Мак снодійний - Фактосвіт\nМак снодійний (Papaver somniferum) – однорічна трав’яниста рослина сімейства Papaveraceae (Макові), сизого кольору. Стебло прямостояче, гладке, висотою до 1-1,2 м, у верхній частині гіллясте, густо облистяне з черговим листям. Нижнє листя широко довгасте, довжиною 20-30 см. Стеблові листя трохи меншого розміру, довжиною 15-20 см, широко еліптичні, яйцеподібні або довгасто-яйцеподібні. Квітконіжки довгі, товсті, з відстовбурченими щетинками. Бутони голі, шкірясті, яйцеподібні, довжиною 1,5-3 см, пелюстки до 10 см, фіолетові, рожеві, червоні, білі. Плід – коротка циліндрична, яйцеподібна або майже шароподібна коробочка довжиною 2-7 см, спочатку зеленого, а при дозріванні солом’яно-жовтого кольору.\nНасіння дуже дрібне, численне, білого, блакитного, коричневого, синювато-чорного кольору.\nЦвіте у червні-липні, плоди дозрівають у серпні.\nБатьківщина маку невідома. Євразійський різновид маку вирощується як олійний мак, підвиди тянь-шаньський, канський, джунгарський, тарбагатайський – як олійний.\nТрохи з історії маку. Вважають, що первісний вид маку, який розводили ще на зрошуваних рівнинах Месопотамії, був опіумний. Найбільш давнім свідченням про цю культуру є платівка, знайдена в 3000 роках до н.е. на місці колишнього шумерського міста Ніппура. У шумерів мак зображується двома ідіограмами – рослини та щастя, що позначали сфери його використання, які на той час вже були визначені.\nДо 1600 р. до н.е. в папірусі Еберса згадується мак серед наркотиків, які використовували в Єгипті. Пізніший єгипетський текст (XIII століття до н.е.) повідомляє, що мак можна давати дітям, щоб вони перестали кричати. До речі, цей звичай зберігся на Середньому Сході, Північній Африці і навіть на півночі Франції, де культивували олійний мак до початку XX ст.\nВ Греції мак використовувався як знеболювальний засіб також з давніх-давен, тому що відомості про це згадуються в міфології. Деметра вдавалася до його допомоги, щоб зменшити нестерпне горе, яке завдав їй Аїд, цар підземного царства, вкравши у неї дочку Прозерпіну. Всі грецькі медики прописували мак для полегшення фізичних і психічних страждань, проте сік, що отримували безпосередньо при надрізі насіннєвої коробочки, став, найімовірніше, використовуватися лише в I ст. н. е. Приблизно в ту ж епоху римський лікар Цельс оцінює ці ліки як «божественні», оскільки вони дозволили людині подолати біль.\nОднак розширив сферу використання маку Андромахус, лікар Нерона, який ввів його до складу теріаку (Tnenk ague) – найвідомішого за всіх часів фармацевтичного рецепту – «панацеї панацей». Для того, щоб боротися з постійними хворобами, імператор Марк Аврелій приймав цей склад щоранку і щовечора, можливо, тому цей імператор демонстрував легендарний стоїцизм та зневагу до болю.\nУ XVII столітті знаменитий теріак вже мав конкурувати зі значно більш простим складом препарату. Похідна від «специфічного болезаспокійливого», що вибрано в XVI столітті Парацельсом для лікування безсоння, «шафранно-опійна настоянка» була введена в дію відомим англійським лікарем Томасом Сіденгамом. Ця настоянка містила, окрім опіуму, шафран, корицю та порошок гвоздики – все це настоювалося в іспанському вині.\nВикористання опіуму було сконцентровано в Середземномор’ї аж до того часу, коли арабські торговці, які доходили до Далекого Сходу, доставляючи туди прянощі, дізналися там про медичні переваги опіуму. В ХІ ст. мак культивувався долині Гангу й у Китаї, але лише з XVII ст. з’явилася традиція курити опіум. Європейці відразу ж стали заручниками цієї моди, вважаючи, що отримують з цього користь.\nНа початку ХІХ ст. мода на опіум поширилася у літературних та артистичних колах, спочатку – в Алжирі, потім – у Франції. Опіум, у формі опіату або шафренно-опіумної настоянки, для багатьох романтичних англосаксів – це джерело натхнення, яке розглядалося як божественне натхнення. Безпосередніми свідками цього є шедеври Кольриджа, Томаса де Квінси, Едгара По, а пізніше – французів Бодлера, Верлена, Кокто. До 1900 року у Франції деякі вже були майже одержимі пристрастю до опіуму, який курили в китайській манері. Ця мода поширилася після повернення з Індокитаю колоністів, одним з яких був флотський офіцер Клод Фаррер («Дим опіуму», 1904), однак цей вид куріння майже не мав драматичних наслідків.\nУ 1803 р. французькому хіміку Ф. Деросне вдалося виділити діючу речовину опіуму. Кілька років потому німецький фармацевт Сертюнер вказав два елементи опіуму, один з яких – дуже активний алкалоїд, названий ученим за свої наркотичні засоби ім’ям грецького бога сновидіння Морфея. Тоді ж було встановлено, що вживання морфію викликає дуже сильне звикання до цього препарату, яке не міг викликати навіть сам опіум. В слабких дозах морфій збуджує центральну нервову систему і викликає приємне почуття ейфорії, сенсорні відчуття ослаблені, увагу сконцентровано на приголомшливому коловороті думок, на їх нескінченному русі. При цьому одночасно порушується діяльність органів травлення та дихання, що може призвести до тяжкої інтоксикації організму, що викликає зупинку дихання та смерть.\nЗі споживанням морфію з’являється звикання до нього – переносимість організмом дедалі більш високих доз з необхідністю їх постійного підвищення для отримання того ж самого ефекту – це стан залежності від морфію, що тягне за собою всім відомі соціальні наслідки з необхідністю дістати наркотик за будь яку ціну.\nПочинаючи з 1880 року, кількість випадків морфінізму збільшилася. Морфінізм поступово проникає у світські кола, у світ мистецтва і театру, а також і в медичне середовище, не отримуючи жодної офіційної заборони, оскільки в той час небезпека ще не здавалася настільки реальною.\nОстанніми роками ХІХ ст. морфінізм отримав на Заході особливе поширення, коли німецькому хіміку Дресеру вдалося отримати дериват морфію, медичні властивості якого були ще сильнішими. Цьому новому препарату дали ім’я героїн, маючи на увазі його дуже активну (героїчну) дію. Дресер виявив, що героїн, пропонований морфіністам, позбавляв їх залежності від наркотиків.\nМомент тріумфу був, проте дуже короткочасним. Все, чого вдалося досягти, зводилося до заміни однієї форми токсикоманії іншою, більш тяжчою. У 1900 р. героїн вже затьмарив морфій, а потім витіснив і кокаїн. Наслідком цього стала підпільна торгівля героїном, що прийняла величезні масштаби, яка опинилася в руках злочинних груп. Героїн виготовляли з морфію, який завозили із Сирії та Лівану.\nУ Франції лише за період 1968-1989 р. кількість героїноманів збільшилася вп’ятеро. В Англії ситуація ще гірша: кількість героїноманів, які надходять до клініки, подвоюється кожні шістнадцять місяців. Але першість у зв’язку з цим явно зберігають Сполучені Штати: оборот на американському ринку наркотиків нині становить понад мільярд доларів.\nЗаготівля. Як лікарську сировину для отримання алкалоїдів використовують сухі коробочки. З опійного маку отримували опій – це молочний сік, що витікає з надрізаної ще незрілої (зеленої) коробочки, що швидко засихає на повітрі і перетворюється на густу буро-коричневу масу.\nВ народній медицині використовують не лише молочний сік маку, а й його квіти та насіння. Найбільшу увагу приділяють квіткам, які збирають для лікувальних цілей краще з дикого маку та маку-самосіянця. Сушити пелюстки треба в тіні, розкладаючи тонким шаром, щоб вони не почорніли.\nХімічний склад маку снодійного. В рослині міститься понад 20 алкалоїдів, але найбільше їх (1,5-2,5%) знайдено в коробочках олійного маку. За хімічною будовою алкалоїди маку відносяться до похідних фенантрену та ізохіноліну. В рослині містяться також органічні кислоти. В насінні знайдено близько 48% жирної олії. Джерелом отримання морфіну є зрілі коробочки олійного маку. Вони містить морфін у кількості 0,3-0,5%, папаверин (до 0,05%), кодеїн.\nДія маку снодійного.\nМорфін макового насіння належить до наркотичних анальгетиків. Під його впливом підвищується поріг больової чутливості, подовжується період переносимості болю, послаблюється емоційна реакція хворого на появу болю, поліпшується психологічний стан – зменшуються страх і больові страждання. Все це розвивається при збереженні свідомості та мислення, але при частковій втраті самоконтролю. Лікарське значення маку обумовлено наявністю в його молочному соку алкалоїдів (опіуму), що використовуються в медицині як болезаспокійливий, заспокійливий і снодійний засіб.\nМорфін знижує збудливість дихального та кашльового центрів, впливає на діяльність серця: після короткочасного почастішання ритму серцевих скорочень настає уповільнення.\nМорфін застосовується в клініці для зняття болю при лікуванні коронарної недостатності, підвищує згортання крові у хворих та зменшує обсяг легеневого дихання.\nМорфін застосовують головним чином як знеболюючий засіб, особливо при травмах, що супроводжуються сильним болем, при хірургічному втручанні у до- та післяопераційному періоді, при болях, пов’язаних із захворюваннями внутрішніх органів. Його застосовують при інфаркті міокарда. Препарат нерідко вводять разом з атропіном, оскільки морфін підвищує тонус блукаючого нерва. Морфін здатний усувати біль майже будь-якої інтенсивності та будь-якого походження, але найбільша ефективність морфіну спостерігається при тривалих болях; при гострих і швидко виникаючих болях його ефективність менша. Морфін зменшує негативні емоції – страх, тривогу, пригніченість настрою, почуття голоду чи втоми. Після його прийому з’являється ейфорія. Тому при повторних прийомах препарату нерідко виникає патологічна пристрасть до морфіну – морфінізм.\nСпособи застосування маку снодійного\n– 1 склянкою кип’ятку або 1 склянкою киплячого молока заварити 10 г квіток, гріти на слабкому вогні 5 хвилин, настояти 15-20 хвилин, процідити – пити по 1 ст. л. 3 рази на день, а при безсонні – за півгодини перед сном;\n– 1-2 ч. л. меду розвести у склянці води, у цьому розчині кип’ятити 5-10 хвилин 2 ч. л. порошку з пелюсток макових квітів та вживати по 1 ч. л. 3 рази на день.\nВідвар макових квіток на меді корисно вживати за умови посиленої загальної пітливості. Відвар квіток маку – від проносу. Відваром незрілих коробочок напувають дітей, щоб добре спали при безсонні.\nНастоянка на горілці: 10%-ва по 15 крапель 3 рази на день при безсонні – за півгодини до сну.\nСвіжий сік із макових головок застосовують від укусів комах.\nПрипарки з головок, а також з листя застосовуються як зовнішній болезаспокійливий засіб.\nРозтерте насіння змішують з медом і їдять при захворюваннях печінки.\nМакове насіння входить до складу глистогінних засобів.\nЯкщо насіння маку розтерти і розвести водою, то отримують білу рідину, схожу на молоко, яку називають маковим молоком – вживають всередину у великих дозах (по півсклянки 3-4 рази на день) при геморої і ускладненому запаленні легенів.\nСухі пелюстки макових квіток, розтерті в порошок, вживають при хворобах шлунка (особливо при катарах) у вигляді простого відвару, а пелюстки, розтерті в порошок і відварені в молоці або меді або у вигляді настоянки на горілці, допоможуть від безсоння, при розумовій перевтомі. Порошок: по 1 щіпці (тобто близько 3 г) порошку 3 рази на день перед їжею.\nПротипоказання. Вживати опіум рекомендують лише за призначенням лікаря. Морфін протипоказаний при пригніченні дихання, аноксемії, емфіземі легень, бронхіальній астмі, пригніченні перистальтики кишечника, нудоті, блювоті, явищах морфінізму, при алкоголізмі, недостатності функції печінки.\nНе рекомендується спільне призначення морфіну з резерпіном, що послаблює аналгетичний ефект морфіну. Морфін може викликати алергічні реакції: свербіж, шкірні висипи і т.п. Дітям віком до 2 років морфін не призначають. Хворим старше 50 років препарат дають у зменшеній дозі.\n← Про найдовший у світі паркан → Зловили найбільшого у світі прісноводного ската


Проблема 85 міліметрів... - Теревені - Сторінка 2\nВідправлено 27.06.2008 – 10:20\nzav (27.06.2008 09:59) писав:\nНу на дохторську у тебе не вистачить грошей, а кандидатську можеш замовляти. Теж буде форма гранту. Але на умовах "не все під ключ" - лише текст. Тема "Соціцально-економічні аспекти різниці у стандартах залізничної інфраструктури України та країн ЄС".\nВідправлено 27.06.2008 – 10:33\nНє. Йа вам кращу тему підкину: "Просторові аспекти ефективності використання повітряного простору країн ЄС та України."\nВідправлено 27.06.2008 – 10:38\nа ше краще нехай поїзди їздять лише на одній рейці - яка виходить економія металу і ресурсів,всього треба вдвічі менше?\nВідправлено 27.06.2008 – 10:39\nbamik (27.06.2008 10:33) писав:\nАле ж Зава зацікавив саме залізничний транспорт... І ті 85 міліметрів...\nВідправлено 27.06.2008 – 13:22\nWeber (27.06.2008 11:20) писав:\nТе, що Ви знається на хабарях за дохторські та кандидатські, мене не дивує аж ніяк.\nПовідомлення відредагував zav: 27.06.2008 – 13:27\nВідправлено 27.06.2008 – 14:34\nzav (27.06.2008 13:22) писав:\nЧому хабарях? Я тобі як приятелю з мого доволі короткого списку Теревенських друзів пропоную гонорарну основу. Не подобається така тема - давай змінемо на\n"85 міліметрів до Європи".\n"і починає відповзати від нас на Захід — на інший бік платформи. Я навіть думаю, що цієї дороги йому вистачить на все його життя".С.Ж.\nосьо ми равлики осьо на 85 мм\nВідправлено 27.06.2008 – 22:41\nА що ви реально пропонуєте, щоб вирішити цю проблему? А то флуд тут розвели.. Взагалі цей вид транспорту вже застарілий.\nЯкщо вже реформувати, то реформувати повністю - якісні автомагістралі для автопоїздів, і дороги на електромагнітних подушках, для швидкісних потягів.\nЯкщо питання стоїть в тому, що ніби Росія може запросто прокотити Україною свої військові потяги, то насправді швидше навпаки - вивезти українські потяги разом з добром собі.\nЧи невже хочеться таку ж саму можливість надати європейцям? якщо ні, то давайте тоді взагалі зруйнуємо всі торгові звязки, тому що вони можуть бути використані для агресії і грабунку.\nВідправлено 27.06.2008 – 23:00\nБлін, я думав тема про 85 мм пісюна, чесслово\nВідправлено 28.06.2008 – 07:30\nNomad (27.06.2008 23:00) писав:\nЦе у відомому анекдоті так є - "на *** ширє"... Так і зробили. Але то не правда - хіба у того хто отримав наказ і так його зрозумів були свої уявлення про це... А справа мабуть була у військовій безпеці.\n#31 Посилання на це повідомлення #31 Соловейко\nВідправлено 28.06.2008 – 22:59\nУ мене по цій темі виникли різні думки, від песимістичних: "допоки ми ввійдемо в ЄС, залазничний транспорт стане неактуальним", реалістичних: "більшість вантажів з Європи надходить вантажівками", до оптимістично-фантастичних: "це ж ми на своїх рейках можемо на бронепотягах аж до Владівостока докотитися!))"\nВідправлено 28.06.2008 – 23:31\nСоловейко (28.06.2008 23:59) писав:\nУ мене по цій темі виникли різні думки, від песимістичних: "допоки ми ввійдемо в ЄС, залазничний транспорт стане неактуальним", реалістичних: "більшість вантажів з Європи надходить вантажівками"\nтак, будемо імпортувати. навіщо нам важка промисловість.\nоптимістично-фантастичних: "це ж ми на своїх рейках можемо на бронепотягах аж до Владівостока докотитися!))"\nти я бачу святкуєш по повній\n#33 Посилання на це повідомлення #33 Соловейко\nВідправлено 28.06.2008 – 23:44\nSergiy_K (29.06.2008 00:31) писав:\nта скільки там тієї промисловості залишилося?..\nзараз возимо-возитимемо і в подальшому.. Окрім того є ще й морський транспорт.\nПроте мені не подобається, що наша країна є сировинним придатком ЄС.\nЯ неодноразово писав, що не снеками ми повинні пишатися, а літаками й танками.\nІ це повинно бути потрібне в першу чепгу нам, а не "добрим дядям" з ЄС чи РФ.\nА матимемо силу і промисловість рейки або у себе перекладемо, або в ЄС.\nВідправлено 02.08.2008 – 19:15\nА ось вони знову вилізли ті 85 міліметрів...\nЗаодно майбутній покупець був зобов’язаний не більше і не менше, як протягом трьох місяців із моменту підписання договору купівлі-продажу надати розроблені технології виробництва локомотивів під колію 1520 мм. Між іншим, за межами Росії такої колії просто немає. Навіть у СНД ширина колії становить 1524 мм.\nВідправлено 02.08.2008 – 19:27\nЯ все ж сподіваюся, щи ні у що вступати не будемо.\nА стандарт колії тра давно було значно розширити, щоб білше вантажу перевозити. Маю на увазі не европейський стандарт, а новий. Уявіть тільки вагони із купе по обидві сторони.\nПовідомлення відредагував Білий Дракон: 02.08.2008 – 19:28\nВідправлено 16.12.2012 – 22:26\nНедавно їхав з Києва у Львів Хюндаєм - за 5 годин мало бути, вийшло за 5.30. Хюндай міг би і до Варшави та Берліна прямувати, але мусить пів години перевзуватися. Таки треба давати на укрзалізницях третю рейку - хоча б на головних магістралях.


Деруни з грибно-сирною начинкою - пошаговий кулінарний рецепт з фото\nКулінарні рецепти » Інші рецепти страв та блюд » Деруни » Деруни з грибно-сирною начинкою\nПоходження цього ароматного і смачного страви покрито таємницею, в різних куточках світу деруни готують і називають по-різному, наприклад, в Ізраїлі – це латкес, в деяких областях Росії – какорки, теруны, терунцы, на Україні їх називають – деруни, тертюхи, кремзлики, а у Швеції це блюдо називають щетинистым манахом. Але в незалежності від назви деруни з грибно-сирною начинкою це чудове страву, яке приносить своїм смаком задоволення і насичення!\nІнгредієнти для приготування дерунів з грибно-сирною начинкою:\nДля картопляної маси:\nКартопля сирої – 6 штук\nЦибуля ріпчаста білий – 1 штука\nБорошно пшеничне просеянная – 1, 5 столові ложки\nПечериці свіжі – 200 – 250 грам\nЦибуля ріпчаста червоний – 1 штука\nСир вершковий плавлений будь-якої торгової марки (без наповнювачів) – 100 грам\nОлія рослинна – приблизно 100 мл\nПриготування дерунів з грибно-сирною начинкою.\nУ свіжих печериць, з допомогою ножа, відріжте коріння, а червоний ріпчасту цибулю очистіть від шкірки. По черзі промийте інгредієнти під проточною водою і обсушити паперовими кухонними рушниками. Після укладіть їх на обробну дошку і наріжте кубиками, із зразковим діаметром до 7 міліметрів. Розкладіть нарізані овочі по окремих тарілках.\nУвімкніть плиту на середній рівень і поставте на неї сковороду з потрібною кількістю рослинного масла. Розігрійте жир і закиньте в нього нарізані гриби, обсмажте, помішуючи кухонних лопаткою до легкої рум'яної скоринки. На смаження грибів у вас піде приблизно 10 – 13 хвилин. Після закінчення потрібного часу додайте до грибів нарізану цибулю і тушкуйте овочі разом ще 5 – 7 хвилин інтенсивно помішуючи.\nПотім перекладіть обсмажені інгредієнти в глибоку піалу, додайте за смаком сіль, запашний мелений перець і потрібну кількість плавленого сиру без наповнювачів. Перемішайте отриману масу столовою ложкою до однорідної консистенції, відставте в сторону і займіться підготовкою картопляної маси.\nКрок 2: готуємо картопляну масу\nБілий цибулю і картоплю очистіть від шкірки, промийте овочі під проточною водою і обсушити паперовими рушниками. Потім використовуючи крупну тертку, натріть картоплю в глибоку миску, відіжміть його рукою від зайвого у вашій страві соку і після з допомогою тієї ж терки подрібніть в миску головку білого ріпчастої цибулі.\nДодайте за смаком сіль, чорний мелений перець, 1 куряче яйце і потрібну кількість просіяного пшеничного борошна. Перемішайте знаходяться в мисці інгредієнти столовою ложкою до однорідності. Начинка і картопляна маса готові, тепер можна приступити до смаження драніков.\nКрок 3: смажимо деруни\nУвімкніть плиту на середній рівень і поставте на неї сковороду. Для початку налийте в ємність 2 – 3 столових ложки рослинної олії, але у міру потреби під час смаження ви будите додавати жир в сковороду так як картопляна маса, досить сильно вбирає в себе масло. Тепер візьміть 1 столову ложку картопляної маси і опустіть її в розігріте масло. Злегка притисніть її ложкою так, щоб у вас вийшов млинець круглої форми, і відразу ж покладіть на нього 1 столову ложку грибно–сирної начинки. Потім наберіть ще 1 столову ложку картопляної маси, укладіть її поверх начинки та повторно натисніть поки ще сирий драник кухонних лопаткою, для того щоб у вас вийшов гарний картопляний млинець круглої форми. Тим же способом сформуйте ще кілька драніков на сковороді.\nОбсмажте ваші вироби з обох боків до золотистої, хрусткої скоринки. Після додайте в сковороду 2 столові ложки чистої дистильованої води і накрийте ємність кришкою. Дайте дерунам трохи пропаритися, цей процес потрібен для того, щоб дещо пом'якшити картоплю і дати йому дійти до повної готовності. Всього на процес смаження і тушкування у вас піде не менше 9 – 10 хвилин на 1 порцію. Готові деруни перекладіть на велику плоску тарілку з допомогою кухонної лопатки. Додайте в сковороду трохи олії і покладіть другу порцію драніков, сформувавши і приготувавши їх тим же способом, який вказано вище.\nКрок 4: подаємо деруни з грибно-сирною начинкою\nДеруни з грибно-сирною начинкою подаються у гарячому вигляді укладене на тарілку порціями, не менше 3 – 4 штук на людину. У вигляді доповнення до цієї страви можна використовувати сметану, домашні вершки, майонез або кетчуп. Так само безпосередньо перед подачею, ви можете посипати деруни, нашаткованої свіжою зеленню кропу, петрушки або зеленого лука. Це страва може бути подано як окремо так і разом зі стравами з м'яса. Недорого, швидко і дуже смачно! Насолоджуйтесь!\n– Спеції, зазначені в даному рецепті не принципові, ви можете використовувати будь-які спеції, які підходять для м'ясних і овочевих страв, наприклад, білий мелений перець, мелений коріандр, лист лавра, часниковий порошок і це лише декілька варіантів.\n− Для приготування цієї страви можна використовувати різні види їстівних грибів. Це можуть бути такі гриби, як вишеньки, маслюки, лисички, опеньки, дощовики, рижики, сироїжки трюфелі і багато інших. Так само ви можете використовувати сушені гриби, однак перед смаженням, їх треба попередньо вимочити в теплій воді протягом 1, 5 – 2 годин, після подрібнити і обсмажити.\n– У даному рецепті вказані 2 види цибулі, солодкий червоний для начинки і білий ароматні, гострий лук для картопляної маси, але ви можете замінити ці 2 види цибулі звичайним ріпчастою.\n– Обов'язково віджимайте картоплю після подрібнення, так як він містить багато крохмалю та соку, від цього картопляна маса може швидко потемніти.


У Європі стають популярними "голі торти" | Новини на Gazeta.ua\nВівторок, 17 вересня 2019 15:06\nТорти готують із бісквіту та кремів. Фото:Фейсбук\nНа українські весілля обирають торти, вкриті мастикою. У Європі це — антитренд.\nПро це розповіла журналісту Gazeta.ua Вероніка Петрова із Нових Санжарів на Полтавщині.\nДівчина 6 років пече торти на весілля, тож постійно слідкує за трендами.\n"У Європі беруть "голі" торти. Це просто бісквіти, перемазані кремами і прикрашені ягодами. По боках вони нічим не вкриті і в цьому щось є. Проте недоліком таких тортів є те, що вони можуть перекошуватися під вагою тих же ягід. Вони ніколи не будуть рівні — як би ти не намагалася рівномірно його вкривати, десь бісквіт буде вологіший, а десь сухіший. І навіть незначна різниця, яку на смак не відчуєш, призведе до того, що ярус весь похилиться", — розповіла дівчина.\nПорадила обирати не те, що модне, а те, що смачне й подобається саме вам.\n"Найчастіше на весілля замовляли бісквітні торти із фруктовим наповнювачем, повністю вкриті мастикою — білого або блідо-рожевого кольору. Це популярно і зараз, бо білий колір універсальний і асоціюється з нареченою", — додала дівчина.\nЗа словами Вероніки, зараз частіше замовляють торти, прикрашені під стиль весілля. І не лише в кольорах.\n"Були в мене замовники, які святкували в стилі "Гаррі Поттера". Торт пекла у вигляді Сортувального капелюха. Також був торт із "Зіркових воїнів", "Месників". І це не на день народження, а на весілля", — наголосила дівчина.\nПопулярними лишаються торти, прикрашені квітами з мастики та узором, виконаним зі спеціальними трафаретами.\n"Основою для торту беруть бісквіти. Вони гарно тримають форму, тож витримають важкий декор. Популярний крем — заварний, сметанний або вершковий. Печуть по чотири-шість коржів для кожного ярусу. А їх може бути до чотирьох", — розповіла дівчина.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Тверді шампуні та бамбукові зубні щітки: як повністю відмовитись від сміття\nЗараз ви читаєте новину «Чи варто брати на весілля "голий торт"». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\nПрощання з Тарасом Кутовим проведуть у середу в клубі Кабміну Переглядів: 2331


Форум ветеранських організацій силових структур Херсонської області: Щодо деяких професіоналів з перерахунку пенсій зокрема в системі МВС України\nЩодо деяких професіоналів з перерахунку пенсій зокрема в системі МВС України\nШановні пенсіонери МВС!\nНа просторах фейсбуку і по життю зявилося безліч професіоналів щодо перерахунку пенсій зокрема в системі МВС України....деякі пропонують " поєтапний перерахунок пенсії " не розуміючи що це таке, дехто інше не буду переліковувати....\nМи з Вами спільно пройшли багато чого щоб перерахунок відбувся хтось вже його не отримає Широченко, Карасик та ще тисячі пенсіонерів, хтось втрачає час і здоров'я можу назвати але не буду, хтось стібається міняючи імена і паролі...\nНа жаль далі буде гірше...до 21 влада має визначитися куди і як нас послати...в грудні 2016 о нас продали відносно дешево "свято і трохи грошей "...Як буде зараз? Щоб не повторилося пропонуємо зібрати очно чи заочно збори Координаційного Комітету нарешті підписати та оприлюднити протокол від 7.06. та прийняти спільну та узгоджену позицію та план дій.\nМіщенко, Кібкало підтримують і побажаємо їм міцного здоров'я! Це зробити потрібно найближчим часом інакше все вирішать за нас і без нас .


Audi Q3: Двигуни. Сідайте за кермо і вирушайте. | Audi в Україні\nНа шляху до задоволення від керування.\nСідайте за кермо і вирушайте. Визначайте нові цілі й завжди прямуйте тільки вперед. У цьому вам допоможуть двигуни TFSI та TDI. Ключовими перевагами цих агрегатів є збільшена потужність і підвищена ефективність, що забезпечуються завдяки використанню системи start-stop, системи рекуперації кінетичної енергії та інтелектуальної технології відключення циліндрів Audi cylinder on demand.\nВодночас зі збільшенням потужності двигуни TFSI стали значно ефективнішими і споживають відчутно менше пального. Наприклад, агрегат 2.0 TFSI потужністю 220 к.с. у поєднанні із 7-ступеневою АКП S tronic та повним приводом quattro® забезпечує розгін від 0 до 100 км/год за 6,4 секунди. Максимальна швидкість обмежена електронікою на позначці 233 км/год.\nХарактерна особливість цих агрегатів - високий крутний момент в усьому діапазоні обертів у поєднанні з плавною віддачею потужності. До того ж варто відзначити менші викиди і традиційну економічність. Як приклад можна навести версію 2.0 TDI quattro: автомобіль з двигуном потужністю 184 к.с. набирає першу «сотню» вже за 7,9 секунди, при цьому максимальна швидкість становить 219 км/год.\nquattro - сталість та змінність\nПостійний повний привод з багатодисковою муфтою з електронним управлінням на задній осі та системою керування вектором тяги з функцією імітації блокування диференціала (EDL) розподіляє крутний момент між окремими колесами залежно від конкретної ситуації. У результаті досягається виняткова точність керування у поєднанні з прекрасною динамікою, притаманною спортивним авто.\nНа додачу до двох зчеплень АКП S tronic поєднує спортивні якості з ефективністю роботи. Високий коефіцієнт корисної дії та швидке перемикання передач подарують вам значно більше приємних вражень від поїздок.


Тягнуть болі в попереку у жінок. Лікування жіночих захворювань Likuysebe.ru\nВагітність Тягнуть болі в попереку у жінок. Лікування жіночих захворювань\nТягнуть болі в попереку у жінок. Лікування жіночих захворювань\nтягнуть болі в попереку у жінок\nДуже часто можна чути скарги на біль в області попереку. Причини можуть бути найрізноманітніші і серйозність захворювання обумовлена тим, що гострий біль може сильно обмежити рухову активність і працездатність людини. Іноді достатньо лише посидіти в незручній позі, щоб з'явилася тягне біль в попереку. Вся навантаження людської маси тіла лягає на хребетний стовп. Біль може стати постійним супутником життя, а може зникнути на деякий час, щоб потім повернутися знову, порушуючи звичний спосіб життя.\nТривожним сигналом про неполадки в організмі говорить тупий біль в попереку. Вона може з'явитися як наслідок отриманих травм хребта, вказувати на захворювання внутрішніх органів, попереджати про інфекційні або пухлинних процесах, а у жінок свідчити про захворювання органів малого таза.\nТравми хребта; Фізичні навантаження (сидяча робота); Інфекції, запальні захворювання внутрішніх органів; Деформація хребців; Анкілозуючийспондиліт, міозит та інші захворювання хребта.\nСимптомом захворювання таких внутрішніх органів, як підшлункова залоза, печінка, нирки, кишечник, жовчний міхур, сечостатева система, а також опорно-руховий апарат дуже часто є біль в попереку праворуч. Больові відчуття можуть мати як тимчасовий, так і періодичний характер. Біль у правому боці в попереку може посилитися при русі і зменшитися в стані спокою. Якщо тягне поперек праворуч, то це може говорити про наявність захворювань:\nГінекологічних захворювань у жінок; Початковій стадії простатиту у чоловіків; Гепатит А; холециститу; пієлонефриту; Правобічної пневмонії.\nМалорухливий спосіб життя негативно позначається на самопочутті сучасної людини. Вночі можна цілком благополучно виспатися, але якщо провести ніч в одному положенні або незручною ліжку, то вранці неодмінно з'явиться тупа ниючий біль в попереку. І причиною такого стану є остеохондроз, який викликаний порушенням механіки руху хребта або спазмом м'язів і зв'язок. Так ось, біль в попереку вранці обумовлена, в першу чергу, спазмом м'язів.\nНа більш пізній стадії остеохондрозу хребетні диски випинаються, формуючи тим самим міжхребцеву грижу, яка часто зустрічається у людей середнього або похилого віку. В основному уражаються диски поперекового відділу хребта, оскільки міжхребцеві отвори там найвужчі, а проходять нервові корінці # 8212; масивні. Масивна грижа в результаті тиску на спинний мозок призводить до втрати чутливості або паралічу ніг, а також до порушень сечовипускання. Хворий відчуває біль у попереку при вставанні і змушений спиратися на що-небудь, щоб зменшити біль. Він навіть не може нахилиться, щоб взяти з підлоги що-небудь, тому змушений присідати навпочіпки.\nНайчастіший діагноз при сильних болях в спині # 8212; це попереково-крижовий радикуліт. Причому біль в цій галузі може бути як гострою, так і тупий. Найчастіше вона одностороння, що віддає в сідницю, стегно і зовнішню поверхню гомілки. Біль посилюється при ходьбі, зміні положення тіла, кашлі, чханні. Змінюються постава, хода, з'являються характерні пози і руху. При ходьбі хворий нахиляє тулуб вперед, спираючись в сторону на здорову ногу.\nТакож поширене таке захворювання поперекового відділу хребта, як простріл (люмбаго). При простріл дратуються корінці нервів, в результаті чого з'являється різкий сильний біль. Простріл в попереку в основному виникає у людей, зайнятих важкими фізичними навантаженнями через перенапруження поперекових м'язів або при переохолодженні. Іноді напад люмбаго може викликати гостра або хронічна інфекція. Як правило, болі припиняються через кілька днів, але можуть тривати і два-три тижні.\nСлід підкреслити, якщо у людини присутня тягне біль в попереку, то це зовсім не означає, що вражений саме хребет. Також причиною поперекових болів може стати і запальний процес поперекових м'язів (міозит). Захворювання триває відносно довго, але м'язовий біль не така вже сильна, як при люмбаго, а носить ниючий і приглушений характер. При цьому м'язи болючі і ущільнені при пальпації або розтягуванні. У хворих, що мають хронічні інфекції або порушення обміну речовин, міозит поперекових м'язів може також поєднуватися з болями в суглобах.\nНайголовніше # 8212; не займатися самолікуванням, а під час звернутися до фахівця, який поставить правильний діагноз і виробить правильну тактику лікування.\nТягнуть болі в попереку - явище далеко не рідкісне для жінок. Цей неприємний симптом хоча б раз відчували багато, а в деяких випадках він турбує жінок постійно або періодично. Ці болі відчуття можуть бути різної інтенсивності, супроводжуватися іншими симптомами або виступати єдиним патологічним проявом. Розглянемо, які хвороби і стану організму можна підозрювати у жінки, коли тягне поперек.\nЩо викликає тягне біль в попереку у жінок?\nПричини, через які у жінок тягне поперек, досить різноманітні. Виділимо основні з них, розглядаючи також, які особливості больових відчуттів в кожному випадку, і які інші прояви можуть бути присутніми при цьому.\nМіозит поперекових м'язів спини\nПоперековий міозит, найчастіше викликається тривалим перебуванням у незручній позі, переохолодженням попереку, важкими фізичними навантаженнями і травмами, характеризується тягне тупим болем, слабкістю м'язів нижньої частини спини, обмеженням рухливості. У деяких випадках спостерігається набряклість і почервоніння шкіри попереку.\nЯкщо тягне поперек, і біль віддає в ноги або руки, це може свідчити про пошкодження хребетного стовпа в даній зоні. При цьому спочатку дискомфортні відчуття турбують не сильно, з'являючись тільки при сильних навантаженнях і активному русі, а в подальшому біль стає постійним, набуває гострого характеру.\nОдносторонні болю тягне характеру, що віддають в ногу, посилюються при різких рухах, зміні положення тіла, можуть вказувати на дане захворювання, при якому спостерігаються дегенеративні зміни в міжхребцевих дисках.\nЦе форма артриту. при якій дивуються хребетні суглоби. Це призводить до значного скорочення рухливості, укорочення хребта. Першим «дзвіночком» хвороби якраз можуть бути тягнуть болі в області попереку, що посилюються в ранковий час.\nБагато жінок відзначають, що у них тягне поперек зліва чи справа після овуляції (в середині циклу) або за кілька днів до початку менструації. Такі болі, як правило, короткочасні, можуть відчуватися також в нижній частині живота, є варіантом норми і не потребують лікування. Пов'язані вони з гормональними змінами, виходом яйцеклітини з фолікула і деякими іншими факторами.\nГломерулонефрит, пієлонефрит, цистит, нирковокам'яна хвороба і деякі інші захворювання, пов'язані з органами сечовиділення, супроводжуються болями різного характеру, що локалізуються в області попереку, в тому числі що тягнуть. Також може відзначатися:\nХворобливість при сечовипусканні; Прискореніпозиви в туалет; Потемніння сечі; Наявність крові в сечі; Підвищення температури тіла.\nЗапальні та інфекційні патології жіночих внутрішніх статевих органів, як правило, проявляються болями, що тягнуть в попереку і в животі, а також деякими іншими симптомами:\nРясні виділення; Поява крові в виділеннях; Підвищення температури тіла і т. Д.\nТягнути поперек може при:\nВідчуття, що тягне поперек, може супроводжувати запалення підшлункової залози або жовчного міхура, виразкову хворобу, гастрити і інші захворювання шлунково-кишкового тракту. При цьому також може визначатися:\nБолю в животі; нудота; блювота; Загальна слабкість; Висока температура тіла.


15:15, 19 Липня 2019\nАвтор Тема: Фестиваль «Лудинє-фест» 2012 (Прочитано 119466 раз)\n« Відповідь #120 : 10:37, 17 Липня 2012 »\nЦитата: Стас від 08:59, 17 Липня 2012\nНаступних 10 днів щодня буде свіжонька підбірка фотографій Романа Печижака.\nЗацініть сьогоднішню: Фотографії Лудинє-фесту. Част. 1\nА таки файні кольори, причому зразу в джипег, видає Кенон 5д2\n... в даному випадку я реально "пережарив" експокорекцією декілька кадрів, адекватно не оцінив результат на екрані через сильне сонячне світло + можливо температура на дворі реально могла внести свої корективи на світлочутливість матриці, ну це догадка з ряду "чи є життя на Марсі", а функцію переекспонованих зон я відключаю через набридливе блимання. На рахунок кольорів, використовую налаштування "пікчер стайл" там вже є ряд стандартних налаштувалнь з кольорового тону, різкості і контрасту, + є ще декілька персональних кастом налаштувань де можна самому все налаштувати.\n« Відповідь #121 : 10:49, 17 Липня 2012 »\nти скажи нашо вирубив функцію авторозвертання? я мусів вручну переглядати-редагувати півторитищі фотографій…\n« Відповідь #122 : 11:00, 17 Липня 2012 »\nЦитата: Стас від 10:49, 17 Липня 2012\nмаєш на увазі автоповорот? Соррі, що характерно я сам здивувався, він в мене постійно включений, а тут...? До речі ще один нюанс який я потім поправив в налаштуваннях, була відключена допоміжна лампа автофокусу на спалаху, то вже побачив в ночі на дискотеці. Спочатку подумав, що з самою лампою якась халепа, потім поліз в налаштування і знайшов в чому халепа. Ніби нікому й апарату не давав в руки...\n« Відповідь #123 : 15:13, 17 Липня 2012 »\nЩе одна публікація від Олексія Пліска\n« Відповідь #124 : 08:43, 18 Липня 2012 »\nПублікація і фотографії мегапозитивні!\nIMG_3041.jpg (95.41 Кб, 990x660 - переглянуто 660 раз.)\n« Відповідь #125 : 09:41, 20 Липня 2012 »\nФото-репортаж Романа Печижака з Лудинє-фесту. Частина 3 і 4:\nIMG_3260.jpg (115.68 Кб, 600x664 - переглянуто 644 раз.)\nIMG_3413.jpg (35.36 Кб, 461x478 - переглянуто 642 раз.)\n« Відповідь #126 : 12:23, 22 Липня 2012 »\nФото-репортаж Романа Печижака з Лудинє-фесту. Частина 5 і 6:\nIMG_3452.jpg (52.13 Кб, 447x634 - переглянуто 625 раз.)\nIMG_3679.jpg (43.49 Кб, 384x622 - переглянуто 618 раз.)\n« Відповідь #127 : 11:57, 23 Липня 2012 »\n« Відповідь #128 : 09:00, 24 Липня 2012 »\n« Відповідь #129 : 08:43, 26 Липня 2012 »\nСпасибо за такие прекрасные фото!\n« Відповідь #130 : 14:05, 26 Липня 2012 »\nІ останні дві частини фотографій Романа Печижака з Лудинє-фесту:\n« Відповідь #131 : 17:31, 26 Липня 2012 »\nа ми про то тобі і писали\n« Відповідь #132 : 18:37, 26 Липня 2012 »\nа де твої сценічні фото з фесту?\n« Відповідь #133 : 22:39, 26 Липня 2012 »\nЦитата: Стас від 18:37, 26 Липня 2012\nв мене на сторінці ВК і якшо дійдуть руки написати на вихідні статтю то будуть на сайті, я би міг залити ше десь але в мене там на фотках реклама сайту\n« Відповідь #134 : 18:32, 30 Липня 2012 »\nФотографії косівчанина Василя Стефурака\n_MG_8638_resize.jpg (228.98 Кб, 1023x682 - переглянуто 657 раз.)


Синопсис серії «Fair Skin, Blue Eyes» («Світла шкіра, блакитні очі»), яку написала сценаристка Ебоні Гілберт і зняв режисер Менхай Хада:\nПоки Бетвумен (Джавісія Леслі) намагається боротися з поширенням Snake Bite в Ґотемі, випадкова зустріч змушує її згадати своє болюче минуле. Натхненна своєю новою роллю, Раян вирішує переконатися в тому, що такі ж, як вона, не будуть непоміченими. Тим часом близькі Кейт (Рубі Роуз) отримують вагомі підстави вважати, що вона все ще жива, що призводить до несподіваних союзів і зрад.\nПромо-ролик показує, один з таких союзів (і одну з таких зрад), коли Софі (Меган Тенді) приводить Еліс (Рейчел Скарстен) до Люка (Камрус Джонсон), і психопатка наставляє на нього пістолет.\nСерія також покаже флешбеки про дитинство Раян. Майбутню Бетвумен в дитинстві зіграє актриса Ава Огюстен.


Тростянецький лісгосп вирощує високоякісний посадковий матеріал — СУМСЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛІННЯ ЛІСОВОГО ТА МИСЛИВСЬОГО ГОСПОДАРСТВА\nТростянецький лісгосп вирощує високоякісний посадковий матеріал\n«Для вирощення високоякісного посадкового матеріалу з цінними спадковими властивостями у лісгоспі створена постійна лісонасіннєва база: 37,9 га лісонасіннєвих плантацій, 138,4 га генетичних резерватів, 127,4 га постійних лісонасіннєвих ділянок, 21,6 га плюсових насаджень та є 61 плюсове дерево», - зазначив у ході виїзної колегії Сумського обласного управління лісового та мисливського господарства, що днями відбулась на базі Тростянецького та Охтирського лісгоспів, директор Тростянецького лісгоспу Віктор Зубко.\nДо слова, у Тростянецькому лісгоспі з поколiння у поколiння передається досвiд кращих традицiй лiсiвникiв Тростянетчини. Унiкальнiсть Тростянецьких лiсiв полягає у тому, що тут зібраний бiльш нiж сторiчний досвiд успiшного вирощування деревних порiд – iнтродуцентiв, доведено доцiльнiсть їх бiльш широкого введення у лiсовi культури.\nТобто лiси Тростянеччини збагаченi породами дерев, якi тут ранiше не росли. А саме: дуб пiвнiчний, горiх чорний, манчжурский, сiрий, грецький, бархат амурський – з листяних. Та сосна Веймутова, сосна чорна, кримська, австрійська, модрина, дугласiя Мензiса тощо - з хвойних порід.\n«З 2002 року по 2018 рік було створено 532 га лісових культур, у складі яких є модрина європейська, дугласія, горіх чорний, черешня, бук. Введення супутніх порід у лісові культури дає можливість значно підвищити продуктивність лісових насаджень», - наголосив Віктор Зубко.\nУ посівних відділеннях лісгоспу – теплицях на площі 0,3 га та розсадниках на площі 0,95 га - вирощується понад мільйон сіянців з 15 видів головних і супутніх лісо утворюючих порід.\n«Вирощування сіянців, окрім дуба, горіха чорного та клена проводиться у контрольованому середовищі у теплицях відкритого типу з притіненням та системою дрібного крапельного поливу», - говорить директор підприємства.\nТака система вирощування дає можливість тростянецьким лісівникам значно зменшити посівні площі та заощадити кошти на доглядах. При цьому, у лісгоспі запевняють, що на виході необхідну кількість стандартних сіянців отримати гарановано.\nУчасники виїзної колегії побували у теплицях Тростянецького та Нескучанського лісництв лісгоспу.\nПідводячи підсумок відвідин, начальник Сумського обласного управління лісового та мисливського господарства Віктор Чигринець відзначив якісну роботу Тростянецького лісгоспу у питаннях вирощування посадкового матеріалу.


Добре, що не протитанкова, —. - Новини Рівного та області — Рівне Вечірнє\n«Добре, що не протитанкова», —\n...Він почув хлопок і відчув сильний удар, від якого розвернуло на 90 градусів. Тіло пронизав сильний біль, стало важко дихати. Ноги ледве тримали, довелося присісти. Але потім з допомогою товариша підвівся і дійшов до будинку. І тільки там зрозумів, що в нього стріляли... Про це для «Сєгодня» розповів сам постраждалий Олексій Дяченко.\nМало пити — шкідливо! Ввечері того дня начальник цеху заводу «Гідрозалізобетон» (селище Часовий Яр під Донецьком) Лідія Ракитська попросила електрозварника Олексія Дяченка і його напарника і тезку Руденка затриматися і виконати термінове замовлення з підготовки вагонів до завантаження. Приваривши до платформ монтажні петлі, приятелі десь після вісімнадцятої години вирушили додому. Дорогою вирішили трохи розслабитися... Ну, зовсім мало — взяли «маленьку» горілки і пива, випили все це поруч з прохідною. Якби взяли більше і затрималися довше, НП, напевно, обминула б Олексія стороною. Народна мудрість «потрібно менше пити» у даному випадку себе не виправдала. Хвилин через десять хлопці продовжили шлях. І тут Дяченко спочатку почув хлопок, а потім відчув сильний удар у плече. Напарник, побачивши, що з приятелем щось недобре, запропонував викликати швидку допомогу. Але Дяченко відмовився. Недалеко жила його мама, Любов Георгіївна, і Олексій вирішив піти до неї. Мати в той час був ще на роботі, і Дяченко з допомогою Руденка вирушив до себе. Вдома йому стало зовсім погано. Коли зняли одяг, на якому була невеличка пляма крові, то побачили: біля плеча, спереду, є слід, схожий на влучення кулі, а позаду, на спині під лопаткою, прощупується стороннє тіло. Дихати Олексієві ставало все тяжче, вирішили викликати «швидку». Медики прибули дуже швидко, і не самі, а з представником міліції, як у таких випадках (при повідомленні про вогнепальне) і призначено. Лікарі оглянули рану і прийняли рішення про негайну госпіталізацію Олексія. Але прибулий з медиками майор міліції, незважаючи на стан Олексія, вирішив провести його допит, так би мовити, по гарячих слідах. Як розповів сам Дяченко, почав майор з того, що запропонував друзям... «розколотися» і повідати, з яким-таким самопалом балувалися. Проте лікарі заборонили продовжувати допит і відвезли Олексія в Артемівську центральну районну лікарню. Там 32-річного батька двох дітей «просвітили» рентгеном і побачили, що біля хребта знаходиться куля. Зробили операцію і витягли кулю калібру 7,62 мм. Такі боєприпаси застосовуються в карабінах, кулеметах і снайперській гвинтівці Драгунова. Заряд у патроні там дуже потужний. Якщо ствол зброї піднятий під кутом 37 градусів, то куля цього калібру вражає на відстані 4 км. У самопалах, і це знає будь-який спеціаліст, такі кулі не використовуються, тому що під них потрібний ствол зі спеціальної сталі. Звичайні стволи після пострілу подібними боєприпасами просто розриваються... Знали це працівники часовоярської міліції, чи ні, нам невідомо (хоча повинні були б). Проте версію поранення із самопала через необережне поводження зі зброєю вони спочатку висунули як головну. Раз не можна допитувати пораненого, то викликали для «бесіди» Олексія Руденка (за твердженням Наталі й Олексія Дяченка, напарник потім тиждень на одне вухо не чув — напевно, дуже голосно говорили... ). А потім взялися і за потерпілого. Зміст допитів був уже знайомий — признавайтеся, що «гралися» із самопалом... А що могли довідатися сищики, якби не «зациклилися» на «самопальній» версії? Ось що — у той нещасливий день на полігоні військової частини А-0621 приблизно в той же час, коли був поранений Олексій Дяченко, проходили навчальні стрільби. Знаходиться стрільбище, якщо по прямій, за 2,5 кілометра від місця події. У частині на озброєнні є кулемети, що стріляють кулями калібру 7,62. І ці самі кулі, за словами місцевих жителів, не раз залітали у вікна їхніх будинків. Причому як до поранення Олексія, так і після нього. Можливо, саме останній такий випадок, а також особиста участь мера Часового Яру Володимира Герчака в усуненні наслідків і наштовхнули міліціонерів на думку можливої причетності військових до поранення Олексія Дяченка?\nЯкби заходи безпеки виконувалися... Природно, військові, як водиться, відразу заявили, що такого не може бути. Мовляв, у нас на стрільбищі захист, перехоплювачі куль, обмежувачі підйому ствола на БТРах і так далі, але... Коли часовоярська міліція передала справу у військову прокуратуру Донецького гарнізону, була проведена балістична експертиза. Встановили, що стріляли таки люди в погонах. А куля, що поранила Олексія Дяченка, була випущена з кулемета Калашнікова танкового (ПКТ) №С3703. За даним фактом військова прокуратура 14 березня порушила кримінальну справу за статтею КК «Необережне поводження зі зброєю». В інтересах слідства імена підозрюваних поки не називаються. Але для «Сєгодня» старший слідчий Олексій Кривошия сказав, що в цій справі ще багато неясностей. Треба чітко визначити, з якого місця і під яким кутом стріляли, чи була це стрілянина по цілі чи самовільний постріл... Тільки потім можна буде висунути обвинувачення конкретній особі. До речі, крім карних наслідків, військовим доведеться «проковтнути» і цивільний позов, який їм збирається пред’явити Дяченко. Олексію після операції в артемівській лікарні ставало все гірше і гірше. Тоді його відправили на консультацію в Донецьк, в обласну лікарню імені Калініна, звідки після огляду додому вже не відпустили. У першому торакальному відділенні зробили ще одну операцію, з плеври викачали 2,5 літра рідини. Завдяки завідувачу відділення Салтану Гульмамедову, лікарю Юрію Сидоренку, сестричкам і нянечкам, Олексій почав одужувати. При тому, що трапилося, лікарі називають його щасливчиком. Якби куля, не дай Боже, потрапила трохи лівіше, то його б уже не було серед живих. Це підтвердив і старший слідчий Андрій Кривошия, додавши, що протитанкова куля (а не трасуюча, як було насправді) відірвала б Олексію плече. Поки Дяченко перебуває в лікарні, у нього побувало чимало відвідувачів. Але, за словами Олексія, жодного разу не відвідали ті, через кого він опинився на лікарняному ліжку. Щоправда, два офіцери з тієї самої військової частини приходили якось до нього додому. Принесли фрукти дітям і гроші, 750 гривень. Дружина Наташа спочатку не хотіла від них нічого брати. Але військові сказали, що це не від командування, мовляв, самі офіцери, відчуваючи загальну провину, зібрали, скільки могли, Олексію на лікування. На прохання «Сєгодня» прокоментувати ситуацію відгукнулася прес-служба Міноборони України. Щоправда, відбулися загальними фразами: «Після попереднього обстеження полігона був зроблений висновок, що за умови виконання правил безпеки при проведенні вправ зі стрільби кулі не могли вилетіти за межі полігона. У той же час, якщо заходи безпеки виконувалися не в повному обсязі, прецедент поранення можливий... До завершення експертиз і остаточних висновків слідства всі стрільби на цьому полігоні заборонені». Ми запитали про останні новини заступника Генпрокурора України — начальника головного управління військових прокуратур генерала Олександра Атаманюка. — Слідством встановлено, що стріляли справді з цього полігона, — сказав Олександр Григорович. — Відомий час і зброя, а також імена трьох військових, які стріляли тоді з цього кулемета. Слідство продовжується, проходять експертизи, винні обов’язково відповідатимуть за законом.\nПопередня стаття СЕКІР–БАШКА\nНаступна стаття Тренінги, які зомбують людей, набирають обертів по всій Україні


24 червня 2008, 21:00\nГості Вечірньої Свободи: заступник міністра транспорту Вадим Гуржос та Керівник Національного агентства з проведення Євро-2012 Євген Червоненко\nВадим Гуржос у студії Радіо Свобода\nРоман Скрипін: Коли оголошували переможців у Кардифі, тих, хто мав би виграти право на проведення «Євро-2012», то там були такі коротенькі телевізійні ролики і оголошували про критерії, яким має відповідати та чи інша країна, які претендували, в тому числі і Україна, і Польща. Були такі враження, коли показували, що мусить бути розвинена транспортна інфраструктура, інфраструктура зв’язку, інфраструктура готелів.\nМи з колегами, сидячи біля телеекранів, стискали не знаю, які кулаки, тримаючи, звичайно, це все за Україну і Польщу, але так само знижували плечима і говорили, що у нас всього цього немає.\nІ так воно й є – у нас не розвинута ані перша, ані друга, ані третя інфраструктура.\nОтже, ми можемо говорити про комунікації в Україні для того, щоб зрозуміти, яка є їхня якість, варто просто сісти за кермо автомобіля і проїхати від Донецька, якщо ви хочете, від Києва, Львова (тут вже немає різниці) і, скажімо, до Парижа, тобто через Східну і Західну Європу, і на власній шкірі відчути, наскільки різняться ці два світи: пострадянський і західноєвропейський, до якого ми, нібито, прагнемо.\nОтже, чи впорається Україна зі всіма завданнями, поставленими перед нею, для проведення «Євро-2012»?\nПане Євгене, Ви завзятий автогонщик. Що Ви можете сказати про українські шляхи? Наскільки вони готові до «Євро-2012»?\nЄвген Червоненко: Перше – це якраз якість шляхів для автогонщика не настільки важлива. Я не хочу про це. Давайте по суті…\nРоман Скрипін: Я не профі. Я якраз аматор.\nЄвген Червоненко: Я перше, що хотів би, щоб все ж люди, які мене почують, зрозуміли, що сучасні авто – це перш за все відповідальність, і Європа – це внутрішня дисципліна по виконанню правил дорожнього руху. Бо новітні авто, вони обманюють.\nТак, ми з авто і з автогонками закінчили. А тепер по суті.\n«Євро-2012» в моєму розумінні – це шанс, наданий Баррозу, те, що намагався Ющенко і федерація зробити іншу країну, європейську країну дійсно.\nНазивати себе європейцями, треба відповідати і французьким дорогам теж, не мати чиновницького свавілля і мати сучасні аеропорти. «Євро» - це привід стати краще і просто бути розумнішим.\nВадим, який сидить у студії, може заздалегідь сказати, що у нас немає розбігу по жодному питанню, бо я рекомендував його на «Автодор», він був по суті мій заступник міністра. Але є, як кажуть, емоції.\nНе емоції – це те, що ми добудовували «Київ-Одесу», не емоції, що ми з Вадимом знайшли в кущах шматок старої радянської дороги, яка була в повній розрусі, «Москва – Симферополь», зробили дорогу від Дніпропетровська до Харкова.\nІснує і стара дорога, по якій їхати до Харкова, по якій їхати до Харкова 3,5 години мінімум, а по цій дорозі 160 км можна доїхати до Харкова за одну годину…\nРоман Скрипін: Це з порушенням правил дорожнього руху, пане Євгене?\nЄвген Червоненко: Ні, там вона першої категорії. Я думаю, що на ній буде дозволена така швидкість.\nРоман Скрипін: Та у нас максимум 120 можна. Це максимум.\nЄвген Червоненко: Ну, значить, я помилився. Але, скажемо, майже одну годину.\nСправа в тому, що дороги як гарантії на те, що ми розбудуємо півтисячі доріг, які змінять не «Євро», які змінять Україну, її інвестиційну привабливість. На це давав уряд. І він мусить це виконувати.\nЯ ще раз хочу наголосити, що дороги – це не є забаганка якихось варягів, які швидко їздять. Дороги – це економіка при такій вартості пального, при такій вартості авто і логістиці. А остання, якщо ми говоримо про інвестиції, то до будмайданчику мусить бути логістична схема і дорога.\nКонкретно. Агенцією було проведено величезну роботу. А в наших функціях, то це залучення інвестицій. Я можу вам сказати, що з 7 мільярдів ми мали б і маємо сьогодні домовленості з провідними фінансовими світовими структурами на залучення на дуже вигідних умовах (слово незрозуміле), плюс дуже мало 5 мільярдів доларів на довгостроковий термін з цільовим використанням на розбудову українських автобанів.\nХочу зробити головний наголос, який я доводив і діючому уряду. Що темпи інфляції сьогодні на будівельні матеріали і на виконання робіт більші, ніж обслуговування цього цільового кредиту…\nРоман Скрипін: Пане Євгене, я хотів би більш конкретні відповіді на конкретні питання. Я питав, наскільки ми готові? Ну, від Вас ми почули часткову відповідь на це питання. Але я змушений перейти…\nЄвген Червоненко: Ми будемо готові, якщо зрозуміємо, що це потрібно.\nЯ вважаю, що програма Президента «Шляхи України» і є це. Це потрібно країні. І це буде зроблено, я в цьому переконаний.\nРоман Скрипін: Наступне питання фактично по інформації сьогоднішнього дня.\nСтало відомо, що ГПУ протестувала рішення конкурсу з визначенням кращої проектної пропозиції реконструкції НСК «Олімпійський».\nЯк відзначив представник Міністерства молоді і спорту Карандієв, українська сторона сподівається назвати компанію нову, що проведе реконструкцію НСК, на засіданні комісії УЄФА у Відні 27 червня.\nНагадаю, що сьогодні 24 число і до 27 три дні. Чи встигнуть назвати нову компанію? І що це взагалі за танці довкола цього тендеру?\nЄвген Червоненко: Я можу зазначити тільки одне, що пан Карандієв проходив стажування ще на початку агенції, розробки її на посаду заступника, першого заступника і був звільнений з наших рядів за нефаховість.\nДруге, що я знаю по цій ситуації, я знаю, що є протест прокуратури на те, що переможець конкурсу, як і наскільки мені вже мої фахівці пояснили, як і багато інших компаній не мав повних легалізацій, документів, але це просто бюрократична вимога, на той час.\nЩо стосується переможця конкурсу, то протест прокуратури не є скасуванням конкурсу. І скасування конкурсу може зробити тільки суд в правовій державі.\nЯ не маю підстав говорити і не отримав такої інформації на цю годину від діючого міністра Павленка про те, що конкурс скасований.\nРоман Скрипін: Пане Євгене, уточнення. 27 числа у Відні відбудеться засідання комісії УЄФА. Говорять, що, власне, 27 числа комісія може змінити визначення стосовно того, в кого проходитиме «Євро-2012». Чи щось загрожує Україні на сьогоднішній день? Чи можуть у нас забрати «Євро-2012»?\nЄвген Червоненко: Хочу офіційно запевнити і зняти всі чутки, що 27 числа - це чергова стратегічна рада, метою якої є проконтролювати термін розуміння поставлених завдань і перевірити деякі завдання.\nЄвген Червоненко: Хочу офіційно запевнити і зняти всі чутки, які відбуваються, що 27 числа - це чергова стратегічна рада, метою якої є проконтролювати термін розуміння поставлених завдань і перевірити деякі завдання. Але вона не виносить будь-яких рішень, як мені здається, і так ми згідні з поляками, і візит Платіні стосовно сьогоднішнього вирішення будь-якої долі чемпіонату. Про що неодноразово офіційно казав Платіні.\nМи здали генеральний план, ми погодили його з поляками в єдиному форматі. Наш не гірший, а в деяких питаннях ще більш розширений. У нас абсолютно однаковий. У мене немає таких побоювань взагалі.\nДо чемпіонату ще 4 роки. І я буду радіти, якщо український політикум виведе процес «Євро» поза дужки своєї боротьби. Я переконаний, що «Євро» буде, бо цього хочете ви і весь український народ.\nРоман Скрипін: Звичайно, хочу. Всі хочуть.\nПане Вадиме, в який термін реально збудувати швидкісні автошляхи в Україні?\nВадим Гуржос: Перш за все я хотів би сказати, що для підготовки «Євро-2012» не стоїть вимога будівництво швидкісних доріг в Україні.\nЄ два рівні завдань, які ми повинні вирішити до «Євро-2012». Перший рівень обов’язків, згідно з вимогами УЄФА. Цей рівень відповідно до тих гарантій, які надані урядом України, надані керівниками міст приймаючих, то це перш за все відносно до аеропортів, до стадіонів, до готелів, до розміщення, до безпеки і інших питань.\nРоман Скрипін: Добре. Давайте про аеропорти.\nВадим Гуржос: Я продовжу трохи про дороги для того, щоб була зрозуміла ситуація по дорогах.\nТе, що почав казати пан Червоненко, відносно інфраструктури, яка в нас є, відносно доріг, то я хотів би привести декілька цифр, які досить цікаві, я думаю, для наших слухачів.\nВ Україні існує 730 тисяч км доріг взагалі, включаючи вулиці міст, комунальні дороги і таке інше. 170 тисяч км доріг – це ті дороги, які поєднують міста і села. Це так звані дороги загального користування, державні і місцеві. З них 20 тисяч державні. Так от, 20 тисяч державних доріг – це якраз і є та увага, яка вже якимсь чином приділяється і УЄФА до цих доріг.\nМи не надавали жодних гарантій відносно будівництва швидкісних доріг. Ми пообіцяли, що проїзд між містами, які будить приймати чемпіонат, і між західним кордоном і кордоном з Росією, Білоруссю буде відповідно поєднаний шляхами, які будуть безпечними, комфортними для проїзду.\nЯкої категорії будуть ці шляхи? Мова не йде про це.\nВадим Гуржос: В Україні з 730 або 170 тисяч км, які є державними дорогами і місцевими дорогами, у нас тільки 2 200 км – це дороги першої категорії.\nЯ хочу привести такі цифри досить цікаві. Скажімо, в нас в Україні з 730 або 170 тисяч км, які є державними дорогами і місцевими дорогами, у нас тільки 2 200 км – це дороги першої категорії.\nПерша категорія – це те, що ми звикли називати, умовно кажучи, автобанами. Це, як мінімум, дві смуги в одному напрямку, розподільча смуга і знову дві смуги у зворотному напрямку.\nЗ цих 2 200 км швидкісних доріг у нас аж 280 км!\nВся інфраструктура у нас будувалася ще за радянських часів. В 1970-1980 роках була програма «Ліквідація бездоріжжя». В ці часи була збудована основна мережа, національна мережа. Вона непогана у нас. Скажемо, вона відповідала точно тому рівню економіки і розвитку країни, який був.\nВадим Гуржос: швидкісних доріг у нас аж 280 км!\nЗараз вже не відповідає, бо не по розрахунках, які, скажемо, там по якості, по спроможності, по пропускній спроможності вже наші дороги не відповідають. Вони застаріли.\nРоман Скрипін: Тобто, ми маємо автошляхи вчорашнього дня.\nВадим Гуржос: Абсолютно. Позавчорашнього. На превеликий жаль, відбудувати це все за один день ми не маємо можливості.\nВадим Гуржос: На 1 км доріг приблизно менше, ніж 5 тисяч доларів ми витрачаємо в рік. А така країна, яка поруч з нами знаходиться, Білорусь, вона витрачає десь 12 тисяч доларів.\nЯ приведу ще декілька цифр. Всі чекають автобанів, всі чекають шляхів. Так от, досить цікава цифра, що у нас на 1 км доріг приблизно менше, ніж 5 тисяч доларів ми витрачаємо в рік. А така країна, яка поруч з нами знаходиться, Білорусь, вона витрачає десь 12 тисяч доларів. Більше, ніж в два рази.\nРоман Скрипін: А 1 км будівництва коштує 1 мільйон доларів, якщо я не помиляюся.\nВадим Гуржос: Ні, я вибачаюся. 1 км за 1 мільйон Ви можете збудувати дорогу четвертої категорії. Тобто, це така сільська дорога, яка нічого не значить…\nРоман Скрипін: Скільки коштує 1 км?\nВадим Гуржос: Той проект, який ми відбудовували, коли будували між Харковом і Дніпропетровськом на ділянці «Дніпропетровськ-Перещепіно» (це цього року було здано в експлуатацію) у нас там вийшло в середньому 6 мільйонів доларів на 1 км. Це та цифра, яка на сьогоднішній день, скажемо, в Європі вона вже на 20-30% дорожче, десь до 10 мільйонів виходить…\nРоман Скрипін: Тобто, наші слухачі елементарно можуть порахувати, скільки треба інвестувати в українські автошляхи, аби вони досягли певної категорії.\nВ Україні швидкісна автомагістраль поєднує лише, я так розумію, Київ і Одесу та Харків і Дніпропетровськ?\nВадим Гуржос: І то умовно. Там було багато піару, коли та дорога будувалася. Певні політичні обставини були…\nРоман Скрипін: Президентом був Кучма, я хочу нагадати.\nВадим Гуржос: Це вже історія.\nА я хотів би сказати, щоб всім було зрозуміло, що в дійсності відбувалося будівництво і реконструкція на середній ділянці «Київ-Одеса», тобто 220 км з 470 км між Києвом і Одесою було…\nРоман Скрипін: І зараз добудовується це все.\nВадим Гуржос: І весь час ми повинні добудовувати, весь час ми доводимо її до ума, і весь час ми стикаємося з проблемою, коли треба гроші на цю дорогу, а нам весь час опонують: навіщо ж туди, її вже ж збудували?\nРоман Скрипін: Ви згадали про аеропорти….\nЩо нам робити з аеропортами? Ми не готові, виявляється.\nВадим Гуржос: Давайте трошки оптимізму внесемо в нашу розмову. Я готовий надати більш позитивну інформацію.\n«Євро-2012» - це якраз та можливість, яку ми можемо використати для того, щоб поліпшити нашу інфраструктуру.\nРоман Скрипін: Чи можна зробити це в такий стислий термін – 4 роки?\nВадим Гуржос: Можна зробити реальні речі. Ми вели розмову з нашим урядом і з прем’єр-міністром і доводимо зараз те, що дійсно, що всі ті об’єкти, які ми повинні відбудувати і зробити до «Євро-2012», то перш за все повинні мати чіткі і визначені джерела фінансування. У нас вони на сьогоднішній день такі є.\nНа аеропорти на цей рік виділено 1 008 мільйонів гривень. Є відповідна постанова Кабміну про порядок використання коштів. Зараз підготовлений той перелік аеропортів, вносяться зміни.\nВ цьому переліку є дуже багато аеропортів. Перш за все це йде розмова про аеропорт «Донецьк», куди йдуть кошти, це йде розмова про аеропорт «Бориспіль», це йде розмова про «Жуляни», при київський аеропорт, про багато інших аеропортів, де ведуться вже роботи, де будуть розпочаті роботи в цьому році, де починається проектування.\nВсе це є згідно вимог УЄФА. І ці всі роботи будуть робитися під жорстким контролем УЄФА. І в мене немає тут ніяких сумнівів, що ми це завдання виконаємо.\nРоман Скрипін: Давайте ми це простіше сформулюємо. В Україні в містах проведення «Євро-2012» будуть сучасні аеропорти, котрі будуть забезпечені і злітно-посадковою смугою, і інфраструктурою самого аеропорту, і самі будівлі…\nВадим Гуржос: Ми отримаємо 7 плюс 10 - приблизно 17 аеропортів до «Євро-2012» будуть підготовлені.\nВадим Гуржос: Так. І крім цих 7 аеропортів в 6 приймаючих містах ще добавте 10 резервних аеропортів, які вже задіяні в цій програмі, які також частково будуть реконструйовані і відбудовані. Тобто, ми отримаємо 7 плюс 10 - приблизно 17 аеропортів до «Євро-2012» будуть підготовлені.\nЄ на це кошти, кошти плануються на наступний рік. І я повторюю: немає сумнівів, що буде це зроблено.\nРоман Скрипін: Рік закінчення робіт назвіть.\nВадим Гуржос: 2011 рік. Все повинно бути закінчено до 2011 року.\nРоман Скрипін: Абсолютно все?\nВадим Гуржос: Абсолютно все по всім аеропортам. Ну, якісь речі можуть добудовуватися…\nАмбіції перемагають здоровий глузд у питаннях Євро-2012


Щосереди у франківському Палаці Потоцьких просто неба влаштовують тригодинні танцювальні вечірки. Їх будуть проводити ціле літо. Потрапити туди може кожен, хто вміє танцювати, хоче навчитися чи просто для того, аби цікаво провести час.\nНа одній вечірці побував і «Репортер».\nБула впевнена, що не вийде\nПід білим наметом у Палаці Потоцьких зібралося зо два десятки люду. Спершу навіть подумалося, що тут якась презентація, бо багато людей десь за 40. Але ні! Усі вони прийшли на вечірку. І це додавало якогось особливого захвату. Хоча не бракувало й молоді та дітей.\nВмикається запальна музика. Двоє чоловіків запрошують дівчат до танцю. Танцює ще одна пара – жінка з жінкою. Решта просто спостерігає.\nПісля такого вступного танцю хореограф школи Dance house Єлизавета Ляшенко запрошує всіх на площу під сценою. Стає навпроти та показує різні рухи. Усі дружно під музику повторюють трихвилинну розминку.\nЗбоку за всіма спостерігає Любов Белан. Проводити такі вечірки у Франківську – її ідея.\nТанцями вона займається всього три роки. Посміхається, що до 40 років ніколи не танцювала, а востаннє – хіба в дитячому садку. І то, каже, її не взяли на виступ, бо сказали, що не підходить. Більше Любов не танцювала, бо змалку була впевнена, що в неї нічого не вийде.\nАле якось вони з друзями подорожували й випадково зайшли в одне паризьке кафе, де всі танцювали щось невідоме. Ця атмосфера її захопила.\n«Люди сиділи за столиками, пили каву, безперестанку грала музика, чоловіки галантно запрошували дам на танець, – розказує Любов Белан. – Це були немолоді люди і вони дуже мило танцювали. Хтось швидко, хтось повільно – і це під одну музику. Виглядало дуже органічно. Ми підійшли, аби дізнатися, що це таке. Сказали, що соціальні танці. Я тоді не дуже зрозуміла, бо до того соціальними для мене були ковбаса і хліб. А танцювали вони сальсу й бачату».\nКоли Любов Белан повернулась, то почала шукати, де такого вчать у Франківську. Каже, тоді в місті було лише 2-3 школи, де вчили цей напрямок. Врешті вона знайшла свою школу, почала вчитися і нині мріє, аби такі вечірки стали популярними у Франківську.\nЦікаво, що проєкт «Дозволь собі танець» Любов Белан з однодумцями хотіла проводити ще минулого року, але завадив карантин. Вечірки проводили щонеділі, але не масові, й не афішували. То була скоріш підготовка, каже Люба, аби повноцінно стартувати цьогоріч.\nОтже, танці у палаці будуть щосереди протягом цілого літа з 18.00 до 21 00. Вхід вільний. Кожного разу це будуть різні хореографи зі своєю програмою та майстер-класами. Поки до проєкту долучилися чотири хореографи, але раді всім професійним танцівникам, які захочуть підтримати.\n«Хочемо, аби люди тут спробували всі танці, – говорить Любов Белан. – Аби приходили на уроки, приводили дітей, батьків, друзів. Танцювати можуть усі, бо це класно і здорово. Нема ніякого обмеження. От, зараз є багато новачків. Тут різні вікові категорії, багато незнайомих між собою людей, і це дуже тішить. Люди хочуть танцювати, люди хочуть бути причетними до чогось. Це дуже просто. Тут немає спорту, змагань. Ми всі на рівних і ділимося своєю енергетикою».\nЧитайте: «НульОдин» шукає авторів. Як франківські айтішники розвивають неформальну освіту (ФОТО)\nЗа її словами, соціальні танці – це ціла культура, яка є по всьому світу. І тепер, коли вони подорожують, то стараються побувати на якомусь фестивалі, вечірці. Каже, танець – це універсальна мова, яку розуміють будь-де.\n«Коли ми приїздимо у Будапешт, шукаємо таку вечірку, приходимо туди, ми не знаємо угорської мови, але стаємо й танцюємо, – говорить Белан. – Ми розмовляємо з ними мовою танців, і нас розуміють. Це відкриває світ. Люди завжди відкриті. На тих вечірках є щось таке, як зустріти українця за кордоном. Це завжди обійми, гарні емоції, бо ви на одній хвилі».\nТакож, коли подорожують Україною, стараються знайти танцювальні спільноти в різних містах. За словами Люби, добре розвинені танці у Тернополі, Львові, Одесі та Києві.\nЧитайте також: Психолог, шеф і компаньйон. Як франківцям працюється поруч з чотирилапими (ФОТО)\n«Саме тому я загорілася, аби була така й у Франківську, – розказує вона. – У Тернополі, наприклад, у школі 400 учнів. У Львові є 10 величезних шкіл соціальних танців. Ця спільнота живе без алкоголю, і це для мене також дуже важливо. Це здорове середовище. Воно об’єднує кілька поколінь, і я хочу, аби мої діти були в такому середовищі».\nТакож Белан додає, що соціальні танці вже стали атракцією Львова. На площі Ринок, біля фонтану Діани, там усі охочі танцюють просто неба, і то вже 10 років. Дуже хоче розкачати і Франківськ.\nЛюбов Белан запевняє, що через місяць з нуля вже можна навчитися пристойно танцювати. Головне – вивчити базові кроки, відчувати ритм і все.\nЄлизавета Ляшенко саме проводить майстер-клас з базових рухів. Легко й просто пояснює, що робити. За нею всі чемно повторюють.\n«Починаємо з правої ніжки, – кричить хореографка, аби почули у задніх рядах. – Стаємо на подушечку, робимо крок вперед, іншу ніжку разом. Ще один крок вперед і робимо притоп. В бік так само. Раз, два – і притоп. Супер! Геніально! Ви вже танцюєте бачату. Кавалери запрошують дам до танцю і тримають долоні догори. Партнерка ставить на них свої долоні – і до танцю. Лайфхак для дівчат у соціальних танцях – ви може запрошувати хлопців».\nДалі базові рухи всі вже пробують танцювати під музику.\nЗбоку на новачків дивиться Ярослав Михайлюк. Чоловік займається танцями сім років. Розказує, що на роботі під їхнім офісом була школа танцю, тож він якось зайшов із цікавості.\n«Я навіть не знав, що таке танці, та, грубо кажучи, не відрізняв вальс від румби, – каже Ярослав. – Мені сказали, що вони там латину танцюють. Я не знав, що воно таке. Але побачив, які гарні рухи, що це ти завчаєш так би мовити не цілий танець, а маєш набір фігур і сам собі комбінуєш, фантазуєш. Почав займатися. Воно дуже приємно, бо танцюєш завжди на гарних емоціях. У наш час це потрібно. Нехай люди приходять і танцюють. Не пошкодують».\nДо речі, щонеділі на стометрівці також танцюють запальні соціальні танці. Збирається зо п’ять-сім пар і запалюють у своє задоволення. І також заманюють до танців перехожих франківців.


Як хочуть перекроїти Чернігівщину і що буде з Корюківським районом\nУ Верховній Раді України зареєстровано проект закону, відповідно до якого замість 22-х районів на Чернігівщині буде лише чотири: Корюківський, Чернігівський, Ніжинський і Прилуцький. Та це поки тільки проект, а не закон. І не відомо, чи депутати його взагалі приймуть, а якщо й приймуть, то коли? До нього також можуть вноситися зміни. І який вигляд він матиме «на виході», ніхто не знає.\nХто автори законопроекту і як перекроять Чернігівщину?\nЗаконопроект №9277 був зареєстрований у парламенті 8 листопада і має назву «Про зміну меж районів Чернігівської області». Його авторами стали шість народних депутатів, серед яких наші земляки Василь Амельченко (Радикальна партія) та Олег Дмитренко (мажоритарник). Серед авторів також колишній голова Чернігівської облдержадміністрації Микола Лаврик.\nВідповідно до законопроекту, до складу Корюківського району мають увійти Корюківка, Короп, Мена, Новгород – Сіверський, Семенівка, Сосниця, Сновськ і однойменні райони. До Чернігівського – Чернігів, Козелець, Куликівка, Ріпки. До Ніжинського – Ніжин, Бахмач, Бобровиця, Борзна, Носівка. До Прилуцького – Прилуки, Варва, Ічня, Срібне, Талалаївка. А також до кожного - однойменні райони.\nЩо для Корюківщини означає – стати об’єднаним районом?\nПо – перше, значно розширяться межі Корюківського району, вони проходитимуть по зовнішній межі територій міських, сільських і селищних територіальних громад, що увійдуть до його складу.\nПо – друге, районні ради, райдержадміністрації та їхні структурні підрозділи, а також районні територіальні органи центральних органів виконавчої влади районів (казначейство, пенсійний, поліція тощо) районів, що увійдуть до Корюківського – будуть реорганізовані шляхом приєднання до нього.\nПо – третє, депутати усіх семи районних рад виконуватимуть свої повноваження лише до чергових місцевих виборів (до 2020 року), а потім обиратимуться в одну Корюківську райраду.\nБюджети районів, які увійдуть до Корюківського, до кінця бюджетного періоду (до кінця того року, коли цей закон приймуть), виконуватимуться окремо, але функції головного розпорядника вже здійснюватиме бюджетна установа в особі голови Корюківської райдержадміністрації.\nКорюківська райрада зможе вносити зміни до рішень з бюджетних питань, які прийматимуть у цей період райони, котрі увійдуть у склад Корюківського. Залишки бюджетних коштів районів, котрі об’єдналися, будуть перераховані у бюджет Корюківського.\nБоргові зобов’язанння кожного з районів не відміняються – вони вже будуть проблемами правонаступника – Корюківського району. До останнього також перейде майно, що перебувало у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст тих районів, які приєдналися. Все це передбачено у законопроекті.\nЗвісно, можна з упевненістю припустити, що у разі ухвалення цього закону, Корюківський район стане центром госпітального округу. А також те, що все це сподобається мешканцям Корюківщини і не сподобається жителям решти шести районів…\nНавіщо такі зміни адміністративно – територіального устрою?\nУкрупнення районів є логічним завершенням процесів децентралізації в Україні, метою якої є створення спроможних об’єднаних територіальних громад (ОТГ). Сьогодні на Корюківщині фунціонує дві ОТГ – Корюківська і Холминська. Вони повністю забезпечують життєдіяльність своїх територій.\nАле ще є функції, які виконує держава. Наприклад, частково фінансує освіту і медицину (вторинну ланку), повністю – соціальний захист. Ці кошти у вигляді державної субвенції отримують районні бюджети, які розподіляють відповідно до рішень районної ради.\nІ якщо нині у кожному з семи районів цим займаються структурні підрозділи райдержадміністрацій, а це загалом штат не менше 500 осіб, то після прийняття відповідного закону, кількість держслужбовців суттєво зменшиться.\nЄ ще громади, які не входять в ОТГ. У нашому районі таких дев'ять. Тож райдержадміністрація керує ними в межах своїх повноважень. Проте, децентралізація передбачає, що всі громади мають бути об’єднані.\nПоки вони можуть це зробити добровільно, але до 2020 року децентралізація, скоріш за все, завершитися, і хто не встигне – приєднають примусово. Фактично, ми матимемо два міні - райони, які будуть самостійними і неалежними.\nУкрупнення ж нинішніх районів, це на кшталт об’єднання громад, тільки не добровільно, а одразу примусово. На сім районів буде одна адміністрація, відділи поліції, прокуратури, казначейська служба, податкова тощо. Усі вони повиннні фінансуватися з державного бюджету.\nЩо робитиме районна рада?\nНа це питання поки ніхто відповісти не може. Адже, якщо усі громади увійдуть до ОТГ, то якими тоді будуть функції районної ради?\nЗ райдержадміністрацією більш – менш зрозуміло, вона стане державним наглядовим органам на місцях. Якби взагалі ліквідували райони – то всі функції держави лягли б на область. Та це, мабуть, нереально.\nВ кожній області України залишиться різна кількість районів. І по кожній - прийматиметься свій закон про зміну меж. Це логічно, адже підрівняти усіх неможливо.\nрайон законопроект госпітальний округ Корюківка деценралізація


Книга Лісовий карантин: казкове зцілення від невідомої хвороби, глава Лісова Фея, сторінка 1 читати онлайн\nЛісовий карантин: казкове зцілення від невідомої хвороби\nНеприємна новина Дорога додому Удома Лісова Фея На таємничій галявині Політ Чарівне зілля Сторінка читача\nГлава 4. Лісова Фея\nОдного ранку, після чергової безсонної ночі, що пройшла в пошуку нових ліків, Лісова Фея задрімала просто на сходинках до ґанку свого будиночка. Її голівка втомлено схилилась на поручні, а золотаві хвилі довгого волосся, наче покривалом, закрили її втомлене личко від цікавих поглядів. Тільки маленьке Лисеня, що жило в її будиночку, знало, що цілу ніч Фея щось вичитувала у старовинних книгах, розтирала трави, змішувала їх із якимись порошками, заварювала, проціджувала і ще там щось робила із тими всіма чарунками… Лисеня то засинало, то знову прокидалось… І щоразу бачило схилену постать своєї господині та ловило спритні рухи маленьких, але таких вправних її рученят. На ранок, зовсім вибившись із сил, Лісова Фея вийшла з будиночка, присіла на східцях і відразу ж поринула в сон… Лисеня примостилось біля її ніг, поклало голівку на лапки і вже хотіло теж задрімати, аж раптом…\nЯкийсь дивовижний Метелик, чорний, наче вуглинка, ніби нізвідки з’явився просто перед мордочкою Лисеняти. Він на декілька хвилин завис нерухомо у повітрі, а тоді стрімко перемістився до рук Феї. При цьому Лисеняткові здалося, що він навіть крильцями не ворушив… А, може, все-таки не здалося… Воно закрило очі, хитнуло мордочкою, ніби проганяючи залишки сну-дрімоти і знову глянуло на Метелика. Тепер Він сидів на долоньці у Феї й щосили лоскотав її вусиками. Вона поворухнулася, зітхнула, хитнула голівкою, відкидаючи з обличчя неслухняне волосся, й глянула просто на Метелика…\n- А Ти хто такий? І звідки? – прошепотіла Фея, примруживши свої великі смарагдові очі.\nМетелик, здавалося, зрозумів її. Він легенько помахав крилами, запрошуючи попрямувати за ним, і злетів у повітря. Фея миттю піднялася, прозорі крила за її спиною затріпотіли, і вона плавно піднялася над землею. На мить зупинилась, наказала Лисеняті:\n- Залишайся тут і пильнуй будинок.\nА тоді легко шугонула вгору і помчала за Метеликом, який вже встиг добряче відлетіти від її домівки.\nМетелик поспішав. Він стрімко летів уперед, не зупиняючись, не сідаючи на квіти, як зазвичай роблять його родичі. Фея розуміла, що Він кудись її веде, і слухняно прямувала просто за ним. Ось вони пролетіли лісове озеро, ось промайнула під ними будівля Лісового Шпиталю, за нею, трохи далі, Ельфійське Поселення. Зараз там майже нікого не було. Кожен Ельф у важкий для Лісу час виконував своє особисте завдання: Сторожові Ельфи охороняли кордони Лісу, Ельфи-Цілителі доглядали за його хворими мешканцями, Ельфи-Наглядачі стежили за дотриманням правил карантину. Фея дуже цінувала Ельфійський Народ і цілковито йому довіряла. Ельфи були її друзями, її Вчителями й Наставниками, найпершими Помічниками та найвірнішими Товаришами…\nНесподівано Метелик різко повернув у бік найстарішої частини лісу. Фея рідко сюди зазирала, може двічі чи тричі за цілий рік свого життя в Лісі. Тут було досить незатишно і якась тривога огортала її щоразу, коли вона наближалась до тутешніх старих ялин. Тому вона завжди намагалась якнайшвидше звідси вибратися. Але обіцяла сама собі, що як тільки з’явиться вільний час, вона обов’язково повернеться і все тут добре огляне.\nПевно, якраз зараз цей час настав, - подумала вона, проганяючи геть неприємні відчуття. – Треба зібратись із силами та не звертати уваги на свої страхи. Все ж таки це мій Ліс і я за Нього відповідаю. Я не повинна боятися Його чи того, що в Ньому є.\nТак вона себе заспокоювала, а тим часом уважно розглядалася довкола і намагалася не втратити з поля зору Метелика. Чим далі заглиблювались вони в Ліс, тим старішими ставали дерева. Їхні стовбури й гілки потворно вигиналися, наче лапи чудернацьких тварин. Вони щільно перепліталися між собою, закривали сонячне світло і не давали рухатися вперед. Врешті-решт Фея змушена була спуститись на землю і йти пішки. Метелик продовжував летіти попереду, але дещо повільніше. Коли Фея продиралася крізь хащі, Він ніби завмирав у повітрі, чекаючи, коли вона здолає чергову перешкоду. Але раптом Фея зрозуміла, що далі рухатись вона не може. Ноги ковзали по грубому корінні, що повилазило з-під землі, і вона майже провалювалась у величезні чорні ями між ним. Колючі виткі стебла щільно обплітали стовбури дерев, а гілки зімкнулися майже суцільною стіною. Фея міцно обхопила руками гілку, що стирчала просто перед нею, і з усіх сил налягла на неї, щоб протиснутися вперед. Ще трішки й… Гілки несподівано розійшлися у боки й Фея вискочила на величезну галявину… Але яку!!!\nУ тексті є: карантин, лісові звірі, профілактика covid


У Мексиці з приватної колекції вилучили скульптуру людини-койота віком понад 500 років | Your Art\nCкульптура людини-койота @arkeonews\nДослідники з Національного інституту антропології та історії Мексики виявили монументальну фігуру з головою койота, що сидить на троні. За оцінками експертів, обʼєкт належить доіспанській культурі. Скульптуру, відому як людина-койот з Такамбаро, створили в період між 1400 і 1521 роками нашої ери. Науковці припускають, що обʼєкт може бути символом династії, яка правила на цій території.\nАртефакт заввишки 1,08 метра, його знайшли майже 30 років тому під час будівельних робіт у муніципалітеті міста Такамбаро мексиканського штату Мічоакан. Проте весь цей час обʼєкт зберігався в приватній колекції, поки Національний інститут антропології та історії Мексики не вилучив скульптуру через суд згідно з Федеральним законом Мексики, який регулює право власності та збереження національних культурних цінностей.\nУ заяві Інститут антропології та історії Мексики зазначив, що наразі спеціалісти оцінюють стан скульптури, оскільки обʼєкт має ряд пошкоджень. Після завершення робіт з реконструкції скульптура людини-койота «займе почесне місце в археологічній колекції громадського музею міської ради», як зазначають в інституті.


З Вадимом ми зустрічалися довго. Та, несподівано, у липні мені почала дзвонити якась дівчина, вона сказала, щоб я залишила Вадима. Я була здивована. А потім вона запропонувала зустрітися. Вона розповіла мені усю правду, і я зрозуміла, що весілля не буде. Відтоді минуло вже 5 років, я зараз заміжня жінка, але не можу пробачити свого чоловіка, хоча розумію, що він не винен — INFO LIFE\nЗ Вадимом ми зустрічалися довго. Та, несподівано, у липні мені почала дзвонити якась дівчина, вона сказала, щоб я залишила Вадима. Я була здивована. А потім вона запропонувала зустрітися. Вона розповіла мені усю правду, і я зрозуміла, що весілля не буде. Відтоді минуло вже 5 років, я зараз заміжня жінка, але не можу пробачити свого чоловіка, хоча розумію, що він не винен\nВін просто зайшов і сказав:\nЯ стояла як укопана, дивилася на нього знизу вгору і нічого не могла відповісти. Я закохалася з першого погляду. Він був принцом на білому коні, моїм принцом. Він був високим, широкоплечий, і у нього була чарівна посмішка. Він запав мені у саму душу. Звали його Вадим, йому було 20 років. Всі наступні дні, я кожен день після школи приходила в те кафе в надії побачити його. Так ми з ним познайомилися.\nКожні вихідні він приходив в кафе, ми просто розмовляли, нам було дуже легко один з одним, а потім він проводжав мене додому. Я була на сьомому небі від щастя. Я закохалася до без тями. Ми почали зустрічатися. Я навіть не могла повірити в це. Він – найкрасивіший, а я – непримітна дівчинка. Все було як в казці. Всі свята ми проводили разом, він дарував мені квіти, подарунки, дуже красиво залицявся.\nТак проходив місяць, потім другий. І ось наставав квітень, наближався мій день народження. Від цього дня я чекала багато. І я не помилилася. Він подарував мені золоту каблучку. Ні, він не запропонував вийти за нього, він просто подарував мені перстень і сказав, що завжди буде зі мною, що ніколи не кине. Так минуло ще кілька місяців.\nАле потім я почала бачити щось недобре в його поведінці. Він перестав мені дзвонити, перестав відповідати на мої дзвінки, відмовлявся зустрічатися. Я була просто в розпачі, адже я не могла його втратити. І я вирішила з’ясувати, що ж сталося. Я приїхала до Вадима додому. Він був там. Я вирішила перевірити його і набрала його номер. Він відповів і сказав, що його немає вдома, а буквально через кілька хвилин відкрилися вхідні двері і ми зіткнулися віч-на-віч.\nЯ плакала. З його погляду я все зрозуміла. У мене як туман спав з очей. Переді мною стояв не мій принц, а зовсім чужий хлопець. Він мені сказав тільки одну фразу:


Сергій ЛОЗОВСЬКИЙ: «Завдання — видобувати більше і якіснішого вугілля» - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nАнатолій БАС 17 липня 2012\nДП «Донецька вугільна\nСергій ЛОЗОВСЬКИЙ. Народився 1 лютого 1957 р. в Артемівську Донецької області в шахтарській сім’ї. По закінченні в 1980 р. Дніпропетровського гірничого інституту за розподілом прийшов працювати на одну з найбільших шахт України — «Комсомолець Донбасу», де пройшов усі щаблі службових східців. Починав з гірничого майстра, працював начальником дільниці, головним інженером, генеральним директором. У 2010 р. призначений генеральним директором ДП «ДВЕК». Депутат Донецької облради, нагороджений орденом «За заслуги» ІІІ ступеня. Повний кавалер знаків «Шахтарська слава» і «Шахтарська доблесть».


Дотягувачі RYOBI® - на варті захисту мешканців ОСББ - Мережа магазинів "ЛоксМайстер"\nДотягувачі RYOBI® – на варті захисту мешканців ОСББ\nLocksmaster–Новини мережі– 12.09.2016 16.06.2017\nУспішну співпрацю неможливо побудувати без довіри. Особливо це стосується такої делікатної сфери, як безпека. Фахівці мережі «ЛоксМайстер», працюючи на ринку вже понад 15 років, це добре розуміють, і тому насамперед прагнуть побудувати довірливі взаємовідносини з клієнтами та партнерами.\nДовіра та висока репутація мережі магазинів «ЛоксМайстер» на ринку безпеки – ключові фактори, що спонукали звернутися до магазину «ЛоксМайстер Буковина» представництво відомого в місті Чернівці об’єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ).\nОсновна проблема ОСББ – неконтрольоване закривання дверей, яку, після ознайомлення з особливостями об’єкту, фахівцям магазину «ЛоксМайстер Буковина» вдалося оперативно вирішити завдяки застосуванню дверних дотягувачів.\nДотягувач дверей являє собою механізм, який допомагає дверям плавно і безшумно закриватися, зберігати тепло або прохолоду всередині приміщення (залежно від пори року). Дотягувач забезпечує довговічність і коректність роботи замикаючих пристроїв, забезпечує протипожежний захист, тому встановлення дотягувачів рекомендується в приміщеннях з частим використанням дверей – офісах, магазинах, громадських закладах, приміщеннях з встановленими системами контролю доступу, а також на важких дверях.\nЛоксмайстри запропонувавши дотягувачі японського виробництва RYOBI® моделей D-1554 та 8853. Дані моделі в лінійці виробника є базовими, тому підходять до більшості дверей. Також дотягувачі RYOBI® комплектуются універсальними тягами, що дозволяє монтувати цю продукцію швидко. Клієнти, оформивши замовлення, покинули магазин з задоволенням та впевненістю, адже локсмайстри подбали про всі дрібні вимоги.\nRYOBI® (ріобі) – міжнародна корпорація, головним напрямом роботи якої є виробництво продукції за технологією прецизійного алюмінієвого лиття під високим тиском. Інноваційні технології виробництва, які застосовує RYOBI®, дали змогу компанії стати світовим лідером за обсягами виробництва та продажів дверних дотягувачів.\nУ виробництві дверних дотягувачів RYOBI® використовуються досконалі технології литва і високоточні механічні компоненти. За технічними характеристиками і дизайном дотягувачі RYOBI® є кращим рішенням для дверей – як корпоративних, так і приватних об’єктів. Дотягувачі RYOBI® надійні, розраховані на тривалий термін експлуатації. Як і вся продукція японського підприємства, дотягувачі є найкращим втіленням якості, ергономічності і дизайну.\nДотягувачі RYOBI® – це:\n✔ Надійність і довіра клієнтів з усього світу;\n✔ Досконалий дизайн для будь-якого інтер’єру;\n✔ Неперевершена японська якість.\nДотягувачі для внутрішніх та зовнішніх дверей RYOBI® D-1554 UNIV та 8853 ВС UNIV – надійне рішення, основні переваги якого:\n✔ Японське виробництво;\n✔ Регулювання початкової та кінцевої швидкостей закриття;\n✔ Робоча температура: -20°С…+45°С;\n✔ Різні варіанти кольорового виконання.\nМонтаж дотягувачів персонал магазину здійснив за лічені хвилини, отже клієнт магазину – ОСББ – лишився повністю задоволений як якістю придбаних дотягувачів, так і оперативністю обслуговування.\nБільш того, в разі необхідності фахівці мережі «ЛоксМайстер» завжди готові надати повний спектр супутніх послуг: консультація з питань безпеки, ремонт, професійний монтаж, виготовлення ключів, перекодування замків, встановлення вхідних дверей тощо, що забезпечить бездоганну роботу обладнання.\nРозважальний центр Блокбастер- новий клієнт Локсмайстер


Вибори США - У штаті Джорджія знайшли понад 2 тисячі загублених бюлетенів\nУ штаті Джорджія під час перерахунку голосів виявили понад 2 тисячі «загублених» бюлетенів. Але Трампу це не допомогло\n12:24, 17 листопада 2020\nУ штаті Джорджія в окрузі Флойд під час перерахунку голосів виявили понад 2 600 «загублених» бюлетенів. Серед них 1 643 були за Дональда Трампа, 865 — за Джо Байдена. Про це повідомляє Fox News.\nПроблема виникла через те, що співробітники окружних виборчих комісій забули завантажити ці дані з карти пам’яті в автоматі, що сканує бюлетені. Менеджер з системи голосування назвав це «вражаючою помилкою» і порадив окружному директору з виборів піти у відставку.\nТрамп каже, що визнає поразку лише після рішення Верховного суду. Розповідаємо, що буде, якщо він відмовиться залишати Білий дім, і як подібні суперечки розв’язувалися в історії США\nПроте ці голоси ніяк не змінюють співвідношення між кандидатами в президенти США. Розрив в Джорджії між Трампом і Байденом становить близько 14 тисяч голосів. Ці бюлетені лише скоротили відставання Трампа. Окрім цього, виявлені голоси усувають невідповідність між кількістю людей, які зареєструвались в окрузі для дострокового голосування, і бюлетенями, які підрахували.\nТрамп вперше публічно заявив про перемогу Байдена, але свою поразку визнавати відмовляється\nВважається, що «загублені» бюлетені в окрузі Флойд — це найсерйозніша проблема, яку виявили при перерахунку голосів. Держсекретар Бред Раффенспергер сказав, що перерахунок в інших штатах повністю відповідає їхнім початковим результатам.\nАxios: Перед звільненням з посади Трамп планує радикально погіршити відносини з Китаєм. Так, щоб Байден не зміг їх поліпшити\nЗа даними підрахунку голосів The New York Times та The Washington Post, кандидат від Демократичної партії США Джо Байден набрав 306 голосів виборщиків із 270 необхідних. У його конкурента — чинного глави Білого дому Дональда Трампа — 232 голоси. Байдена з перемогою вже привітав президент України Володимир Зеленський. Інавгурація новообраного президента відбудеться 20 січня 2021 року.


Sony Xperia M4 Aqua задає « новий стандарт для смартфонів середнього рівня » | Ладислав Ашуров Panster блог с\nSony Xperia M4 Aqua задає « новий стандарт для смартфонів середнього рівня »\nВсупереч очікуванням , компанія Sony представила на виставці MWC 2015 НЕ флагманський смартфон Xperia Z4 , а модель середнього рівня Xperia M4 Aqua , яка замінить торішню модель Xperia M2 Aqua . У порівнянні з попередником Xperia M4 Aqua помітно додала в характеристиках (Sony навіть вважає, що новинка задає « новий стандарт для смартфонів середнього рівня » ), але при цьому зберегла захисні властивості на високому рівні – наголошується відповідність ступеням IP65 і IP68 . Цікаво, що при всьому при цьому порт USB смартфона навіть не прикритий звичайної для подібних пристроїв заглушкою.\nSony Xperia M4 Aqua побудований на однокристальної платформі Qualcomm Snapdragon 615 і працює під управлінням ОС Android 5.0. До складу SoC , нагадаємо , входять два кластери ядер Cortex- A53 по чотири ядра (перший працює на частоті 1,5 ГГц , другий – на частоті 1,0 ГГц) , GPU Adreno 405 і модем LTE Category 4 . Об’єм оперативної пам’яті дорівнює 2 ГБ , обсяг вбудованої флеш- пам’яті, доповненої слотом для карток microSD , – 8 або 16 ГБ.\nВ основній камері новинки використовується датчик зображення Exmor RS дозволом 13 Мп і об’єктив з максимальною діафрагмою F / 2,0. У фронтальній камері застосовується датчик зображення роздільною здатністю 5 Мп і ширококутний об’єктив. Дисплей смартфона, в основі якого лежить РК- панель типу IPS, характеризується діагоналлю 5 дюймів і роздільною здатністю 1280 х 720 пікселів . Габарити і маса Sony Xperia M4 Aqua – 145,5 x 72,6 x 7,3 мм і 140 грамів. У виробі використовується акумуляторна батарея ємністю 2400 мА · год, автономність заявлена на рівні 13 годин і 17 хвилин в режимі розмови, 779 годин в режимі очікування.\nSony Xperia M4 Aqua надійде в продаж навесні поточного року за ціною близько 300 євро. Більше подробиць про смартфон Sony Xperia M4 Aqua – в нашому огляді новинок Sony на виставці MWC 2015 .\nДжерело: Sony Mobile\nPrevious PostУ однокристальну систему Qualcomm Snapdragon 820 інтегрований 64- розрядний процесор Qualcomm KryoNext PostДзеркальна камера Nikon D7200 формату DX оснащена системою автофокусування з підвищеною чутливістю


Оголена Демі Мур прикрасила обкладинку глянцю: фото 18+ - Радіо Максимум\nДемі Мур приголомшує своєю красою / gettyimages\n56-річна актриса Демі Мур, оскарівська номінантка та зірка стрічки "Стриптиз", стала героїнею жовтневого номера журналу Harper's Bazaar. На обкладинці глянцю колишня дружина Ештона Катчера постала повністю оголеною!\nНад зйомкою для видання працював Маріано Віванко. На обкладинці Демі позує оголеною, демонструючи, що виглядати красиво можна в будь-якому віці.\nДля журналу з актрисою поговорила її подруга та колега Ліна Данем. В інтерв'ю Демі розповіла про своє дитинство, минулі стосунки та мемуари "Навиворіт" (Inside Out), які недавно вийшли.\nЧитайте кілька цитат з розмови з актрисою:\n"Пам'ятаю, як я своїми маленькими дитячими пальцями діставала таблетки, які моя мати намагалася проковтнути. Батько тримав її рот відкритим і говорив мені, що робити. Тоді щось глибоко в мені змінилося назавжди. Моє дитинство закінчилося".\n"Упевнена, що є багато людей, які вважають мене сукою. Я не боюся висловлювати свою думку".\n"Я не зацікавлена в тому, щоб бути жертвою".\n"Любов, з якою я виросла, була страшною і болючою. Дізнатися, що зі мною все в порядку, було відмінним подарунком, який я змогла собі подарувати".


Над планетою возраждается озоновий шар – Актуальные Новости Сегодня\nХороша новина в період загальної стурбованості пандемією.\nОзоновий шар над Антарктидою відновився до такої міри, що в атмосфері Південного півкулі припинилося більшість тривожних процесів і змін. Можливо, на це вплинуло підписання в 1987 році Монреальського протоколу – угоди про припинення виробництва озоноруйнівних речовин.\nПро це повідомляє науковий журнал Nature.\nВиявлене в 1985 році сильне виснаження озонового шару над Антарктикою призвело до зміщення високих повітряних течій на південь. Це викликало зміни в характері опадів і в океанських течіях.\n«Погодні смуги», які переносять холодні фронти, звузилися до Південного полюса, із-за чого в південній Австралії за останні тридцять років зменшилася кількість опадів.\nОднак через 10 років після підписання протоколу зсув потоків зупинилося. Вчені називають нинішній стан паузою, оскільки циркуляції потоків можуть поновитися.\nОзоновий шар Землі відновлюється з початку 2000-х зі швидкістю 1-3% у рік. При таких темпах над Північним півкулею він повністю відновиться до 2030 року, а над Південним – до 2048, в полярних регіонах – до 2060 року.\nPrevious Post: Глава чешского МИДа попал в смертельное ДТП в центре Праги\nNext Post: Стало відомо, з якого матеріалу потрібно носити одяг під час епідемії COVID-19\n108 - Запросов. 1,995677 Время загрузки.


Урок 1. Пошук по досьє (за всіма даними, які тобі відомі про контрагента). - YouControl\nУрок 1. Пошук по досьє (за всіма даними, які тобі відомі про контрагента)\nПотрібно знайти інформацію про контрагента за допомогою YouControl? Для цього скористайся пошуковим рядком, який знаходиться у шапці сайту.\nЩоб знайти досьє, в поле пошуку введи дані про контрагента, які тобі відомі та натискай на “Пошук”.\nПошуковий запит може містити такі критерії:\nНайменування юридичної особи (українською або англійською);\nЄДРПОУ (тобто, ідентифікаційний код);\nПІБ керівника, підписанта та учасника (-ів) або кінцевого бенефіціарного власника(-ів);\nСкорочене найменування (наприклад, МХП);\nНомер телефону, який був вказаний під час державної реєстрації.\nПідказки щодо пошуку знаходяться у вкладці “Пошук по досьє” в головному меню інструментів.\nДо речі, система виконує пошук з урахуванням історичних даних. Тобто, якщо юридична особа змінила назву, місцезнаходження або інші реєстраційні дані — ти все одно про це дізнаєшся з результатів. Так само ти побачиш, у який період відбулися зміни та які дані дійсні на теперішній час.\nЯк читати результати пошукового рядка?\nНа етапі введення інформації в пошуковий рядок система запропонує тобі можливі варіанти компаній, які відповідають введеному тексту.\nЯкщо серед запропонованих тобі варіантів потрібна компанія відсутня, напиши її назву повністю і натисни на “Пошук”. За секунду відкриється список знайдених досьє з зазначенням найменування юридичної особи та основних реєстраційних даних.\nДо речі, на сторінці результатів пошуку можна одразу перейти у досьє, натиснувши на найменування юридичної особи або продовжити пошук за ПІБ керівника компанії.\nЗверни увагу, що у знайдених записах у результаті пошуку є так звані “інформативні теги”, які показують за якими даними у досьє система знайшла збіг.\nРезультати за критеріями пошуку:\nКод ЄДРПОУ (тобто, ідентифікаційний код) чи РНОКПП – відкриється досьє відповідної компанії або ФОП;\nПІБ засновника (учасника) – відкриється список компаній, у реєстраційних даних яких фігурує особа;\nНайменування компанії – система покаже список компаній з подібним найменуванням;\nМісцезнаходження чи номер телефону – в результатах будуть перелічені компанії, що мають однакові контактні дані.\nЯк фільтрувати результати пошуку?\nНа сторінці з результатами пошуку, одразу під пошуковим рядком, розташовано поле з фільтрами. Щоб звузити список знайдених записів, встанови значення у фільтрах, що відповідають реєстраційним даним юридичної особи, досьє якої потрібно знайти:\nОбмеж інформаційне поле пошуку, щоб активувати фільтри:\nТочний пошук — звужує пошук тільки до слова, яке введене у пошукову стрічку;\nБез історичних даних — пошук за дійсними на цей час даними, без урахування історичних відомостей.\nЩе один можливий варіант — увімкнути пошук за певним типом даних:\nШукати всюди – пошук по досьє усіх юридичних осіб;\nФізичні особи – пошук тільки по досьє фізичних осіб-підприємців;\nЮридичні особи – пошук тільки по досьє компаній;\nМісцезнаходження юридичної особи – пошук здійснюється тільки у найменуваннях компаній;\nЗасновники (учасники) та керівники — пошук здійснюється тільки у даних про засновників (учасників), керівників та бенефіціарів.\nПотрібно прибрати всі фільтри одразу? Тисни на позначку “Очистити фільтр”.