниження артеріального тиску.\nЛікування остеохондрозу шийного відділу з допомогою дарсонвалізації дозволяє уповільнити розвиток захворювання, запобігти виникненню ускладнень і навіть відновити структуру і функцію пошкодженого сегмента.


Формати надання послуги — Editor-MD.\nАГЕНЦІЯ МЕДИЧНОЇ РЕКЛАМИ\n> Головна > Письмовий медичний переклад\nФормати надання послуги >\n> Наукове медичне редагування > Видавнича діяльність > Переклад сайтів (локалізація) > Вартість, терміни, нормативи > Контакти\nФормати надання послуги письмового перекладу\nВаш вихідний документ для перекладу може бути будь-якого типу. Ми працюємо із широким спектром форматів файлів. За необхідності ми здійснимо набір тексту, тобто перетворимо текст, що не форматується, на такий, що його можна буде форматувати для визначення обсягу та внесення правок. Формат готового перекладу необхідно затвердити заздалегідь, щоб уникнути непорозумінь і оптимально використати часові ресурси.\nНайбільш затребувані формати надання нашої послуги перекладу — це формат DOC(x) (MS Word) і формат PDF (Adobe Acrobat).\nЗа необхідності ми збережемо форматування тексту та відповідність його обсягу змісту (як правило, це стосується презентацій PowerPoint і багатосторінкових текстових документів MS Word), а також на зображеннях (графіках, схемах) перетворимо текст, що не форматується, на такий, що піддається форматуванню.\nМи готові обговорити інші способи надання письмового перекладу, які є найбільш зручними для Вас. Будь ласка, повідомте наc про таку необхідність.\nФормат DOC(x) (MS Word) оптимальний\nдля надання перекладу\nМи здійснюємо посторінкове розділення тексту, яке синхронізоване з оригінальним документом. Якщо Ваш оригінальний документ у форматі DOC(x), то режим синхронного порівняння дозволить його легко зіставити з нашою роботою. Це просто. Ми допоможемо Вам користуватися цим режимом.\nФормат PDF (Adobe Acrobat) оптимальний\nдля надання перекладу документів,\nу яких графіки більше, ніж тексту.\nБагатофункціональний режим рецензування (внесення та перегляду коментарів і заміток) легкий для розуміння, дозволяє оперативно вносити зміни і давати однозначні рекомендації. Формат PDF — це універсальний спосіб дистанційного спілкування з дизайнерами.\nКоментарі наших клієнтів >\nБуло завдання видати методичні рекомендації... >\nБула маса пропозицій і щодо друку, і щодо верстки. Тільки ми не могли розібратися...\nEditor-MD — АГЕНЦІЯ МЕДИЧНОЇ РЕКЛАМИ.


У скільки мільярдів доларів обходяться росіянам окуповані українські землі – Військовий навігатор України\nЩороку Росія виділяє приблизно 3 мільярди доларів для фінансування, а фактично утримування під контролем, окупованих територій Донбасу – заявив голова Донецької військово-цивільної адміністрації Павло Жебрівський. За словами Жебрівського, це сума військових, адміністративних та соціальних видатків.\n“По моїм прикидкам, Росії обходиться утримання тієї території десь приблизно 3 млрд доларів в рік. Тобто, на сьогоднішній день вся бюрократія, вчителі, лікарі… пенсіонери багато забирають, ну і деякі кошти направляються там на дорогу”, – сказав він в ефірі “112 Україна“.\nЙмовірно, в офіційних документах і головному російському кошторисі ці видатки “зашиті” в інші статті. Але для порівняння, майже стільки ж РФ планує витратити на Крим – порахував російський політик Володимир Мілов. В його аналізі бюджету вказано, що цьогоріч Дума вирішила віддати півострову приблизно 195 млрд рублів з федерального бюджету. За нинішнім курсом – це 3,3 млрд доларів, що в 2,5 рази перевищує витрати російської влади на охорону навколишнього середовища (77 млрд рублів) або більше половини від витрат бюджету на охорону здоров’я (379 млрд рублів), пише Мілов на сайті “Эхо Москвы”.\nТа не всі кошти доходять до окупованого сходу – більша частина просто розкрадається, вважає народний депутат від “Народного фронту” Юрій Береза: “Насправді, до 75 % розкрадається. Це просто проходить по всій бухгалтерії, показуючи, як підтримує Росія окупований Донбас, що вона посилає туди гуманітарні місії, але насправді, ці гроші тільки списуються з бюджету Росії”.\nДо цих видатків РФ ще варто додати санкції, через які федерація втрачає набагато більше, ніж ті гроші, які виділяє на утримання Донбасу та Криму – зауважує народний депутат від “Блоку Петра Порошенка” Іван Вінник.\n“3 млрд доларів для РФ навіть у контексті їхнього військового бюджету відносно невелика сума. У зв’язку з тим, що наприклад, Україна продовжує загальносанкційну політику стосовно залучення наших міжнародних партнерів, від цього Росія втрачає набагато більше, вже сотні мільярдів доларів”, – вважає депутат.\nЯкщо знову подивитися на фінансовий план Росії, то вплив санкцій відчувається. У бюджеті-2017 різко знижені витрати на оборону – з 3,9 до 2,8 трлн рублів в порівнянні з 2016 роком, або з 4,7% до 3,3% ВВП. Проте це все одно більший показник відносно частки ВВП, порівняно з країнами НАТО. Силовики разом з чиновниками та фінансуванням державних економічних проектів і субсидуванням державних корпорацій в сумі складають майже половину витрат РФ. Ще близько третини йде на пенсії та соціальні виплати, і лише 6% виділено на “витрати майбутнього”, освіту та охорону здоров’я, пише Володимир Мілов.\nАле що б хто не говорив, субвенції на Донбас офіційно порахувати практично неможливо. Більше того, частково і Україна фінансує окуповані території, вважає нардеп Семен Семенченко. “За моїми підрахунками, приблизно 800 млн доларів – це вигода, яку окуповані території отримують за рахунок торгових відносин і незакритого торгового вікна з Україною. Це десь 35% від всіх видатків, які Росія виділила на окупований схід”, – говорить він.\nВ українському уряді оптимістично налаштовані щодо повернення окупованих територій Донбасу. Не в останню чергу тому, що окуповані території тягарем висять на шиї російського бюджету. 3,2 чи навіть 1 млрд доларів щороку – не така вже й висока ціна такої авантюри. Але якщо сюди додати ефект санкцій, цифри будуть значно більшими.\nTags:Донбас Крим НАТО окупований Донбас Росія\nСиловики мають право у зонах безпеки операції Об’єднаних сил (ООС) …


Птахівництво (Сторiнка 27)\n261: Інкубація яєць: Харчування зародка (чаcть друга)\nЗ 6 по 11-й день інкубації аллантоис, швидко розростаючись під шкаралупою, покриває весь вміст яйця, включаючи і білок. З цього моменту втрата води відбувається головним чином з аллантоиса. Видалення води з порожнини аллантоиса обумовлює постійний потік її та поживних речовин з білка та жовтка до зародка і виділення з нього продуктів обміну речовин в порожнину аллантоиса.\n262: ПЕРВИННА ОБРОБКА ПТИЦІ\nПтицю переробляють на механізованих або автоматизованих лініях. Птах транспортується підвісними ланцюговими або тросовими конвеєрами. Основними умовами надійної роботи автоматизованої лінії переробки птиці є міцність і надійність тягового органу (ланцюга або троса), суворе витримування відстані між підвісками, фіксування підвіски під час виконання технологічної операції, автоматична і синхронна з рухом конвеєрів робота всіх одиниць технологічного обладнання (рис.\n263: Промислові кроси курей для розведення у присадибних господарствах\nДля розуміння сутності промислових кросів необхідно усвідомити поняття термінів «лінія», «гібрид», «гетерозис», «крос» і т. д. У промисловому птахівництві використовують птицю, що отримується від схрещування ліній. ЛІНІЯ - це група птахів, відібрана за одним або кількома ознаками (несучості, маси яйця, живою масою, високою збереження і т.\n264: Порода курей Брама\nПоходження: Азія, відселекціонованих в США Мета розведення: Велика, сильна, м'ясного типу курка, вирощується легко, витривала, середня несучість складові! 140 яєць в перший рік, 100 яєць в другий рік яйцекладки; цве1 шкаралупи жовто-коричневий, але краще жовто-червоний, мінімальна маса інкубаційного яйця 53г.\n265: Інкубація яєць: Діагностика помилок режиму інкубування (частина третя)\nДіагностика недогріву. Низька температура затримує розвиток зародка з перших днів інкубації, але не викликає таких глибоких і специфічних порушень у розвитку, як висока температура. При просвічуванні яєць після 6 днів інкубації виявляється загальне відставання розвитку: зародки малі, лежать близько до шкаралупи, завдяки чому ясно помітні, кровоносна система на жовтку розвинена слабо, кровоносні судини слабо наповнені кров'ю і мають прозорий рожевий колір, зародки мало рухливі.\n266: ПЕРЕРОБКА ТЕХНІЧНОЇ ПРОДУКЦІЇ\nПродукти переробки птиці як тварина сировину містять біологічні сполуки, які навряд чи можна замінити синтетичним матеріалом. Наукове вивчення властивостей цієї сировини розпочато порівняно недавно, але вже помітно їх практичне значення.\n267: ОБРОБКА ЯЄЦЬ І ПЕРЕРОБКА яйцепродукти ОЦІНКА БІОЛОГІЧНОЇ і поживна цінність ЯЄЦЬ\nЯйця належать до тих продуктів харчування тваринного походження, які по калорійності і змісту білка, вітамінів і мінеральних речовин можуть прирівнюватися до м'яса і молока. Біологічна цінність яєць характеризується і тим фактом, що в них знаходяться майже всі амінокислоти, вітаміни А, В і D. В одному яйці міститься вітаміну А 200-1000 М.\n268: Біологічні ритми птиці\nЩербатов В.І., д-р с.-г. наук. Андрєєв Д.С. Кубанський державний аграрний університет Зміна пори року, дня і ночі незмінні в земних умови. Разом з навколишнім середовищем змін зазнають всі, хто живе на ній організми. Багато поведінкові реакції і фізіологічні функції організму циклічні і приурочені до таких же циклічних змін у зовнішньому середовищі. Найбільш яскраво в цьому сенсі виявляється добовий (циркадний) ритм, походження якого пов'язане з добовими циклічними змінами освітлення, температури і рядом інших зовнішніх факторів.\n269: ВИРОБНИЦТВО М'ЯСА ПТИЦІ\nВихід харчової продукції визначається технологією обробки. У натуральному та вартісному вираженні вихід всієї харчової продукції більше при переробці з повним патранням птиці (хоча вихід м'яса птиці вище при переробці з напівпатрані).\n270: Нетрадиційне сировину в годівлі птиці\nВ останні роки дедалі більшої актуальності набуває проблема підвищення продуктивності сільськогосподарської птиці. Це насамперед пов'язано із збільшенням ефективності все частіше використовуються комбікормів, збагачених біологічно активними речовинами, при вирощуванні та відгодівлі сільськогосподарської птиці.


Інструкція з проходження курсу - Інтернет-школа "Навчально-методичний супровід внутрішньої системи забезпечення якості освіти"\nПісля реєстрації, на сторінці курсу натисніть “ПЕРЕЙТИ ДО КУРСУ”.\nНатисніть “ПОЧАТИ КУРС”.\nБіля назви теми натисніть на знак +, щоб розгорнути тему з лекціями. Клікніть на назву лекції, яка Вас цікавить.\nЯкщо Вам потрібно розширити вікно з лекцією на весь екран, натисніть на стрілку вліво (вправо, щоб повернутися до ширини екрану за замовчуванням).\nПісля перегляду лекції натисніть “ЗАВЕРШИТИ ЛЕКЦІЮ”.\nУВАГА! Сертифікат видається за умови проходження всіх лекцій курсу, успішного виконання практичних робіт та залікової роботи.\nВи можете повертатися до перегляду лекцій та виконання завдань (тестів) в будь-який зручний час та з будь-якого пристрою (детальніше на вкладці “Повернутися до курсу”).\nДля того, щоб дати відповідь на запитання, клікніть на правильну відповідь та натисніть “Відповісти / Наступне Запитання”.\nПісля відповіді на останнє запитання Ви побачите таблицю результатів.\nTIME – час завершення тестування.\nQUESTIONS – загальна кількість запитань.\nTOTAL MARKS – максимальна кількість балів за тестування.\nEARNED MARKS – кількість отриманих балів.\nPASS MARK – поріг (мінімальна кількість балів, яку необхідно набрати для успішного проходження курсу).\nFail – не склав.\nPass – склав.\nНа головній сторінці курсу натисніть “ПЕРЕЙТИ ДО КУРСУ”.\nУ новому вікні введіть логін (або електронну адресу) та пароль.\nНа персональній сторінці натисніть “Мої курси”.\nОберіть курс, який Ви проходите.\nНа сторінці курсу натисніть “ПОЧАТИ КУРС”.\nІнструкцію з проходження курсу розміщено на вкладці “Проходження курсу”.


Столтенберг оголосив про «фундаментальну трансформацію» НАТО у відповідь на дії путіна\nчетвер, 07 липня 2022, 04:53\nУ відповідь на неспровоковану військову агресію Росії проти України Північноатлантичний Альянс збільшить свою постійну присутність на східному фланзі НАТО.\nЯк повідомляє Укрінформ, про це сьогодні в інтерв’ю для британського видання The Telegraph ще раз заявив Генеральний секретар НАТО Єнс Столтенберг, за підсумками візиту до України Прем’єр-міністра Великобританії Бориса Джонсона.\n«НАТО уточнює свої плани розгорнути постійні та повномасштабні військові сили на своїх кордонах з метою боротьби із подальшою військовою агресією росії після її вторгнення в Україну, заявив Генеральний секретар Альянсу. В інтерв’ю для The Telegraph Єнс Столтенберг сказав, що НАТО перебуває «в процесі дуже фундаментальної трансформації», яка відобразить «довгострокові наслідки» дій володимира путіна», - йдеться у публікації.\nЯк зазначається, частиною такого великого «перезапуску» Альянсу буде заміна відносно невеликої «тристоронньої» присутності НАТО на Східному фланзі на суттєві сили, щоб упередити можливе вторгнення проти країн-союзниць, таких як Естонія і Латвія. Наразі ці пропозиції опрацьовуються на рівні військового командування НАТО.\nЧитайте також: НАТО може швидко прийняти Фінляндію та Швецію, щодо України консенсусу немає - Столтенберг\nЯк повідомлялося, під час надзвичайного саміту НАТО 24 березня глави держав та урядів НАТО прийняли рішення посилити багатонаціональні бойові групи НАТО на території країн Балтії та Польщі, а також додатково розгорнути ще чотири бойові групи у Болгарії, Угорщині, Румунії та у Словаччині.\nПід час зустрічі Північноатлантичної Ради на рівні міністрів закордонних справ 6-7 квітня, у якій взяли участь країни-партнери, включаючи Україну, союзники підтвердили намір щодо подальшого посилення системи стримування та оборони НАТО.\nЯк нагадав тоді Генеральний Секретар НАТО, вторгнення росії в Україну стало для НАТО сигналом до пробудження ще у 2014 році. Відтоді Альянс здійснив найбільше посилення колективної оборони, підвищив готовність військ, утричі збільшив кількість Сил реагування НАТО, реформував командні структури та збільшив оборонні витрати.\nВ день повторного вторгнення росії в Україну НАТО активувало оборонні плани та розгорнуло додаткові сили на сході Альянсу. Наразі там перебуває 40 тисяч військовослужбовців під прямим командуванням НАТО, крім того, в Європу прибули близько 100 тисяч військовослужбовців США.


Передріздвяний настрій: у Нью-Йорку запалили головну ялинку, а у Європі вже давно працюють різдвяні ярмарки (фото, відео) | | УКРАЇНА LIVE\nПередріздвяний настрій: у Нью-Йорку запалили головну ялинку, а у Європі вже давно працюють різдвяні ярмарки (фото, відео)\nОпубліковано 01.12.2016 в 15:55\nУ більшості західних країн Різдво святкують 25 грудня, однак різдвяна атмосфера наповнює міста ще в листопаді.\nТак, у багатьох європейських країнах і США ще на початку-в середині листопада вулиці починають прикрашати святковими гірляндами, вогниками, скульптурами та іншими різдвяними атрибутами. А ближче до кінця листопада, коли у католиків та деяких протестантів стартує передріздвяний період Адвент, на площах західних міст починають роботу традиційні різдвяні ярмарки. Тут городян і численних туристів чекають різдвяні вистави та атракціони, святкові страви та гарячі напої, в тому числі глінтвейн.\nЗокрема, такі ярмарки вже встигли відкрити у Берліні, Брюсселі, Парижі, Страсбурзі та інших містах Європи.\nПри цьому в столиці Бельгії любителі незвичайного можуть замовити спеціальний обід на підвісній конструкції у вигляді різдвяної упряжки з оленями “Santa in the sky”.\nА ось в естонському Раквере встановили досить незвичайну штучну ялинку – конусоподібну металеву конструкцію з шестерінок.\nНе обійшов дух Різдва і ліванський Бібл, більшість жителів якого – католики.\nЗ офіційним приходом зими 1 грудня різдвяний настрій остаточно заповнює західний світ. Так, в Нью-Йорку в ніч з 30 листопада на 1 грудня урочисто запалили головну Різдвяну ялинку біля Рокфеллер-центру на Манхеттені.\nЗазначимо, в Україні Різдво святкують на два тижні пізніше, тому тут підготовка до новорічних та різдвяних заходів тільки починається.\nЯк повідомляв УНІАН, згідно з розпорядженням Київського міського голови Віталія Кличка, свято зустрічі Нового року організовують на Софійській і Михайлівській площах та Володимирському проїзді з 17 грудня 2016 року до 15 січня 2017 р.\nГоловна ялинка України з доставкою в Київ коштуватиме близько 47 тисяч гривень.\nМітки: Передріздвяний настрійРіздвосвятаялинка\nНаступна Стаття Україна має збільшувати виробництво власної продукції – В.Гройсман\nПопередня Стаття Як святкували 19 грудня наші прабабусі й прадідусі. Історія Святого Миколая: факти, яких ви не знали\nЇй 50, а на фото – її син. Вона розповіла два секрети своєї вічної молодості\nby mtv408 · Опубліковано 10.08.2017 в 22:54\nМолдова вибачилася перед Україною за заяви щодо Криму\nby mtv408 · Опубліковано 08.11.2016 в 09:17\nЗагальний рейтинг 10 з 10. Всього 11449 переглядів


Ingenium: двигуни з прогресивними технологіями світового рівня надають потужності новому Jaguar XE | Імпері Моторз\nЧотирициліндровий Ingenium – найекономічніший дизельний двигун Jaguar сьогодення\n163 к.с./380Nm та 180 к.с./430Nm варіанти двигунів забезпечують оптимальним балансом продуктивності та паливної економічності\nВибіркове відновлення каталізатора та рециркуляція охолоджених вихлопних газів під низьким тиском зменшують рівень викидів оксиду азоту та забезпечують відповідність нормам Euro 6\nКулачок випускного клапану змінного профілю забезпечує швидким нагріванням каталізаторів та відновленням сажового фільтру\nЗавдяки новим дизельним двигунам Ingenium та задньому приводу, алюмінієвий XE є найекономічнішим Jaguar сьогодення, із викидами CO2 лише від 99 г/км.\nЛінійка двигунів Ingenium виготовляється у новому Центрі по виготовленню двигунів, вартістю в 500 мільйонів фунтів стерлінгів та площею 100 000 м2, розташованому у Вест Мідландз, Великобританія. Двигуни сходитимуть із повністю адаптованих виробничих ліній майже кожні 36 секунд.\nПочинаючи з чистого аркушу, перед інженерами-розробниками двигунів Jaguar стояла задача створити двигуни Ingenium якомога легшими та економічними, забезпечуючи в той же час поєднанням потужності, крутного моменту та м’якості, яких можуть очікувати клієнти. Ці прогресивні двигуни пройшли випробування в реальних умовах довжиною в 2 мільйони миль.\n“Нове покоління дизельних двигунів Ingenium повністю розроблено та виготовлено вдома. Не було втрачено жодної можливості аби впевнитися, що їх дизайн відповідає прогресивним технологіям сьогодення.” Рон Лі, Головний інженер із розробки двигунів, Jaguar\nАлюмінієві компоненти із низьким рівнем тертя мають міцні блоки циліндрів та подвійний вал урівноваження для забезпечення низького рівня вібрації. Деталі, такі як акустична кришка відстійника, роз’єднані інжектори та 0.5мм овальне привідне колесо насосу роблять значний внесок у виключну безшумність Ingenium.\nНовий XE буде оснащено двома версіями 2-літрового дизельного двигуна Ingenium. Перший, потужністю 163 к.с./380Nm, який забезпечує виключними показниками економічності – витрата пального на рівні 3,77 л/100км та викиди CO2 99 г/км без компромісу по продуктивності та прискоренню. Версія 180 к.с./430Nm володіє найвищим у класі крутним моментом.\nДизельні двигуни Ingenium, які відповідають нормам Euro 6, є також чистими та економічними. Кулачок випускного клапану змінного профілю скорочує фазу запуску каталізатора та покращує відновлення дизельного сажового фільтра (DPF). Система рециркуляції охолоджених вихлопних газів під низьким тиском (EGR) зменшує температуру в камері згоряння, уникаючи створення оксиду азоту. Технологія вибіркового відновлення каталізатора (SCR) зменшує рівень викидів оксиду азоту до найнижчого рівня - XE було розроблено таким чином, щоб відповідати найвимогливішим світовим екологічним нормам.\nДо дизельних двигунів Ingenium приєднаються потужні, економічні бензинові двигуни із системою безпосереднього впорскування пального: 2-літровий чотирициліндровий із турбонаддувом та визначний 3-літровий V6 supercharged.\nПопередня Відображена новина 89 з 159 Наступна


Чи помиляються тести на вагітність? » Діагноз\nЗавдяки тому, що наука не стоїть на місці, жінки можуть дізнатися про свою вагітність на ранньому терміні, адже вже сьогодні, поряд із звичайними тестами, існують надчутливі, і навіть цифрові тести для визначення вагітності!\nАле іноді щось іде не так і тест показує помилковий результат. Що ж впливає на те, що він виявляється недостовірний? На це є кілька причин, кожна з яких може вплинути на його відповідь.\nПринцип роботи тесту дуже проста - він показує наявність в жіночому організмі гормону ХГЛ - хоріонічного гонадотропіну людини. Коли настає вагітність і плодове яйце прикріплюється до матки, він починає поступово наростати в організмі.\nАле проблема полягає в тому, що виділення цього гормону можливо не лише у вагітних. Є й інші ситуації, коли він може себе проявити і тест це зафіксує. Причини помилкового тесту на вагітність можуть бути наступні:\nМенопауза - в цей час в жіночому організмі виробляється в деякій кількості ХГЛ, і під час затримки, які все частіше відбуваються при клімаксі, його може зафіксувати тест.\nДеякий час після аборту, викидня або позаматкової вагітності в організмі ще міститься цей гормон. І якщо зараз зробити тест на вагітність, то він покаже помилковий позитивний результат.\nДеякі захворювання, які супроводжуються порушенням гормонального фону, різні пухлинні процеси також можуть стати причиною неправильного відповіді тесту.\nГормональний збій, що стався в організмі з різних причин, включаючи й ендокринні захворювання.\nНевірне дотримання інструкції щодо застосування тесту або брак виробника, який використовував неякісні реактиви, дають похибку результату.\nДеякі препарати, якими лікують гормональні проблеми або викликають овуляцію, містять достатню кількість хоріонічного гонадотропіну людини, щоб його міг зафіксувати тест. Після прийому таких препаратів цей гормон виводиться з організму протягом двох тижнів.\nНу ось, ми розібралися, помиляються тести на вагітність, показуючи позитивний результат. Але ж бувають випадки прямо протилежні - коли жінка в положенні, а негативний результат тестування.\nТест на вагітність покаже помилковий результат, коли жінка поспішає, і не чекаючи затримки, робить перевірку.\nА адже рівень гормону вагітності наростає поступово і відразу після зачаття він мізерно малий для того, щоб його зафіксував тест.\nЩе одна причина - неправильно проведені маніпуляції. Жінка, нервує, поспішати дізнатися результат, і не надає значення таких деталей, як чистота ємності для сечі, момент її збору (ранкова чи ні). До того ж, є різниця між струменевим і звичайним тестом. Перший потрібно підставити під струмінь сечі, а другий на деякий час опустити в рідину. Ось такі, здавалося б, незначні деталі можуть призвести до того, що тест на вагітність буде мати хибний негативний результат.\nТест на вагітність до затримки Гінекологія Самий точний тест на вагітність Гінекологія Як і коли робити тест на вагітність? Вагітність Слабка смужка на тесті на вагітність Вагітність Принцип дії тесту для ранньої діагностики вагітності: Вагітність Як користуватися тестом на вагітність "Евітест": інструкція Вагітність


Чому мій герань залишає червону? 2020\nЧому мій герань залишає червону?\nКоли влітку наближається, садові центри перетинають барвисті герані (Pelargonium spp.), Готові освітити вішальні кошики, віконні ящики і сонячні межі. Вирощується по всій території США як щорічна, ця тендерна багаторічна витривала в США Департамент сільського господарства зимостійкості рослин зон 10 і 11. Герані швидко ростуть, рясно цвітуть і радують досвідчених і починаючих садівників. Якщо листя вашої герані стає червоним, кілька простих виправлень можуть поставити проблему під контроль.\nкредит: Zwilling330 / iStock / Getty Imagesx\nЧервоний герань залишає сигнал, що рослина підкреслюється певним чином. Це може бути тому, що рослина отримує занадто багато води або занадто багато сонячного світла, або була посаджена на відкритому повітрі занадто рано або в мінерально-дефіцитному грунті. Герані, які посаджені занадто близько, також мають тенденцію до розвитку червоних листя. Діагностика проблеми вимагає вивчення догляду за герані та відповідного регулювання режиму.\nЧервоні листя часто викликані герані, які отримують занадто багато води. Ці рослини переносять більш сухий ґрунт, їх слід висаджувати в добре дренуючі горщики і зберігати ледь вологими. Герметики в горщиках часто страждають від сидіння у повних тарілках і пересихання. Розвиваються червоні листя. Завжди дозволяйте протікати воду через горщик. Потім скидайте весь надлишок з блюдця. Якщо надлишкові або заболочені умови не виправлені, червоні листя герані починають знижуватися.\nЗвертаючись до світла\nГерані люблять сонце, але інтенсивні промені іноді можуть бути занадто великими. При розміщенні в місцях, де світло занадто сильне, листя герані стають червоними як захист. Найперші листя зачіпаються першими. Переміщення рослин у горщиках у напівзатінені ділянки або надання тіні під час раннього дня, коли сонце найгарячіше, усуває ситуацію.\nХолодна погода перетворює листя герані червоного кольору, особливо, коли рослини встановлені занадто рано в році. Рослини, які вирощувалися в приміщенні з насіння або як живці, повинні поступово піддаватися холодним зовнішнім умовам. Якщо у вас герань листя червоні відразу після посадки на відкритому повітрі або переїзду навесні, це, швидше за все, через холод. Восени, червоні листя сигналу вечорами холодно. Настав час рухати герань назад до теплиці або брати живці на наступний рік.\nУ швидко зростаючих герані є невеликі кореневі системи, які є вразливими до недоліків фосфору і мікроелементів. Лікують повільно-зростаючі червонолистяні рослини з високим вмістом фосфору рідких добрив кожні два тижні протягом вегетаційного періоду. Наприклад, змішайте 1 столову ложку водорозчинного, 5-15-15 добрива з 1 галоном води, щоб компенсувати недоліки і заохочувати цвітіння. Холодні температури перешкоджають засвоєнню мікроелементів у герані, тому виправляйте будь-які проблеми з холодною температурою, перш ніж лікувати.


Дієві способи заточити ніж, ножиці та бритву (ФОТО-приклади)\nICTV / Ранок / Дієві способи заточити ніж, ножиці та бритву (ФОТО-приклади)\nНабридло, що всі ріжучі предмети нічого не ріжуть? Журналісти перевірили популярні у мережі поради, як нагострити ножі, ножиці та бритву.\nПроблема: Тупий ніж\nВирішення: Керамічний посуд\nПриставте ніж до дна керамічної тарілки чи чашки. Проводьте ножем зверху до низу, знизу до верху – так, ніби ви спилюєте стружку з дерева. Перевертайте ніж зі сторони на сторону, щоб він нагострився з обох боків.\nТупі ножі ще можна пережити, а от з ножицями – справжня біда. Ми знайшли в мережі пораду – кажуть, врятує фольга!\nПроблема: Тупі ножиці\nПросто відріжте шматочок фольги та поріжте її на дрібні шматочки. Так ножиці нагостряться…\nМи пошматували півметра звичайної алюмінієвої фольги – ножиці зробилися такими гострими, що аж страшно.\nБритва. Пишуть – побрийте нею джинси і буде, як новенька. Дивна порада! Ми перевірили і її.\nПроблема: Тупа бритва\nВізьміть старі джинси. Спочатку брийте лезом до себе, потім від себе. По 20 разів.


Валерій Шевчук - Біографія, фото, новини, інформація, вік | Письменники\nУкраїнський письменник-шістдесятник, майстер психологічної прози, автор ряду літературознавчих та публіцистичних праць.\nВалерій Олександрович Шевчук народився 20 серпня 1939 р. у родині шевця в Житомирі. Після закінчення в 1956 році школи хотів стати геологом, але, розчарувавшись у геології, поїхав в Лісотехнічний інститут. Не вступив і повернувся додому. Працював при ремонті Житомирського сільськогосподарського інституту будівельним підсобним робітником. У цей період захоплювався вивченням літератури, зокрема української. Особливе враження справили на майбутнього письменника книга Д. Багалія «Григорій Сковорода — український мандрівний філософ» і твори І. Франка.\nУ 1957 році Шевчук закінчив технічне училище і був відправлений працювати на бетонному заводі. У 1958 році він вступив на історико-філософський факультет Київського університету. Навчаючись, налагодив стосунки з літературними студіями: «Січ» (студія імені Ст. Чумака) і «Молодь», писав вірші, з 1960 року почав писати новели.\nУ 1961 році Шевчук дебютував з розповіддю «Настуся» про Т. Шевченка в збірнику «Вінок Кобзареві», що вийшов у Житомирі. Весною 1961 року літературна студія «Січ» видала стінгазету «Заспів», в якій був надрукований розповідь Ст. Шевчука «щось хочеться» (пізніша назва «Кілька хвилин до вечора» — збірка «Долина джерел»). На той оповідання був гострий відгук в університетській газеті «За радянські кадри». За газету «Заспів», де був намальований Т. Шевченко із зеленими вусами, Шевчука хотіли вигнати з університету, тягали в КДБ, допитували, однак виключили художника, який малював ту газету.\nУ 1961 році Шевчук написав 18 коротких новел і першу статтю «С. Васильченко в Коростишівській семінарії» для житомирського збірника, наступного року написав 20 новел, частину з яких надрукував переважно в журналах «Вітчизна» і «Літературна Україна». Деякі з них перекладені на інші мови, а одне — «Вона чекає його, чекає» — була навіть екранізована В. Жилком (студентська робота). Після закінчення університету Ст. Шевчук був відправлений до Житомира кореспондентом газети «Молода гвардія» В листопаді був взятий до армії, служив у Мурманській області. В армії знову почав писати вірші, не припиняючи роботи над прозою.\nПовернувся додому в 1965 році саме в той час, коли почалися масові політичні арешти серед української інтелігенції, був у кінотеатрі «Україна», протестуючи проти масових репресій. У вересні влаштувався в науково-методичний відділ музеєзнавства, який містився в Києво-Печерській лаврі (враження від цієї роботи відбилися в повісті «Голуби під дзвіницею»). У 1966 році закінчив повість «Крестопоклонный», в якій відбив враження від студентського життя. Був заарештований його брата, тому Валерій змушений був звільнитися з роботи. Причиною арешту брата було те, що він вирішив набрати в друкарні і відбити для себе як пам’ятку часу статтю про процес над Погружальським. За це брат дістав п’ять років концтабору суворого режиму. У 1967 році вийшла книжка «Серед тижня». Ст. Шевчук став членом Спілки письменників України. У 1969 році він написав повість «Золота трава» (надрукована в 1984 році) і перший варіант повісті «Мор», до якої він повернувся в 1980 році і зробив остаточну редакцію в 1983-м. Писав історичні й фольклорно-фантастичні оповідання, статті, вийшла книжка «Вечір святої осені», в якій було надруковано вісім нових оповідань.\n1970-і і 1980-е\nУ важкі сімдесяті роки твори письменника майже не друкували, тому він змушений був писати «для себе». Протягом 1979 — 1999 Ст. Шевчук видав книги: «Крик півня на світанку» (1979), «Долина джерел» (1981), «Тепла осінь» (1981), «На полі смиренному» (1983), «Дім на горі» (1983), «Маленьке вечірнє інтермеццо» (1984), «Барви осіннього саду» (1986), «Три листки за вікном» (1986), «Кам’яне луна» (1987), «Птахи з невидимого острова» (1989), «Дорога в тисячу років» (1990), «Панна квітів» (1990), «Із вершин та низин» (1990), «Стежка в траві. Житомирська сага» (у 2 т., 1994), «У череві апокаліптичного звіра» (1995), «Козацька держава. Етюди до історії української державності» (1995), «Око прірви» (1996), «Жінка-змія» (1998), «Юнаки з вогненної печі» (1999), «Біс плоті» (1999) та інші.\nУ 1986 році Шевчуку присвоєне звання «Заслужений діяч польської культури», наступного року він був удостоєний Шевченківської премії за роман «Три листки за вікном». З 1988 року Ст. Шевчук — ведучий історичного клубу «Літописець» при Спілці письменників України. У 1999 році винагороджений «Орденом князя Ярослава Мудрого» V ступеня.\nНа сьогоднішній день Ст. Шевчук — викладач Київського національного університету ім. Т. Шевченка, ведучий історико-суспільних циклових річних програм Українського радіо: «Козацька держава», «Київ, культурний і державний», «Загадки і таємниці української літератури», «Цікаве літературознавство».\nСт. Шевчук — лауреат Державної премії України ім. Т. Шевченка, премії фонду Антоновичів, літературних премій ім. Е. Маланюка, О. Пчілки, О. Копиленка, І. Огієнка, премії в галузі гуманітарних наук «Визнання» (2001). Він є автором близько 500 наукових і публіцистичних статей з питань історії літератури, дослідником і перекладачем современног української мови творів давньоукраїнської літератури.