Hvad er et lukket varmesystem?\nEt vigtigt træk ved et sådant system er fraværet af kontakt med udeluften og tilstedeværelsen af et let overtryk. Som regel fungerer kredsløbet med kunstig induktion af cirkulationen af kølevæsken ved hjælp af en pumpe. Dette giver dig mulighed for ikke at bekymre dig om overholdelse af store skråninger af hovedlinjerne samt acceptere mindre rørdiametre og lægge dem på den mest bekvemme måde..\nSom regel laves et tyngdevarmesystem med naturlig cirkulation af kølevæsken med en åben ekspansionsbeholder installeret på det højeste punkt. Et lukket system leveres traditionelt med en cirkulationspumpe, hvilket øger effektiviteten og reducerer materialeforbruget..\nPå grund af deres egenskaber har lukkede systemer mange fordele:\nkølevæsken under tryk opvarmes hurtigere;\nsandsynligheden for at lufte nettet af rørledninger og radiatorer er meget lav;\nkølevæsken er ikke mættet med ilt og fordamper ikke i atmosfæren, hvilket er meget vigtigt, når systemet fyldes med frostvæske;\nekspansionsbeholderen er installeret i et lukket varmesystem på returrøret nær kedlen, hvilket er meget bekvemt med hensyn til vedligeholdelse;\nder er ikke behov for at bruge rørledninger med store diametre og lægge dem for øjnene, i denne henseende er et lukket system med tvungen cirkulation det bedste valg for et privat hus.\nDer er kun en væsentlig ulempe – afhængigheden af strømforsyningens pålidelighed, et lukket varmesystem uden en pumpe, der drives af lysnettet, virker ikke. Heldigvis har cirkulationsenheder til individuelle systemer et lavt strømforbrug, og derfor vil de under en strømafbrydelse kunne fungere fra en afbrydelig strømforsyning i lang tid..\nNogle eksperter hævder, at et lukket system med naturlig cirkulation vil hjælpe med at løse problemet med strømafbrydelser. Husk på, at kølevæskens bevægelse i dette tilfælde sker på grund af forskellen i tæthed og masse af varmt og afkølet vand. Den første opvarmning i kedlen, som en lettere forskydes opad af et afkølet kølemiddel, der har en stor masse fra radiatorerne.\nPå trods af at trykket i et lukket varmesystem (1,5-2 bar) ikke forhindrer tyngdebevægelsen af varmt og koldt vand, er dets effektivitet meget tvivlsom. Faktum er, at forskellen i konvektive kræfter allerede er lille, og her skal du stadig overvinde tankmembranens modstand, som strækker sig, når vandet ekspanderer. For ikke at blive involveret i disse glatte øjeblikke, er det bedre at altid installere en pumpe på et lukket system. Hvis der er behov for at montere et tyngdekraftskredsløb, skal det gøres åbent.\nInden du går i gang med at arrangere systemet med dine egne hænder, er det nødvendigt at studere detaljeret opvarmningsordningen med lukket type, dens bestanddele samt fordele og ulemper. Alle disse oplysninger hjælper ejerne af et privat hus med at vælge den mest effektive løsning, som er ideel til et bestemt rum.\nDet lukkede design er et lukket varmesystem, hvor kølevæsken ikke bevæger sig naturligt, men ved hjælp af specialudstyr. Hele strukturen består af et stort antal enheder, der supplerer hinanden og giver dig mulighed for at opvarme luften i rummet til den ønskede værdi.\nHovedelementerne i et lukket varmesystem:\nkedel (gas, elektrisk, induktion, fast brændstof);\nforseglet ekspansionsbeholder af kompensationstype;\nen rørsløjfe til bevægelse af kølevæsken;\nen af de varmeoverføringsenheder, der er installeret i det opvarmede rum (radiatorer, konvektorer osv.);\nsikkerhedsgruppe, som er et system med ventilationsåbninger og ventiler;\nhjælpeanordninger, der er nødvendige for at automatisere processen med overvågning og styring af systemelementer.\nDette system er kendetegnet ved, at der ikke frigives flydende dampe i det, fordi dette design er lufttæt, og vandets bevægelse opstår på grund af brugen af en pumpe.\nNaturlig cirkulation er slet ikke iboende i dette system, men dets komponenter er absolut de samme som i strukturen, der var udstyret ved hjælp af et åbent kredsløb. Den grundlæggende forskel er tilstedeværelsen af en særlig indbygget pumpe.\nI tilfælde af at der er for meget væske, og det begynder at stige over det indstillede niveau, åbnes tankventilen lidt, og det overskydende kølevæske fordamper. Hvis temperaturen falder, returnerer pumpen væsken tilbage til den lukkede beholder til rumopvarmning..\nVigtig! Det skal bemærkes, at trykket i systemer, der arbejder i et lukket kredsløb, konstant er inden for de angivne grænser, på grund af hvilke kølevæsken altid er i driftstilstand..\nTanken til dette varmesystem er som regel lavet af stærke og pålidelige metaller. Desuden har tanken sine egne skematiske funktioner. Den består af 2 rullede elementer. Tankens indre hulrum er en gummibelægning, der er modstandsdygtig over for høje temperaturer. Væsken i beholderen cirkulerer konstant under tryk, fordi der altid er en ophobning af gasser i den. Det er membranen, der deler tanken i to for at fordele væsken. Der er gas i henholdsvis den ene halvdel og vand i den anden. På grund af det faktum, at væsker fungerer under tryk, fortrænger membranen konstant strømmen tilbage.\nPrincippet om drift af et lukket system\nTermisk ekspansion i et lukket system kompenseres ved brug af et membranudvidelsesbeholder, der fyldes med vand under opvarmning. Ved afkøling går vand fra tanken tilbage i systemet og derved opretholder et konstant tryk i kredsløbet..\nTrykket, der genereres i et lukket varmekredsløb under installationen, overføres til hele systemet. Kølemidlets cirkulation udføres med magt, derfor er dette system flygtigt. Uden en cirkulationspumpe vil der ikke være bevægelse af opvarmet vand gennem rør til enhederne og tilbage til varmegeneratoren.\nHovedelementerne i det lukkede kredsløb:\nekspansionsbeholder, ikke i kontakt med atmosfæren;\nHvis strømforsyningen til huset er uafbrudt, fungerer det lukkede system effektivt. Ofte suppleres designet med “varme gulve”, som øger dets effektivitet og varmeoverførsel.\nDette arrangement gør det muligt ikke at overholde en bestemt diameter af rørledningen, reducere omkostningerne ved indkøb af materialer og ikke at placere rørledningen på en skråning, hvilket forenkler installationen. Pumpen skal forsynes med en væske med en lav temperatur, ellers er dens drift umulig.\nEt lukket varmekredsløb indeholder nogle dele, der bruges i andre typer systemer.\nDenne mulighed har også en negativ nuance – mens opvarmningen fungerer med en konstant hældning, selv i mangel af strømforsyning, og med en strengt vandret position af rørledningen fungerer det lukkede system ikke. Kompenserer for denne ulempe med høj effektivitet og en række positive aspekter i sammenligning med andre typer varmesystemer.\nInstallation er relativt enkel og mulig i et rum af enhver størrelse. Det er ikke nødvendigt at isolere rørledningen, opvarmning sker meget hurtigt, hvis der er en termostat i kredsløbet, kan temperaturregimet indstilles. Hvis systemet er anbragt korrekt, er tabet af kølemiddel derfor ingen grund til påfyldning..\nDen utvivlsomme fordel ved et lukket varmesystem er, at temperaturforskellen mellem forsyning og retur muliggør forlængelse af kedlens levetid. Rørledninger i et lukket kredsløb er mindre modtagelige for korrosion. Det er muligt at pumpe frostvæske ind i kredsløbet i stedet for vand, når varmen skal slukkes om vinteren i lang tid.\nDe mest almindeligt anvendte lukkede systemer er vandsystemer, selvom ikke-frysende væsker, damp, gasser med de nødvendige egenskaber også kan udføre varmebærerens funktion.\nBeskytter systemet mod luft\nTeoretisk set bør luft ikke komme ind i et lukket varmesystem, men det er faktisk stadig til stede der. Dens ophobning observeres på et tidspunkt, hvor rør og batterier er fyldt med vand. Den anden årsag kan være trykfald i leddene..\nSom følge af udseendet af luftlåse reduceres systemets varmeoverførsel. For at bekæmpe dette fænomen er der inkluderet særlige ventiler og luftudløsningsventiler i systemet..\nHvis systemet ikke akkumulerer luft, blokerer luftudluftningsflåden udluftningsventilen. Når en luftlås ophobes i flydekammeret, holder flyderen op med at holde udløbsventilen, så luft kan slippe ud af enheden.\nFor at minimere sandsynligheden for luftbelastning skal visse regler følges ved påfyldning af et lukket system:\nTilfør vand fra bunden til toppen. For at gøre dette skal du lægge rørene, så vandet og den udviklede luft bevæger sig i samme retning..\nLad luftudløbsventilerne være åbne og vandafløbsventilerne lukkede. Med en gradvis stigning af kølemidlet vil luft således gå ud gennem åbninger..\nLuk udluftningsventilen, så snart der begynder at strømme vand igennem den. Fortsæt processen jævnt, indtil kredsløbet er fuldstændigt fyldt med kølevæske..\nHvis der er aluminiumsradiatorer i varmekredsløbet, kræves der ventilationsåbninger på hver. Aluminium, i kontakt med kølemidlet, fremkalder en kemisk reaktion ledsaget af frigivelse af ilt. I delvist bimetalliske radiatorer er problemet det samme, men der genereres meget mindre luft..\nEn automatisk udluftning er installeret øverst. Dette krav forklares ved, at luftbobler i flydende stoffer altid skynder op ad røret, hvor de opsamles af en enhed til fjernelse af luft\nI 100% bimetalliske radiatorer kommer kølevæsken ikke i kontakt med aluminium, men fagfolk insisterer på tilstedeværelsen af en udluftning i dette tilfælde. Det specifikke design af panelradiatorer af stål er allerede afsluttet med luftudløsningsventiler under produktionen..\nPå gamle støbejernsradiatorer fjernes luft ved hjælp af en kugleventil, andre enheder er ineffektive her.\nKritiske punkter i varmekredsløbet er rørbøjninger og øvre punkter i systemet, derfor er luftudstødningsanordninger installeret på disse steder. I et lukket kredsløb bruges Mayevsky -haner eller automatiske flydeventiler, som tillader luftfjernelse uden menneskelig indgriben..\nI kroppen på denne enhed er der en polypropylen -float forbundet gennem en vippearm med en spole. Når flydekammeret er fyldt med luft, falder flyderen ned, og når den når den nederste position, åbner den ventilen, gennem hvilken luften slipper ud.\nVand kommer ind i mængden frigjort for gas, flyderen suser op og lukker spolen. For at forhindre snavs i at komme ind i sidstnævnte, er det dækket med en beskyttelseskappe..\nBåde manuel og automatisk udluftning er udført i materiale af høj kvalitet, der ikke er egnet til korrosion. For at fjerne luftlåsen drejes keglen mod uret, luften frigives, indtil hvæsningen stopper.\nDer er ændringer, hvor denne proces foregår på en anden måde, men princippet er det samme: flyderen er i den nederste position – gas frigives; flyderen hæves – ventilen er lukket, luft ophobes. Cyklussen gentages automatisk og kræver ikke menneskelig tilstedeværelse.\nKlassificering af varmesystem\nFor korrekt at fylde vandvarmesystemet. du skal vide, hvilken type det tilhører. Der er en klassificering af systemer i henhold til metoden til rørføring: ovenfra, fra bunden, vandret, lodret eller kombineret. Ifølge metoden til at forbinde enheder ved hjælp af rør i systemet er der: et-rør og to-rør.\nOgså i systemet kan vand cirkulere naturligt eller med magt (hvis der bruges en pumpe). Med hensyn til omfanget af indsats skelnes lokale og centralvarmeanlæg. I løbet af vandets bevægelse i rørene – blindgyde og tilhørende. Alle disse typer bruges i hverdagen i en blandet rækkefølge..\nDe vigtigste typer af varmeoverførselsvæsker\nPrincippet for varmesystemets drift er, at kølemidlet bevæger sig fra varmekilden til slutpunktet gennem rørene og opvarmer dem. Den type varmebærer, der bruges, afhænger af typen og anordningen på varmeudstyret, som kan være væsker og gasser.\nDe mest populære er flydende kølemidler:\nVand er den lettest tilgængelige og billigste ressource. Ifølge statistikker bruger omkring 70% af varmesystemerne vand, som har en høj densitet og varmekapacitet. Derudover har denne type kølevæske vundet en sådan popularitet på grund af dens egenskaber som lav viskositet, høj varmeoverførselskoefficient og enkel temperaturkontrol. Den største ulempe er evnen til at fryse ved nul temperatur. Hvis der fryser vand i varmesystemet, vil dette føre til brud på rør og svigt i alt udstyr..\nFrostvæske – denne type kølevæske er ikke så udbredt som vand, og dens anvendelse er 5%. Det bruges til opvarmning af kontorbygninger og beboelsesbygninger, hvor varmesystemet ikke tillader brug af vand på grund af den øgede risiko for korrosion. Den største fordel ved frostvæske er frysning i frost på 60 – 70 grader..\nFølgende gasser bruges som varmebærer:\nVanddamp – bruges hovedsageligt i industribygninger, da brugen er forbudt i beboelses- og offentlige bygninger. Vanddamp holder temperaturen på varmeapparater på 100 grader, i henhold til sanitære standarder bør dette tal ikke overstige 80 grader.\nRøggasser er giftige, derfor bruges de for nylig kun til opvarmning af vand og for at spare strøm for at opnå en varmekilde.\nLuft er kendetegnet ved en lav varmekapacitet, derfor kræves høje energiomkostninger for at flytte den gennem varmesystemet. Det er mest omkostningseffektivt at bruge luft som varmebærer, forudsat at den udfører to funktioner på samme tid: opvarmning og ventilation..\nI øjeblikket introduceres organiske væsker som en varmebærer, som har fremragende frysepriser og har en lav viskositet. De har dog endnu ikke modtaget bred distribution på grund af de høje omkostninger og knaphed.\nKomponenter og deres formål\nGenerelt består et lukket varmesystem af et specifikt sæt elementer:\nKedel med sikkerhedsgruppe. Der er to muligheder her. Først er en sikkerhedsgruppe indbygget i kedlen (gasvægge kedler, pillekedler og nogle gasfyrede kedler til faste brændstoffer). Den anden – der er ingen sikkerhedsgruppe i kedlen, så installeres den ved stikkontakten i forsyningsrørledningen.\nRør, radiatorer, vand gulvvarme, konvektorer.\nCirkulationspumpe. Giver kølevæskens bevægelse. Det installeres hovedsageligt på returrørledningen (her er temperaturen lavere og der er færre muligheder for overophedning).\nEkspansionsbeholder. Kompenserer for ændringer i kølevæskens volumen og opretholder et stabilt tryk.\nNogle funktioner i enheden i et lukket system\nFordelen ved at bruge rør med en mindre diameter bør ikke tages til det absurde og installere rør med et minimumstværsnit i håb om at spare penge. Dette er trods alt behæftet med en stigning i trykket i rørledningen, som en cirkulationspumpe med utilstrækkelig effekt muligvis ikke kan klare.\nBemærk! Endnu en advarsel. Vær særlig opmærksom på den korrekte installation af pumpen ved installation af varmesystemet. Mekanismens rotor skal være placeret vandret i forhold til dens akse. Dette gør det muligt for enheden at fungere uden støj og opleve mindre friktion med kølevæsken..\nCirkulationspumpen og ekspansionsbeholderen skal installeres på returledningen, før kedlen går ind.\nUlempen ved tvungen cirkulation ved hjælp af en pumpe er, at hele systemet afhænger af en konstant strømforsyning. For at sikre uafbrudt varmeforsyning til huset anbefales det derfor yderligere at købe kraftværker, der opererer med flydende brændstof i nødstilfælde..\nTanken af membrantypen er tæt, hvilket forhindrer fordampning af kølevæsken. Det betyder, at frostvæske kan bruges. Dens anvendelse gør det muligt at forlade huset i lang tid om vinteren: risikoen for frysning og skader på systemet reduceres til næsten nul.\nPositive kvaliteter og ulemper\nDe største forskelle mellem lukkede varmeforsyningsnet og forældede åbne systemer med naturlig cirkulation er den manglende kontakt med atmosfæren og brugen af overførselspumper. Dette giver anledning til en række fordele:\nde nødvendige rørdiametre reduceres med 2-3 gange;\nskråningerne på motorvejene er minimale, da de tjener til at dræne vand med det formål at skylle eller reparere;\nkølevæsken går ikke tabt ved fordampning fra henholdsvis en åben tank, du kan roligt fylde rørledninger og batterier med frostvæske;\nZSO er mere økonomisk med hensyn til varmeeffektivitet og omkostninger ved materialer;\nlukket varme egner sig bedre til regulering og automatisering, kan fungere sammen med solfangere;\ntvungen strøm af kølevæske giver dig mulighed for at organisere gulvvarme med rør indlejret inde i afretningen eller i rillerne på væggene.\nDet åbne gravitationssystem (tyngdekraften) overgår ZSO med hensyn til energioafhængighed – sidstnævnte kan ikke fungere normalt uden en cirkulationspumpe. Det andet øjeblik: Det lukkede netværk indeholder meget mindre vand, og i tilfælde af overophedning, for eksempel en TT -kedel, er der stor sandsynlighed for kogning og dannelse af en damplås.\nReference. Den brændefyrede kedel reddes fra kogning af en sikkerhedsventil plus en buffertank, der absorberer overskydende varme.\nvæskens bevægelse under lavt tryk forenkler beregningen og installationen af rørledningen – i modsætning til gravitationssystemet er der i denne version ingen strenge krav til hældningsvinklen for rør og rør med en mindre diameter;\nOpvarmning uden pumpe er velegnet til en bolig i et relativt lille område, mens det er vigtigt korrekt at beregne diameteren på rørene for hver del af systemet og designe et skema for deres installation, idet man observerer den optimale hældningsvinkel for rørledningen links. Det er nødvendigt at reducere risikoen for luftindtrængen og sikre en effektiv fremføring af kølevæsken.\nBemærk! Anvendelsen af en membrantank i et tyngdekraftsystem påvirker dens funktion negativt, da væsker i et lukket varmesystem skal overvinde membranresistensen i en forseglet beholder. For tyngdekraftssystemer foretrækkes en åben tank, og en cirkulationspumpe tilføjes normalt til et kredsløb med en membranudvidelsesbeholder..\nNår opvarmning er behagelig\nModerne pumpevarmesystemer kaldes lukkede eller lukkede. Kun under påvirkning af en pumpe kan der sikres en energiforsyning af høj kvalitet til alle forbrugere i private huse, herunder f.eks. Et varmt gulv, til en kedel, der opvarmer vand til husholdningsbehov (drevet af varme), til relaterede kredsløb på anden sal, garage, drivhus, kælder … eller simpelthen til lav- og gulvvarmeradiatorer med høj hydraulisk modstand.\nUden en pumpe vil opvarmningen være tyngdekraften, hvilket også er muligt for små områder. Men det er dyrt på grund af rørens store diameter, ikke funktionelt, ikke behageligt.\nFor at forhindre, at systemet ødelægges af tryk\nEkspansionsbeholderen skal have et volumen på mindst 1/10 af volumenet af væsken, der hældes i systemet, så vil trykket opretholdes stabilt uden risiko for en væsentlig stigning. Hvis det er problematisk at beregne, kan du måle mængden af den drænet væske og derefter hente tanken …\nEn manometer, en 3 atm sikkerhedsventil, der frigiver vand, når dette tryk er nået, og en automatisk udluftning er altid installeret på forsyningen nær kedlen. Sammen danner de en sikkerhedsgruppe. Automatiske kedler er altid udstyret med sådanne enheder.\nValg af varmepumpe til en ikke-automatisk kedel\nPumpen skal skabe et bestemt tryk for at skubbe varmemediet gennem det lukkede varmesystem. Trykket skal være tilstrækkeligt til at flytte et bestemt volumen af kølemidlet og overføre al energien fra kedlen til radiatorerne.\nTil salg cirkulationspumper af standardstørrelser – 40, 50, 60, 80, 100, 120 kPa. Der er en ganske vellykket praksis med at vælge en pumpe til en fastbrændselskedel, styret af det opvarmede område. Dette anbefales også af producenterne selv. I automatiserede kedler vælges indbyggede pumper i første omgang i henhold til kedeleffekten (i henhold til det opvarmede område).\nSå en 25/40 pumpe (det første tal er forbindelsesdiameteren, det andet er trykket i kPa) passer op til 120 kvadratmeter. 50 – op til 170 kvm. 60 – op til 240 kvm. 80 – op til 320 kvm. Øget effekt bør ikke vælges.\nHvad er kabelmærke\nEt trådmærke er en bogstavbetegnelse, der kendetegner materialet af ledende ledere, isolering, fleksibilitetsgrad og design af beskyttelseskapper. Følgende betegnelser bruges til mærkning af indenlandske varer:\nDet første bogstav angiver materialet i den ledende kerne (f.eks. A er aluminium). Fraværet af et bogstav i mærket betyder, at lederen er lavet af kobber.\nDet andet bogstav angiver ledningen.\nDen tredje er isoleringsmaterialet (f.eks. P – gummi, B – polyvinylchlorid, P – polyethylen).\nTråd- og ledningsmærkerne kan også indeholde bogstaver, der kendetegner andre strukturelle elementer:\nO – fletning.\nT – til lægning i rør.\nP – flad.\nF – metal foldet kabinet.\nG – fleksibel osv..\nAfhængige og uafhængige varmeforsyningssystemer\nBåde åbne og lukkede varmeforsyningssystemer kan tilsluttes på to måder – afhængige og uafhængige.\nDen afhængige måde at forbinde et åbent system på betyder, at der forbindes gennem elevatorer og pumper. I en uafhængig type kommer varmt vand ind gennem en varmeveksler.\nI modsætning til den afhængige tilslutningsmulighed betragtes den uafhængige som dyrere, men kvaliteten af vandet i rørledningen er højere (for flere detaljer: "Afhængigt og uafhængigt varmesystem – kredsløbsforskelle, fordele og ulemper").\nDen afhængige type af et lukket system giver, at vand strømmer til forbrugeren og omgår varmepunkter. I dette tilfælde er det ikke nødvendigt at installere cirkulationspumper, enheder til regulering af varmeveksling og automatisk styring. Men der er også et minus – manglende evne til at regulere temperaturregimet i systemet.\nUafhængige lukkede varmeforsyningssystemer sparer energiressourcer på 10-40% om året. De giver dig mulighed for at regulere mængden af tilført varme, kølevæskens temperatur og forbedre dens kvalitetsegenskaber, hvilket fører til pålidelig drift af varmeudstyret..\nEt eksempel på et åbent varmesystem i videoen:\nEffektiviteten af hele varmesystemet afhænger også af det korrekte valg og installation af radiatorer – det er disse enheder, der direkte overfører termisk energi fra det cirkulerende kølevæske til husets lokaler.\nDer er flere typer radiatorer, som hver har sit eget sæt fordele og ulemper:\nStøbejernsradiatorer, på trods af deres solide “alder”, er stadig i høj efterspørgsel i dag. De er velegnede til ethvert varmesystem, har god varmeoverførsel, men de er overdrevent massive og passer ikke altid godt ind i det indre af rummet. Der er visse vanskeligheder med nøjagtig systemjustering på grund af støbejernsradiatorers høje termiske inerti..\nStålradiatorer kendetegnes ved en lav pris og en lang række eksternt design – de er panel eller rørformede. De største ulemper er modtagelighed for korrosion og lav varmekapacitet på grund af tynde vægge. Batterier køler meget hurtigt ned, og et autonomt varmesystem med dem vil ikke være økonomisk.\nAluminium radiatorer er i øjeblikket ved at blive førende inden for popularitet. De har en meget god varmeafledning, hvilket øger systemets effektivitet som helhed. Samtidig er de lette og har et attraktivt udseende. Den eneste ulempe er korrosionsstabilitet af aluminium og i den forbindelse øgede krav til kølevæskens renhed.\nBimetalliske radiatorer kombinerer kvaliteterne stål og aluminium. De har god varmeoverførsel, relativt lav vægt, de er let justerbare, attraktive i udseende og modstandsdygtige over for korrosion. De er imidlertid snarere designet til højtryksindikatorer for centralvarme, og i autonome systemer er deres brug ikke helt tilrådeligt..\nUanset hvilken type radiatorer der vælges, er det nødvendigt at beregne det nødvendige antal for hvert værelse korrekt..\nDet er muligt at placere radiatorer i princippet hvor som helst i rummet, men områderne under vinduerne betragtes som traditionelle – et slags varmegardin dannes, og kondens er ikke tilladt på grænsen til kulde og varme.\nDog er vinduesåbningernes dimensioner slet ikke et afgørende kriterium ved valg af sektioner eller radiators lineære dimensioner. Hver af dem har sin egen indikator for den specifikke varmeoverførselseffekt ved en gennemsnitlig kølevæsketemperatur på 70 ° C (f.eks. Støbejernsektioner, som alle kender, har en effekt på 150 W hver). Denne værdi skal angives i det tekniske pas for hvert produkt..\nBeregningerne kan baseres på rummets volumen – 41 W pr. M³ betragtes som en tilstrækkelig norm. beregnet i rumets volumen (længde × bredde × højde) og ganget med 41, får vi den nødvendige mængde termisk energi til at opvarme det. Det er kun tilbage at dividere den opnåede værdi med sektionens specifikke effekt – dette er deres nødvendige antal. Det er afrundet.\nDenne beregning er dog gældende for et værelse med en ydervæg og et vindue. I praksis bør der foretages nogle justeringer af beregningerne baseret på rummets egenskaber og placeringen af radiatorer i det:\nEt hjørnerum med to ydervægge vil kræve en 20% stigning i varmekapaciteten. Hvis der er to vinduer i et sådant rum, stiger korrektionen til 30%.\nFor værelser med vinduer mod nord eller nordøst, skal der ankommer yderligere 10%.\nHvis radiatorerne vil gemme sig i nicher under vindueskarmen, skal der ydes 5% for at kompensere for tabet af deres varmeoverførsel.\nOfte er radiatorer dækket med dekorative gitre eller skærme. Dette reducerer naturligvis effektiviteten af varmeoverførsel, og for at kompensere for tabene skal du tilføje yderligere 15% til den samlede krævede effekt..\nI tilfælde, hvor kommunikationsrum ikke er adskilt af en dør, udføres beregningen for deres samlede areal med proportionel placering af batterier.\nRadiatorer kan installeres et hvilket som helst bekvemt sted for at fordele varmen jævnt\nFor ensartet opvarmning anbefales det ikke at begrænse os til kun at placere radiatorer under vinduerne, men fordele dem jævnt over flere punkter omkring rummets omkreds..\nFor nylig er skjulte gulvkonvektorer blevet meget populære. De skaber kraftige strømme af opvarmet luft, fungerer som et effektivt termisk gardin fra kolde kilder – vinduer og døre. Nogle modeller er udstyret med blæsere til at finjustere den genererede luftstrøm.\nOg endelig kan hoved- eller ekstra kilde til rumopvarmning være “varme” vandgulve, skjult af gulvbelægningen. Her er helt andre beregningsmetoder, så dette emne vil blive overvejet i en separat publikation..\nLukket varmeanlæg: forskelle fra åbent.\nDette netværk indeholder følgende elementer:\nKedel til opvarmning af kølemiddel\nVarmeudstyr (batterier, gulvvarme osv.)\nEkspansionsbeholder af lukket type, det vil sige forseglet fra miljøet\nEkspansionsbeholder til et lukket varmesystem\nHovedforskellen mellem et lukket og åbent varmeforsyningssystem er, at med en lukket type er kølevæsken fuldstændig isoleret fra miljøet..\nCirkulationspumpe i et lukket varmeanlæg\nDette system har en indbygget pumpe til at lette væskecirkulationen. En sådan ordning eliminerer et stort antal ulemper ved åben varmeforsyning..\nVandet, som fyldes i kedlen, rør og radiatorer, udvider sig ved opvarmning. Trykket inde stiger kraftigt. Hvis du ikke giver mulighed for at fjerne den ekstra mængde vand, vil systemet gå i stykker. Kompensation for ændringer i vandmængder med temperaturændringer sker i ekspansionsbeholdere. Når temperaturen stiger, bevæger overskydende vand sig ind i ekspansionsbeholderen. Når temperaturen falder, fyldes systemet op med vand fra ekspansionsbeholderen.\nDet åbne system er permanent forbundet med atmosfæren gennem et åbent ekspansionsbeholder. Fartøjet er fremstillet i form af en rektangulær eller rund tank. Formen er ligegyldig. Det er vigtigt, at det har tilstrækkelig kapacitet til at rumme den ekstra mængde vand, der skyldes den termiske ekspansion af det cirkulerende vand. Ekspansionsbeholderen er placeret i den højeste del af varmesystemet. Fartøjet er forbundet til varmesystemet med et rør kaldet en stigerør. Stigrøret er fastgjort i bunden af tanken – til bunden eller sidevæggen. Et afløbsrør er forbundet i toppen af ekspansionsbeholderen. Det ledes ud i kloakken eller uden for bygningen. Et drænrør er nødvendigt, hvis tanken er overfyldt. Det giver også en permanent forbindelse af tanken og varmesystemet til atmosfæren. Hvis systemet fyldes med vand manuelt med spande, er tanken desuden udstyret med et låg eller en luge. Hvis tankens kapacitet er valgt korrekt, kontrolleres vandstanden i tanken, før opvarmningen tændes. Vandtrykket i et “åbent system” er lig med atmosfærisk tryk og ændres ikke, når temperaturen på det vand, der cirkulerer i systemet, ændres. Tryksikkerhedsanordning ikke påkrævet.\nDet lukkede system er isoleret fra atmosfæren. Ekspansionsbeholderen er forseglet. Beholderens form vælges, så den kan modstå det største tryk med en minimum vægtykkelse. Der er en gummimembran inde i beholderen, som deler den i to dele. Den ene del er fyldt med luft, den anden del er forbundet til varmesystemet. Ekspansionsbeholderen kan installeres hvor som helst i systemet. Når vandtemperaturen stiger, kommer overskuddet ind i ekspansionsbeholderen. Luft eller gas i den anden halvdel af membranen komprimeres. Når temperaturen falder, falder trykket i systemet, vand fra ekspansionsbeholderen tvinges ud af ekspansionsbeholderen af trykluften ind i systemet. I et lukket system er trykket højere end i et åbent system og ændrer sig konstant afhængigt af temperaturen i det cirkulerende vand. Derudover er et lukket system nødvendigvis udstyret med en sikkerhedsventil i tilfælde af en farlig trykstigning og en luftudløser..\nCentralvarme vand opvarmes i et centralt fyrrum eller kraftvarme. Det er også her kompensationen for udvidelse af vand med temperaturændring finder sted. Dernæst pumpes varmt vand ind i varmenettet af en cirkulationspumpe. Huse er tilsluttet varmenettet med to rørledninger – direkte og omvendt. Når man kommer ind i huset via en direkte rørledning, er vandet opdelt i to retninger – til opvarmning og til varmt vand.\nÅbent system. Vand går direkte til varmtvandshaner og udledes i kloakken efter brug. Et “åbent system” er enklere end et lukket, men i centrale kedelhuse og kraftvarmeværker er det nødvendigt at udføre yderligere vandbehandling – rensning og luftfjerning. For beboerne er dette vand dyrere end postevand, og kvaliteten er lavere..\nLukket system. Vandet passerer gennem kedlen, afgiver varme til opvarmning af postevand, forbinder til opvarmningsreturvandet og vender tilbage til varmenettet. Det opvarmede postevand leveres til varmtvandskranerne. Et lukket system på grund af brugen af varmevekslere er vanskeligere end et åbent, men ledningsvand udsættes ikke for yderligere behandling, men opvarmes kun.\nUdtrykkene “åbent system” eller “lukket system” anvendes ikke på hele centralvarmesystemet i en by eller landsby, men på hvert hus for sig. I et centralvarmeanlæg er det muligt at forbinde huse med både “åbent system” og “lukket system”. Gradvist åbne systemer bør suppleres med varmevekslere og gøres til lukkede systemer.\nFunktioner ved forskellen mellem funktionen af et lukket kredsløb og et åbent kredsløb er som følger:\nUdvidelsen af væsken som følge af dens opvarmning i kedlen kompenseres i membranudvidelsestanken. Efter at kølevæsken, der kommer ind i tanken, er afkølet, vender den tilbage til systemet igen. Således opretholder det et konstant tryk..\nDet krævede tryk oprettes selv på stadiet af installation af varmekredsen.\nCirkulationen af væsken udføres kun ved hjælp af en pumpe. Som en konsekvens af dette afhænger det lukkede kredsløb helt af tilgængeligheden af elektricitet (ud over tilfælde af tilslutning af en autonom generator).\nTilstedeværelsen af en cirkulationspumpe pålægger ikke strenge grænser for diameteren af de anvendte rør. Derudover behøver rørledningen ikke at være placeret med en hældning. Hovedbetingelsen er placeringen af pumpen på “retur”, så det afkølede kølevæske kommer ind i det..\nManglende rørhældning kan spille en negativ rolle. Selv med en lille hældning fungerer systemet faktisk uden elektricitet. Og med et vandret arrangement af rør fungerer dette system ikke. Dette minus af det lukkede kredsløb dækker dets høje effektivitet og andre fordele..\nInstallationen af dette netværk er enkel og kan anvendes på alle lokaler, uanset deres område. Derudover er isolering af ledningen ikke påkrævet, da rørene opvarmes meget hurtigt..\nI den lukkede type er det muligt at bruge frostvæske som varmebærer i stedet for vand. Denne ordning er også mindre udsat for korrosion på grund af dens tæthed..\nPå trods af systemets isolation fra miljøet kan dets tæthed blive kompromitteret. Dette kan ske ved leddene i kredsløbet eller på tidspunktet for at fylde det med et kølevæske. Stederne for rørbøjninger og øvre punkter er også særligt kritiske. For at slippe af med luftbelastning er netværket udstyret med specialtilbud. ventiler og haner Mayevsky. Hvis der er aluminiumsopvarmningsanordninger i kredsløbet, er luftventiler påkrævet (ilt frigives, når aluminium og kølevæske kommer i kontakt).\nUdluftning i lukkede og åbne varmesystemer\nDerudover er det værd at overholde en række regler for installation og lancering af et lukket system:\nKølevæsken skal bevæge sig i samme retning som luften. Det vil sige fra bund til top.\nNår du har tændt for systemet, skal du åbne luftudgangshanerne og lukke vandafløbshanerne.\nSå snart der kommer vand ud af luftudgangshanen, skal du lukke den.\nFørst efter alt det ovenstående, startes cirkulationspumpen.\nEfter bygningens type forbindelse til varme -netværk\nLukkede systemer (betyder i denne sammenhæng) er at bygge varmesystemer, der er forbundet til eksterne varmenetværk via en varmeveksler. Det vil sige, at forbrugerens varmesystem ikke på nogen måde er forbundet med eksterne netværk, deraf navnet “Lukket”.\nFaktisk kaldes denne type forbindelse korrekt – Uafhængig\nMed denne forbindelse cirkulerer kølevæsken fra kilden (CHP) gennem varmeveksleren og afgiver varme.\nNår man designer hele varmesystemet til et objekt, for eksempel en boligblok, bliver det klart, hvilken type varmevekslere der er egnede: skal-og-rør, skal-og-plade eller det er nødvendigt at købe en pladevarmeveksler.\nI dette tilfælde er varmeveksleren installeret i bygningens individuelle varmestation (ITP).\nI øjeblikket erstatter denne type forbindelse den forældede – afhængig.\nÅbne systemer er varmesystemer, der er forbundet direkte til varme netværk eller via en elevator. I dette tilfælde kommer varmebæreren fra eksterne varme -netværk til slutbrugeren, der tidligere har passeret elevatoren for at sænke temperaturen.\nForsyningstemperaturen i varme netværk er 110-150 ° C, sådan et varmt kølevæske kan ikke bruges i varmesystemer, da forbrændinger fra radiatorer og rørledninger vil være mulige.\nElevatoren ud over at sænke kølevæskens temperatur udfører endnu en funktion – den skaber det tryk, der er nødvendigt for kølevæskens bevægelse i det interne system (fig. 4).\nForskellen mellem et åbent og lukket varmesystem er som følger:\nPlaceringen af ekspansionsbeholderen. I det fri – øverste etage i et privat hus eller taget på en højhus. Det er tilladt at sætte i en lukket tank overalt.\nIsolation fra luftadgang. I modsætning til en åben linje er en lukket linje beskyttet mod indtrængen af luftstrømme. Yderligere tryk i de øvre punkter eliminerer udluftning af batterierne.\nArrangementets kompleksitet. Et åbent system vil afvige fra et lukket, hvad angår rørledningstypen. Produkter med stor diameter monteres under hensyntagen til radiatorernes placering, luftens hældning, tilstedeværelsen af et sving og stigninger.\nOrganisationsomkostninger. Lukket varme- og vandforsyning kræver økonomiske omkostninger til køb af tykvæggede rør. Du kan spare penge på et åbent system ved hjælp af linjer med lille diameter.\nStøjniveau. Tvungen cirkulation i en lukket linje involverer brug af en pumpe. Når det er installeret korrekt, vil udstyret være stille.\nOprettelsen af varme til et lukket hus vil spare fra 10 til 40% af energiressourcerne om året.\nFordele og ulemper ved åbne systemer\nDet åbne varmesystem har ligesom enhver anden menneskelig opfindelse sine egne fordele og desværre ulemper. Men lad os starte med det gode – med fordele.\nRummet vil blive opvarmet ekstremt jævnt, hvilket skaber den mest komfortable og hyggelige atmosfære i huset.\nSådanne systemer er fuldstændig uafhængige af forsyningen af elektricitet, som, som vi alle ved, elsker at forsvinde, når vi mindst venter det..\nInstallation af åbne systemer er ganske enkel, såvel som deres videre vedligeholdelse..\nDette system har ikke en pumpe til cirkulation, som ofte bryder sammen, ligesom alle mekanismer i princippet, på grund af hvilken dens levetid er ret lang.\nEndelig giver den samme mangel på en pumpe en fordel mere – under drift vil systemet ikke lave støj eller vibrere, så du ikke oplever ubehag.\nMen på trods af de mange fordele falder populariteten af åbne systemer årligt på grund af nogle af de ulemper, de har. Og de (ulemper) er som følger.\nDet tager meget tid at varme rørledningen og alle radiatorer op..\nStore materialeomkostninger forbundet med behovet for rør med en stor diameter.\nSom nævnt ovenfor kan du ikke bruge vand, men frostvæske som kølevæske..\nUdarbejdelsen af en varmeplan er behæftet med visse vanskeligheder forbundet med, at de vandrette sektioner af rørledninger skal placeres på en skråning.\nLuft kan komme ind i systemet på grund af brugen af et utæt ekspansionsbeholder.\nDesuden udgør den samme tank en risiko for vandfrysning..\nEndelig bruges der ingen cirkulationspumpe, så systemets samlede længde må ikke være mere end 30 løbende meter..\nSom vi kan se, er der stadig flere minusser end plusser. Så et åbent system er ikke egnet til boliger, der har flere etager eller er større end gennemsnittet..\nÅbent varmesystem: designfunktioner og ydeevne\nOrdningen med et åbent varmesystem blev udviklet for lang tid siden og blev effektivt brugt (og bruges stadig) til at levere høj kvalitet og billig opvarmning af alle huse. Et sådant system kaldes også selvlegering eller tyngdekraft – disse kvaliteter leveres af designfunktionerne og det anvendte udstyr.\nDet skal bemærkes, at de åbne og lukkede varmesystemer ligner noget, men det åbne har et ret originalt funktionsprincip. Essensen i funktionen af et sådant varmesystem ligger i det faktum, at vandet opvarmet af kedlen bogstaveligt talt bevæger sig af tyngdekraften op ad rørledningerne. Faktisk har vand en tendens fra et område med øget tryk til et lavere, hvilket giver opvarmning af radiatorer..\nDa varmesystemet er åbent, forudsætter installationsvejledningen brugen af en speciel ekspansionsbeholder. Den er i øvrigt ikke lufttæt, åben og interagerer derfor uden problemer med atmosfæren, hvilket giver en naturlig cirkulation af kølevæsken i høj kvalitet.\nÅbent varmesystem: to dele af en helhed\nAt arrangere et åbent system med egne hænder kræver nødvendigvis at tage hensyn til, at det betinget er opdelt i to komponenter, hvor forskellige processer finder sted. Den første del er kølevæsken, som opvarmes af kedlen og leveres til varmeenhederne. Den anden del er et fald i trykket på grund af vandkøling og dets strømning til varmekilden gennem “retur”.\nBegge komponenter i et sådant system er vigtige, for hvis de fungerer effektivt og udfører alle opgaver, er det muligt at garantere den rationelle brug af varme til opvarmning af lokalerne..\nSærlige krav til systemets installationsproces\nEt moderne åbent system kræver en omhyggelig tilgang til processen med installation af udstyr.\nBlandt de mest grundlæggende krav er:\nVarmekilden i systemet er installeret på det laveste punkt, mens ekspansionsbeholderen er på det højeste;\nVed kedlens udløb skal rørledningerne til forsyning af varmemediet have den største diameter. Smalere rør bruges i andre dele af systemet for at skabe optimalt tryk;\nStigrøret skal gøres højt for at skabe det nødvendige kølevæsketryk i systemet for at sikre dets ensartede fordeling langs hele omkredsen;\nI et åbent system bør der være et minimum af forskellige grene og drejninger, forbindelser – hvis det er muligt, er det umuligt at opnå det optimale driftsniveau tryk.\nDet åbne system er det ideelle valg til små rum, kompakte landejendomme og sommerhuse. Det skal bemærkes, at for et sådant system er det vigtigt at overholde arealgrænsen – det er omkring 150 kvm. meter. Naturlig cirkulation i systemet sikrer dets autonomi, eliminerer behovet for at bruge elektricitet.\nVigtig. Hvis du vil opnå et effektivt varmesystem, skal du installere en cirkulationspumpe. Systemet vil være i stand til at arbejde med og uden det og derved kombinere fordelene ved tvungen og naturlig cirkulation.\nHvis vi taler om brugen af et åbent system på store områder, så vil dette være noget upraktisk og endda noget urentabelt. Sagen er, at naturlig cirkulation ikke kan klare et stort område af rørledningen, den “driver” simpelthen ikke kølevæsken gennem alle radiatorer og bevarer sin oprindelige temperatur.\nModerne varmeudstyr og nye teknologier har bidraget til en mærkbar forbedring i Leningradka. Et sådant system har opnået forbedret håndtering og øget funktionalitet. De største forskelle mellem “Leningradka”:\nfri cirkulation af kølevæsken;\ntilstedeværelsen af en varmekilde;\ninstallation af radiatorer omkring omkredsen.\nRørledningen kan være vandret eller lodret, med top- eller bundtilslutningstype. Den første mulighed anses for at være mere effektiv med hensyn til termisk effektivitet, og bundforbindelsessystemet kendetegnes ved let installation.\nden optimale måde til hydraulisk distribution af varmebæreren;\nopsamling af kølet vand fra radiatorbatterier i en vandret rørledning\nikke nødvendigt at udføre de øverste ledninger af den vandrette type\nÅbent og lukket varmesystem, forskellen i drift og design.\nBaseret på ovenstående er lukkede og åbne systemer forskellige:\nOmkostningerne ved åben varmeforsyning er lavere, især med tyngdekraftcirkulation, i fravær af en pumpe og afspærringsventiler. Men samtidig vil installationen i et privat hus påvirke hele mængden af lokaler, fra kælderen til loftet. Derudover er det nødvendigt at overholde linjens skråninger og rørdiametre..\nInstallation af et lukket kredsløb, ud over at lægge rørledningen, indebærer installation af et stort antal yderligere elementer.\nEffektiviteten af et lukket kredsløb vil under alle omstændigheder være højere.\nI et lukket kredsløb er det muligt at bruge et ikke -frysende kølevæske – frostvæske (den bedste mulighed for private huse, der ikke opvarmes om vinteren)\nI et åbent system kræves konstant overvågning af kølevæskeniveauet på grund af dets fordampning i miljøet.\nDen lukkede type er flygtig på grund af cirkulationspumpens konstante drift (problemet løses ved at installere en autonom elektrisk generator, men samtidig er det værd at overveje omkostningerne i dets fravær)\nInstallation af en åben varmeforsyningstype er begrænset af det samlede areal i lokalerne, i modsætning til en lukket.\nLevetiden for et lukket system er længere på grund af det næsten fuldstændige fravær af korrosion.\nDet endelige valg af et lukket eller åbent varmesystem afhænger af betingelserne og stedet for installationen. Men du skal huske, at for installation af et lukket system skal du have visse færdigheder eller søge professionel rådgivning.\nÅbningsproces med åbent gravitationsvarmesystem\nI moderne huse er åbne varmesystemer sjældent tilfredse; sådanne teknologier er længe blevet betragtet som et levn fra fortiden. Men de findes stadig, så du bør overveje, hvordan du fylder dem med vand. I ethvert sådant varmesystem er der en ekspansionsbeholder på sit højeste punkt; det er designet til at akkumulere vand efter en stigning i dets volumen i systemet med øget tryk under en temperaturstigning. Tanken er en åben tank med eller uden låg. Gennem tanken er systemet fyldt med vand. Store mængder væske vil naturligvis være ganske problematisk at udfylde små beholdere i øvrigt til det højeste punkt.\nDet mest rationelle ville være at bruge en konventionel vibrationspumpe til husholdningsbrug. For at gøre dette skal du forberede en rummelig beholder og fylde den med vand. De tidligere klargjorte slanger er fastgjort til pumpen med klemmer. En sådan pumpe har en nedsænket type struktur. Slangen, gennem hvilken vand vil blive taget, skal sænkes ned i en klargjort vandtank. Slangen, hvorfra vandet vil blive udledt, er nedsænket i en ekspansionsbeholder. Pumpen er tændt, trykket i systemet skal være fra halvanden til to atmosfærer. Ved sænkning tilsættes vand til den forberedte tank og sænkes slangen ned i den nedenfor. Når varmekomplekset er fuldt, vil vand være synligt i bunden af ekspansionsbeholderen, systemet kan betragtes som fyldt.\nOpbygningsdiagram for varmtvandsvarmeanlæg.\nOverskydende luft vil komme ud af rørene ved den første brand gennem ekspanderen. Det skal bemærkes, at i varmesæsonen, når systemet holder en konstant høj temperatur, vil vandet gradvist fordampe fra ekspanderen. Det er nødvendigt at efterfylde ved at tilføje vand til ekspanderen til det nødvendige niveau. Du bør også overvåge temperaturen på termometeret, der er tilsluttet varmekedlen. Når det når sit niveau over 80 ° C, begynder vandet snart at koge og sprøjte ud. I dette tilfælde er det nødvendigt at blokere adgangen til ilt til ovnen for at reducere forbrændingsintensiteten..\nTryk i et lukket varmesystem\nI lukkede varmekredse bruges tre typer pumper. De differentieres ved trykket i vandsøjlen:\nFølgelig fordeles trykket i proportioner:\nFor en privat husstand med et areal på cirka to hundrede kvadratmeter er et tryk på 4 meter nok. Hvis arealet er tre hundrede kvadratmeter, er der brug for en 0,6 bar pumpe, og hvis området er mere end 500 kvadrantmeter, skal der et tryk på 0,8 bar på. Alle pumper er mærket med tekniske indikatorer. Trykket er relativt lavt, der er også sikkerhedsventiler, en eksplosion i lukkede varmekredse er umulig.\nSådan udfyldes et lukket system\nArbejdets begyndelse starter med isolering af alle varmeenheder fra lysnettet. Kraner bruges til dette. Make-up fra brint tænder, kredsløbene fyldes gradvist, mens luften gradvist kommer ud.\nNår trykket er blevet til en bar (vi overvåger målingerne af manometeret), stopper brinttilførslen, aktiverer pumpen for at fjerne den resterende luft. En ad gangen skal du skrue vandhanerne ud, bløde luften ved hjælp af Mayevsky -enheden. Derefter startes kedlen og pumpen, vi opvarmer kølervæsken og foretager igen en rensning af batterierne. Efter denne operation stiger trykket til 2,2 bar, temperaturen i kedlen overstiger ikke 85 grader Celsius..\nSystemet er pålideligt beskyttet mod luftindtrængning, men det er umuligt at fjerne al luft med 100%. Det bliver varmt over tid og kan forårsage blokeringer, hvilket kan føre til funktionsfejl. Mayevsky -kranen er et effektivt middel til at fjerne overskydende luft. Separatorer bruges også aktivt, som er placeret i selve kredsløbet..\nFor mere rationelt arbejde på alle lukkede kredsløb bruges en termostat, det gør det muligt for alvor at energi\nTyper af lukkede systemer\nInden du køber varmeudstyr, rørfittings og materialer, skal du vælge det foretrukne lukkede vandsystem. VVS -mestrene praktiserer installationen af fire grundlæggende ordninger:\nEnkeltrør med lodrette og vandrette ledninger (Leningrad).\nSamler, ellers – stråle.\nTo-rør blindgyde med arme af samme eller forskellig længde.\nTichelman loop – cirkulær ledningsføring med passerende vandbevægelse.\nYderligere Information. Lukkede varmesystemer omfatter også gulvvarme. Beregningen og indretningen af gulvkonturer er meget vanskeligere end at samle radiatorvarme; begyndere anbefales ikke at foretage en sådan installation.\nVi foreslår at overveje hver ordning separat og analysere fordele og ulemper. Lad os som et eksempel tage et projekt af et en-etagers privat hus med et areal på 100 m² med et tilhørende fyrrum, hvis layout er vist på tegningen. Mængden af varmebelastning til opvarmning er allerede beregnet i henhold til instruktionerne, den nødvendige mængde varme er angivet for hvert værelse.\nInstallationen af ledningselementerne og forbindelsen til varmekilden er omtrent den samme. Installationen af en cirkulationspumpe er normalt tilvejebragt i returledningen; en sump, et påfyldningsrør med en hane og en ekspansionsbeholder (set nedstrøms) er monteret foran den. Typisk rørføring af et fast brændstof- og gasfyr er vist i diagrammerne.\nEkspansionsbeholderen i figuren er konventionelt ikke vist\nFor mere information om installation og tilslutningsmetoder for varmeenheder, der bruger forskellige energikilder, kan du læse de separate manualer:\nLedninger med et rør\nDet populære vandrette skema “Leningradka” er en ringlinje med øget diameter, hvor alle varmeenheder er forbundet. Ved at passere gennem røret opdeles strømmen af det opvarmede kølevæske ved hver tee og strømmer ind i batteriet, som vist på skitsen herunder.\nEfter at have nået grenen, er strømmen opdelt i 2 dele, cirka en tredjedel strømmer ind i radiatoren, hvor den afkøles og igen vender tilbage til hoveddelen\nEfter at have overført varme til rummet, vender det afkølede vand tilbage til hovedledningen, blandes med hovedstrømmen og flytter til den næste radiator. Følgelig modtager den anden varmelegeme vand, der er afkølet med 1-3 grader, og tager igen den nødvendige mængde varme fra den..\nLeningrad vandrette ledninger – en cirkulær linje omgår alle varmeenheder\nResultatet: koldere vand strømmer ind i hver efterfølgende radiator. Dette pålægger visse begrænsninger for et lukket etrørs system:\nVarmeoverførslen af det tredje, fjerde og efterfølgende batteri skal beregnes med en margin på 10-30% ved at tilføje yderligere sektioner.\nDen mindste ledningsdiameter er DN20 (intern). Den ydre størrelse på PPR-rør vil være 32 mm, metalplast og tværbundet polyethylen-26 mm.\nTværsnittet af forsyningsrørene til varmeapparaterne er DN10, den ydre diameter er henholdsvis 20 og 16 mm for PPR og PEX.\nDet maksimale antal varmeenheder i en “Leningrad” -ring er 6 stk. Hvis du tager mere, vil der være problemer med at øge antallet af sektioner i de sidste radiatorer og øge fordelingsrørets diameter.\nTværsnittet af den ringformede rørledning falder ikke hele vejen igennem.\nReference. Etrørs ledninger er lodrette – med lavere eller øvre fordeling af kølevæsken gennem stigerørene. Sådanne systemer bruges til at organisere tyngdekraften i to-etagers private sommerhuse eller arbejde under pres i gamle lejlighedsbygninger..\nEt lukket enkeltrørs varmesystem er billigt, hvis det er loddet af polypropylen. I andre tilfælde vil det anstændigt ramme din lomme på grund af prisen på hovedrøret og fittings (tees) i store størrelser. Hvordan “Leningrad” ser ud i vores et-etagers hus, er vist på tegningen.\nDa det samlede antal radiatorer overstiger 6, er systemet opdelt i 2 ringe med en fælles returmanifold. Ulejligheden ved at installere ledninger med et rør er mærkbar – du skal krydse døråbningerne. Et fald i strømningshastigheden i en radiator forårsager en ændring i vandforbruget i de resterende batterier, derfor består balancering af “Leningrad” i at koordinere driften af alle varmeapparater.\nFordele ved bjælkeordningen\nHvorfor kollektorsystemet modtog et sådant navn, kan tydeligt ses i diagrammet. Individuelle varmeledningsforsyningsledninger til hver varmeenhed afviger fra kammen installeret i midten af bygningen. Foringer lægges i form af stråler langs den korteste vej – under gulvene.\nSamleren til det lukkede strålesystem drives direkte fra kedlen, cirkulation i alle kredsløb leveres af en enkelt pumpe placeret i ovnen. For at beskytte grenene mod luftning under påfyldningsprocessen installeres automatiske ventiler på kamluftventilationerne.\nStyrker ved solfangersystemet:\nskemaet er energieffektivt, da det giver dig mulighed for nøjagtigt at dosere mængden af kølevæske, der rettes til hver radiator;\nvarmenettet er let at passe ind i ethvert interiør – forsyningsrørene kan skjules i gulvet, væggene eller bag et ophængt (stræk) loft;\nhydraulisk afbalancering af grene udføres ved hjælp af manuelle ventiler og flowmålere (rotametre) installeret på manifolden;\nalle batterier forsynes med vand med samme temperatur;\nkredsløbets drift er let at automatisere – manifoldens styreventiler er udstyret med servodrev, der lukker strømmen i henhold til signalet fra termostaterne;\nZSO af denne type er velegnet til hytter af enhver størrelse og etage – en separat solfanger er installeret på hvert niveau i bygningen, som fordeler varme til grupper af batterier.\nMed hensyn til finansielle investeringer er et nærlys system ikke særlig dyrt. Mange rør forbruges, men deres mindste diameter er 16 x 2 mm (DN10). I stedet for en fabrikskam er det ganske muligt at bruge en hjemmelavet kam, loddet af polypropylen tees eller snoet fra stålbeslag. Sandt nok, uden rotametre, skal justeringen af varmenettet foretages ved hjælp af radiatorbalanceringsventiler..\nFordelingsmanifolden er installeret i midten af bygningen, radiatorledningerne lægges direkte\nDer er få ulemper ved stråleledninger, men de er din opmærksomhed værd:\nSkjult installation og test af rørledninger udføres kun på stadiet af nybygning eller større reparationer. Det er urealistisk at lægge radiatorforbindelser i gulvene i et beboet hus eller lejlighed..\nDet er meget ønskeligt at placere samleren i midten af bygningen, som vist på tegningen af et etagers hus. Målet er at gøre ledningerne til batterierne i omtrent samme længde..\nI tilfælde af at et rør lækker indlejret i gulvbelægningen, er det ret vanskeligt at finde defektstedet uden en termisk billedbehandler. Lav ikke forbindelser i afretningslag, ellers risikerer du at støde på problemet vist på billedet.\nLækage af leddet inde i betonmonolitten\nNår man arrangerer autonom opvarmning af lejligheder og landhuse, bruges 2 typer af sådanne ordninger:\nDead end (et andet navn er skulder). Det opvarmede vand fordeles til varmeindretningerne gennem en hovedledning, og opsamles og strømmer tilbage i kedlen gennem den anden ledning..\nTichelman loop (passerende ledninger) er et cirkulært to-rørnetværk, hvor det opvarmede og afkølede kølemiddel bevæger sig i samme retning. Driftsprincippet er det samme – batterierne modtager varmt vand fra en ledning, og det afkølede vand ledes ud i den anden rørledning – returledningen.\nBemærk. I et lukket passeringssystem starter returledningen fra den første radiator, og forsyningsledningen slutter ved den sidste. Diagrammet herunder hjælper dig med at finde ud af det..\nHvad er godt ved en blindgyde i et privat hus:\nantallet af “arme” – blindgange – begrænses kun af kedelanlæggets kapacitet, derfor er to -rørsledninger velegnede til enhver bygning;\nrør lægges på en åben eller lukket måde inde i bygningskonstruktioner – efter anmodning fra boligejeren;\nsom i stråleskemaet kommer der lige varmt vand til alle batterier;\nZSO egner sig godt til regulering, automatisering og balancering;\nkorrekt opstillede “skuldre” krydser ikke døråbninger;\npå bekostning af materialer og installation vil ledninger i blind vej være billigere end et rør, hvis samlingen udføres med metalplast eller polyethylenrør.\nDen bedste mulighed for tilslutning af batterier – to separate grene går rundt i lokalerne fra begge sider\nAt designe et lukket skulder system i et land eller en boligbygning med et areal på op til 200 firkanter er ikke særlig svært. Selvom der laves grene af forskellig længde, kan kredsløbet balanceres ved dyb balancering. Et eksempel på en ledning i en en-etagers bygning på 100 m² med to “skuldre” er vist på tegningen ovenfor..\nRåd. Ved valg af filialernes længde skal varmebelastningen tages i betragtning. Det optimale antal batterier på hver “skulder” er fra 4 til 6 stk..\nTilslutning af varmeapparater med en bevægelse af kølevæsken\nTichelman loop er en alternativ version af et lukket to-rørnetværk, der involverer kombinationen af et stort antal varmeenheder (over 6 stykker) i en enkelt ring. Tag et kig på det tilhørende ledningsdiagram og bemærk: uanset hvilken radiator kølevæsken strømmer igennem, ændres rutens samlede længde ikke.\nDerfor opstår en næsten ideel hydraulisk balance i systemet – modstanden i alle dele af netværket er den samme. Denne væsentlige fordel ved Tichelman -hængslet i forhold til andre lukkede ledninger medfører den største ulempe – 2 motorveje vil uundgåeligt krydse døråbningen. Omgå muligheder – under gulve og over dørkarmen med automatiske ventilationsåbninger.\nUlempe – løkken går gennem åbningen af hoveddøren\nSpecificitet af et-rør og to-rør-ordninger\nDet opvarmede vand strømmer til radiatorerne og tilbage til kedlen på forskellige måder. I et enkelt kredsløbssystem leveres kølevæsken gennem en ledning med stor diameter. Rørledningen løber gennem alle radiatorer.\nFordele ved selvcirkulation med et rør:\nminimumsforbrug af materialer;\nDen største ulempe ved ordningen med et rør, der udfører forsynings- og returopgaver, er den ujævne opvarmning af varme radiatorer. Intensiteten af opvarmning og varmeoverførsel af batterierne falder, når de bevæger sig væk fra kedlen..\nMed en lang ledningskæde og et stort antal radiatorer kan det sidste batteri være helt ineffektivt. “Varme” varmeanordninger anbefales at installeres i lokaler på nordsiden, børneværelser og soveværelser\nTo-rørs opvarmningsordningen vinder selvsikkert terræn. Radiatorer forbinder retur- og forsyningsrørene. Der dannes lokale ringe mellem batterierne og varmekilden.\nSystemets vigtigste fordele:\nalle varmeenheder opvarmes jævnt;\nevnen til at justere opvarmningen af hver radiator separat;\nEt to-kredsløbssystem kræver mange investeringer og arbejdskraft. Det bliver vanskeligere at installere to kommunikationsgrene på bygningskonstruktioner.\nTo-rørssystemet er let afbalanceret, hvilket sikrer levering af varmemediet ved samme temperatur til alle varmeenheder. Værelserne i rummet opvarmes jævnt\nTop- og bundvarmemiddelforsyning\nAfhængigt af placeringen af ledningen, der forsyner det varme kølevæske, er der øvre og nedre forbindelser.\nI åbne varmesystemer med toprør er der ikke behov for luftudsugningsanordninger. Dens overskud udledes gennem ekspansionsbeholderens overflade og kommunikerer med atmosfæren.\nMed den øvre fordeling stiger varmt vand langs hovedstigningen, og gennem fordelingsrørledningerne overføres til radiatorerne. Enheden til et sådant varmesystem er tilrådeligt i en- og to-etagers hytter og private huse.\nEt tilstrækkeligt praktisk varmeforsyningssystem med lavere ledninger. Forsyningsrøret er placeret i bunden, ved siden af returen. Kølervæskens bevægelse i retning fra bund til top. Vandet, der er passeret gennem radiatorerne, ledes gennem returledningen til varmekedlen. Batterierne er udstyret med Mayevsky -haner for at fjerne luft fra hovedledningen.\nI varmesystemer med lavere ledninger bliver det nødvendigt at bruge enheder til luftudstødning, den enkleste af dem er Mayevsky -kranen\nAf typen af hovedstigeres positioner er der lodrette og vandrette metoder til pipeline routing. I den første version er radiatorerne på alle etager forbundet med lodret placerede stigerør.\nLodrette ledninger bruges til at arrangere huse på to, tre eller flere etager med et loftsrum, inden for hvilket en rørledning kan lægges og isoleres\nEgenskaber ved “lodrette” systemer:\nmangel på luftbelastning\ngulvforbindelse til stigrøret;\nvanskeligheder ved at installere lejlighedsvarmemålere i etagebygninger.\nVandrette ledninger giver mulighed for tilslutning af radiatorer på en etage til en enkelt stigning. Fordelen ved ordningen er, at der bruges færre rør til enheden, installationsomkostningerne er lavere.\nVandrette stigrør bruges normalt i et- og to-etagers rum. Arrangementet af systemet er relevant i panelrammehuse og beboelsesbygninger uden vægge\nValg af rørtværsnit\nMed et husareal på 50-100 kvm. m, anbefales det at bruge et rør med en diameter på 40 mm, der går ud og ind i kedlen. Og jo større område, jo større bør rørledningens diameter være..\nRørene, der fører til radiatorerne, skal have samme diameter som stigerøret, og rørene, der fører direkte til radiatorerne, kan have en mindre sektion..\nHældningen af vandrette rør ligger i området fra 0,005 til 0,01%. I dette tilfælde skal det udføres i retning fra kedlen til radiatorerne..\nEt og to-rør varmesystemer\nMange varmesystemer er udviklet og installeret. Men de er alle modifikationer eller kombinationer af to systemindstillinger, som kan bestemmes af grundlæggende muligheder.\nGrundlæggende eller grundlæggende ordninger kan overvejes:\nEt enkelt etrørs system er populært. hvordan virker det? Enkelt, ekstremt enkelt. Et varmt kølevæske strømmer fra kedlen gennem et rør, og efter at have passeret gennem en sekventiel batterikæde vender han tilbage til kedlen. Dette princip bruger faktisk opvarmningsordningen i et etagers hus med tvungen cirkulation, og installering af en bypass på pumpen gør det desuden til et “tyngdekraft” -system.\nfor at udskifte batteriet skal du slukke for systemet.\nUlemperne ved den ovenfor beskrevne ordning elimineres praktisk talt i den moderniserede etrørs opvarmningsordning, der er kendt som “Leningrad”, på stedet for dens opfindelse i Skt. Petersborg. I Skt. Petersborg bruges “Leningradka” selv i bygninger i flere etager. Kugleventiler ved indgang / udgang på batteriet giver dig mulighed for at udskifte eller reparere batterier uden at slukke for varmen. Batterierne støder ind i forsyningsrøret parallelt.\nVed tilrettelæggelse af en varmeplan til et to-etagers hus med tvungen cirkulation monteres et lodret ledningsdiagram.\nRørledningen stiger til anden sal, vand kommer ind i batterierne arrangeret vandret i serie. Derefter går rørledningen fra den sidste radiator ned og forbindes til den vandrette linje af radiatorer, og derefter kommer det kølevæske, der er kølet ned og har opgivet sin energi, ind i kedlen. Ulempen ved et sådant system er den ujævne opvarmning af radiatorerne. Denne ulempe er især mærkbar, hvis der bruges “tyngdekraft”, men hvis der installeres en cirkulationspumpe, er temperaturforskellen næsten umærkelig.\nBeregning af diameteren på kredsløbets rør\nFor tyngdekraftsstrukturer er det nødvendigt at bruge rør med en større diameter end for systemer med tvungen cirkulation.\nEfter beregning af den termiske energi, der kræves til opvarmning af rummet, øges resultatet med 20%\nIfølge formlerne i SNiP beregnes rørets tværsnit ved hjælp af en online lommeregner.\nDer tages hensyn til materialet i den fremtidige rørledning: stålrør skal være mindst 50 mm i diameter. Det anbefales at vedhæfte netop et sådant rør som et stigrør til kedlen.\nEfter hver forgrening af kredsløbet reduceres rørens diameter med 1 størrelse, for omvendt flow, tværtimod stiger de.\nKompetent beregning af diameteren på de anvendte rør samt deres hældning giver dig mulighed for at oprette et varmesystem, der fungerer uden problemer.\nPumpeforbindelse til varmekredsen\nDet anbefales at installere cirkulationspumpen på returrøret, i dette tilfælde passerer den allerede afkølede væske gennem enheden. Ved brug af mere moderne modeller, der er lavet af varmebestandige materialer, er en binding til forsyningsledningen dog ikke udelukket. Under alle omstændigheder bør det installerede udstyr ikke forstyrre cirkulationen af kølevæsken..\nDer er flere muligheder for at ændre gravitationsordningen til en tvungen mulighed:\nInstallation af ekspansionsbeholderen på et højere niveau. Denne mulighed kan kaldes den enkleste, men dette vil kræve et højt loftsrum..\nEkspansionsbeholderen overføres til den fjerne stigning. Hvis du bruger denne metode til at rekonstruere et gammelt system, vil det tage meget tid og kræfter. Hvis du udstyrer et nyt system i henhold til denne ordning, så vil det ikke retfærdiggøre sig selv.\nPlacering af ekspansionsbeholderens stigrør i nærheden af albuen, som pumpen er placeret på. I dette tilfælde skæres røret med reservoiret fra forsyningsledningen og skæres ind i returrøret bag pumpen..\nPumpetilslutning til forsyningsledningen. Denne metode betragtes som den bedste mulighed for rekonstruktion af varmekredsløbet. Det skal dog huskes, at ikke alle apparater kan modstå høje temperaturer..\nFor at varmesystemet med en åben ekspansionsbeholder og pumpe fungerer effektivt, er det vigtigt at vælge det rigtige kredsløb, beregne parametrene for alle bestanddele, vælge det passende udstyr og konsekvent udføre installationsarbejde.\nKomponenter i et lukket varmekredsløb\nForskellen fra gravitationssystemet ligger i behovet for at installere specifikke enheder. Nogle af dem bruges nødvendigvis i et lukket system, men nogle gange bruges de også i naturlig cirkulation. Kilden til termisk energi er kedler. Nogle af modellerne af væggas og pellet, fast brændsel er straks udstyret med den nødvendige sikkerhedsgruppe. Hvis den ikke fås, købes separat, installeret på et varmtvandsrør.\nDen forseglede tank opretholder tryk, kompenserer for kølevæskens volumen. Dens effektive bevægelse leveres af en cirkulationspumpe, som anbefales at installeres på returledningen nær selve kedlen. Dette arrangement er dikteret af det faktum, at vandet på dette sted er ret køligt, enheden er mindre modtagelig for overophedning. Resten af elementerne er de samme som i gravitationssystemet: rørledninger, radiatorer eller registre.\nValg af udstyr, rør og radiatorer\nInden man går i gang med valget af en varmeproduktionskilde til et lukket varmesystem, er det nødvendigt omhyggeligt at nærme sig spørgsmålet om valg af energitype, hvorfra der vil blive genereret varme. Faktisk er der på det moderne marked et stort antal elektriske, faste og flydende brændstoffer samt gaskedler. Det er nødvendigt at tage højde for alle omkostninger ved forbindelse og nuancer af efterfølgende drift og vælge den passende mulighed, afhængigt af kvadratur og klima i regionen.\nAutomatiske dobbeltkredsløbskedler har allerede en trykkompenserende tank og en pumpe, der er ansvarlig for cirkulation i designet. Hvis du vælger en enklere kedel, skal du købe ekstra udstyr.\nEkspansionsbeholdere er sammenklappelige (hvis membranen brister, kan du selv udskifte den) og ikke-sammenklappelig i tilfælde af fejl, tanken går fuldstændig til udskiftning.\nTankens volumen til denne type bygningsopvarmning afhænger direkte af flere parametre, og du skal vælge den i henhold til dem:\nmængden af kølemiddel i systemet (tankens volumen er 10% af væskens volumen);\nHjertet i hele det lukkede varmesystem i et privat hus er cirkulationspumpen, og dens yderligere effektivitet afhænger af dens parametre. Valget af pumpeeffekt afhænger af mange indikatorer for længden og diameteren af rørene, det materiale, som varmevekslerne er fremstillet af, og deres antal, og driftstilstanden. Hvis pumpen installeres i et boligområde, skal du være opmærksom på støjniveauet, dette kan påvirke livskvaliteten.\nHvordan og hvor installeres ekspansionsbeholderen til opvarmning:\nEt stort antal typer radiatorer giver dig mulighed for at træffe et valg i henhold til dine præferencer:\nstøbejernsradiatorer er massive, har en masse vægt, tager lang tid at få temperatur, men køler langsomt ned, de er ikke bange for lavkvalitetsvand og trykfald;\nlavet af aluminiumslegering, de har en smuk form, let vægt, de varmes hurtigt op, men de er dyrere og er bange for vandhammer;\nstålradiatorer er billige og af god kvalitet;\nfremstillet af bimetallegering er som regel af god kvalitet, opvarmes hurtigt og afgiver varme godt.\nTil lukket opvarmning af et privat hus er det bedre at vælge batterier baseret på deres pålidelighed. Støbejern og bimetalliske betragtes som mere pålidelige..\nAfhængigt af hvilke rør der vælges, skal du huske om yderligere materialer, for eksempel om koblinger\nDer er flere typer rør på markedet:\nfra forskellige metaller;\nfra polymerer (plast, polyethylen og polypropylen).\nVed installation af varmesystemer ved hjælp af rør fremstillet af metal, skal svejsning og et stort antal bøjninger, hjørner og koblinger være påkrævet. Anvendelsen af metal-plastrør indebærer et stort antal beslag og konstant kontrol af forbindelserne. For et lukket varmekredsløb vælges plastrør oftest (for nem installation og mulighed for at skjule rør i væggene). Producenter angiver normalt i egenskaberne, om rør kan bruges i varmesystemer eller kun til koldt vand.\nAf hensyn til sikkerheden og bevarelsen af integriteten af hele varmesystemet med lukket type er det bydende nødvendigt at købe og installere sikkerhedsventiler og en manometer.\nVarme system ydeevne\nI dette tilfælde bestemmes indikatoren ud fra flere værdier. På grund af tilstedeværelsen af en cirkulationspumpe og yderligere elementer i opvarmningen (f.eks. En ekspansionsmembranstank) genereres dynamisk tryk, og det statiske tryk bestemmer væskesøjlens lodrette (store højder) niveau. Sammenlægningen af disse to indikatorer giver det endelige arbejdstryk for det lukkede varmesystem..\nNormen for en sådan parameter er en værdi på 1,5-2 atmosfærer for huse bestående af 1 eller 2 etager. Stigningen i trykindikatoren afhænger direkte af stigningen i antallet af etager.\nDen øvre topværdi indstilles af den svagere komponent i varmekredsen. Dette er en varmtvandsfyr. Dens grænse er 3 atmosfærer.\nI bygninger i flere etager bruges radiatorer og rørledninger i vid udstrækning, der kan modstå kraftige vandchok. I sådanne systemer varierer trykket fra 20 til 100 atmosfærer..\nHydraulisk beregning for et lukket system\nFor ikke at tage fejl af valget af rør i henhold til pumpens diameter og effekt, kræves en hydraulisk beregning af systemet.\nEffektiv drift af hele systemet er umulig uden at tage hensyn til de 4 vigtigste punkter:\nBestemmelse af mængden af kølemiddel, der skal leveres til varmeindretninger for at sikre en given varmebalance i huset, uanset udetemperaturen.\nMaksimal reduktion i driftsomkostninger.\nReducering til et minimum af finansielle investeringer afhængigt af den valgte rørledningsdiameter.\nStabil og støjsvag drift af systemet.\nDen hydrauliske beregning hjælper med at løse disse problemer, hvilket giver dig mulighed for at vælge de optimale rørdiametre under hensyntagen til de økonomisk begrundede strømningshastigheder for kølevæsken, bestemme de hydrauliske tryktab i individuelle sektioner, forbinde og afbalancere systemets grene. Dette er et komplekst og tidskrævende, men nødvendigt designstadium..\nRegler for beregning af kølevæskens strømningshastighed\nBeregninger er mulige i nærvær af en varmeteknisk beregning og efter valg af radiatorer med hensyn til effekt. Varmeteknisk beregning skal indeholde rimelige data om mængden af varmeenergi, belastninger, varmetab. Hvis disse data ikke er tilgængelige, overtages radiatoreffekten af rummets område, men beregningsresultaterne vil være mindre nøjagtige.\nDet tredimensionelle skema er let at bruge. Alle elementer på den er tildelt betegnelser, som omfatter mærkning og et nummer i rækkefølge\nStart med et diagram. Det er bedre at udføre det i aksonometrisk projektion og anvende alle kendte parametre. Kølevæskestrømningshastigheden bestemmes af formlen:\nG = 860q / ∆t kg / t,\nhvor q er radiatoreffekt kW, ∆t er temperaturforskellen mellem retur- og forsyningsledningerne. Efter at have bestemt denne værdi, i henhold til Shevelevs tabeller, bestemmes rørets tværsnit.\nFor at bruge disse tabeller skal beregningsresultatet konverteres til liter pr. Sekund ved hjælp af formlen: GV = G / 3600ρ. Her betegner GV kølevæskens strømningshastighed i l / s, ρ er densiteten af vand svarende til 0,983 kg / l ved en temperatur på 60 grader C. Fra tabellerne kan du blot vælge rørsektionen uden at udføre en fuldstændig beregning.\nShevelevs tabeller forenkler beregningen i høj grad. Her er værdierne for diametre på plast- og stålrør, som kan bestemmes ved at kende kølevæskens bevægelseshastighed og dens strømningshastighed\nBeregningssekvensen er lettere at forstå ved hjælp af et simpelt diagram, der inkluderer et kedel og 10 radiatorer som eksempel. Ordningen skal opdeles i sektioner, hvor rørets tværsnit og kølevæskens strømningshastighed er konstante værdier.\nDet første afsnit er ledningen fra kedlen til den første radiator. Den anden er segmentet mellem den første og anden radiator. Det tredje og efterfølgende afsnit skelnes på samme måde..\nTemperaturen falder gradvist fra det første til det sidste apparat. Hvis den termiske energi i det første afsnit er 10 kW, så når den første radiator passerer igennem, giver kølevæsken det en vis mængde varme, og den tabte varme falder med 1 kW osv..\nDu kan beregne kølevæskens strømningshastighed ved hjælp af formlen:\nQ = (3,6xQuch) / (cx (tr-to))\nHer er Quch områdets varmebelastning, s er vandets specifikke varmekapacitet, som har en konstant værdi på 4,2 kJ / kg x s., Tr er temperaturen på det varme kølevæske ved indløbet, til er temperaturen på det afkølede kølemiddel ved udløbet.\nDen optimale bevægelseshastighed for det varme kølevæske gennem rørledningen er fra 0,2 til 0,7 m / s. Hvis værdien er lavere, vises luftlåse i systemet. Denne parameter påvirkes af produktets materiale, ruheden inde i røret.\nBåde i åbne og lukkede varmekredse bruges rør fremstillet af sort og rustfrit stål, kobber, polypropylen, polyethylen med forskellige modifikationer, polybutylen osv..\nVed en kølevæskehastighed inden for det anbefalede område, 0,2-0,7 m / s, vil tryktab fra 45 til 280 Pa / m observeres i polymerrørledningen og fra 48 til 480 Pa / m i stålrør..\nDen indre diameter af rørene i sektionen (dvn) bestemmes ud fra værdien af varmestrømmen og temperaturforskellen ved indløb og udløb (∆tco = 20 grader C for et 2-rørs varmekredsløb) eller strømningshastigheden af kølevæsken. Der er et specielt bord til dette:\nFra denne tabel er det let at bestemme rørets indvendige diameter ved at kende temperaturforskellen mellem indløb og udløb samt strømningshastigheden.\nFor at vælge et kredsløb bør du overveje enkelt- og 2-rørskemaerne separat. I det første tilfælde beregnes stigerøret med den største mængde udstyr og i det andet det belastede kredsløb. Grundens længde er taget fra planen i målestok.\nEn nøjagtig hydraulisk beregning kan kun udføres af en specialist i den relevante profil. Der er særlige programmer, der giver dig mulighed for at udføre alle beregninger vedrørende termiske og hydrauliske egenskaber, som du kan bruge, når du designer et varmesystem til dit hjem..\nFormålet med beregningen er at opnå den trykværdi, som pumpen skal udvikle for at drive vand gennem systemet. For at gøre dette skal du bruge formlen:\nP er tryktabet i rørledningen i Pa;\nR er den specifikke modstand mod friktion i Pa / m;\nl er rørets længde i det beregnede snit i m;\nZ – tryktab i “smalle” sektioner i Pa.\nDisse beregninger er forenklet med de samme Shevelev -tabeller, hvorfra friktionsmodstandsværdien kan findes, kun 1000i skal genberegnes for en bestemt rørlængde. Så hvis diameteren på det indre rør er 15 mm, er sektionens længde 5 m og 1000i = 28,8, så er Rl = 28,8 x 5/1000 = 0,144 Bar. Efter at have fundet værdierne for Rl for hvert afsnit, summeres de.\nVærdien af tryktabet Z for både kedlen og radiatorerne er i passet. For andre modstande rådgiver eksperter om at tage 20% af Rl, efterfulgt af at opsummere resultaterne for de enkelte områder og multiplicere med en faktor 1,3. Resultatet er det ønskede pumpehoved. For enkelt- og 2-rørssystemer er beregningen den samme.\nPumpen installeres, så dens aksel er vandret, ellers kan dannelse af luftlommer ikke undgås. De monterer den på amerikanske kvinder, så den om nødvendigt let kan fjernes\nI det tilfælde, hvor pumpen vælges i henhold til den eksisterende kedel, bruges formlen: Q = N / (t2-t1), hvor N er varmeenhedens effekt i W, t2 og t1 er temperaturen på kølevæske ved henholdsvis udgangen fra kedlen og på returstrømmen.\nValg af trykværdier i system og ekspansionsbeholder\nJo højere driftstryk kølevæsken er, desto mindre er chancen for at luft kommer ind i systemet. Det skal huskes, at arbejdstrykket er begrænset til det maksimalt tilladte for varmekedlen. Hvis der ved påfyldning af systemet nås et statisk tryk på 1,5 atm (15 m vandsøjle), så en cirkulationspumpe med et tryk på 6 m vand. Kunst. vil skabe et tryk på 15 + 6 = 21 m vandsøjle ved kedelindløbet.\nNogle typer kedler har et arbejdstryk på ca. 2 atm = 20 mWC. Pas på ikke at overbelaste kedelvarmeveksleren med et uacceptabelt højt kølevæsketryk!\nMembranudvidelsesbeholderen forsynes med det fabriksindstillede tryk for en inert gas (nitrogen) i gashulrummet. Dens fælles værdi er 1,5 atm (eller bar, hvilket er næsten det samme). Dette niveau kan hæves ved at pumpe luft ind i gasrummet med en håndpumpe.\nI første omgang er tankens indre volumen fuldstændigt fyldt med nitrogen, membranen presses mod kroppen af gassen. Derfor er det sædvanligt at fylde lukkede systemer op til et trykniveau, der ikke overstiger 1,5 atm (maks. 1,6 atm). Efter at have installeret ekspansionsbeholderen på “retur” foran cirkulationspumpen, får vi ikke en ændring i dens indre volumen – membranen forbliver ubevægelig. Opvarmning af kølemiddel vil føre til en stigning i dets tryk, membranen vil bevæge sig væk fra tanklegemet og komprimere nitrogenet. Gastrykket vil stige og balancere kølevæsketrykket på et nyt statisk niveau.\nFyldning af systemet til et tryk på 2 atm tillader det kolde kølevæske straks at stramme membranen, hvilket også komprimerer nitrogen til et tryk på 2 atm. Opvarmning af vand fra 0 ° C til 100 ° C øger dets volumen med 4,33%. Den ekstra mængde væske skal komme ind i ekspansionsbeholderen. En stor mængde kølemiddel i systemet giver en stor stigning i det, når det opvarmes. For stort starttryk af det kolde kølevæske vil øjeblikkeligt opbruge ekspansionstankens kapacitet, det vil ikke være nok til at modtage overskydende opvarmet vand (frostvæske). Derfor er det vigtigt at fylde systemet op til det korrekte definerede trykniveau for varmemediet. Når du fylder systemet med frostvæske, skal du huske, at dets termiske ekspansionskoefficient er større end vandets, hvilket kræver installation af en ekspansionsbeholder med større kapacitet..\nForklaring af trykværdien i de beskrevne varmeanlæg\nHvad skaber vandtryk? Typisk er dette tryk skabt af en vandsøjle. Hvis vi har et rør, hvis ene ende er 10 meter højere end den anden ende, så får vi i den nedre ende et tryk svarende til 1 atmosfære. Intet afhænger af rørets diameter. Intet afhænger heller ikke af massen af vand i den høje ende. Du kan placere en jernbanetank der, og trykket vil altid svare til forskellen i vandstand. Tanken er i øvrigt ret høj. I en fuldt fyldt tank tilføjer vandstanden tryk, men når vand strømmer ud af tanken, vil trykket falde. Spørgsmålet om tryk og dets målinger blev rejst af mig i meget lang tid, men i forbindelse med vandforsyningen.\nI vores varmesystem, i ethvert, er der også en forskel i væskeniveauer, hvilket betyder, at der også er et tryk af denne væske. På det laveste punkt i det åbne system vil trykket være maksimalt, højest i ekspansionsbeholderen, det vil være minimalt. For eksempel er kedlen placeret i kælderen. Ekspansionsbeholderen er placeret på loftet på anden sal. I et fuldt udfyldt varmesystem vil søjlehøjden således være lig med afstanden fra kolonnens nederste punkt til ekspansionsbeholderens øvre punkt. Jeg tør gætte på, at det er cirka 8 meter. Således fungerer vores åbne varmesystem ved et tryk på 0,8 atmosfærer..\nI et åbent varmesystem er trykket altid det samme. Overskydende vand stiger ikke over et bestemt niveau. Vi har et nødafløb. I et lukket system tømmes vand ikke, og når det udvides, får vi en stigning i trykket. For at forhindre, at systemet brister med netop dette tryk, har vi en særlig enhed. Det kaldes en membranudvidelsesbeholder. Den har en gummimembran. Den har luft på den ene side, vand på den anden. Vand ankommer i tanken og komprimerer luften. Vandtrykket i systemet stiger jævnt.\nOg hvad sker der, hvis der kommer for meget vand i ekspansionsmembranstanken? Trykket vil vokse som en lavine, og systemet kan briste. For at forhindre dette i at ske, skal der være en nødventil i systemet, som ved et bestemt sikkert tryk åbner lidt og vand strømmer ud af det på gulvet, hvis du ikke har udskiftet en spand under denne ventil.\nSådan beregnes ekspansionsbeholderen?\nBeregningen går ud på at bestemme den mængde, hvormed kølevæskens volumen vil stige under opvarmningen fra en gennemsnitlig stuetemperatur på + 20 grader C til en arbejdstemperatur på 50 til 80 grader. Disse beregninger er ikke lette, men der er en anden måde at løse problemet på: professionelle rådgiver om at vælge en tank med et volumen svarende til 1/10 af den samlede mængde væske i systemet..\nEkspansionsbeholderen er et meget vigtigt element i systemet. Overskydende kølevæske, taget af det på tidspunktet for udvidelsen af sidstnævnte, redder ledningen og vandhaner fra at briste\nDu kan finde disse data fra udstyrspassene, der angiver kedelens vandkappe og 1 radiatorsektion. Derefter beregnes og multipliceres tværsnitsarealet af rør med forskellige diametre med den tilsvarende længde.\nResultaterne opsummeres plus data fra pas til dem, og 10% tages fra det samlede beløb. Hvis hele systemet rummer 200 liter kølevæske, er der brug for en ekspansionsbeholder med et volumen på 20 liter..\nIfølge almindeligt accepterede standarder skal ekspansionsbeholderens volumen være 10% af kølevæskens samlede volumen. Det betyder, at du skal beregne, hvor meget vand der vil passe i rørene og radiatorerne i dit system (der er i radiatorernes tekniske data, men rørmængden kan beregnes). 1/10 af dette tal vil være mængden af den nødvendige ekspansionsbeholder. Men dette tal er kun gyldigt, hvis kølevæsken er vand. Hvis der bruges en frostvæske, øges tankstørrelsen med 50% af det beregnede volumen.\nHer er et eksempel på beregning af volumenet af en membrantank til et lukket varmesystem:\nvarmesystemets volumen er 28 liter;\nstørrelsen på ekspansionsbeholderen til systemet fyldt med vand er 2,8 liter;\nstørrelsen på membrantanken til et system med en frostvæske – 2,8 + 0,5 * 2,8 = 4,2 liter.\nNår du køber, skal du vælge den nærmeste større volumen. Tag ikke den mindre – det er bedre at have en lille margin.\nButikkerne har røde og blå cisterner. Røde cisterner er velegnede til opvarmning. Blå er strukturelt ens, kun de er designet til koldt vand og tåler ikke høje temperaturer.\nHvad skal du ellers være opmærksom på? Der er to typer tanke – med en udskiftelig membran (de kaldes også flanger) og med en uerstattelig. Den anden mulighed er billigere og betydeligt, men hvis membranen er beskadiget, bliver du nødt til at købe alt helt. I flangede modeller skal du kun købe membranen.\nSted til installation af en ekspansionsbeholder af membrantype\nNormalt placeres en ekspansionsbeholder på returrørledningen foran cirkulationspumpen (hvis du ser i kølevæskebevægelsens retning). Et tee er installeret i rørledningen, et lille stykke rør er forbundet til en af dets dele, og en ekspander er forbundet til det gennem fittings. Det er bedre at placere det i en vis afstand fra pumpen, så der ikke dannes trykfald. Et vigtigt punkt – membranbeholderens rørdel skal være lige.\nInstallationsdiagram over en ekspansionsbeholder til varmemembran type\nEn kugleventil er installeret efter tee. Det er nødvendigt at kunne fjerne tanken uden at tømme kølevæsken. Det er mere bekvemt at tilslutte selve beholderen ved hjælp af en amerikansk (union møtrik). Dette letter igen montering / demontering..\nBemærk, at nogle kedler har et ekspansionsbeholder. Hvis dens volumen er tilstrækkelig, er installationen af den anden ikke påkrævet.\nEn tom enhed vejer ikke meget, men fyldt med vand har en fast masse. Derfor er det nødvendigt at tilvejebringe en metode til fastgørelse på væggen eller yderligere understøtninger..\nKedel – hvilken man skal vælge\nDa det lukkede varmesystem i et privat hus kan fungere i autonom tilstand, er det fornuftigt at installere en varmekedel med automatisering. I dette tilfælde, efter at have konfigureret parametrene, behøver du ikke at vende tilbage til dette. Alle tilstande understøttes uden menneskelig indgriben.\nDe mest praktiske gaskedler i denne henseende. De har mulighed for at tilslutte en rumtermostat. Den indstillede temperatur opretholdes med en nøjagtighed på en grad. Hun faldt med en grad, kedlen tændte og opvarmede huset. Så snart termostaten er aktiveret (temperaturen nået), stopper driften. Komfortabel, praktisk, økonomisk.\nNogle modeller har mulighed for at forbinde vejrafhængig automatisering – det er eksterne sensorer. Ifølge deres aflæsninger justerer kedlen brændernes effekt. Gaskedler i lukkede varmesystemer er godt udstyr, der kan give komfort. Det er ærgerligt, at der ikke er gas tilgængelig overalt.\nTo-rør lukket varmesystem i et hus i to etager (diagram)\nElektriske kedler kan levere ikke mindre grad af automatisering. Ud over traditionelle enheder er der for nylig dukket induktions- og elektrodenheder op på varmeelementer. De er kompakte i størrelse og lav inerti. Mange mennesker tror, at de er mere økonomiske end kedler med varmeelementer. Men selv denne form for varmeenheder kan ikke bruges overalt, da strømafbrydelser om vinteren er en hyppig forekomst i mange regioner i vores land. Og for at levere strøm til kedlen. 8-12 kW fra en generator er en meget vanskelig forretning.\nMere alsidig og uafhængig i denne henseende er kedler til faste eller flydende brændstoffer. Et vigtigt punkt: for at installere en kedel til flydende brændstof kræves et separat rum – dette er et krav fra brandvæsenet. Kedler med fast brændsel kan stå i huset, men dette er ubelejligt, da der falder meget affald fra brændstoffet under opvarmningen.\nModerne kedler til fast brændsel, selvom de forbliver intermitterende udstyr (de varmes op under ovnen, køler af, når bogmærket brænder ud), men de har også automatisering, der giver dig mulighed for at opretholde en given temperatur i systemet ved at justere forbrændingsintensiteten. Selvom graden af automatisering ikke er så høj som for gas eller elektriske kedler, er den det.\nEt eksempel på et lukket varmesystem med en induktionskedel\nPillekedler er ikke særlig almindelige i vores lejr. Faktisk er dette også et fast brændstof, men kedler af denne type fungerer i en kontinuerlig tilstand. Piller føres automatisk ind i ildkassen (indtil lageret i burkeren er færdigt). Med god brændstofkvalitet kræves askerengøring en gang hver flere uger, og alle driftsparametre styres af automatisering. Distributionen af dette udstyr begrænses kun af den høje pris: producenterne er hovedsageligt europæiske, og deres priser svarer.\nLidt om at beregne kedlens effekt til varmesystemer med lukket type. Det bestemmes efter det generelle princip: til 10 kvm. meter areal med normal isolering tager 1 kW kedeleffekt. Det er kun tilrådeligt at tage “back to back”. For det første er der unormalt kolde perioder, hvor du muligvis ikke har nok designkapacitet. For det andet fører drift ved effektgrænsen til hurtigt slid på udstyret. Derfor er det tilrådeligt at tage kedeleffekten til systemet med en margen på 30-50%.\nGaskedler i lukket opvarmning i et privat hus\nEn ekstra rumtermostat kan tilsluttes dem. Temperaturen reguleres så præcist som muligt. Hvis mindst 1 graders afvigelse fra normen bemærkes. Så begynder kedlen at varme op af sig selv. Når den ønskede temperatur er nået, udløses termostaten, og hele processen lukkes. Det er en effektiv og omkostningseffektiv løsning. Modeller med en vejrafhængig mekanisme (eksterne sensorer) er også velegnede. Ved hjælp af disse enheder kan kedlen styre brændernes effekt. Generelt foretrækker mestrene at bruge præcis gastypen af kedler, hvilket vil sikre en behagelig brug af hele systemet..\nElektroniske og induktions elektriske kedler. De er små i størrelse, samt lav inerti. Brug ressourcer mere økonomisk. På grund af strømafbrydelser er det imidlertid ikke altid hensigtsmæssigt at bruge dem i private huse – især sådanne situationer er typiske for vintertid..\nEl-kedler i lukket varme i et privat hus\nDu skal bruge et separat rum til brandsikkerhedskrav. Under drift af kedler genereres en stor mængde affald i huset..\nKedler til fast brændsel til opvarmning af lukket type i et privat hus\nEn sådan kedel fylder meget og kræver et separat rum til installation. Brændstoffet fyldes manuelt. Brænde kræver også meget lagerplads – tørt og adskilt fra kedlen (af sikkerhedsmæssige årsager). Træet skal være tørt – det skal tørres i et til et og et halvt år. Brænde brænder hurtigt ud, og du bliver nødt til at putte brændstof i kedlen næsten hver dag. Kedlens drift egner sig ikke godt til automatisering – kun ved at begrænse adgangen til luft til ovnen. Der vil være perioder, hvor huset bliver køligt.\nDet har næsten alle ulemperne ved en brændeovn, plus støv og snavs i fyrrummet. Og problemet med bortskaffelse af aske. På den positive side brænder kul ud i lang tid, og brændstoffet fyldes hvert par dage..\nSådanne kedler er vist for nylig på hjemmemarkedet. Fuldautomatisk kedel, med en meget høj effektivitet (op til 90 og endda 95%), relativt kompakt, med dannelse af en lille mængde sod og praktisk talt uden aske. Brændstoffet er rent, miljøvenligt – savsmuld. En tragtpåfyldning er nok i flere dage.\nUlemper: Brændstof er ikke det billigste (men heller ikke det dyreste). Pellets skal opbevares på et tørt sted og overføres manuelt til fyrrummet.\nKriterier for valg af tank\nEkspansionsbeholdere er lavet af stål. Inde er der en membran, der deler beholderen i 2 rum. Den første er fyldt med gas, og den anden er fyldt med et kølevæske. Når temperaturen stiger, og vandet strømmer fra systemet til tanken, komprimeres gassen under dens tryk. Kølevæsken kan ikke optage hele volumen på grund af tilstedeværelsen af gas i tanken.\nKapaciteten af ekspansionsbeholdere varierer. Denne parameter vælges således, at når trykket i systemet når sit højeste, stiger vandet ikke over det indstillede niveau. En sikkerhedsventil er inkluderet for at beskytte tanken mod overløb. Normal tankfyldning – fra 60 til 30%.\nDen optimale løsning er at installere ekspansionsbeholderen et sted, hvor der er færre bøjninger i systemet. Det bedste sted for det er en lige sektion foran pumpen.\nEn sikkerhedsgruppe er installeret på forsyningsrørledningen ved kedlens udløb. Hun skal kontrollere hans arbejde og systemparametre. Består af manometer, automatisk udluftning og sikkerhedsventil.\nKedelsikkerhedsgruppen installeres på forsyningsrørledningen op til den første gren\nManometeret gør det muligt at overvåge trykket i systemet. Ifølge anbefalingerne skal den ligge i intervallet 1,5-3 Bar (i enetagers huse er den 1,5-2 Bar, i to-etagers huse-op til 3 Bar). I tilfælde af afvigelse fra disse parametre skal der træffes passende foranstaltninger. Hvis trykket er faldet til under det normale, skal du kontrollere, om der er en lækage, og derefter tilføje en vis mængde kølevæske til systemet. Med øget tryk er alt noget mere kompliceret: det er nødvendigt at kontrollere i hvilken tilstand kedlen fungerer, om den har overophedet kølevæsken. Cirkulationspumpens funktion, den korrekte betjening af manometeret og sikkerhedsventilen kontrolleres også. Det er ham, der skal dumpe det overskydende kølevæske, når trykgrænsen overskrides. Et rør / en slange er forbundet til sikkerhedsventilens frie forgreningsrør, som ledes ud i kloakken eller afløbssystemet. Her er det bedre at gøre det, så det er muligt at kontrollere, om ventilen udløses – med hyppig vandudledning er det nødvendigt at lede efter årsager og fjerne dem.\nDet tredje element i gruppen er en automatisk udluftning. Gennem det fjernes luften, der er kommet ind i systemet. En meget praktisk enhed, der giver dig mulighed for at slippe af med problemet med luftbelastning i systemet.\nSikkerhedsgrupper sælges samlet (billedet ovenfor), eller du kan købe alle enheder separat og tilslutte dem ved hjælp af de samme rør, der gjorde systemledningen.\nValg af den optimale ordning\nVed installation af varme i et privat hus bruges to typer ordninger: et- og 2-rør. Hvis du sammenligner dem, er sidstnævnte mere effektiv. Deres største forskel er i metoderne til tilslutning af radiatorer til rørledninger. I et to-rørssystem er et uundværligt element i varmekredsløbet en individuel stigning, hvorigennem det afkølede kølevæske vender tilbage til kedlen.\nInstallation af et etrørs system er enklere og billigere økonomisk. Systemets lukkede sløjfe kombinerer både forsynings- og returledninger..\nI et- og 2-etagers huse med et lille område har ordningen med et lukket etrørs varmekredsløb vist sig godt, hvilket er en ledning af 1 rør og et antal radiatorer forbundet i serie til det.\nHun kaldes undertiden af folket “Leningrad”. Kølevæsken, der afgiver varme til radiatoren, vender tilbage til forsyningsrøret og passerer derefter gennem det næste batteri. De sidste radiatorer modtager mindre varme.\nNår du installerer et etrørs system, kan du lave 2 muligheder for bevægelse af kølevæsken-passering og blindgyde. I det første tilfælde kan systemet balanceres, og i det andet ikke\nFordelen ved en sådan ordning kaldes økonomisk installation – det tager mindre materiale og tid end et 2 -rørssystem. I tilfælde af svigt i en radiator fungerer resten normalt, når man bruger bypass.\nMulighederne for et etrørs kredsløb er begrænsede – det kan ikke startes i etaper, radiatorerne varmes ujævnt op, derfor skal sektioner tilføjes til det sidste i kæden. For at kølevæsken ikke skal køle ned så hurtigt, er det nødvendigt at øge rørets diameter. Det anbefales at tilslutte højst 5 radiatorer til hver etage.\nDer kendes 2 typer systemer: vandret og lodret. I en en-etagers bygning lægges en vandret udsigt over varmesystemet både over og under gulvet. Det anbefales at montere batterierne på samme niveau og den vandrette forsyningsrørledning ved en lille hældning langs kølevæskens retning.\nMed lodrette ledninger stiger vand fra kedlen op i den centrale stigning, kommer ind i rørledningen, fordeles langs separate stigninger og fra dem – langs radiatorerne. Ved afkøling går væsken ned ad den samme stigning, passerer gennem alle enhederne der, det viser sig at være i returledningen, og fra den pumper pumpen den tilbage til kedlen.\nEt enkeltrørs vertikalt system inkluderer en hovedstigerør og et antal separate, en ekspansionsbeholder, en forsyningsrørledning, batterier, en luftopsamler, en returrørledning og en pumpe. Oftere bruges et system med forskydningssektioner, hvor 3-vejs ventiler bruges til at regulere opvarmning af radiatorer.\nEfter at have valgt en lukket varmesystem, udføres installationen i følgende rækkefølge:\nInstaller kedlen. Oftest er der tildelt et sted til ham i kælderen eller første sal i huset..\nTilslut rør til kedlens ind- og udløbsrør, spred dem rundt i alle rum. Forbindelserne vælges afhængigt af materialet i hovedrørene.\nInstaller ekspansionstanken og placer den på det højeste punkt. Samtidig monteres en sikkerhedsgruppe, der forbinder den til linjen gennem en tee. Fix den lodrette hovedstigerør, tilslut den til tanken.\nDe installerer radiatorer med installation af Mayevsky -kraner. Bedste løsning: bypass og 2 isoleringsventiler – en opstrøms, en nedstrøms.\nPumpen installeres i det område, hvor det afkølede kølevæske kommer ind i kedlen, efter at have installeret et filter foran installationsstedet. Rotoren er placeret strengt vandret.\nNogle teknikere installerer en pumpe med en bypass for ikke at dræne vandet fra systemet i tilfælde af reparation eller udskiftning af udstyr..\nEfter installation af alle elementerne skal du åbne ventilen, fylde ledningen med et kølevæske, fjerne luft. Kontroller, at luften er helt fjernet ved at skrue skruen på pumpehusets dæksel af. Hvis der er sluppet væske under den, betyder det, at udstyret kan startes ved først at stramme den tidligere skruede centrale skrue.\nDu kan gøre dig bekendt med dokumenterede praksisdiagrammer over etrørs varmesystemer og enhedsmuligheder i en anden artikel på vores websted..\nSom i tilfælde af et etrørs system er der en vandret og lodret ledning, men der er både en forsyning og en returledning. Alle radiatorer varmes op på samme måde. En type adskiller sig fra en anden ved, at der i det første tilfælde er en enkelt stigning, og alle varmeenheder er forbundet til den.\nTo-rør-ordninger findes oftest i etagebyggeri, når det kræves, at en kedel effektivt opvarmer hele bygningen.\nDet lodrette skema giver mulighed for tilslutning af radiatorer til en lodret stigning. Dens fordel er, at i en etagers bygning er hver etage forbundet med stigrøret individuelt..\nEt træk ved to-rørssystemet er tilstedeværelsen af rør, der leveres til hvert batteri: et direkte flow og det andet retur. Der er 2 kredsløb til tilslutning af varmeenheder. En af dem er samler, når 2 rør passer fra samlerne til batteriet.\nKredsløbet kendetegnes ved en kompleks installation, et stort materialeforbrug, men i hvert værelse kan du justere temperaturen.\nDet andet er, at det parallelle kredsløb er enklere. Risers er installeret omkring husets omkreds, radiatorer er forbundet til dem. En liggestol løber langs hele gulvet, og stigrør er forbundet med den.\nKomponenterne i et sådant system er:\nInden installationen fortsættes, bør problemet med energibærertypen løses. Endvidere installeres kedlen i et separat fyrrum eller i kælderen. Det vigtigste er, at der er god ventilation. Installer en manifold, hvis den leveres af projektet, og en pumpe. Justerings- og måleudstyr installeres ved siden af kedlen..\nEn linje er forbundet til hver fremtidig radiator, derefter installeres batterierne selv. Varmeenhederne hænges på specielle beslag på en sådan måde, at der forbliver 10-12 centimeter til gulvet og 2-5 cm fra væggene..\nInstallationsprocessen for et to-rørssystem består af flere faser. Den første er installationen af kedlen. Rørene føres først til batteriernes installationssteder, og først derefter monteres selve radiatorerne\nEfter installation af alle systemets komponenter sættes det under tryk. Dette bør udføres af fagfolk, fordi kun de kan udstede det relevante dokument..\nFunktionerne ved enheden i et to-rør varmesystem er beskrevet detaljeret her, i artiklen er forskellige ordninger givet, og deres analyse er givet..\nValg af en opvarmningsordning til et landsted\nIfølge vores ekspert Vladimir Sukhorukov er vurderingen af lukkede kredsløbssystemer som følger:\nDerfor rådet: du kan ikke tage fejl, hvis du vælger den første mulighed for et hus med et areal på op til 200 m² – en blindgyde, det vil det under alle omstændigheder gøre. Bjælkeledningerne er ringere end den i to henseender – prisen og muligheden for installation i lokaler med færdig efterbehandling.\nEnrørsversionen af varmeanlægget er perfekt til et lille hus med en kvadrat på hver etage op til 70 m². Tichelmann -hængslet er passende på lange grene, der ikke krydser døre, f.eks. Opvarmning af de øverste etager i en bygning. Hvordan man vælger det rigtige system til huse i forskellige former og antal etager, se videoen:\nMed hensyn til valg af rørdiametre og installation vil vi give flere anbefalinger:\nHvis boligarealet ikke overstiger 200 m2, er det ikke nødvendigt at foretage beregninger – brug ekspertrådene på videoen eller tag tværsnittet af rørledningerne i henhold til ovenstående ordninger.\nNår du skal “hænge” mere end seks radiatorer på grenen af blindgearkablerne, skal du øge rørdiameteren med 1 standardstørrelse – i stedet for DN15 (20 x 2 mm), tag DN20 (25 x 2,5 mm) og læg op til det femte batteri. Led derefter netledningen med et mindre afsnit, angivet oprindeligt (DN15).\nI en bygning under opførelse er det bedre at foretage bjælkeledninger og vælge radiatorer med bundforbindelse. Sørg for at isolere de undergulve motorveje og beskytte dem med en plastisk korrugering i skæringspunktet mellem væggene.\nHvis du ikke ved, hvordan du lodder polypropylen korrekt, er det bedre ikke at kontakte PPR -rør. Monter varme fra XLPE eller metalplast på kompressions- eller pressefittings.\nLæg ikke rørled i vægge eller afretningslag for ikke at have problemer med lækager i fremtiden..\nTil reference. Latinske bogstaver DN i henhold til europæiske standarder angiver den indre diameter af den nominelle rørdiameter.\nCirkulationspumpen sikrer driften af det lukkede varmesystem. Dens kapacitet afhænger af mange faktorer: rørets materiale og diameter, antallet og typen af radiatorer, tilstedeværelsen af afspærrings- og termostatventiler, rørlængden, udstyrets driftsmåde osv. For ikke at gå ind i vanskelighederne ved beregning af effekt kan cirkulationspumpen vælges fra tabellen. Vælg den nærmeste højere værdi for det opvarmede område eller systemets planlagte varmeydelse, i den tilsvarende linje i de første kolonner finder du de nødvendige egenskaber.\nDu kan vælge parametrene for cirkulationspumpen i henhold til tabellen\nI den anden kolonne finder vi effekten (hvilket volumen af kølevæsken han er i stand til at pumpe på en time), i den tredje – trykket (systemmodstand), som han er i stand til at overvinde.\nNår du vælger en cirkulationspumpe i en butik, er det tilrådeligt ikke at spare penge. Hele systemet afhænger af dets ydeevne. Derfor er det bedre ikke at spare penge og vælge en betroet producent. Hvis du beslutter dig for at købe ukendt udstyr, skal du på en eller anden måde kontrollere det for støjniveau. Denne indikator er især kritisk, hvis varmeenheden er installeret i et boligområde..\nSom tidligere nævnt installeres cirkulationspumper hovedsageligt i returledningen. Tidligere var dette krav obligatorisk, i dag er det kun et ønske. De materialer, der bruges i produktionen, kan modstå opvarmning op til 90 ° C, men det er stadig bedre ikke at risikere det.\nI systemer, der også kan fungere med naturlig cirkulation, er det under installationen nødvendigt at sørge for mulighed for at fjerne eller udskifte pumpen uden at skulle tømme kølevæsken, samt for at kunne arbejde uden en pumpe. Til dette installeres en bypass – en bypasssti, hvorigennem kølevæsken kan strømme, hvis det er nødvendigt. Cirkulationspumpens installationsdiagram i dette tilfælde på billedet herunder.\nInstallation af en cirkulationspumpe med bypass\nI lukkede systemer med tvungen cirkulation er bypass ikke nødvendig – den er ude af drift uden pumpe. Men to kugleventiler på begge sider og et indløbsfilter er nødvendige. Kugleventiler gør det muligt om nødvendigt at fjerne enheden til vedligeholdelse, reparation eller udskiftning. Et mudderfilter forhindrer tilstopning. Nogle gange, som et ekstra element af pålidelighed, er der også placeret en kontraventil mellem filteret og kugleventilen, hvilket forhindrer kølemidlets bevægelse i den modsatte retning..\nDiagram over tilslutning (rør) af en cirkulationspumpe til et lukket varmesystem\nBeskrivelse af et varmesystem i cirkulation uden pumpe\nEn tyngdekraft-fodret vandopvarmningsanordning omfatter et varmeelement (kedel), rør lagt på forskellige måder, en ekspansionsbeholder og radiatorer.\nKølevæskens rolle i kredsløbet spilles af vand, der bevæger sig gennem rørene under påvirkning af termodynamiske kræfter. Systemets princip er baseret på forskellen i de fysiske egenskaber ved varmt og koldt vand..\nMens kedlen kører, er der altid varmt vand i rørene, som gradvist afkøles, passerer langs kredsløbet og afgiver varme til miljøet.\nTætheden og massen af vand falder ved opvarmning, så det let forskydes opad af den afkølede væske.\nEfter at have nået kredsløbets øverste punkt, distribueres varmt vand gennem rør, der er forbundet til radiatorer, afgiver varme gennem batteriets materiale og strømmer derefter ned i den nedre del af kredsløbet til kedlen, hvor det opvarmes igen.\nDe største fordele ved et tyngdekraftopvarmningskredsløb er:\nhøj varmeydelse og stabilitet i det indendørs mikroklima;\nressourceøkonomi, underlagt højkvalitetsisolering af bygningen;\nmangel på støj;\nfuldstændig uafhængighed af elektricitet;\nsjældne sammenbrud og lang levetid, underlagt periodiske forebyggende foranstaltninger.\nReference! Du kan selv designe et varmesystem med naturlig cirkulation. Den korrekte beregning af parametrene, valget af kredsløbsdiagrammet og den kompetente installation af alle komponenter garanterer designlevetiden på op til 35 år.\nMed ekstra enheder\nI ethvert system med en kedel skal der installeres en pumpeindretning. Men i mere komplekse layouter skal du bruge flere. Dette sker i følgende situationer:\nved brug af to eller flere generatorer;\nved brug af en buffertank\nhvis der er flere kredsløb eller en kedel;\nved installation af en hydraulisk separator; med en samlet rørlængde på mere end 80 meter;\nved brug af gulvvarme.\nFor at skabe det korrekte system med flere varmeapparater ved hjælp af forskellige brændstoffer, vil det være nødvendigt at placere backup -pumper. I en sådan situation vil ledningen blive opdelt i to dele: varme og fyrrum. Bufferkapaciteten gør det samme, selvom der kan være flere konturer. Lignende ordninger implementeres i 3-etagers og store huse..\nDa forgrening forekommer, er rørene opdelt i flere uafhængige sektioner, til hvilke hver en pumpe er monteret. De fordeler kølevæsken jævnt over gulvene. Uanset antallet placeres hver på en bypass. Det tilrådes at supplere dem med kugleventiler for at reducere strømmen i sommersæsonen..\nVed brug af gulvvarme installeres to cirkulationspumper. Et sæt enheder hjælper med at forberede arbejdsvæsken, varme det op til den ønskede temperatur og opretholde det.\nFor at strømmen skal være tilstrækkelig, må strappingens længde ikke overstige 50 meter. Ellers fungerer systemet ikke problemfrit..\nReference! Nogle enheder kræver ikke pumper. Dette gælder for vægmonterede el- og gasgeneratorer. Fabrikanter installerer en tvungen cirkulationsenhed i deres design..\nBrug af en trevejsventil\nNår du opretter et gør-det-selv-brændstofkedelrørsystem, bør du overveje behovet for at installere en trevejsventil. Et korrekt designet varmesystem bør ikke vise den største forskel mellem vandets temperatur i retur- og forsyningsrørene – det svinger normalt mellem 20-30 grader. Men nogle gange går denne parameter ud over det normale område, på grund af hvilken temperaturen i “retur” falder.\nDet ser ud til, at der ikke er noget galt med dette, da en fastbrændselskedel under alle omstændigheder vil bringe kølevæsken til den angivne temperatur. I praksis fører dette dog ofte til kondensdannelse, hvilket forårsager korrosion. En trevejsventil hjælper med at neutralisere dette fænomen. Den installeres mellem tilførsels- og returrørene og blander et varmere kølevæske fra tilførslen til “retur”.\nSom et resultat af blanding stiger temperaturen i varmereturrøret, hvilket gør kondens umulig. Der leveres en temperatursensor med trevejsventilen til måling af returtemperaturen. Så snart temperaturen når normen, stopper blandingen af det varme kølevæske.\nBemærk venligst, at i denne ordning med rørføring af en fast brændselskedel skal cirkulationspumpen være placeret mellem ventilen og varmeenheden og ikke et andet sted.\nNuancer ved beregning af installationen af et varmesystem med tvungen cirkulation\nDen korrekte installation af varmekredsen bestemmer, hvor længe og problemfrit opvarmningen i huset vil fungere. Da væsken i et lukket system ikke kommer i kontakt med miljøet, kan den ikke fordampe. Ved opvarmning udvider kølevæsken sig og øger derved trykket inde i systemet. Da et lukket kredsløbs varmesystem med tvungen cirkulation ikke indebærer muligheden for, at vand forlader kredsløbet, er der brug for en ekspansionsbeholder, der tager det overskydende volumen på sig selv.\nTanken er forbundet til returrørledningen, såvel som cirkulationspumpen, fordi det er i dette område, at opvarmningen af kølevæsken er minimal. Da varm væske vil forkorte pumpens levetid, er det bedst at installere det på et sted, hvor vandtemperaturen er på sit laveste..\nPå grund af det faktum, at rør i et system med en pumpe har en mindre tværsnitsdiameter, er mængden af kølevæske, der cirkulerer gennem dem, mindre end mængden af væske, der kræves for at opvarme et lignende hus uden deltagelse af en pumpe. Denne faktor har en positiv effekt på ekspansionsbeholderens driftsbetingelser; i et system med en pumpe fejler tanken ikke længere. Tvungen cirkulationsopvarmning forårsager ikke så mange gener som naturlig cirkulation.\nModerne modeller af varmekedler har også ofte mekanismer til regulering af vandtemperaturen afhængigt af tidspunktet på dagen, som fungerer automatisk. Denne nuance giver dig mulighed for at gøre kredsløbets arbejde mere økonomisk..\nEn moderne varmekedel har store muligheder og forskellige justeringer, hvilket gør den lettere at betjene.\nFor at øge varmeoverfladen kan der installeres et lamellervarmerør i kredsløbet. De velkendte radiatorer i støbejern er en type finnede rør. Sådanne designs, på grund af stigningen i varmelegemets overflade, giver en mere ensartet og højkvalitetsopvarmning af rummet. Det er bedre at installere finnede rør i ikke-boligområder, fordi på grund af deres komplekse form akkumulerer de let støv.\nI modsætning til et tyngdekredsløb, hvor der ikke er cirkulation i varmesystemet, kræver et pumpedesign en omhyggelig tilgang. En af de primære opgaver, der skal løses under designet, uanset om det vil være et et-rør varmesystem med tvungen cirkulation eller et to-rør et. Den første mulighed er mere økonomisk og lettere at installere, men et tvårørret tvangsopvarmningssystem er mere effektivt..\nVarmekredsløbet i et tre-etagers hus med tyngdekraftcirkulation kan let omdannes til et kredsløb med tvunget vandcirkulation. Til dette er en vandpumpe og en ekspansionsbeholder fastgjort til den. Således moderniserer de varmesystemet og opretholder en behagelig temperatur i hjemmet, uanset vejret uden for vinduet..\nNår du køber en cirkulationspumpe, skal du tage højde for dens pålidelighed, mængden af forbrugt elektricitet og et forståeligt driftsprincip. Tvangsopvarmning afhænger af enhedens effekt og det tryk, den er i stand til at skabe. Ved vurdering af disse egenskaber er de baseret på størrelsen på rummet, hvortil pumpen købes til opvarmning. Så for et privat hus med et areal på 250 kvm. der kræves en pumpe med et tryk på 0,4 atmosfærer og en kapacitet på 3,5 kubikmeter. m / time. Hvis huset er rummeligt, og dets areal overstiger 500 kvm. m, så er den nødvendige pumpekraft 11 kubikmeter. m / time, og hovedet er 0,8 atmosfærer. Når du køber en pumpe til et bestemt rum, er det tilrådeligt at foretage en individuel beregning, der tager hensyn til individuelle egenskaber: kredsløbets længde, antallet af varmebatterier, rørledningens diameter, rørets materiale, typen af brændstof.\nHvad skal man gøre, hvis trykket falder og stiger i systemet\nHvis der registreres et fald i trykket, er det første trin at slukke for pumpen. Og det er mere effektivt at handle på grundlag af manometerets målinger:\nHvis det statiske tryk også falder, er der en lækage et sted. Det er nødvendigt at inspicere alle elementer og fjerne det. Bemærk, at selv et meget lille hul (mindre end en millimeter) kan være årsagen, så det kan være svært at finde skader. Med en lang rørledningslængde er det muligt at lokalisere lækageområdet: Sluk grenene en efter en. Så snart faldet stoppede, blev stedet bestemt – trykfald på den, der lige var slukket.\nHvis trykket er stabilt, når pumpen er slukket, er pumpen ude af drift, skal den transporteres til reparation eller ændres.\nForøgelsen af trykket er mindre almindelig, men det sker også. Det skyldes normalt en temperaturstigning i systemet, og det stiger på grund af utilstrækkelig cirkulation af kølevæsken. Men hvorfor kølevæsken cirkulerer dårligt, skal forstås.\nFørst kontrollerer vi driften af pumpen. Afbryd og se. Hvis trykket fortsætter med at stige, er det ikke pumpen. Hvis det har stabiliseret sig, har han skylden.\nVi rengør filtre og mudderopsamlere.\nHvis trykket stadig stiger, kan der være dannet en luftlås – lad luften komme ud i systemet.\nHvis dette ikke hjælper, kontrollerer vi tilstanden på stophanerne – måske ved et uheld eller forsætligt lukkede nogen det og blokerede kølevæskestrømmen.\nEn anden grund – på grund af et sammenbrud eller fejl i automatiseringen er systemet under konstant efterbehandling..\nHvis make-up udføres mekanisk, udføres alle manipulationer ved hjælp af en ventil. Forskellige typer fjernstyrede ventiler bruges i automatiske samlinger. Men i de fleste tilfælde bruges en trykaflastningsventil til automatisk efterfyldning af varmesystemet. Dette er normalt en kombinationsenhed, der omfatter en kontraventil, en kontraventil og en trykreduktion. Det kan være mekanisk eller have elektriske kontakter til at styre pumpen..\nEnheden justeres til det nødvendige driftstrykområde. Når den nedre tærskel for kølevæsketrykket er nået (f.eks. Med 5 eller 10 procent), frigiver membranen fjederen, der bevæger arbejdsstammen med en kegle, som lukker ventilens strømningshul. Efter pumpning af systemet til det nødvendige trykniveau komprimerer membranen fjederen og lukker strømmen med stangen.\nTrykaflastningsventil til automatisk efterfyldning\nVentilens åbningstryk justeres ved hjælp af en skrue placeret på toppen af enheden. Efter installation i den ønskede position fastgøres den med en låsemøtrik. Til visuel styring af tryk under justering er ventilen udstyret med en manometer.\nVarmt vand fra varmesystemet må aldrig komme ind i koldtvandsforsyningsrørene. For det første kan det føre til udvikling af bakterier i drikkevand. For det andet kan det brugte kølevæske være ganske skadeligt for mennesker, da korrosionsprodukter ophobes i det. For det tredje mister vi sådan kølevæsken, hvilket igen påvirker driften af varmeinstallationen negativt. Kølemidlets omvendte bevægelse kan forekomme under efterfyldning, hvis trykket i forsyningsledningen er utilstrækkeligt (i vandforsyningssystemet er det lavere end i opvarmningen), eller under drift, hvis afspærringsventilen “ikke holde”.\nKontraventilen er altid installeret på bagsiden af aktuatoren, ofte integreret i kroppen til trykreducerende ventil. For nylig er make-up-enheden også udstyret med en kontraventil foran, eller der bruges en såkaldt “flow breaker”..\nPumpe og opbevaring\nPumpens hovedopgave er at øge trykket i forsyningsrørledningen, for eksempel når trykket i koldtvandsforsyningsrørene er lavere end i varmesystemet. Derfor vil det ikke være muligt at tilføje vand til opvarmningen hverken i manuel tilstand eller automatisk. Og i mangel eller forkert betjening af kontraventilen vil der også være et yderligere tab af kølevæske..\nGulvstående make-up enhed med lodret pumpe\nVigtig! Til private huse kan der bruges lodrette nedsænkelige varmepumper, som tager vand fra brønde. Opbevaringstanken tilsluttet make-up-enheden giver dig mulighed for altid at have en forsyning af vand, som kan genopfyldes i systemet, uanset trykniveauet i drikkeledningen\nTil manuel påfyldning af kølevæsken i gravitationsordninger bruges en beholder placeret over ekspansionstanken, det vil sige et sted på loftet. I automatiske efterfyldningssystemer bruges ofte en membranakkumulator, som altid er under pres.\nOpbevaringstanken tilsluttet make-up-enheden giver dig mulighed for altid at have en forsyning af vand, som kan genopfyldes i systemet, uanset trykniveauet i drikkeledningen. Til manuel påfyldning af kølevæsken i gravitationsordninger bruges en beholder placeret over ekspansionstanken, det vil sige et sted på loftet. I automatiske efterfyldningssystemer bruges ofte en membranakkumulator, som altid er under pres..\nUrenheder i vandet kan påvirke driften af opvarmning negativt og endda beskadige varmeapparater og -enheder. Det er bedst at filtrere og forberede vand med det samme ved “indløbet”. Til mekanisk rengøring af kølemidlet anvendes netfiltre, som monteres før trykreducerende ventil. Nogle gange er mudderopsamlere en integreret del af aktuatoren. For at blødgøre vand (hovedsageligt til bekæmpelse af calciumsalte) anvendes filtre, der binder og udfælder “unødvendige” stoffer ved hjælp af kemiske reagenser.\nGør-det-selv lukket-type varmesystem i et privat hus\nEt åbent varmesystem i dag er i konstant efterspørgsel, men det har samtidig en række ulemper, der har en ekstremt negativ effekt på effektiviteten af et sådant design (læs: “Lukket og åbent varmesystem på eksempler på ordninger”). Den største ulempe er kontakt med atmosfæren: luften i systemet bidrager til hurtig slid på rørledningen og forringer systemets ydeevne. Det var for at undgå denne proces, at der blev udviklet et lukket varmesystem, som ikke påvirkes af atmosfæren..\nVed påfyldning med varmemedium\nDer er kun to kendte situationer, der kræver udførelse af denne teknologiske operation:\nidriftsættelse af opvarmning (i begyndelsen af fyringssæsonen);\ngenstart efter reparationsarbejde.\nNormalt tømmes opvarmningsvandet i slutningen af foråret af to grunde:\nVand er uundgåeligt forurenet med korrosionsprodukter (indvendige radiatorer, metal-plast og polypropylenrør er ikke udsat for det). Forlader du det gamle vand til den nye sæson, risikerer du at bryde cirkulationspumpen med faste urenheder..\nUbrugte oversvømmede systemer i landhuse kan “frigøre” i tilfælde af en pludselig forkølelse – sådanne tilfælde er ikke ualmindelige.\nI denne forstand er frostvæske at foretrække. Sammensætningen af høj kvalitet har høje korrosionsbeskyttende egenskaber, hvilket øger “indløb” -intervallet op til 5-6 år. Der er kendte tilfælde af uafbrudt drift af opvarmning på samme mængde frostvæske i 15-17 år. Frostvæske af lav kvalitet anbefales at tømmes efter 2-3 år.\nPåfyldningsteknologi: hvor kølevæsken skal fodres\nDe nødvendige midler er en beholder og en pumpe, der skaber det nødvendige tryk af varmeoverførselsvæsken. Nedsænkbare typer “Gnome” eller “Kid” (populær blandt gartnere, der bruger dem til kunstvanding af områder, der ligger over niveauerne af reservoirer) er ganske egnede. Der er tegn på vellykket påfyldning af lukkede systemer med håndpumper, fra dem, der bruges til sprøjtning af beskyttelsesopløsninger på haveafgrøder, til specialiserede håndpumper, der bruges til at pumpe motorbrændstoffer eller flydende kemikalier fra tønder. Enhver varmekreds kan med succes fyldes ved at overvåge trykket på en manometer.\nFyldning af systemet med frostvæske ved hjælp af en nedsænket vibrationspumpe.\nDet første trin er at vælge indgangspunktet for væsken. Hvis trykket fra pumpen hæver væsken til toppen af systemet, skal den tilsluttes på det laveste punkt i kedelrummet – kølevæsketilførselsrøret, skåret foran kedlen ind i “retur”. Ud over påfyldningsindløbet kræves et konstruktivt separat afløbsudløb (to forskellige systemenheder). Den første er udstyret med en ventil (kugleventil) og en kontraventil, den anden – kun med en ventil (kugleventil). Hvis det laveste punkt i systemet er kedlens afløbstilslutning, er det muligt at tømme / fylde systemet med vand igennem det. Da en kontraventil ikke er installeret bag kedlens afløb (generelt bag afløbet), vil enhver nedlukning af pumpen føre til udstrømning af den pumpede væske – du skal hurtigt lukke hanen foran armaturet.\nSystemer med kunstig induktion af kølevæskens bevægelse\nOrdninger for et åbent varmesystem med en pumpe indebærer under alle omstændigheder brugen af en passende enhed. Dette giver dig mulighed for at øge væskens bevægelseshastighed og reducere tiden til opvarmning af huset. Kølevæskestrømmen bevæger sig i dette tilfælde med en hastighed på ca. 0,7 m / s, så varmeoverførsel bliver mere effektiv, og alle sektioner af varmeforsyningssystemet opvarmes ens.\nI processen med at installere et åbent varmesystem med en pumpe skal flere funktioner tages i betragtning:\nTilstedeværelsen af en indbygget cirkulationspumpe kræver tilslutning til strømforsyningssystemet. Ved uafbrudt drift i tilfælde af en nødstrømafbrydelse anbefales det at installere pumpen på bypass.\nPumpeudstyret skal stå på returrøret foran kedelindgangen i en afstand på op til 1,5 meter fra det.\nPumpen skærer ned i rørledningen under hensyntagen til kølevæskens bevægelsesretning.\nInstallationen af pumpen har også sine egne egenskaber, den er placeret på bypassrøret mellem to afspærringsventiler. Hvis der er elektricitet i netværket, hvilket er nødvendigt for driften af pumpeudstyret, lukkes hanerne. I dette tilfælde passerer kølevæsken gennem en bypass -albue med en cirkulationspumpe. I mangel af spænding åbnes ventilerne, så systemet kan fungere i tyngdekraftstilstand..\nVi fylder systemet nedefra\nSå tilbage til at pumpe væske ind i systemet. Vi bruger en beholder med et passende volumen (en plasttønde med et volumen på 200 liter er velegnet). Vi sænker pumpen i den, hvilket skaber det nødvendige tryk til pumpning af væske, der ikke er højere end 1,5 atm (typisk værdi i området 1-1,2 atm). Et sådant tryk kræver oprettelse af et tryk på 15 m af pumpen (for den nedsænkelige “Kid” når den 40 m).\nEfter at have fyldt tønden med vand starter vi pumpen og holder øje med væskeniveauet, som skal være placeret over indløbsrøret for at forhindre “luftning”. Niveauet falder – tilsæt vand. Frostvæske skal pumpes fra en mindre beholder (spand) for ikke at nedsænke det nedsænkelige pumpehus i væsken (og derefter ikke vaske det) – det er nok at nedsænke indløbsrøret. Du bliver nødt til at tilføje frostvæske ofte og periodisk slukke for pumpen.\nSystemet er fyldt med åbne Mayevsky -haner på installerede radiatorer med substituerede tanke til opsamling af vand. Når væsken kommer ud af alle ventilationsåbninger, skal hanerne lukkes og pumpeprocessen fortsættes.\nVi styrer trykket på manometeret (en kedelanordning er egnet). Når dens værdi overstiger den hydrostatiske værdi, der er lig med trykket i væskesøjlen med en højde fra det nedre til det øverste punkt i systemet (en højde på 5 m giver et statisk tryk på 0,5 atm), fortsætter vi med at fylde systemet , spore det øjeblik, hvor trykket når den krævede værdi ved hjælp af manometeret.\nEfter påfyldning af systemet skal du slukke for pumpen, åbne lufthanerne (trykket vil uundgåeligt falde) og derefter pumpe vandet op. Vi gentager processen flere gange og fortrænger luftbobler..\nVi fuldender påfyldningen ved at inspicere systemet for lækager. Efter at pumpen er slukket, er væsken under tryk i slangen, der er forbundet til udløbet. Hvis der er pumpet frostvæske ind, skal du først afbryde slangen fra pumpeindløbet og dræne væsken i beholderen og forsøge ikke at hælde over mekanismens krop.\nPåfyldning med frostvæske\nBrugen af en frostvæske som en varmebærer har sine egne egenskaber. Vi finder ud af, hvordan man fylder et lukket varmesystem med frostvæske, da det ikke kan fyldes gennem en ekspansionsbeholder eller leveres fra vandforsyningen.\nSystemet er udfyldt som følger:\nMulighed 1. Ikke-frysende væske pumpes af en manuel trykpumpe, som giver det nødvendige tryk.\nMulighed 2. Der bruges en elektrisk pumpe, der er i stand til at pumpe væsker med forskellige tætheder.\nMulighed 3. Fyldning udføres gennem en slange, hvis nedre ende er forbundet med kontraventilens grenrør, og den øvre ende hæves over systemets øverste punkt (til loftet, taget, anden sal). Ved arbejdets afslutning tømmes resten af kølevæsken fra slangen i den udskiftede beholder.\nVarmerum med radiatorer – hvordan man gør det bedre\nVarmeenhedernes samlede effekt bør være lidt mere end kedlens. Det er generelt accepteret, at en sektion af en radiator i fuld størrelse (500 mm mellem indløbene), uanset dens type, giver 150 W effekt ved en gennemsnitlig opvarmningstemperatur på +70 grader C. Men der er panel og konvektorer, der er valgt helt efter varmetabet i rummet.\nVed installation af en radiator anbefales det\nMonter radiatoren vandret.\nInstaller stik, afspærrings- eller reguleringshaner, termiske hoveder, luftventil ved hjælp af linnedvikling med kraftig stramning af alle gevindforbindelser.\nTilvejebring en “diagonal” rørforbindelsesordning, som giver høj effektivitet eller returstrøm for korte radiatorer.\nSørg for et mindsteafstand på 10 cm i toppen og bunden af radiatorerne og med væggen. Installer ikke, hvis det er muligt, i nicher, må ikke dækkes til\nHold ilt ude af systemet\nPåfyldning af opløst ilt i kølemidlet er uacceptabelt. I åbne systemer kommunikerede kølevæsken med atmosfæren og var frit beriget med ilt, dette var en af årsagerne til den tidlige svigt af alle metalelementer i systemet. Nu er normen et lukket varmesystem, mens rørledninger fremstillet af modificeret polyethylen indeholder metalfolie eller et specielt polymerlag, der har betydelig modstandsdygtighed over for iltdiffusion..\nDet anbefales at købe og bruge specielle rør til opvarmning, der opfylder dette krav – PEX, PERT, metalplast, polypropylen. Nu er de mest populære polypropylenrør PN25, som lave priser med den enkleste installation, forstærkede og metal-plastrør lavet af modificeret polyethylen med et lag aluminiumsfolie, som anbefales som de mest pålidelige samlinger.\nDenne mulighed forudsætter, at kredsløbet i tilfælde af strømafbrydelse vil fortsætte med at arbejde i henhold til nødmuligheden, og omend med små tab, vil det ikke desto mindre fortsat levere varme, hvor det er nødvendigt..\nImplementeret ved vandret rørlægning. Rørene skal have en større diameter end med andre tilslutningsmuligheder. Kølevæsken, når den opvarmes i kedlen, stiger gennem rørene på grund af fysikkens love og strømmer gennem et vandret rør placeret under loftet med en lille hældning. Fra hovedrøret er der grene ned til radiatorerne. Bevæger sig i henhold til den foreslåede ordning, køler vandet ned og strømmer ned og forlader den nedre vandrette rute, langs hvilken det vender tilbage til kedlen til genopvarmning..\nUlemperne ved en sådan forbindelse er behovet for at lægge den øvre rute for rør med stor diameter, hvilket tiltrækker opmærksomhed, lav cirkulationshastighed og ujævn varmefordeling. Desuden skal en sådan mulighed grundigt beregnes ved hjælp af rør med forskellige diametre i forskellige sektioner for at kompensere for varmefordelingen.\nOg der er en fordel, men hvad er det: Systemet er autonomt og i kombination med en fast brændselskedel kræver det praktisk talt ikke andet end brændstof.\nNår der er elektricitet, pumpes vand gennem rørene, den nuværende hastighed stiger, opvarmning sker hurtigere og spredes mere jævnt.\nVi forbinder det varme gulv\nGulvvarme, lavet på basis af en massiv opvarmet afretningslag, er den vigtigste opvarmningsenhed til at skabe et behageligt miljø. Bedre temperaturfordeling over højde og bedre økonomi. Men det er stadig at huske, at et radiatornetværk også er nødvendigt for hurtigt at ændre temperaturen i huset og opvarme det under stort koldt vejr. Strukturdiagram over tilslutning af et varmt gulv til et lukket varmesystem – et diagram over direkte tilslutning af en blandeenhed baseret på en trevejsventil til et lukket radiatoropvarmningsnet.\nNår du opretter et vandopvarmet gulv\nOpret tilstrækkelig varmeisolering under gulvvarmelegeme (normalt fra 15 cm ekstruderet polystyrenskum), ellers vil der være for meget varmetab.\nSørg for en afretningstykkelse på mindst 8 cm, hvorved der opnås styrke under termisk ekspansion og varmefordeling fra rørledningen.\nFor at skabe forstærkning af en armeret beton afretningslag ved hjælp af et metalnet, samt plastificering og mikroforstærkning af beton (glasfiber) i henhold til kravene i standarderne.\nPlanlæg varmekredse af omtrent samme længde, opdel afretningslagret i fragmenter for hvert kredsløb, sikre den nødvendige tæthed og layout af rørledningen i overensstemmelse med reglerne for gulvvarme.\nUndgå tilstedeværelse af rørledningstilslutninger i afretningslag, læg kun anbefalede rør (metal-plast).\nVi tilslutter vandvarmekedlen\nBehageligt at bo i et hus er umuligt uden tilgængeligheden af en stor mængde varmt vand til husholdningsbehov. Det er mere rationelt at få det fra varmesystemets billige energi. Til dette bruges en indirekte kedel og et recirkulationssystem i vandforsyningen. Men kun automatiserede kedler kan styre denne kedel. Derefter er forbindelsen ganske enkel i overensstemmelse med instruktionerne for kedlen. Med en fastbrændselskedel er det muligt at inkludere en kedel i et lukket varmesystem ved hjælp af en trevejsventil i henhold til følgende konstruktionsdiagram, som blot er et eksempel på implementering af ideen …\nSådan automatiseres og vælges den optimale tilstand i husets lokaler, især hvis du ofte er fraværende fra en lejlighed eller i et privat landsted. Det er meget enkelt, du skal købe en controller til varmesystemet – en enhed, der giver dig mulighed for at programmere og kontrollere temperaturen i huset. Inden du køber en controller til opvarmning, skal du sørge for, at kedlen har den passende styreenhed. Den bedste løsning er at konsultere specialister.\nEn af de mest optimale automatiseringsmuligheder opnås ved hjælp af bjælke (kollektor) ledninger. Der er installeret specielle ventiler på manifolden, som styres af styreenheden på multi-channel controller. Den samme styreenhed udsender et signal for at tænde for kedlen..\nDer er installeret en separat termostat i hvert rum, som er indstillet til en bestemt temperatur. Multikanalstyreenheden i stråleopvarmningssystemet behandler data fra termostater, og når temperaturen i ethvert rum falder, tænder kedlen og åbner ventilen i dette rum på kammen. Under alle omstændigheder fungerer kedlen, indtil temperaturen i alle rum når den programmerede værdi..\nUafhængig organisering af varmeanlægget\nEn god opvarmningsmulighed af høj kvalitet kan laves med egne hænder under hensyntagen til omkostningerne ved design, indkøb af udstyr og organisationens kompleksitet. Den bedste mulighed for et privat hus ville være en lukket kommunikationstype med en cirkulationspumpe og tanke. Dens oprettelse udføres som følger:\nBeregninger af kommunikation. Bestilt fra et designfirma eller produceret ved hjælp af en online lommeregner.\nKoordinering af projektet, indhentning af tilladelse og tekniske betingelser.\nKøb af udstyr. Du skal bruge en varmekedel, en pumpe, rør, en ekspansionsbeholder, radiatorer (kredsløb, hvis der planlægges et varmt gulv), ventilationsåbninger, afspærringsanordninger, automatiske controllere.\nKedelinstallation og kedelrumsudstyr. En ventilation af høj kvalitet er organiseret i rummet, en skorsten er udstyret. Vægge, gulv og loftsoverflader er beklædt med brandsikre materialer.\nInstallation af cirkulationspumpe, fordelingsmanifold og måleudstyr.\nVVS til batterilokationer.\nSystemtryktest. Den første lancering udføres i nærvær af specialister.\nSamlerkredsløbet er svært at installere og er dyrt, men på grund af justeringen af konturerne vil leveforholdene i rummet være behagelige.\nDer er flere forskelle mellem åbne og lukkede varmeforsyningsledninger. Det er værd at vælge et varmesystem afhængigt af betingelserne og installationsstedet. En åben motorvej er let at organisere selv. Et lukket system bør oprettes af specialister.\nReglerne for tilslutning af udstyr og oprettelse af et system afhænger af dets type.\nSom regel bruges varmeforsyningsstrukturen i varmt vejr ikke. Derfor, før du starter opvarmning i et privat hus, skal du sørge for integriteten og pålideligheden af dets elementer og udføre en række forberedende arbejde. Inden du bruger et lukket varmesystem, skal du bestemme afvigelsen af dets faktiske indikatorer fra de beregnede parametre.\nIfølge reglerne udføres forberedelse til varmesæsonen i en bestemt rækkefølge. Først og fremmest udføres en visuel inspektion af kommunikations- og varmeudstyr. For en ejendomsejer bør spørgsmålet om, hvordan man starter en radiator, ikke komme først. Først og fremmest skal han sikre sig, at der ikke er mekaniske skader på enhedens etui og kontrollere pålideligheden af dens forbindelse til rørledningen..\nInden varmesystemet startes, træffes der også en række forebyggende foranstaltninger:\nKontrol af røggassystemets status. For at starte kedlen skal der være tilstrækkelig trækkraft i skorstenen til at opretholde forbrændingen. Af denne grund renses de indre hulrum for sod, og rørets integritet inspiceres. I en murstensstruktur udskiftes beskadigede elementer om nødvendigt. Rust fjernes på eventuelle galvaniserede rør..\nVisuel inspektion af rør. Uden dette er det farligt at starte varmesystemet. Det er nødvendigt at finde ud af, hvor tæt rørene er, uanset om der er revner eller mærkbare defekter.\nOvervågning af batteriets tilstand. Administrationsselskabet, inden opvarmning i en lejlighedsbygning påbegyndes, skal advare lejerne om dette, og de skal kontrollere radiatorernes integritet. Afbryd ikke de enkelte enheder fra varmeanlægget. Når du fylder rørledningerne, skal du sørge for, at der ikke er lækage af kølevæske.\nDette er en liste over regler, uden hvilke den første start af systemet ikke bør foretages. For at starten af fyringssæsonen kan fungere korrekt, er det nødvendigt at udføre en række foranstaltninger. En testkørsel af varmeforsyningssystemet i en lejlighedsbygning udføres 1-2 måneder før opvarmningens start. På dette tidspunkt har ejere det bedre hjemme for at sikre, at der ikke er lækager..\nUdarbejdelse af en varmeforsyningsplan\nVarmeforsyningsordningen er et forprojektdokument, der afspejler de juridiske forhold, betingelserne for drift og udvikling af varmeforsyningssystemet i bydelen, bebyggelse. I forhold til det inkluderer den føderale lov visse normer.\nfor bosættelser godkendes af de udøvende myndigheder eller lokale myndigheder, afhængigt af befolkningen.\nDer skal være en enkelt varmeforsyningsorganisation for det tilsvarende område.\nDiagrammet angiver energikilder med angivelse af deres hovedparametre (belastning, arbejdsplaner osv.) Og rækkevidde.\nForanstaltningerne til udvikling af varmeforsyningssystemet, bevarelse af overskydende kapacitet, skabelse af betingelser for dets uafbrudte drift er angivet..\nVarmeforsyningsanlæg er placeret inden for bebyggelsens grænser i overensstemmelse med den godkendte ordning.\nNår du arrangerer, skal du:\nVælg det laveste punkt for varmekilden og det højeste for tanken.\nBrug rør med en stor diameter til kølevæskens bevægelse.\nSmalle rør er påkrævet for at normalisere trykket.\nInstaller en høj stigerør, der fordeler vand jævnt.\nUndgå et stort antal sving, gafler og kryds.\nMonter systemet i et begrænset rum – op til 159 firkanter.\nI private husstande er det bedre at lægge et godt cirkulationssediment.\nHvis der er installeret et lukket varmesystem med en pumpe og en ekspansionsbeholder, er det nødvendigt:\nPlacer kedlen i kælderen og ekspansionsbeholderen på loftet.\nSørg for højkvalitets termisk isolering af værelser med en tank og et stigrør.\nBrug ikke et stort antal beslag.\nUndgå overophedning af vand.\nTøm kølervæsken, hvis systemet ikke starter om vinteren.\nForm en rørhældning på 2-3 mm pr. 1 m af konturen.\nPrincipperne for beregning af tværsnit og hældning af en lukket varmeledning er foreskrevet i SNiP 2.04.01-85.\nAfhængigt af placeringen af hovedstigninger kan ledningerne være lodrette eller vandrette.\nI det første tilfælde er radiatorer på hver etage forbundet med en lodret stigning. Et sådant system har sine egne egenskaber:\nLuftlåse dannes ikke.\nEffektiv opvarmning af bygninger i flere etager.\nMulighed for tilslutning af radiatorer på hver etage.\nmere kompleks installation af varmemålere i lejligheder i etagebygninger.\nMed vandrette ledninger er alle gulvradiatorer forbundet til en enkelt stigning. Den største fordel ved en sådan ordning er brugen af færre materialer til installation og dermed lavere omkostninger ved systemet..\nDet er meget vigtigt at korrekt udføre hydrauliske beregninger, på grundlag af hvilke rørdiameteren er valgt til et åbent varmekredsløb med en pumpe.\nFor at beregne cirkulationstrykket skal følgende parametre overvejes:\nAfstand fra kedlens midterakse til varmelegemets centrum. Jo større denne værdi er, jo mere stabil cirkulerer kølevæsken..\nVandtryk ved kedlens udløb og ved indgangen til den. Cirkulationshovedet bestemmes af forskellen i væsketemperatur.\nRørledningens diameter afhænger stort set af det materiale, de er fremstillet af. Stålrør til varmesystemet skal have et tværsnit på mindst 5 cm. Efter ledninger kan du bruge rør med en mindre diameter, men ledningerne tværtimod bør udvide.\nUdvidelsestankens parametre er også af stor betydning. For effektiv drift af systemet bør der bruges et reservoir, der har et volumen på ca. 5% af volumenet af al væske i systemet. Hvis dette ikke gøres, kan det resultere i, at rør brister eller overskydende vand sprøjter ud..\nSystem komplet sæt\nÅben opvarmning i et privat hus kræver installation af en kedel, der kører på fast brændsel eller fyringsolie. Faktum er, at denne type opvarmning er kendetegnet ved periodisk dannelse af luftstop, som kan forårsage en ulykke ved brug af elektriske og gasfyr..\nVarmekedlens effekt kan beregnes i henhold til standardordningen, hvorefter der kræves 1 kW energi plus 10-30% for at opvarme 10 m2 af rummets areal plus 10-30%, afhængigt af kvaliteten af varmeisolering.\nDu bør ikke bruge polymerer som materiale til ekspansionsbeholderen; stål er den bedste løsning i dette tilfælde. Tankens volumen afhænger af det opvarmede rums område, for eksempel i varmesystemet i en lille bygning med en højde på en etage kan der bruges en ekspansionsbeholder på 8-15 liter.\nHvad angår rørene til kredsløbet i et varmesystem med en cirkulationspumpe, kan i dette tilfælde følgende materialer bruges:\nStål. En sådan rørledning er kendetegnet ved høj varmeledningsevne og højtryksmodstand. Imidlertid har installationen nogle vanskeligheder og kræver brug af svejseudstyr..\nPolypropylen. Et sådant system er kendt for nem installation, styrke og tæthed, det er i stand til at modstå temperatursvingninger. Polypropylenrør er kendetegnet ved fejlfri drift i et kvart århundrede..\nMetal-plast. Rør fremstillet af dette materiale er modstandsdygtige over for korrosion, der dannes ikke aflejringer på deres indervægge, der hæmmer kølevæskens naturlige bevægelse. Omkostningerne ved et sådant system er imidlertid ret høje, og dets levetid er kun 15 år..\nKobber. En kobberrørledning betragtes som den dyreste, men den tåler perfekt høje temperaturer op til +500 grader og er kendetegnet ved maksimal varmeoverførsel.\nVarmeindretninger i et åbent varmesystem skal være tilstrækkeligt holdbare, derfor bør metaller med lignende egenskaber vælges. De mest populære er stålradiatorer, hvilket forklares med den optimale kombination af modellernes udseende, deres pris og termiske effekt..\nTid til at nulstille og tid til at udfylde\nI kun tre tilfælde:\nVed første start;\nEfter reparation af afspærrings- og styreventiler, kedel, aftapning, udskiftning af varmeanordninger osv .;\nEfter nulstilling af varmesystemet under en lang vinterlukning. Det praktiseres, hvis kredsløbet er fyldt med vand, og huset forbliver uden opvarmning i lang tid..\nFor fuldstændig dræning af kredsløbet skal dumperne være på alle beslag under påfyldningsniveauet. Ved nulstilling skal du åbne mindst en luftventilation øverst i kredsløbet, så det suger luft ind..\nHandlingssekvensen til selvinstallation af systemet\nArrangement af et åbent varmesystem indebærer følgende arbejde:\nInstallation af varmekedel. Afhængigt af størrelsen er udstyret sikkert og fast fastgjort til gulvet eller fastgjort til væggen.\nRørføring. Rørledningen installeres i overensstemmelse med det tidligere udarbejdede projekt og det valgte skema. På dette tidspunkt må vi ikke glemme den anbefalede hældning langs hele konturen..\nInstallation af varmeenheder og deres forbindelse til en fælles rørledning.\nEkspansionsbeholderinstallation og varmeisolering (om nødvendigt).\nTilslutning af systemelementer.\nTestkørsel, hvor steder med løs forbindelse identificeres.\nDet anbefales at installere en temperatursensor ved kedlens udløb, ved hjælp af hvilken effektiviteten af det åbne varmeforsyningssystem overvåges..\nFørste opstart af varmekedlen\nHandlingssekvensen, når kedlen startes første gang før varmesæsonens start, afhænger i høj grad af enhedens model og dens type, men den har brug for en visuel inspektion. Dette er et af de vigtige stadier, der går forud for den sidste opvarmning i huset..\nVarmeveksleren er den mest sårbare enhed i enheden. Det er et must at kontrollere det, da det konstant udsættes for høje temperaturer under drift. Samtidig med lanceringen af radiatoren er inspektion af kedlen en af de vigtigste opgaver i forberedelsesfasen..\nHvor meget koster opvarmning\nDa borgerne i forskellige regioner i Den Russiske Føderation har forskellige indkomster, kan priserne på installationsarbejde på ingeniørnet og varmeudstyr variere meget. Specialisters kvalifikationer og deres udstyr med værktøjer spiller også en rolle. Traditionelt lave priser for brigader, der arbejder i “skyggen” og ikke belastes med at betale skat. Den højeste pris for deres tjenester tages af store virksomheder med et stort personale af teknikere og teknikere..\nRåd. “Skygge” -brigader er billige, men som regel gør de deres arbejde meget dårligt. For ikke at betale ekstra penge for ændringer eller for at ansætte et stort firma, er det bedre at kontakte et lille advokatfirma, hvis ry du kender.\nFor at guide dig, hvor meget det koster at udføre opvarmning i et privat hus, præsenterer vi de gennemsnitlige arbejdsomkostninger i Moskva og Moskva -regionen, hvor det traditionelt er det højeste. Priserne i de omkringliggende områder er ikke for forskellige. Så installationen af en gas eller et andet fyrrum koster følgende beløb:\npå basis af en vægmonteret gasfyr med en indbygget pumpe-fra 10 til 20 tusind rubler;\nen snap-on-kedel og en indirekte varmekedel med en kapacitet på 28-50 kW-fra 30 til 40 tusinde rubler;\ndet samme med en kapacitet på 50-70 kW – fra 40 til 50 tusinde rubler;\ndet samme med en termisk effekt på op til 100 kW – 70-90 tusinde rubler;\nflere kedler, der kører på forskellige brændstoffer, eller identiske i en kaskade med en kapacitet på 28-70 kW-50-70 tusind rubler. over 70 kW – 90-120 tusind rubler.\nBemærk. Listen viser nettoudgifterne til arbejde sammen med idriftsættelse og opstart, men eksklusive udstyr og forbrugsvarer.\nFølgende tabel viser prisen for udførelse af vandopvarmning, beregnet i forhold til en radiator plus rør og kontrolbeslag. Udgifter til køb af batterier, haner og alle andre materialer er heller ikke inkluderet..\nMetoder til tilslutning af radiatoren til motorvejen\nVarmeafledning af radiatorer afhænger af den måde, de er forbundet til lysnettet.\nDer er tre hovedtyper af forbindelser:\nDiagonal eller tværgående forbindelse\nDiagonal eller crossover forbindelser er mest effektive. Den maksimale opvarmning af batteriet med hensyn til areal opnås, og der er praktisk talt ikke noget varmetab.\nI henhold til denne ordning ledes forsyningsrørledningen til det øvre radiatorrør, og udløbsrøret er forbundet med det nedre rør placeret på den modsatte side af enheden. For enheder med et stort antal sektioner bruges kun den diagonale type forbindelse..\nSide- eller envejsforbindelse\nLateral eller ensidig tilslutning giver dig mulighed for at opnå ensartet opvarmning af alle sektioner af enheden.\nTil tilslutning leveres forsynings- og returrørledninger fra den ene side. Oftest bruges en sådan forbindelse til en varmeenhed med en øvre ledning..\nVarmeoverførsel af varme med sidetilslutning af radiatorer, med forsyning fra top til bund, er lig med 97%. Med kølemidlets omvendte bevægelse – fra bund til top – er dette tal 78%\nNedre radiator-til-rør forbindelse\nBundforbindelse er ikke den mest effektive varmeplan. Det arrangeres dog ret ofte, især når hovedledningen er skjult under gulvet..\nInd- og udløbsrørene ledes til de nedre dyser, der er placeret på forskellige sider af radiatoren.\nVarmeoverførselshastigheden ved bundforbindelsen af radiatorer er 88%\nHovedknuderne i det lukkede varmesystem\nNormalt udstyrer de ved installation af et lukket system et fyrrum, som kan placeres i et hus eller en fritliggende bygning..\nEn kedel er installeret i den, og alt hovedudstyret placeres ved siden af, hvorfra der lægges en rørledning til varmevekslere i huset.\nVed hjælp af kugle- og ventilhaner afbrydes kølevæskestrømmen i rørledningen. Ventiltypenheder bruges ofte i radiator varmevekslere til at afbalancere batterier for at udligne deres temperaturer. Næsten alle ventiler er lavet af messing og har udvendige og indvendige gevind til tilslutning til rørledningen.\nManifolds, hydrauliske pile\nFor at forbinde et stort antal varmevekslere til varmekredsløbet bruges fordelingsenheder – opsamlere og hydrauliske pile.\nNormalt bruges hydrostatiske kontakter, der er lodret placeret volumetriske rektangulære tanke, til at distribuere et stort antal samlere eller radiator varmevekslere. Oven på de hydrauliske pile skal der placeres en udluftning.\nSamlere er mere komplekse enheder og består af to distributionsenheder med mange afsætningsmuligheder (kamme) – levering og retur. Ved hjælp af samlere forbinder de hovedsageligt gulvvarmeens konturer, de bruges ofte til radiale ledninger af radiatorer.\nKollektorkammen giver dig mulighed for at indstille temperaturparametrene for enhver varmeveksler. Til dette er en justerbar flowmåler i en gennemsigtig kasse med mærker og et internt indikatorhoved installeret over hver af foderkamme..\nOver hver returudgang er der også en reguleringsventil lukket med en beskyttelseskappe. Hvis det er nødvendigt at automatisere indstillingen af temperaturregimet, er der installeret servodrev på dem, som roterer reguleringsventilerne og dermed ændrer volumenet af varmevæsken, der passerer igennem. Med et fald i varmevæsken, der strømmer langs kredsløbet, falder varmevekslerens temperatur, og med dens stigning stiger den.\nI mange varmesystemer er trykmålere installeret til at kontrollere trykket, som i gennemsnit er 1 – 1,5 bar. Temperatursensorer skal også være til stede, som omfatter nogle sorter af manifolder..\nPå toppen af rørledningen, der direkte forlader kedlen, skal der installeres en sikkerhedsgruppe bestående af 3 enheder placeret i et hus. Gruppen omfatter en luftudluftning, en afløbsventil, en pointer -trykføler.\nHvorfor har du brug for make-up i et lukket system\nFor effektiv drift af et lukket varmesystem er det nødvendigt, at driftstrykket konstant opretholdes i det. På trods af at systemet er forseglet, er der umærkelige ved første øjekast og ubetydelige lækager i det. Vand fra systemet går tabt, når luft fjernes gennem Mayevsky -hanen, siver gennem cirkulationspumpens tætninger gennem forskellige led i kredsløbet. Disse tab er kumulative og har efter nogen tid indflydelse på systemets ydeevne. For at kompensere for disse tab er det nødvendigt at fodre det lukkede varmesystem fra vandledningen..\nManuel eller automatisk make-up\nTil enkle og små varmesystemer bruges normalt en mekanisk betjent ventil. Den installeres ved det laveste tryk, som er foran cirkulationspumpen. En manometer er installeret på dette tidspunkt for at overvåge efterfyldningsprocessen..\nFor at udelukke indtrængen af kølevæsken i vandledningen bruges en afspærringsventil.\nI komplekse og forgrenede systemer udføres automatisk genopladning af varmesystemet, prisen på genopladningsventilen afhænger af producentens mærke. Nogle gange er automatiske efterfyldningsventiler en del af kedeludstyret. Hvis make -up udføres fra et vandforsyningssystem, hvor trykket normalt er 3 – 4 bar, sker alt ganske enkelt. Ventilens fabriksindstilling er 1,5 bar.\nHvis trykket i varmesystemet falder til under 1,5 bar, åbner ventilen og forbliver åben, indtil det indstillede tryk er nået. Hvis den automatiske efterfyldning anvender et kølevæske fra andre kilder, er der brug for en pumpe, som tændes af et signal fra ventilen og forsyner kølevæsken med et bestemt tryk til varmesystemet..\nDet er umuligt at sige entydigt, hvilket varmesystem der er bedre – åbent eller lukket. Anvendelsen af et bestemt system afhænger af mange faktorer, for eksempel husets størrelse og antal etager, dets placering, tilgængeligheden af økonomiske ressourcer og regionen. Kun en rimelig tilgang giver dig mulighed for at vælge et varmesystem til hjemmet, der giver komfort og hygge i huset til optimale omkostninger til installation og drift..\nUanset hvilken opvarmningsmulighed der vælges, er det vigtigste, at varmeforsyningssystemet fungerer korrekt. Der er en række regler og anbefalinger til både et lukket og et åbent system, som du skal overholde..\nEllers fungerer udstyret ikke i lang tid..\nFor en åben struktur er det meget vigtigt i koldt vejr, hvis opvarmningen ikke er tændt, at tømme al væsken fra systemet. Dette er for at forhindre rørene i at fryse. Også for vinterperioden er det bedre at isolere ekspansionsbeholderen, især hvis den er installeret under et tag. Når du installerer en rørledning i et system af denne type, er det værd at minimere svingninger samt antallet af forbindelser.\nEfter installationen af et lukket system skal det fyldes med vand. Første gang du fylder systemet med væske, skal du følge visse instruktioner. I varmedesignet skal der være afløbshaner og haner, der giver dig mulighed for at fylde med vand. Desuden skal afløbshaner placeres i bunden af systemet..\nFor at en lukket struktur fungerer korrekt, er det nødvendigt, at trykket konstant er på samme niveau. Selvfølgelig er strukturen helt forseglet, men der kan forekomme lækager i den. Umiddelbart kan de virke ubetydelige. For eksempel kan vand forlade systemet, hvis luft fjernes ved hjælp af Mayevsky -hanen eller ved samlingerne. Efter et stykke tid kan sådanne væsketab, der fungerer som varmebærer, føre til en funktionsfejl i systemets drift, hvilket betyder, at de skal kompenseres.\nHvis systemet er lille, kan påfyldningen med vand overdrages til en mekanisk hane. I mere komplekse systemer er det bedre at foretrække automatisk make-up, som selv vil regulere behovet for at fylde systemet.\nLuftning af systemet er et ubehageligt øjeblik, men det kan også håndteres med ventilationsåbninger. Disse enheder er automatiske eller manuelle. Den mest berømte manuelle udluftning er Mayevsky -kranen. Det installeres normalt i slutningen af batteriet..\nAutomatiske ventilationsåbninger er bedre, da de giver dig mulighed for at fjerne luft fra systemet direkte under drift. Normalt udføres tilslutningen af sådanne enheder på steder, hvor der er sving eller på systemets højeste punkter. Dette undgår akkumulering af luft på kritiske punkter..\nI lukkede systemer kan rør med lille diameter bruges. Spar dog ikke for meget ved at vælge den mindste. Ellers kan du øge trykket i rørledningen, og hvis pumpen har utilstrækkelig effekt, klarer den simpelthen ikke.\nKorrekt installation af cirkulationspumpen er vigtig. Det består i, at enhedens rotor skal have en vandret position i forhold til sin akse. I dette tilfælde fungerer udstyret lydløst, og friktion med kølevæsken minimeres..\nHvis frostvæske hældes i et lukket system, bliver opvarmningen endnu bedre. For eksempel vil det være muligt, selv om vinteren, sikkert at forlade i lang tid og ikke være bange for at optø systemet. I dette tilfælde reduceres risikoen til nul..\nFor åbne systemer er det vigtigt, at rør, der løber vandret, skråner. Desuden skal det gøres i retning af kedleradiatorerne.\nRemeslá pre 1. stupeň: Zaujímavé nápady\nPionien kasvattaminen siemenistä\nПрахово боядисване: технология и методи\nالخفايا لحساب أرضية دافئة