Zkoušky z výkonu 2019 - Kynologický klub Lety\nZkoušky z výkonu v roce 2019\nsobota 13.dubna 2019\nZkoušky podle MZŘ a NZŘ\nTermín konání sobota 18.května 2019\nVladimír Kasl tel. 731 489 759\nTermín konání sobota 15.června 2019\nsraz účastníků zkoušek v sobotu 15.6.2019 v 7:30 hodin\nv klubovně ZKO Lety\nZkoušky podle ZŘ KJ ČR\nTermín konání sobota 12.října 2019\nRozhodčí Jitka Jozová\nZkoušky 14. dubna 2019\nZkoušky 18. května 2019\nZkoušky 15. června 2019\nZkoušky 12. října 2019\nZkoušky 2. listopadu 2019\nReportáž ze zkoušek 14.4.2019\nPrvní letošní sportovní akce máme za sebou.\nPůvodně bylo na soupisce osm přihlášených účastníků. To je na „naše poměry“ docela málo, takže pro mě docela překvapení u zkoušek podle Kynologické jednoty ČR. Ale budiž … Počet přihlášených se ale den před zkouškami ještě o jednoho snížil, z důvodů nemoci psa. Takže suma sumárum na nástupu stálo šest psovodů s celkem sedmi psy.\nCo se týká složení zkoušek, tak na programu byly tři zkoušky ZOP, dvě zkoušky ZPU1 a dvě zkoušky ZPU-S.\nPůvodně plánovaný termín zkoušek byl na sobotu 13. dubna, z důvodů zaneprázdnění paní rozhodčí byly zkoušky přesunuty na neděli 14. dubna. Pro mě to znamenalo, že v klidu v sobotu uvařím pro zkouškaře. Střihla jsem si tedy v sobotu téměř celodenní brigádu, poněvadž jsem při vaření zvládla ještě úklid kuchyně, která si o to už delší dobu říkala. Na zítřek jsem připravila gulášovku a upekla kuřecí paličky. Jako příloha byly připraveny brambory. Přislíbeny byly domácí moučníky, které měly napéci účastnice zkoušek.\nAle už ke zkouškám. Sraz účastníků byl domluven tradičně na půl osmé ráno. Někteří si ale přivstali, takže když jsem krátce po sedmé dorazila na cvičáku, už tam byla fronta J. Počasí bylo chladné, poletoval sníh, zkrátka na zimní oblečení a obuv. Hmm, dnes se asi moc neohřejeme, pomyslela jsem si. V klubovně bylo příjemné teplo a na stole se za chvíli objevily donesené moučníky. Z kuchyně zavoněla káva. V osm jsme byli v plném počtu a šlo se na nástup oficiálně zahájit zkoušky. Posuzovat je přijela rozhodčí paní ing. Michaela Martinů, vedoucím zkoušek byla Ivana Drobílková, jako šlapač byl připravený Láďa Kasl, v kantýně se činila Lída Šebková, foťák jsem do ruky vzala já a druhý na chvíli taky Kája Ráž. Po nástupu jsme vyrazili na stopy na terény, louky, nad Řevnicemi. Na programu byla jedna stopa podle ZPU1 a dvě cizí stopy podle ZPU-S.\nMrholilo a lehce popadával sníh, dá se říci, že byla zima jako v Rusku. Na pachovky bylo ale vlastně příznivé počasí … Jako první šla položit stopu Zuzana Rozová pro svojí malou kníračku Unicu z Roznetu. Mezitím pokládal cizí stopy Láďa Kasl pro obě zkoušky ZPU-S. Čerstvou stopu vypracovanou paní Zuzana s Unicou ohodnotila rozhodčí 16 body. Po krátkém čekání nastoupily na první stopu Gábina Stará s německou ovčačkou Yannikou z Berounské bašty. Předvedly perfektní stopu ohodnocenou 98 body. Na druhou stopu podle ZPU-S nastoupili Jana Urbanová s border kolií Athosem z Keblických strání. Bez jednoho předmětu a drobnými chybami získali za vypracování stopy 86 bodů. Jupí, všichni úspěšně prošli stopami, jede se na cvičák na poslušnosti.\nZačínáme volitelným cvikem hlídání předmětu podle ZPU1, který si vybrala Marie Manzacová s bernským salašnickým psem Gorby Gustavem ze Zahradeckých luk. Gus bohužel cvik proštěkal a nakonec předmět neuhlídal. Škoda, tenhle berňák je moc šikovný, temperamentní a akční. Uvidíme, jak se bude dvojici dařit na poslušnosti. Bodová ztráta za volitelný cvik bude ale citelná.\nJako první nastupují na plac na individuální poslušnost podle ZOP Zuzana Rozová s malým kníračem Valdou z Roznetu. Jejich poslušnost ohodnotila rozhodčí 45 body z celkových 50. Druhou dvojicí podle ZOP byla Blanka Novotná s fenou border kolie Wake Up Bohemia Alké. Jejich poslušnost byla ohodnocena shodným počtem bodů jako u první dvojice, tedy 45 body. Poslední dvojicí podle ZOP byla Pavla Novotná s německou ovčačkou Xylah Tracy R. Bullinger alias Zaila. Předvedly hezkou poslušnost, kterou rozhodčí ohodnotila 47 body.\nNa plac nastoupila na individuální poslušnost první dvojice podle ZPU1, Marie Manzacová s berňákem Gusem. Tato sympatická dvojice předvedla velmi temperamentní poslušnost, na berňáka až nevídanou. Ze zdravotních důvodů však neprovedli skok přes metrovku a Gus pak bohužel nezvládl dlouhodobé odložení. Bylo tak všem jasné, že tato velmi sympatická dvojice dnes nedosáhla na bodový limit stanovený pro zkoušku. Všechny nás to moc mrzelo včetně paní rozhodčí, ale nedalo se nic víc dělat.\nDruhou dvojicí na ZPU1 byla Zuzana Rozová s fenkou malého knírače Unicou z Roznetu. Předvedly standardní poslušnost, která byla ohodnocena 91 body (včetně bodů získaných za volitelný cvik – stopu).\nNa řadu přišly poslušnosti podle ZPU-S. Tato poměrně těžká zkouška je velmi zajímavá, obsahuje kombinaci náročných cviků podobných ZVV3. Jako první nastoupily na plac Gábina Stará s Yannikou z Berounské bašty. Předvedly líbivou poslušnost, kdy šest cviků z celkových deseti měly za plné bodové ohodnocení. Po třech bodech pak ztratily na cvicích sedni-lehni-vstaň, štěkání a plížení, jeden bod na odložení za pochodu vleže. Celkových 90 bodů bylo moc pěkných.\nDruhou dvojicí, která nastoupila na poslušnost podle ZPU-S byli Jana Urbanová s Athosem z Keblických strání. Plné body získali za cviky plížení a dlouhodobé odložení. Větší, šestibodová ztráta byla na přivolání, po třech bodech na ovladatelnosti bez vodítka a na štěkání, po dvou bodech na odložení za pochodu vsedě a vleže s přivoláním. Na zbývajících třech cvicích byla dvojice penalizována jednobodovou ztrátou. Výsledné ohodnocení předvedené poslušnosti byl 81 bodů a radost psovoda z „postupu do dalšího kola“ zkoušky.\nNásledovala krátká pauza na ohřátí v klubovně, které bylo velmi příjemné. Mnozí přestávku využili ke svačině. Zhruba po půl hodině jsme pokračovali skupinovými poslušnostmi nejprve skupinou podle ZOP a pak podle ZPU1.\nBylo krátce po jedenácté hodině a nás čekal poslední blok speciálních cviků podle zkoušky ZPU-S, který se nazývá „dovednosti“. Jako první nastupovala na plac opět Gábina Stará s Yannikou. Za dovednosti získaly 81 bodů, což bylo ovlivněno zejména nulou za rozlišování předmětů. Ostatní body ztratily na vysílačkách, skoku dalekém, po jednom bodu pak na vodorovném žebříku a za označení sedící osoby. Celkově získaly 269 bodů a zkoušku složily za známku dobře.\nDruhou dvojicí nastupující na blok dovedností byla Jana Urbanová s Athosem. U této dvojice byla znát výhoda, že cvičí obedienci. Za dovednosti získali 95 bodů, bodové ztráty byly na vodorovném žebříku, na průzkumu terénu a za klid psa při kontrole vyhledaných osob. Celkové body 262 a taktéž známka dobře.\nVelká radost ze složených zkoušek, byla to parádní podívaná. Ti z nás, kdo již měli čest se s touto zkouškou poprat, vědí, o čem je řeč.\nBylo poledne a my jsme měli zkoušky posouzené. Zbývalo vyplnit papíry a protokoly. Uvědomili jsme si také najednou, že máme hlad, takže jsme se vrhli na oběd.\nPo vyplnění všech náležitostí do soupisky a do protokolů byly zkoušky oficiálně ukončeny. Ivana Drobílková, jakožto vedoucí zkoušek, předala všem zkouškařům „psí papíry“ a kýžené protokoly za složené zkoušky a většina přítomných se šla ubírat k domovu. My jsme zůstali, neboť nás čekaly ještě povinnosti, a to pravidelné nedělní kurzy.\nVšem, kteří úspěšně složili zkoušky, patří velká gratulace. A paničce s berňákem přejeme, aby na zkoušky nezanevřela, aby pilně cvičili, aby to určitě vyšlo příště.\nA ještě na závěr, jako vždy, poděkování. Patří všem, kteří se na dnešních zkouškách podíleli organizačně, přípravou či jinou pomocí. Paní rozhodčí děkujeme za příjemnou atmosféru a korektní posuzování, psovodům za sportovní vystupování. Díky všem, všem, všem.\nA na úplný závěr musím také zmínit, že by nás, členů, na zkoušky mohlo být trochu víc, a to v řadě na nástupu, ale i těch, kteří by se přišli aspoň podívat a případně přiložit ruku k dílu. Vždyť na dnešních zkouškách byla jen polovina účastníků z našeho cvičáku, ostatní byli „přespolní“. Uspořádat takovou akci stojí spousty práce a času a je škoda, že pak není využitá na sto procent. Tolik moje obvyklé povzdychnutí…\nA nakonec ještě fotogalerie z dnešních zkoušek ...\nODKAZ NA PRVNÍ ČÁST FOTOGALERIE\nODKAZ NA DRUHOU ČÁST FOTOGALERIE\nODKAZ NA TŘETÍ ČÁST FOTOGALERIE\nODKAZ NA ČTVRTOU (POSLEDNÍ) FOTOGALERII\nReportáž ze zkoušek 18.5.2019\nMáme úspěšně za sebou další letošní sportovní akci.\nZpočátku to vypadalo, že o zkoušky nebude velký zájem a soupiska se plnila velmi pomalu. Kupodivu byly ale najednou zkoušky plně obsazené. Je však k tomu ještě potřeba říci, že byli jen čtyři účastníci z naší ZKO, zbylých šest bylo z jiných ZKO nebo jiných organizací. Ale bylo moc fajn, že byly zkoušky plné. Co se týká jejich složení, bylo sedm zkoušek podle MZŘ, nového IGP řádu, který si teprve osaháváme, protože platí od letošního 1. ledna. Jedna zkouška BH-VT, čtyři zkoušky IBGH1, jedna stopařská FPr2 a jedna obranářská SPr3. Zbylé tři zkoušky byly podle Národního zkušebního řádu, a to dvě ZZO2, což jsou poslušnosti podle ZVV2 a pouze jedna zkouška všestranná, a to ZVV1.\nCelý týden před zkouškami bylo deštivé a chladné počasí, na horách prý dokonce nasněžilo. Na víkend ale meteorologové předpovídali oteplení, dokonce prý budou teploty atakovat letní hodnoty. No, uvidíme, říkali jsme si.\nV kantýně byl připravený hovězí guláš, polévka, koláč s rebarborou, rybízem a žmolenkou a samozřejmě také klasické párky a toasty. Obsluhu dnes obstarala Lída Šebková. Vedoucím zkoušek byl Láďa Kasl, o administrativu se starala Ilona Kraibichová. Figuroval Roman Šonský, cizí stopu pro FPr2 pokládal Karel Ráž. Na stopách fotil Tomáš Suchánek a Tereza Suchánková, poslušnosti a obrany fotila Alena Vanžurová. Posuzovat zkoušky přijela Renata Angelovová-Machová.\nSraz na zkoušky měl být v půl osmé, rozhodčí měla přijet na osmou. Všechno klaplo, všichni dorazili včas. V okolí je docela dost uzavírek, jednak kvůli opravám silnic, ale také kvůli sportovním akcím, a tak paní rozhodčí trochu zakufrovala, ale časově vše vycházelo. Po zkontrolování soupisky a údajů psů a psovodů jsme se sešli na zahajovacím nástupu na place. Všichni jsme úspěšně prošli identifikací psů. Bylo rozhodnuto, že budeme začínat stopami, takže ti, kterých se to týkalo, odjeli na terény nad Řevnice. Stopy byly dvě, jedna podle ZVV1 a jedna podle FPr2. Tráva na louce za poslední deštivé dny poměrně rychle narostla do výšky, a i když se zdálky nezdála tak vysoká, když jsme do ní vlezli, byla nám skoro do půli stehen. Bylo jasné, že terén nebude jednoduchý. Kladeč šel položit stopu pro FPr2 a psovod, který skládal ZVV1, šel položit stopu pro svého psa. Po uplynutí předepsané doby se začínalo vypracováním vlastní stopy podle ZVV1. Terén byl opravdu těžký, tráva vysoká, pofukoval studený vítr a šlo se proti němu. Pes měl problémy zejména na lomech a neoznačil první předmět na druhém úseku. Rozhodčí zadala 71 bodů a dvojice tak měla zajištěn postup do další disciplíny.\nODKAZ NA FOTOGALERII - 2. ČÁST FOTEK\nPo vypracování první stopy jsme šli zvednout stopu podle FPr2 já s Winnym. Přiznám se, že jsem na zkoušku skoro netrénovala, protože jsem neměla prostě čas. Na stopě jsme byli za letošek asi třikrát. Bylo to ode mě asi skoro drzost, přihlásit se na tuhle zkoušku. Ale já jsem to pojala jako ostrý trénink. Buďto se to podaří, anebo ne. Winny mě ale velmi překvapil. Na to, v jakém terénu byla stopa položena, jí vypracoval z mého úhlu pohledu moc hezky. Na úsecích jsme ztratili celkem sedm bodů za poměrně rychlý postup a změny tempa ve vypracovávání stopy. Tři body jsme ztratili na označování předmětů. Výsledek 90 bodů a známka VD mě velmi potěšil a měla jsem velkou radost. Winny měl taky radost, a tak jsme vyfasovali od Káji balónek, který měl u sebe schovaný v kapse, a trochu jsme si pohráli. A už jsme spěchali nazpět na cvičák, abychom pokračovali poslušnostmi. Na kopci to docela foukalo a bylo docela chladno. Ani se nám nechtělo věřit, že by vyšly předpovědi s teplotami kolem dvaceti stupňů, protože jsme byli na stopách v bundách a docela jsme je unesli, protože teploměr ukazoval kolem 12 stupňů.\nPo návratu na cvičák byla krátká přestávka a pak se šlo na poslušnosti. Jako první šla na plac dvojice Eliška Hrůzová ze ZKO Suchdol s australským ovčákem Carpe Vitam Waka podle zkoušky BH-VT. Předvedený výkon ohodnotila paní rozhodčí 51 body.\nDruhou dvojicí byl Milan Stoklasa s devítiletou fenou entlebušského salašnického psa Barnie Sweape. Předvedli poslušnost podle zkoušky IBGH 1. Získali 77 bodů a zkoušku složili na známku uspokojivě.\nDalší dvojicí, která skládala zkoušku IBGH 1, byla Jana Urbanová s border kolií Athosem z Keblických strání. Za předvedený výkon získali pěkných 84 bodů. A jedeme dál…\nNa plac nastupuje podle zkoušky IBGH 1 znovu Eliška Hrůzová, tentokrát se šeltií Železník z Karlova Hrádku. Železník je sympatický šestiletý pejsek, který skoro celou poslušnost proštěkal, což ovlivnilo bodové ohodnocení. Poslušnost byla jinak hezká. Za proštěkanou poslušnost získala dvojice 75 bodů a měla zkoušku „v kapse“.\nPoslední dvojicí, která skládala zkoušku IBGH 1, byly Bohdana Stoklasová s entlebušským salašnickým psem – fenou Aishou z Lesní zahrady. Při hodnocení předvedeného výkonu zmínila paní rozhodčí chyby psovoda a zřejmou nezkušenost. Získaných 65 bodů bohužel na úspěšně složenou zkoušku nestačilo. Paní rozhodčí však konstatovala, že by to jako psovod nevzdávala a příště se to určitě povede.\nNa plac nastupoval René Janeba s Fantagirou z Granátové zahrady předvést poslušnost podle NZŘ ZZO2. Větší bodové ztráty byly na cvicích polohy SLV, štěkání a plížení. Za plné body byla vysoká kladina a vysílačka, na ostatních cvicích byly malé bodové ztráty. Celkem to paní rozhodčí spočítala na 71 bodů a vyšlo to! Renda s Fanynou mají zkoušku v kapse.\nDruhou dvojicí na zkoušku ZZO2 byla Majka Šubrtová s Yukonem z Ditčina dvora. Tuto poslušnost jsem neviděla, neboť jsem musela odběhnout do klubovny a proto nemůžu posoudit, jak vypadala. Podle získaných bodů však usuzuji, že se dvojici nedařilo, a tak body na zkoušku nestačily.\nPoslední poslušností dnešního dne byla poslušnost podle všestranné zkoušky ZVV1 Martina Chroumala s německým ovčákem Luke Rebel Bohemia. Této dvojici vyšly body za předvedený výkon akorát na to, aby postoupila do poslední disciplíny.\nA máme poslušnosti za sebou a jde se hned na obrany. Jsou jen dvě, a to jedna obranářská zkouška SPr3 podle řádu IGP a obrana podle ZVV1. Obrany figuroval Roman Šonský.\nODKAZ NA FOTOGALERII - 3. ČÁST\nJako první nastoupil na plac René Janeba s malinoisem Domingem z Granátové zahrady. Předvedli velmi razantní obranu s tvrdými zákroky, ale také s chybami zejména na ovladatelnosti psa. Body také ztratili na zákusech. Při kontroláku to byla taková „pecka“, že Domingo „sundal“ Romana na zem. Všechno ale dobře dopadlo, nikomu se nic nestalo a získaných 70 bodů stačilo na úspěšné složení zkoušky.\nPoslední obranou byla obrana Martina Chroumala s Luke Rebel Bohemia podle ZVV1. Dvojice předvedla hezkou obranu bez obíhání maket s pěknými zákroky a dobrou ovladatelností. Výkon byl ohodnocen 83 body a i tato dvojice měla pro dnešek úspěšně splněno a psovod si mohl oddechnout.\nPoslední disciplínou k posouzení bylo chování psa v dopravním ruchu podle zkoušky BH-VT, kterou skládala Eliška Hrůzová s australákem Carpe Vitam Waka. V této části zkoušky dvojice bez problémů obstála a zkoušku tak splnila.\nBylo krátce po poledni, kdy jsme odcházeli z placu s tím, že máme hotovo. Nastalo dobrodružné vyplňování nových formulářů vydaných ČKS, se kterým se kancelář v sestavě Láďa Kasl a Ilona Kraibichová statečně poprali. Mezitím většina z nás naplnila žaludky výborným hovězím gulášem, polévkou, popřípadě párky nebo toasty, ba dokonce i kávou a moučníkem. Pepa Šott donesl krabici dortů, neboť dnes oslavil narozeniny. Přejeme mu všechno nejlepší, hodně zdraví do dalších let.\nTakže na výběr bylo jídla dost. Kolem půl druhé byly zkoušky oficiálně zakončeny, paní rozhodčí zhodnotila předvedené výkony a úspěšným psovodům byly rozdány potvrzení o vykonaných zkouškách.\nPo zkouškách jsme si zatrénovali obrany s Romanem, a tím jsme úspěšně zakončili dnešní sportovní den.\nGratulujeme všem, kteří dnes úspěšně splnili zkoušku. Těm, kterým se dnes nedařilo, přejeme, aby se to příště povedlo.\nDěkujeme všem, kteří se na zkouškách podíleli a pomáhali, děkujeme paní rozhodčí za korektní posuzování a za vytvoření příjemné atmosféry při zkouškách. Díky patří také figurantovi a kladeči.\nTaké děkujeme těm, kteří se přišli na zkoušky jen podívat a podpořit ty, kteří se na place snažili. Škoda jen, že je těch, které to zajímá, tak málo.\nReportáž ze zkoušek konaných dne 15. června 2019\nPoslední sportovní akce prvního pololetí letošního roku byla naplánovaná na sobotu 15. června 2019. Předpověď počasí hovořila o tom, že v tento den vyvrcholí zhruba týdenní vlna veder. Na kynologickou akci tedy počasí „jak dělané“. Déle trvající úmorné vedro, kdy i v noci jsou teploty přes dvacet stupňů, vás uvede většinu z nás do stavu, kdy jste většinou rádi, že přežíváte. Aktivity snížíte na minimum a ani v noci si moc neodpočinete, protože zkrátka když je v bytě vedro k zalknutí, nedá se skoro spát. Dnešní vedra měly zakončit prudké a silné bouřky s přívalovými dešti a místy i kroupami. Poměrně náročný a divoký výhled počasí pro venkovní akce na tento víkend. Už minulý týden jsme si užili pořádný přívalový déšť s kroupami, který vypláchl pár domů, sklepy a zahrady zanesl bahnem z polí, voda vymlela komunikace a ještě na ně vypláchla splašky z kanalizace. Zkrátka to bylo „báječné“ a myslím, že pro „velký úspěch“ nestojíme o opakování… No, uvidíme, co nám příroda připraví. Ale nazpět k dnešním zkouškám z výkonu …\nV poslední době klesá zájem o zkoušky. Počet zájemců je na začátku sezóny vždycky velký, ale jak se termín zkoušek blíží, zájemci odpadají. Nakonec jsme rádi, že se přihlásí zájemci z jiných organizací, protože kdyby tomu tak nebylo, zkoušky by musely být pravděpodobně zrušeny. Tak tomu bylo i v případě dnešních zkoušek. Nakonec nás zbylo na soupisce jenom šest. Co se týká skladby zkoušek, tak dnes bude na programu jen jedna všestranná zkouška ZM, jedna ZZO, jedna ZZO1, jedna ZZO2 a dvě BH-VT.\nPosuzovat zkoušky přijel rozhodčí pan Jaroslav Tišl, jedinou dnešní obranu by měl figurovat Daniel Suchopár. Vedoucí zkoušek je Gábina Stará, administraci zkoušek zajistil Láďa Kasl. Jídlo na dnešní den zajistili Karel Ráž, Alena Vanžurová a kantýnu si vzala na starost Lída Šebková. Fotoaparát si dnes vzal do ruky Karel Ráž.\nSraz účastníků zkoušek byl na 7:30 hodin. Rozhodčí zkontroloval papíry a v osm jsme už stáli na nástupu na place. Sluníčko bylo ještě trochu schované za oparem, ale už teď bylo dusno na padnutí. V noci bylo venku kolem 22 stupňů Celsia, takže v bytě kolem 26 a to se moc spát nedá. Slibovaných 35 stupňů se dnes určitě vyplní, takže se budeme snažit, abychom výkony předvedli co nejrychleji a mohli jít do stínu odpočívat my i naši psi.\nPo nástupu se začínalo jedinou stopou podle ZM. Jana Malinská položila stopu pro svoji border kolii na tréninkové fotbalové hřiště vedle cvičáku. Nemělo smysl jezdit na louky nad Řevnice, které jsou podle zprávu sice posekané, ale prý čerstvě pohnojené močůvkou. A kvůli jedné stopě … Terén na zmíněném tréninkovém hřišti lákal krásnou, nízkou trávou, která je zavlažovaná. Takže by to mělo vyjít J\nBordera vyšla od nášlapu dobře, po chvíli na prvním úseku čuchala s trochu zdviženým nosem. Problém měla na lomu, kde se chvíli motala. Druhý úsek stopy revírovala, předmět označila. Rozhodčí ohodnotil práci dvojice 31 body, takže to nestačilo na postup do další disciplíny. Škoda, myslím, že poslušnost má tato dvojice hezkou a je pravděpodobné, že by uspěli i na obraně. Tak příště, je to zatím zkušenost.\nPokračovalo se poslušnostmi, začínala opět Jana Malinská se svojí druhou borderkolií, poslušnost podle ZZO. Dvojice předvedla moc hezkou poslušnost, kterou rozhodčí ohodnotil 57 body.\nPo ZZO byly na řadě dvě poslušnosti podle BH-VT. Jako první nastoupili na plac Pavel Klauser s amstafem Amálkou. I tato dvojice předvedla hezkou poslušnost, za kterou získali pěkných 54 bodů. Druhou dvojicí byla Markéta Tvrdá s rotvajlerkou Caisou. Markéta byla hodně nervózní. Já jsem tuto poslušnost neviděla, protože jsem připravovala svého Winnyho, neboť jsme měli jít na řadu po nich. Markéta s Caisou podle hodnocení rozhodčího ztratily body na ovladatelnosti na vodítku i bez vodítka, odložení měly za plné body, bohužel bodová ztráta byla i na dlouhodobém odložení. Celkově pěkných 46 bodů a velká radost Markéty z jejich první úspěšně složené zkoušky!\nNa řadu jsme přišli my, já a Winny, poslušnost podle ZZO1. Winnyho jsem před poslušností vykoupala v Berounce, aby mu nebylo takové vedro. Na place už bylo jako v pekle, sluníčko už se vykulilo z oparu a pálilo naplno. Winny vypadal ale docela živě a měla jsem z něj dobrý pocit. Byl koncentrovaný, hezky mě sledoval a ochotně plnil moje povely. Moje spokojenost s jeho projevem bohužel pokazilo provedení skoku přes metrovku. Nevím, jestli jsem mu dala malý rozběh nebo zda to bylo tím, že na ZVV1 je skok přes metrovku tam a zpět, ale bez aportu, nebo zda je to tím, že kvůli jeho loktům překážky vůbec netrénuji. Prostě mu skok vůbec nevyšel. Rozběhl se hodně pomalu, jakoby váhal, jestli to myslím vážně. Odraz ke skoku byl nevýrazný, a tím pádem i nedostatečný. S velkým problémem překážku překonal s těžkým dotykem, dokonce pravou zadní nohou ulomil kousek prkna z překážky. Musel se hodně uhodit, a tak váhal před skokem nazpět. Dala jsem povel „tak pojď“ a on překážku oběhl a vrátil se ke mně. Byl trochu otřesený a vyvedený z míry a já taky. Přesouvali jsme se na povel rozhodčího k áčku a mě šrotovalo v hlavě, jestli vůbec áčko zvládneme a jakou mu mám dát vzdálenost před překážku. Moje předtucha se bohužel vyplnila. Winnyho asi bolela pravá zadní noha, do které se uhodil, možná měl i krátký rozběh, prostě se na áčko nedokázal vytáhnout a seskočil nazpátek. Poprosila jsem rozhodčího, jestli si mohu překážku opravit. Podruhé Winny áčko překonal, a já si oddechla. Jako ve snách jsme dokončili kladinu, kde Winny rychle vyrazil, pak si uvědomil, že je moc rychlý a na konci kladiny zpomalil. Dohnala jsem ho a společně jsme překážku dokončili. Poslušnost jsme měli za sebou, čekalo nás jen dlouhodobé odložení, které bylo bez problémů za plné body. V duchu jsem počítala, jestli budou body stačit. Věřila jsem, že předvedená poslušnost kromě pokažených překážek bude dobře ohodnocená, a že body vyjdou. A měla jsem dobrý odhad. Rozhodčí nás za poslušnost pochválil, líbila se mu. K překážkám konstatoval, že je bohužel vidět, že jeho problémy s lokty ho tady limitují, což je sice škoda, ale nedá se nic dělat. Celkových zasloužených 75 bodů a složená zkouška mi udělaly radost. Ale ještě větší radost mě udělalo to, že Winny cvičil s chutí a hezky jsme spolupracovali. Byli jsme na place spolu, a to je pro mě to nejdůležitější.\nPoslední dvojicí na place byla Majka Šubrtová s Yukonem. Nastoupili ke svému druhému pokusu pokořit zkoušku ZZO2. Kromě aportu přes metrovku jsem viděla poslušnost prakticky celou, protože jsem stála na place a Winny byl na dlouhodobém odložení. Na Majce i na Yukonovi byla patrná velká nervozita. To se projevovalo neklidem psa při provádění cviků a také některými automatickými pohyby rukou i těla Majky, kterými podle mého názoru psovi pomáhala. Myslela jsem si, že tohle určitě ve svém hodnocení rozhodčí zohlední. Yukon v zásadě provedl všechny cviky. Štěkání na povel vestoje bylo hodně neklidné. Yukon štěkal prakticky po celou dobu, co se ke cviku připravoval, protože přesně věděl, že bude povel ke štěkání. Při plazení se přizvedával, ale mě se jejich plazení líbilo. To Winny má v plazení velké rezervy. Nevím, jak absolvovali aport přes metrovku, protože jsem byla otočená čelem k odloženému Winnymu, a tudíž zády k této překážce. Pak přišla na řadu vysoká kladina. Yukon vyrazil na kladinu bohužel bez povelu. Vypadalo to, že si to uvědomil a že by se chtěl vrátit k noze svojí paničky. To bylo ale fatální, protože ze třetího stupně spadnul. Majka si chtěla překážku opravit, a tak vyslala Yukona znovu. Pes šel hodně zbrkle na výstup, skoro po žebříku cválal a vypadalo to, že znovu spadne, ale vyšlo to, přešel kladinu a opět zbrkle a divoce absolvoval sestup po žebříku a zhruba z poloviny seskočil. Následovala luxusní vysílačka. Přemýšlela jsem a v duchu počítala, jestli to Majce s Yukonem vyjde. Vím, že při posuzování vyšších zkoušek jsou rozhodčí v hodnocení přísnější, a tak jsem si nebyla úplně jistá. Majka šla s Yukonem na dlouhodobé odložení, předcvičovat šla Jana Malinská se svojí borderkolií. Mimochodem poznámka, měli moc hezkou poslušnost, takže opět poznámka, že byla škoda, že neodčuchali.\nAle ještě k hodnocení poslušnosti Majky s Yukonem. Po ukončení dlouhodobého odložení hodnotil rozhodčí dlouho jejich poslušnost. Hodnocení jsme si šli s Pepou Šottem poslechnout. Bohužel se potvrdila moje zkušenost s přísnějším hodnocením vyšších zkoušek. Rozhodčí penalizoval všechny nepřesnosti v provedení cviků a ztrátové body se načítaly. Všechno rozhodla bohužel vysoká kladina, ze které svojí zbrklostí Yukon spadl. Body na úspěšné složení zkoušky bohužel tedy nestačily, výsledné hodnocení předvedeného výkonu bylo 64 bodů a velké zklamání Majky.\nZbývalo posoudit speciální disciplíny u zkoušky ZZO a u obou zkoušek BH – VT. A to šlo ráz na ráz. A máme hotovo, a to bylo krátce po půl jedenácté. Ještě že tak, protože na place i na hrázi je už nesnesitelné vedro. U stolu pod pergolou to trochu pofukuje, takže tady se to dá ještě vydržet. Zbývá dodělat „papíry“, vyplnit výkonnostní knížky a soupisku a oficiálně ukončit zkoušky. Ještě si dáme oběd, jsou připravené brambory, smažené kuřecí a vepřové řízky s okurkovým salátem. Výborné „letní“ jídlo. Jinak máme všichni potřebu jen pít a pít, neboť žízeň je veliká…\nNež jsme se nabaštili, tak kancelář vyhotovila potřebnou administrativu a jdeme na závěrečný akt dnešních zkoušek, předávání papírů a vyhodnocení. Bilance dnešní akce – ze šesti adeptů byli čtyři úspěšní a dva bohužel neúspěšní. Všechno, co se dalo k výkonům říci, řekl pan rozhodčí už na place. Nyní všem poděkoval za přípravu psů, byl s výkony spokojený, podle jeho závěru jsme psy připravili dobře, některé věci prostě nevyšli podle našich představ, to se stává. Úspěšným psovodům pogratulovala vedoucí zkoušek Gábina i pan rozhodčí a Gábina rozdala papíry. Zkoušky byly oficiálně ukončeny a všichni se mohli rozjet k domovům, popřípadě jít trénovat obrany s Danem Suchopárem.\nPoslední akci před letními prázdninami máme úspěšně za sebou. Děkujeme všem, kteří se na její přípravě a realizaci podíleli. Moc gratuluju všem, kteří byli dnes úspěšní. Těm, kterým se dnes nedařilo, přeji, aby nevěšeli hlavu a zkusili to znovu. K úspěchu je potřeba nejen poctivý trénink, ale taky kus štěstí, a to dnes těm dvěma prostě chybělo. Příště se to určitě povede.\nReportáž ze zkoušek 12. října 2019\nPrvní podzimní zkoušky z výkonu se konaly podle zkušebního řádku Kynologické jednoty ČR. Překvapilo nás, že byl o ně tentokrát velmi malý zájem. Dokonce bylo ohroženo jejich konání, protože bylo přihlášeno pouze minimálních pět zájemců. Na poslední chvíli se přihlásil ještě jeden zájemce, takže to vypadalo, že bude šest účastníků, ale omyl, jeden přihlášený v posledním týdnu před zkouškami svoji účast zrušil, a tak opravdu zbylo pouze pět dvojic na soupisce, všichni na zkoušku ZOP.\nZkoušky přijela posuzovat rozhodčí paní ing. Michaela Martinů. Vedoucí zkoušek byla Gábina Stará, administrativu připravila Ilona Kraibichová. V kantýně obsluhovala Lída Šebková, fotila Alena Vanžurová.\nSraz účastníků byl tradičně na půl osmou v klubovně. Počasí nám meteorologové slibovali doslova letní (tedy babí léto), nicméně ráno bylo pět stupňů nad nulou. Jakmile se ale vyhouplo na oblohu sluníčko, bylo příjemně. Po kontrole „papírů“, zhruba kolem půl deváté, jsme zahájili zkoušky oficiálním nástupem na place se psy, tedy lépe řečeno s fenami, neboť dnes byly přihlášeny na zkoušku samé feny. Na nástupu stála ale jedna „panička“ bez svojí fenky, neboť ta hárá, a tudíž musela být zatím v autě.\nPo nástupu se začalo hned posuzováním individuálních poslušností. Začínal Vašek Štefan se svojí fenkou německého ovčáka Bessi. Vašek byl hodně nervózní. Jejich poslušnost vypadala vcelku dobře, i když tam byly drobné bodové ztráty na každém cviku kromě dlouhodobého odložení, které měli za plné body. Celkem za individuální poslušnost 43 bodů\nDruhou dvojicí na place byla Ivana Malá s fenkou bílého švýcarského ovčáka Nuri Taien. Tato poslušnost byla velmi veselá, fenka si evidentně chtěla hrát a okolo svojí nervózní paničky trochu poskakovala, což nervům Ivany vůbec nepřidalo. Ale všechno nakonec zvládly a za předvedený výkon získaly 44 bodů. Přivolání a dlouhodobé odložení bylo za plné body, na ostatních cvicích vždy dva ztrátové body.\nDalší na řadu šly Markéta Tvrdá s fenkou rotvajlera Caisou Regulus Black. Předvedly moc hezkou poslušnost ohodnocenou paní rozhodčí 47 body, kdy po jednom bodu ztratily na přivolání, ovladatelnosti bez vodítka a na polohách.\nPoslední dvojicí, která nastoupila na individuální poslušnost v této skupině, byl Karel Böhm s bílou švýcarskou ovčačkou Athénou Ancilias. Na páníčkovi byla vidět velká nervozita, kterou přenesl na svoji fenku, takže měli trošku problém při nahlášení paní rozhodčí. Počáteční nervozita se podepsala na začátku poslušnosti, kde byly bodové ztráty. Největší ztráta byla na ovladatelnosti bez vodítka. Postupem času se ale oba uklidnili a konec poslušnosti byl již v pořádku. Celkové hodnocení této části poslušnosti bylo 37 bodů u této dvojice.\nHáravá fenka měla jít až poslední, takže se po krátké přestávce pokračovalo skupinovou poslušností. Čtyřčlenná skupina odcvičila pod vedením paní rozhodčí a zakončila výkon přechodem přes nepříjemné materiály a přenášením.\nVašek Štefan s Bessinou získali v této disciplíně 40 bodů, Bessina tentokrát ve skupině trochu „divočila“, což se projevilo čtyřbodovou ztrátou na ovladatelnosti, po dvou bodech na ostatních cvicích, plné body za přenášení psa. Celkově získal Vašek s Bessi 83 bodů a známku velmi dobře.\nIvana Malá s bílou ovčačkou Nuri získaly v této disciplíně 43 bodů. Plné body měly za odložení a chůzi po nepříjemném terénu. U ostatních cviků byla bodová ztráta. Holky měly trochu problém s přenášením psa, Nuri sebou dvakrát flákla, jakože nosit se tedy nebude… Ale nakonec to skvěle zvládly. Celkem 87 bodů a známka velmi dobře.\nMarkéta Tvrdá s rotvajlerkou Caisou získaly v této disciplíně plných 50 bodů, takže není, co k tomu dodat. Pěkný výkon, celkové body 97 a známka výborně.\nA poslední z této čtveřice, Karel Böhm a Athena Ancilias jako by se v této disciplíně našli a byli oba v pohodě. Za ovladatelnost 7 bodů, za polohy 8 bodů, ostatní cviky za plné body, celkem v této disciplíně krásných 45 bodů, celkem za obě disciplíny 82 bodů a známka velmi dobře.\nNo super, teď ještě posoudit háravou fenku stafforšírského bulteriéra Raylet Impossant Bohemia s Ing. Štěpánkou Šteffek Židlickou. Jejich individuální poslušnost ohodnotila paní rozhodčí 37 body, bodové ztráty byly na všech cvicích. Následovalo předvedení poslušnosti ve skupině. Křoví této háravé fence dělala Markéta s rotvajlerkou Caisou a já s Winnýskem. Pro Winnyho to byl kousek „výchovné“ poslušnosti vedle háravé fenky. Dlužno říci, že mě udělal radost, byl naprosto v pohodě a cvičil s radostí sobě vlastní . Za poslušnost ve skupině získala dvojice 44 bodů, kdy jeden bod ztratila na ovladatelnosti a polovinu bodů (5) bohužel na provedení poloh. Ostatní cviky za plné body. Celkové hodnocení 81 bodů a známka velmi dobře.\nA zkoušky jsou u konce, na hodinách bylo kolem desáté. Tak to byl dneska tedy fofr … Jdeme do klubovny dát si něco dobrého k jídlu. Paní rozhodčí předala Gábině Staré podklady pro vyplnění bodovacích karet a donesla si pro obveselení svoji malou psí kamarádku, griffonka Pepu. Ochutnaly spolu polévku s knedlíčky a pak si daly párek s hořčicí. Já ochutnala také polévku a pak jsem si dala guláš s chlebem. Na stole byla hromada svačin od Ivany Malé, samé dobroty, housky s máslem a uherákem a chleba se sádlem a škvarky. Byla perfektně vybavená na celý den, ale nervy jí asi nedovolily sníst nic, takže její svačina zůstala v klubovně. Byli jsme ale velmi důrazně upozorňováni, abychom svačinu snědli ! A tak jsme se o ni rozdělili. Já si vybrala housku s uherákem a pochutnala jsem si na ní odpoledne ke svačině. Ivčo díky, bylo to malé zpestření.\nPo krátké přestávce, kdy někteří baštili a někteří se procházeli venku se svými psy, přinesla Gábina vyplněné bodovací karty, výsledky zkoušek byly doplněny do výkonnostních knížek a rodokmenů a zkoušky byly docela u svého konce. Proběhlo krátké hodnocení dnešní akce, byly rozdány všechny „papíry“. Všichni byli dnes úspěšní, takže velká gratulace všem. A ještě připomínka, že na jaře budou další zkoušky, takže všichni mají možnost se přes zimu připravit na vyšší zkoušku. Všichni radostně kývali, že ano, tak tedy uvidíme, jak to bude vypadat na jaře … v reálu.\nTo bylo malé, přátelské rýpnutí, že dnešním dnem a dnešním úspěchem to nekončí, ale naopak začíná! Ještě jednou velká gratulace k první složené zkoušce v naší ZKO (kromě Markéty, která už má s Caisou složenou zkoušku BH-VT, takže je tak trochu mazák nebo mazačka …)\nA ještě závěrem zbývá poděkovat všem, kteří se na přípravě a organizaci zkoušek podíleli a také paní rozhodčí za vytvoření příjemné atmosféry a super posuzování. Je to prostě radost.\nFotogalerie z akce jsou umístěné na ZONERAMA\nodkaz na fotky - 2. část\nReportáž ze zkoušek 2.11.2019\nPoslední sportovní akce letošní sezóny, zkoušky z výkonu, vyšla po změně původního termínu na sobotu 2. listopadu. Byly to smíšené zkoušky podle NZŘ a MZŘ. Posuzovat zkoušky přijela Jitka Jozová, vedoucí zkoušek byla Gábina Stará. Kladečem cizích stop byla Ivana Drobílková, obrany měl figurovat Daniel Suchopár. Administrativu pro zkoušky připravil Láďa Kasl. V kantýně obsluhovala Lída Šebková, výkony fotografovala Alena Vanžurová.\nZkoušky byly překvapivě naplněné, na soupisce bylo čtrnáct psovodů. Také skladba zkoušek byla poměrně zajímavá a pestrá. Šest zkoušek mělo být podle MZŘ, osm zkoušek podle NZŘ.\nRáno jsme se v půl osmé sešli v klubovně. Při kontrole administrativních záležitostí bohužel jeden psovod nesplňoval podmínky účasti na zkouškách, a tak ze soupisky vypadl. Na soupisce zbylo třináct psovodů. Na programu byly dvě zkoušky ZZO, dvě zkoušky ZZO1, jedna ZM, jedna ZVV1, dvě ZVV2, dvě zkoušky BH-VT, jedna zkouška IGP1 a jedna zkouška UPr3 a jedna zkouška FPr2. Jak říkám, velmi pestrá směs zkoušek. No, uvidíme, jak se bude dnes dařit.\nPo osmé hodině jsme zahájili zkoušky oficiálně nástupem na place a identifikací psů. Po nástupu část z nás odjela na terény na stopy. Čuchat jsme měli na loukách nad Řevnicemi. Bylo zataženo a vypadalo to na déšť, na kopci to ještě ke všemu docela foukalo.\nStopy pro dvojkaře šla položit Ivana Drobílková. Mezitím se začalo vlastními stopami. Jako první pokládal stopu podle ZM Pavel Klauser pro svoji amstafku Amálku. Další stopu pokládala Jiřina Janovská pro svoji Baxu podle IGP1 a poslední vlastní stopu pokládala následně Pavlína Bernadová pro svoji ovčačku Berny podle ZVV1. Čerstvou stopu podle ZM šli následně zvedat jako první. Pavel měl ze stopy trochu strach, což se zřejmě přeneslo i na Amálku. Rozhodčí ohodnotila jejich výkon 36 body. Jiřina s německou ovčačkou Baxou z Bielej plane získaly za svoji stopu rovných 70 bodů. Poslední vlastní stopu zvedala dvojice Pavlína s Berny a byly ohodnoceny 72 body. Všichni jmenovaní splnili limit pro postup do další disciplíny. A šlo se na dvojkové stopy. Začínala Majka Šubrtová s Yukonem z Ditčina dvora podle FPr2. Stopa se jim bohužel nevydařila a získané body na zkoušku nestačily. Po chvíli čekání na správný čas podle ZVV2 šli zvedat stopu René Janeba s Fantagirou z Granátové zahrady. Ani této dvojici se bohužel stopa nevydařila a stejné to bylo i s poslední dvojicí, Ivanou Marií Opaleckou s celočernou německou ovčačkou Lorien z Petrova. Zkrátka vyšším zkouškám se dnes stopy nepovedly, prostě neměly dnes ten správný den.\nVrátili jsme se nazpět na cvičák a šli se trochu ohřát do klubovny a vypít si teplý čajík a dát si k němu výbornou bábovku od maminky Pavly Novotné anebo ochutnat slané pečivo od paní Blanky Novotné. Další možností na zahřátí byla bramboračka. To někteří z nás využili, akorát pak byli „stížnosti“ na kantýnskou, že byla polévka moc horká…\nPokračovalo se poslušnostmi. Začínala dvojice Jana Vampolová s australským ovčákem Baraddurem Havlovický čert podle zkoušky ZZO. Počasí se začalo trochu horšit, vypadalo to, že asi opravdu zmokneme. Tak snad to nebude tak zlé. Za předvedenou poslušnost získala tato dvojice slušných 48 bodů z celkových 60. Větší bodovou ztrátu měli za cvik odložení za pochodu a za aport.\nPoslušností podle ZZO pokračovala dvojice Pavla Novotná s fenou německého ovčáka Xylah alias Zaila. Této dvojici bohužel bodové hodnocení na zkoušku nestačilo. Největší bodová ztráta byla na dlouhodobém odložení, které fenka neuležela. Další citelné bodové ztráty byly na aportu a na odložení za pochodu. Drobné bodové ztráty byly na ostatních cvicích. Pavla vzala neúspěch v dnešních zkouškách sportovně a rozhodla se, že do příště cviky vypiluje a to by bylo, aby se to nepovedlo.\nDalší poslušnost, tentokrát podle ZZO1, předvedla dvojice Blanka Novotná s fenkou border kolie Wake Up Bohemia Alké. Fenka neměla dnes svůj den, a tak předvedený výkon této dvojice ohodnotila rozhodčí 71 body. Drobné bodové ztráty byly na přivolání, polohách, odložení za pochodu. Dvoubodové ztráty byly na překážkách áčku a kladině. Citelnější bodové ztráty byly na ovladatelnosti, štěkání. Problém měla fenka na metrovce a na dlouhodobé odložení celé odseděla za polovinu bodů. Nakonec kdo by si v tomhle počasí lehal do mokré trávy… to je pochopitelné J\nNa řadě byla dvojice René Janeba s malinoisem Domingem z Granátové zahrady. Domingovi hodně voněl plac, takže se začuchával, což bylo znát na ohodnocení některých cviků, ale nejvíce to bohužel ovlivnilo aport, který bohužel Domingo při návratu k Renému kousek před ním upustil a začuchal se. Štěkání a dlouhodobé odložení za plné body, na ostatních cvicích bodové ztráty. Celkové ohodnocení 73 bodů.\nDalší poslušnost předvedla dvojice Pavel Klauser s amstafkou Day Bright Pure Gina alias Amálkou, podle zkoušky ZM. Předvedli velmi hezkou a ochotnou poslušnost ohodnocenou pěknými 46 body. Jednobodová ztráta byla na přivolání a na ovladatelnosti, dva bodíky na aportu.\nPoslední dvojicí podle NZŘ byly Pavlína Bernadová s fenkou Ammy Atanerpost alias Berny. Čtyřbodovou ztrátu utržily hned na prvním cviku, kdy při přivolání se fena uprostřed placu začuchala a evidentně našla někým ztracený pamlsek, protože bylo nejen vidět, jak čuchá, ale taky jak si pak pamlsek zchroupla. Pavlína musela dát povel navíc, Berny pak poslechla a přiřadila se, ohodnoceno 6 body. Bohužel to ovlivnilo ovladatelnost na vodítku, kde bylo znát, že je fenka trochu rozhozená a Pavlína velmi nervózní, takže byly použity povely navíc, ohodnoceno 4 body. Polohy byly provedeny hezky jen drobné nepřesnosti, 8 bodů. Nesoustředěnost a nervozita fenky z paničky se projevila i na cviku odložení za pochodu, kde byla opět čtyřbodová ztráta, poloha byla zaujmutá nepřesně, Berny se trochu rozvalila a sledovala všechno možné, jen ne svoji nervózní paničku. Štěkání bylo lepší, 7 bodů. Pak přišel aport volný. Pochválit musím hod paničky. Berny pak krásně vyrazila pro aport, aport docela rychle i sebrala a vypadalo to, že ho i paničce ochotně donese, i když s překusy. Nicméně když se k paničce blížila, najednou se tak trochu zamyslela a udělala oblouk okolo paničky a aport si tak trochu užívala. Nakonec ho odevzdala, ale bohužel ohodnoceno nulou. Přestože byl tento cvik anulován, měla jsem pocit, že udělala tato dvojice u tohoto cviku pokrok oproti předešlým tréninkům, které jsem měla možnost vidět. A pak už byl zbytek poslušnosti téměř par excellent, protože přišly na řadu překážky, kde je Berny skvělá. Skok vysoký – tedy metrovka – plné body, krásný skok s velkou rezervou, i když se paní rozhodčí divila, jak krátkou vzdálenost před překážkou zvolila psovodka Pavlína. Skok šplhem opět skvěle provedený za plné body s krásným přiřazením k noze za překážkou a opět údiv rozhodčí, protože Pavlína stála s Berny téměř těsně před překážkou. Kladina nízká za 9 bodů za mírné předcházení na kladině, dlouhodobé odložení bezchybné také za plné body, pouze zmínka paní rozhodčí o mírném neklidu na začátku cviku. No super, i když první polovina poslušnosti děvčatům nesedla, překážky to spravily a vyšlo to na celkových 70 bodů a postup do další, už poslední disciplíny.\nPo poslušnostech podle NZŘ následovaly poslušnosti podle MZŘ. Jako první šla Patricie Urbanová s velkou kníračkou Joan Hanno Veto podle zkoušky BH-VT. Ani této dvojici se dnes na poslušnosti nedařilo a získaných 36 bodů na zkoušku nestačilo. Alespoň ví, na čem zapracovat, aby se to příště povedlo.\nDruhou dvojicí, která dnes skládala zkoušku BH-VT byla Aneta Kostíková s německým ovčákem Atomem z Bílé zahrady. Mě se tahle dvojice moc líbila. Atom chodil moc hezky, soustředěně a ochotně. Na obou ovladatelnostech sesbírali po třech ztrátových bodech, jeden bod za odložení vsedě a tři body za odložení vleže s přivoláním. Dlouhodobé odložení za plné body a výsledek krásných 50 bodů a úspěšně složená zkouška. Tím se otevírají Anetě s Atomem možnosti skládání zkoušek podle MZŘ.\nNa plac nastoupila na poslušnost podle IGP1 Jiřina Janovská s Baxou z Bielej plane. Dvojici dnes nesedla ovladatelnost, kde měli poměrně velkou bodovou ztrátu, téměř polovinu bodů. Odložení vsedě i vleže měli hezké, drobná bodová ztráta za nepřesnosti. Moc hezky byly předvedeny aporty, aport volný a aport přes áčko za plné body, pouze u aportu přes metrovku čtyřbodová ztráta. Vysílačka za devět bodů. Bohužel konec poslušnosti byl poznamenán nulou za dlouhodobé odložení, neboť fenka při předvádění následující dvojice při přivolání z odložení opustila svoje místo na odložení a reagovala na vydaný povel. Celkové ohodnocení rozhodčí 70 bodů.\nPoslední dnešní poslušnost předvedla dvojice Věra Weber se svým německým ovčákem Cerbeross Kascaro podle UPr3. Této dvojici dnes poslušnost nevyšla podle jejich představ, a tak získaných 63 bodů nestačilo na úspěšně složenou zkoušku. Tento sympatický černý obr cvičil ochotně, ale nepřesnosti a chyby jsou hodnoceny na této vyšší zkoušce přísněji, a tak to dopadlo tak, jak to dopadlo.\nBylo krátce po jedné hodině a my jsme šli na speciálky podle ZZO a podle BH-VT. Vše proběhlo bez problémů, a tak se mohli účastníci těchto zkoušek radovat z úspěšně složených zkoušek. Následovala krátká přestávka před obranami. Bude to napínavé do samotného konce. Čekaly nás tři obrany, tak uvidíme, jestli se poslední disciplína všem vydaří.\nV klubovně voněl oběd a bylo tam příjemné teplo. Trochu větrné a proměnlivé počasí s dešťovými přeháňkami přesně odpovídalo dnešnímu dušičkovému dnu. Po zhruba dvacetiminutové přestávce se jde na obrany. Začíná dvojice Pavel Klauser s amstafkou Amálkou obranou podle zkoušky ZM. Obrana má velmi rychlý spád, Amálka je šikovná a psovod se může radovat z úspěšně dokončené zkoušky, protože obranu ohodnotila rozhodčí 42 body.\nK poslední disciplíně zkoušky ZVV1 nastupuje Pavlína Bernadová s fenkou Ammy Atanerpost slyšící na jméno Berny. Obrana je asi nejsilnější disciplínou této dvojice, a tak budeme držet palce, aby to vyšlo. A povedlo se. Bodový zisk z této disciplíny je 72 bodů, takže velká radost ze složené zkoušky. A jak to vlastně probíhalo? Makety Berny trochu flákla, ale snaha byla. Vyštěkání v pořádku, trocha váhavosti vystresované psovodky připravila dvojici o pár bodíků na prohlídce. Razantní zákroky trochu pokazily povely navíc pro pouštění. Ale celkový dojem dobrý a body prostě vyšly.\nPoslední výkon dnešního dne předvedla dvojice Jiřina Janovská s Baxou z Bielej pláne. I tato dvojice má tuto disciplínu nejsilnější, a tak jsme viděli velmi pěknou obranu s razantními zákroky, pěknými pouštěčkami. Rozhodčí ohodnotila výkon 92 body a na místě je radost z úspěšně složené zkoušky.\nTak a máme dnešní zajímavé a pestré zkoušky za sebou. Zbývá vše vyhodnotit, vyplnit „papíry“, což je poměrně náročná a zdlouhavá činnost. A tak se všichni jdou osvěžit, někteří si jdou užít svoji radost ze zkoušky se svým psem na procházku. Někteří si jdou konečně dát něco k jídlu, protože doteď kvůli nervozitě nemohli skoro nic pozřít. Z kantýny tedy mizí bramborová kaše, řízky, sekaná i bramboračka.\nKolem půl třetí má „kancelář“ papíry hotové a můžeme oficiálně ukončit dnešní zkoušky z výkonu. A ještě trocha hodnocení. Rozhodčí pochválila naši organizaci za přípravu zkoušek a Gábina předala všem zkouškařům výkonnostky. Úspěšnost dnešních zkoušek byla více než padesátiprocentní aneb sedm účastníků zkoušku složilo a šest bylo neúspěšných. Všem úspěšným moc gratulujeme.\nTi, kterým se dnes nedařilo, mají možnost si přes zimu všechno dotrénovat a na jaře zkusit zkoušky znovu. Děkujeme paní rozhodčí za velmi příjemnou a skvělou atmosféru a korektní posuzování výkonů. Všem, kteří se podíleli na organizaci dnešních zkoušek, patří také velký dík.\nDnes je neděle, 29. 5. 2022, 4:12:31


Aktuální nabídka byty 2+1 na prodej Mohelnice (Plzeň jih) denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si byty 2+1 na prodej Mohelnice (Plzeň jih) než Vás někdo předběhne.\nKategorie byty 2+1 na prodej Mohelnice (Plzeň jih) se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele byty 2+1 na prodej Mohelnice (Plzeň jih) neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je byty 2+1 na prodej Mohelnice (Plzeň jih) právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné byty 2+1 na prodej Mohelnice (Plzeň jih)\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii byty 2+1 na prodej Mohelnice (Plzeň jih), pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 2+1 Mohelnice (Plzeň jih), a to byty 2+1 na prodej Mohelnice (Plzeň jih), pronájem bytu 2+1 Mohelnice (Plzeň jih), dražby bytů 2+1 Mohelnice (Plzeň jih).\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii prodej bytů 2+1 Mohelnice (Plzeň jih) nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty 2+1 Mohelnice (Plzeň jih), byty 2+1 na prodej Mohelnice (Plzeň jih), pronájem bytu 2+1 Mohelnice (Plzeň jih), dražby bytů 2+1 Mohelnice (Plzeň jih).\nNehledáte byty 2+1 na prodej Mohelnice (Plzeň jih) ?\nPokud jste v této kategorii byty 2+1 na prodej Mohelnice (Plzeň jih) omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí byty 2+1 na prodej Mohelnice (Plzeň jih)\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii byty 2+1 na prodej Mohelnice (Plzeň jih), si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr byty 2+1 na prodej Mohelnice (Plzeň jih). Určitě lépe naleznete byty 2+1 na prodej Mohelnice (Plzeň jih), který hledáte.


Setkání s přitažlivým Johannem ji ukáže, že i ona může být šťastná. Ale za jakou cenu? Když v hněvu a zoufalství zavraždí manžela i jeho otce, mohlo by se zdát, že všechno bude takové, jaké si to vysnila. Konečně je s mužem, kterého miluje a který miluje ji, čeká dítě, nedostatkem taky netrpí… jenže svědomí se oklamat nedá.\nHru Lady Macbeth z Újezdu, která je zasazená do Prahy druhé poloviny 19. století, napsal David Jařab. Inspiroval se novelou ruského autora Nikolaje Semjonoviče Leskova Lady Macbeth z Mcenského újezdu. Příběh ženy, která uvázla v nešťastném manželství a která byla ochotná udělat cokoliv, jen aby se z něj vysvobodila, je plný emocí a klade divákům závažnou otázku, zda je Kateřina pouhou vražedkyní nebo obětí okolností.\nVášnivá i zoufalá excelující Natálie Řehořová\nV hlavní roli exceluje Natálie Řehořová, která ztvárňuje velké množství často protichůdných pocitů – vášnivou lásku i spalující nenávist, tvrdou rozhodnost i bezbrannou křehkost, dechberoucí štěstí i bezbřehé zoufalství. A ve středu toho všeho je žena, která chce pouze obyčejné lidské štěstí. A to je její největší tragédií – nesmí být sama sebou a pořád se musí přizpůsobovat požadavkům svého okolí. Pokud chce o sobě rozhodnout sama, je její snaha zadupaná hned v samotném počátku. K tomu, co udělala, ji dovedlo zoufalství a beznaděj – a taky neřešitelná situace, ve které se ocitla, a která možná žádné jiné řešení než vraždu ani neměla.\nUvěřitelný vývoj postav, podmanivá hudba, zajímavé zápletky a konec, který diváka nenechá lhostejným\nSkvělé výkony ostatních herců a zajímavé kulisy jen podtrhují výjimečnost tohohle představení. Originální je propojení minulosti se současností, které hra nabízí. Na začátku vyslovuje Kateřinin syn, sirotek, slova o tom, že už o své matce nikdy nepromluví. V průběhu děje se pak na chvíli ocitneme v našem století, kde Kateřinini potomci koukají na její obraz a přemýšlejí o tom, kdo ta smutná žena je.\nProč tedy tuhle hru musíte vidět? Kromě všeho výše zmíněného nabízí uvěřitelný vývoj postav, podmanivou hudbu, která doprovází celé představení, zajímavé zápletky a konec, který vás nenechá lhostejnými.\nPředloha: Nikolaj Semjonovič Leskov – Lady Macbeth z Mcenského újezdu\nHrají: Natálie Řehořová (Kateřina Hildebrantová), Tomáš Petřík (Karel Hildebrant), Luboš Veselý (starý Hildebrant), Matěj Nechvátal (Johann), Marie Štípková (Anna), Denisa Barešová (Krista), Oskar Hes/Marek Frňka (Adam Hildebrant), hra na violu: Mojmír Kačírek starší, Mojmír Kačírek mladší, Johana Antoňová, Zuzana Kořenová, hra na violoncello: Benjamín Lajda, Jan Rezek\nPremiéra: 29.2. 2020\nvýstava online město která české knihu koncerty album kniha člověk petra umění začtěte projekt magie cesta příběhy všechno kuchyně podivuhodné českých festival hudby současnosti první povídky příběh vyprávění kapela divadla velké čtení napínavý knihy muzeum


Covid: Počet nakažených klesl, nejspíše kvůli státnímu svátku - CNN Prima NEWS\nPočet nakažených koronavirem za úterý klesl, nejspíše kvůli státnímu svátku\nAktualizováno 29. září 2021 15:02\nDenní počet nově potvrzených případů koronaviru v Česku v úterý klesl na 470. Proti pondělí jich laboratoře potvrdily o 203 méně, v mezitýdenním srovnání bylo pozitivních testů o 128 méně. Za poklesem je pravděpodobně vliv státního svátku, který na toto úterý připadl. Ve volných dnech bývá případů nákazy méně, protože se méně testuje. V mimopracovní dny je úterních 470 případů nejvyšší počet od poloviny května.\nPodíl odhalených případů nákazy na počtu testovaných v úterý rostl. V kategorii preventivních a plošných testů, které tvoří většinu prováděných testů, podíl nově potvrzených případů nemoci mírně stoupl z 0,41 procenta za předchozí úterý na 0,84 procenta. U epidemiologické indikace, kdy jsou testováni lidé například kvůli možnému kontaktu s nakaženým, podíl pozitivních vzrostl z 2,48 na 3,05 procenta. Podíl pozitivních u tzv. diagnostické indikace, kdy jsou už testováni třeba lidé vykazující příznaky, se zvýšil z 2,94 na 4,93 procenta.\nVe sváteční úterý provedly laboratoře téměř 33 tisíc testů, asi o 38 tisíc méně než v pondělí a o 30 tisíc méně než před týdnem. V mimopracovní dny je úterních 470 případů nejvyšší počet od poloviny května. Vyplývá to z informací na webu ministerstva zdravotnictví.\nOd začátku epidemie, která v Česku začala loni na jaře, se koronavirus prokázal u 1,69 milionu lidí. Většina se uzdravila, 30 455 nakažených zemřelo. V nemocnicích je nyní s covidem hospitalizováno 201 lidí, z toho 38 je ve vážném stavu. V posledních týdnech počet pacientů, u kterých je nutná nemocniční péče, roste. Před týdnem bylo hospitalizovaných zhruba o 30 méně, v těžkém stavu se nacházelo 27 pacientů.\nTempo očkování proti covidu dál klesá. V úterý zdravotníci podle dat ministerstva zdravotnictví aplikovali 583 dávek vakcíny, což je druhý nejnižší počet za celou dobu očkování. Méně jich bylo podáno jen na Nový rok, a to 266. Naopak nejvíce za jediný den – téměř 122 tisíc dávek – dostali lidé 10. června. V Česku se proti covidu očkuje od 27. prosince, od té doby bylo aplikováno přes 11,79 milionu dávek vakcíny. Ukončené očkování má přes 5,9 milionu lidí.\nStátní zdravotní ústav ve středu informoval, že ke konci srpna eviduje 2 198 případů, kdy se lidé nakazili opakovaně a měli příznaky nemoci. Od konce července jejich počet narostl asi o 110. Výskyt opakovaných infekcí s příznaky je podle odborníků stále nízký. Kromě tohoto ústav zaznamenal 3 305 případů možných reinfekcí covidem, u nichž minimálně jedna z epizod onemocnění byla bez příznaků.\nočkování oběti nakažení vakcína hospitalizace Ministerstvo zdravotnictví koronavirus COVID-19 reprodukční číslo


od UncleFardy » čtv 02 srp, 2018 6:20 pm\nTempotaxi: To všechno jsou složitá polovičatá řešení. To, co předkládáme do placu k posouzení, je naprostá banalita (v podstatě se tak dají spojovat větší dřevěné hračky) s jediným parametrem - vzdáleností mezi talíři nárazníků korigovanou předsazením háku před čelník. Buď to vyjde pro normu minimálního poloměru 700 mm přijatelně nebo ne. Se vším ostatním se dá pracovat - délka pevné šroubovky ještě není maximální, dá se prodloužit až o 0,7 mm, pokud bude ocel 0,3 mm slabá, udělá se to z 0,4 mm. Aby bylo spojování a rozpojování snažší, dá se mírně prodloužit koncové očko šroubovky. Má to dost možností dalších korekcí než bude znám finální verdikt.\nod Tempotaxi » čtv 02 srp, 2018 8:36 pm\nPodle mě se zabýváte něčím, co už je dávno vyřešený.\nRuční rozpojování a spojování vozů je výchovné pro kolektiv mladých modelářů.\nSám pak budete nějaký čas tuto operaci dělat, ale pak se na to ….\nDával jsem sem schválně příklady ve velikosti HO, protože téma šroubovky je společné pro obě modelová měřítka.\nNež vymýšlet ruční projekt šroubovky, která se dá koupit v leptu, tak přemýšlet jak udělat šroubovku, která se bude ovládat mechanickým nájezdem nebo elektrickým rozpojovačem. Zatím nejlepší řešení bylo spřáhlo od Pika „i“, ale v tehdejší době se nějak neujalo a přesto se dá pořád koupit. Každý výrobce železničních modelů, má svoje spřáhla, která časem inovoval. Ale hlavní změna ve spřáhlech byla včlenit do podvozku kinematiku.\nDále se jistě neobejdete bez pružných nárazníků, ale zase se vyrábějí jen v jednom typu. Ostatní typy budete muset vyrobit.\nDále budete mít dokonalí model, který bude ozdobou kolejišť. Ale zase čím víc bude model propracován do detailů, tak se s ním špatně zachází na kolejišti. Hlavně ruka šmátralka je dost nebezpečná.\nod UncleFardy » čtv 02 srp, 2018 8:48 pm\nUž se zdržím jakýchkoliv dalších komentářů. Cílem bylo nahradit spřáhlová monstra. Nevím jak se mám vyjádřit k tomu, že náhrada spřáhlových monster je už dávno vymyšlena, ale byla nahrazena spřáhlovými monstry.\nod UncleFardy » pát 03 srp, 2018 7:07 am\nNemám doma žádné flexi kolejivo, ale nedalo mi to po všech těch příspěvcích tady na vlákně a musel jsem těch 700 mm vyzkoušet. Vzal jsem pravítko, odměřil jsem si 700 mm, přivázal propisku na provázek a na papír si udělal kousek kružnice. Pak jsem na to postavil spojené vozy. Vzdálenost mezi talíři nárazníků je u výsypných vozů St v pořádku. Vnoci jsem dal háky se šroubovkama ještě na jeden uhlák s rozvorem 2500 mm (tedy 20,83 mm TT) a baj oko trochu vzdálenost mezi talíři zmenšil. Výsledek byl při spojení se služebním vozem Ds na hraně. Takže se ukazuje, že poloměr 700 mm se dá běžnými vozy zvládnout při vůli mezi nárazníky jaká je u kinematik. Rybák nebo něco delšího doma nemám, ale není problém si dva objednat a k testu je připravit. Trošku jsem se těch 700 mm bál, ale nebylo proč. Teď už věřím tomu, že žádné odpružené nárazníky nebudou třeba a že daní za přílišnou modelovost bude manipulace při spojování a věci, které můžou vyplynout z testů. Co bylo možné vyzkoušet doteď tak zatím použitelnost neomezuje... Mám tedy spojenou soupravu ze služebáku Ds, nejkratšího uhláku Ul a 4 vozů St. Tím jsem využil všechny háky se šroubovkama a musím počkat až budou vyrobeny další... Zatím tedy vše OK.\nod Tempotaxi » pát 03 srp, 2018 11:50 am\nV každé leptané stavebníci od firmy http://www.modely-mašinek.cz je vyleptán tažný hák a šroubovka.\nStejné pokusy jsem dělal i Já. Výsledek je ten, že háky se přilepí do otvoru v čelnici a leptaná šroubovka se zasune volně do háků. Bohužel při provozu se párkrát stalo, že leptaná šroubovka vypadla. Tento díl se jedině hodí přilepit na konec vlaku místo modelového spřáhla.\nod Tempotaxi » pát 03 srp, 2018 11:53 am\nModely nákladních vozů, ing. Z. Maruna, NADAS 1971.\nod UncleFardy » pát 03 srp, 2018 12:18 pm\nAno, znám ty věci. O řešení dle Modelů mašinek jsem se již dříve i zmiňoval. Vyleptání z mosazného plechu jsme zavrhli pro měkkost materiálu. Nemuselo by to obstát u sunutí soupravy při jemnosti, jakou jsme zamýšleli. Napsal jsem dnes druhý článek jako celkovou reakci na příspěvky ostatních zde na vlákně a shrnutí dosavadních poznatků, jenže správcem našich stránek je kolega Ladiz, a ten je t.č. na druhé straně zeměkoule, má-li ji zeměkoule vůbec, když není dutá. Takže až se vzpamatuje po cestě tam, přehlédne neomezené možnosti, které se mu za velkou louží otevřely, a spočítá si, co z toho může zaplatit, tak článek na stránky dá... Předpokládám tak dva-tři dny že by to mohlo trvat.\nod Tempotaxi » pát 03 srp, 2018 2:53 pm\nAno, na krátké modely bude šroubovka bez problémů fungovat.\nAle problém nastane u dlouhých vozů, kde celková délka vozu je 10 až 12 m o rozvoru 6 až 8 m. Jejich čela v oblouku hodně v modelech vybočují, ale záleží i na zvoleném oblouku.\nBude se právě jednat o vozy do Vaší epochy:\nZd, Zld, Zdv, Md.\nVd, Vdn, Vld, Vtd.\nOd, Old, Otd.\nod UncleFardy » pát 03 srp, 2018 3:31 pm\nPokud budeme uvažovat v TT poloměry od min. 700 mm, pak se skutečný problém bude redukovat na vozy, kde je předloha delší než 12 m přes nárazníky. Tedy zejména všechny varianty Zdv včetně sdružené dvojice, nejdelší varianty Pd a Nd, dále delší vozy čtyřnápravové. Druhou skupinou mohou být vozy, které mají např. rozvor 5.5 m a délku skříně 10 m, tj. část Zd, Zld nebo resp. vše, co je relativně dlouhé a má krátký rozvor. Nicméně oblouk 700 mm je nejen dostatečně malý, ale i dostatečně velký, takže předpokládám, že půjde o problém překonatelný. U středně dlouhých vozů typu Xd, Xld, Xtd, Xtdr s rozvorem 6-6,5 m a délkou skříně 10 m neočekávám potíže ani příliš velký nárok na minimální vzdálenost mezi talíři nárazníků. Samozřejmě řešení pro Rybáky a vozy "Ndd" si teď neumím představit v tom smyslu, že netuším, co vyjde z testů. Jestli 2,5 mm (OK) nebo 4 mm (to už by asi bylo moc) pro vůli mezi nárazníky. V případě druhé varianty se bude muset volit kompromis a pracovat se všemi parametry řešení (délka nárazníků, délka šroubovky, průměr talířů nárazníků, předsazení háku před čelník). Navíc oblouk 700 mm je normovaný pro vlečky a lokálky. Naše stanice HSŠ je modelovaná tak, že nic není zkráceno, a přece se na staniční kolej vleze vlak dlouhý jen něco kolem 20 - 25 vozů mixu z řad Z a Ztr, což tedy odpovídá reálným délkám vlaků, které se mohly na trati vyskytovat. Při takto dlouhé lokálkové soupravě by ještě nemusely převážit síly, které mají tendenci vůz při případném sunutí vykolejit nebo převrátit. Hlavní trať je něco jiného, ale tam je zase tato hrozba eliminována normou minimálního poloměru oblouku 1250 mm, což umožňuje v klidu sestavit delší soupravu. Nakonec ještě technická poznámka: Souprava 25 vozů Z-Ztr je docela těžká na rozjezd a tažení, byť vozy mají velmi dobré jízdní vlastnosti, takže je otázkou, čeho bude dříve dosaženo - jestli limitu funkčnosti háku a šroubovky nebo schopnosti lokomotivy utáhnout vlak.\nod Tempotaxi » pát 03 srp, 2018 3:47 pm\nTT - Starre Kupplung, Art. Nr.: 900002\nod UncleFardy » sob 04 srp, 2018 10:50 am\nRáno se člověk probudí a má v mnoha věcech jasno, takže než si lámat hlavu a složitě se dopracovávat k jednoduchým vzorečkům, se dá věc vyřešit exaktním nákresem v přesných mírách v CORELLu. Takže jsme nakreslili oblouk o poloměru 631 mm (poloměr výhybek TILLIG EW-2), tímto obloukem jsme proložili obdélníčky velikosti 166 x 18,6 mm, což je obrys vozu pro převoz 3 kontejnerů v délce přes nárazníky 166 mm a šířce přes nárazníky 18.6 mm (počítám talíř o průměru 4 mm), no a ukázalo se, že maximální nutná vzdálenost mezi talíři nárazníků dvou takových vozů spojených k sobě je 2,43 mm. To si myslím, že je přijatelné, vzhledem k tomu, že to je extrém. Pro délku od středu čelníku ke středu čelníku sousedního vozu pak vychází 2,43 mm plus součet délky použitých nárazníků. Takže žádné 4 mm, jak jsem se obával. Navíc ve 2.epoše se nepoužívaly hranaté nárazníky, takže je tam ještě rezerva vyplývající z normálního TT nárazníku s kruhovým tvarem talíře o průměru do 3,5 mm. Zatím jsem neřešil převislé délky nad rozvor, protože jsem přesvědčen, že na tyto dvě hodnoty nemají žádný vliv. Tímto je ovlivněna nutná minimální hodnota průměru talíře nárazníků, ale protože při uvedených hodnotách se talíře nárazníků přiblíží ne víc jak na dotek, tak žádné vzpříčení nehrozí a tudíž vkládat do výpočtů ještě tyto převislé délky není podle mě třeba. Dále nepředpokládám použití háku a šroubovky na vozy s přechodovými měchy či návalky, tam je aplikace nevhodná z důvodů téměř nemožné manipulace při spojování, takže si myslím, že limitní délka přes nárazníky 166 mm pro čtyřnápravové nákladní vozy a osobní vozy bez krytých přechodů je OK. Dále jsem při návrhu toho nákresu odhalil nutnost mírné úpravy tvaru šroubovky na konci, kde visí na háku, což bude nutné u dlouhých vozů. U těch St a Ds, na kterých to už mám zabudované, tato nutnost není, nicméně by nebylo vhodné konstruovat pro každý vůz jinou variantu, tak v další zhotovované sérii se tvar upraví, aby to bylo v jedné verzi použitelné obecně. Během dneška soupravu nafotíme a fotky sem vyvěsím.\nNaposledy upravil UncleFardy dne sob 04 srp, 2018 4:38 pm, celkově upraveno 1\nod UncleFardy » sob 04 srp, 2018 12:53 pm\nPár nových fotek jsem umístil zatím na facebook Fardy Fardy. Něco viz i zde v dalším příspěvku.\nNaposledy upravil UncleFardy dne sob 04 srp, 2018 4:35 pm, celkově upraveno 1\nod UncleFardy » sob 04 srp, 2018 4:25 pm\nPár fotek jako další ukázka\nod radekkrupka » sob 04 srp, 2018 6:20 pm\nNebude to cinkat o výhubky? Hlavně při sunutí by to mohlo zlobit...\nod UncleFardy » sob 04 srp, 2018 7:16 pm\nPokud je dodržena zababovská norma, tak to o nic nezavadí...


Expedice Himalaya - I.část Z Bombaye do Sikkimu | Motorkáři.cz\nText: Radovan Jirků | Foto: Radovan Jirků | Text: Alena Kantorová | Zveřejněno: 10.2.2009 | Zobrazeno: 15 906x\nIndie je pár tisíc kilometrů daleko a naše dovolená je příliš krátká. Proto když chceme vidět Indii lépe a zároveň na motorce, tak nám nezbývá nic jiného, než motorku poslat lodí nebo letadlem. Letadlo zavrhujeme kvůli ceně a volíme loď. Spedičních firem je v Čechách nespočet a po výběru jedné z nich balíme motorku do úhledného balíčku. Po přiložení kufrů má balík 1,8m3. Balík vezeme do Prahy. Za nějakých pět týdnů bychom se s ním měli potkat v bombajském přístavu. 7. května sedáme na letadlo a míříme do Indie. Motorka se již měsíc houpá někde na moři. Po několika hodinách letu přistáváme v Bombay, největším městě země. Při východu z letiště nás přes nos praští vedro a smrad – ano, jsme v Indii, nejlidnatějším státě světa.\nNaší první starostí je zda je motorka skutečně v Bombay. V Čechách nás sice přesvědčovali, že je již složená v přístavu, ale po několika telefonátech se dozvídáme, že pravda je jiná. Vydáváme se přímo do sídla firmy a v taxíku se postupně seznamujeme z indickým provozem. Je to šílenost!\nVe spediční firmě nám říkají, že motorka v přístavu je, ale na lodi a vykládat se bude až někdy za týden či dva.To se nám rozhodně nelíbí a po krátkém dohadování se domluvíme, že máme přijít za dva dny v sobotu a bude vše vyřízené a motorka připravená k vyzvednutí. Odcházíme a hledáme levný a přitom slušný hotel a to je zde ve čtvrti Chembur docela problém. Nakonec seženeme dvoulůžkový pokoj za 1600 rupií na noc, což je v přepočtu asi 640 Kč, i s klimatizací.\nNáš první výlet v Bombaji je k Bráně Indie. Tou vstupovali na indické území návštěvníci, kteří připluli po moři a byla postavena na počest královny Viktorie. Její jméno nese i největší vlakové nádraží. Nezapomeneme se podívat na Arabské moře a hlavně nasát atmosféru města, kde jinde než v restauraci. Po několika dnech zjišťujeme, že v Indii je všechno jídlo buďto pálivé a nebo hodně pálivé. Chilli zde přidávají i do čaje a cokoli ochutnáme, tak se nad jídlem rozbrečíme.\nMáme jeden den čas a tak se vydáváme lodí na ostrov Elefanta, kde je chrám zasvěcený Šivovi Trimurtimu, velké dělo a hlavně příjemný klid. Cesta dřevěnou bárkou trvá hodinu a vládne na ní indická výletní nálada – pořád se křičí a procházející prodejci nabízejí všechno možné. Vstupné do chrámu je pro cizince 25x dražší než pro místní, což se nám nelíbí a hádáme se prodavačem lístků. Rozhled po ostrově je ale fascinující, jen kdyby na obzoru nebylo v hustém smogu ukryté město mrakodrapů - Bombaj.\nDva dny uběhly a my jsme opět ve firmě, platíme jakýsi poplatek a dostáváme potvrzení o tom, že můžeme motorku vyzvednout. Posílají nás do přístavu, pak ale někdo prohodí, že je druhá sobota v měsíci a celnice je zavřená. Zjišťujeme jak to je, a opravdu v přístavu a na celnici není kromě ochranky ani noha. Vůbec jim nepřišlo hloupé nás tam poslat i když věděli že tam nic nevyřídíme! Jsme pořádně naštvaní a musíme čekat do pondělí. Navíc si musíme najít jiný levnější hotel, protože tento je po nás na dlouhodobější bydlení dosti drahý. Podaří se nám ho najít pár kroků od Brány Indie za 800 rupií za dvoulůžkový pokoj a noc. Sice je bez klimatizace, ale to nevadí.\nPřístav je na druhé straně zátoky a tak se v pondělí ráno vydáváme lodí do přístavu Nhava Sheva na celnici. Po několika hodinách domlouvání zjišťujeme, že potřebujeme od českého Automotoklubu potvrzení, že originální karnet, který máme u sebe je opravdu karnet, který oni v Praze vydali. Snažíme se vysvětlit, že požadují naprostou absurditu, ale není nám to nic platné a musíme zpět do centra Bombaje do kanceláře indického automotoklubu. Nasedáme zase na loď do Bombaje a na této lodi se najednou na širém moři začne valit z podpalubí hustý dým. Prostě hoří! Nikoho to ale nevzrušuje a tak vyčkáváme co se bude dít a vybíráme si čeho se budeme držet až půjde loď ke dnu. Asi po půl hodině jede okolo jiná loď směřující do Bombaje a přesedáme. Kancelář automotoklubu nalézáme a dokonce celkem rychle získáváme požadované potvrzení.Sice musíme několikrát volat do čech , ale cena za minutu hovoru je překvapivě jenom 3,60Kč.\nVítězoslavně odjíždíme další den na celnici a zde začíná znovu šílené kolečko razítek a podpisů. Všichni tu pracují neskutečně pomalu a my už vidíme, že to dnes nemáme šanci stihnout. V nejvyšším zoufalství si jdeme promluvit za vedoucím celnice, který je kupodivu rozumný a vstřícný a chápe naše argumenty, že jsme jen turisté a chceme jen poznat Indii. Vydá svým podřízeným rozkaz že sebou mají hodit a ještě dnes všechno vyřídit. Toto nám trvá celý den a máme na všemožných potvrzeních celkem asi 50 razítek a asi sto podpisů, že může být karnet potvrzen a večer jdeme konečně pro motorku. Ještě vyřídit dalších pár razítek ve skladu a ve 22 hodin začínáme smontovávat motorku. Ve tři v noci přijíždíme k hotelu a jsme šťastni, že po šesti dnech můžeme konečně vyrazit na cestu. Indičtí úředníci jsou jako z pohádek o Líném Honzovi - pomalí a nevyzpytatelní.\nRáno kupujeme lístek na vlak, který jede večer do Kalkaty a po odbavení motorky nasedáme do vlaku, který jede přes celou Indii 2300 km. Ve vlaku máme strávit 36 hodin a cena za lístek do druhé „spací“ třídy je pouze 200 Kč.\nJízda indickým vlakem je velmi zvláštní, existuje zde 7 tříd, ale pro turisty jsou vhodné tak první čtyři. Okna jsou zamřížovaná, na nádražích to velmi zapáchá a když na chvíli odejdete tak je vaše místo rychle obsazeno hned šesti lidmi a dá to velkou práci je zase vyhnat. A to jedeme v místenkovém voze!\nA tak s pouze třemi hodinami zpoždění přijíždíme do Asansolu, města nedaleko hranic s Bangladéšem. Na motorku musíme chvíli čekat, protože je pod balíky s rybami. Po vyproštění je naštěstí celá, jen trochu zapáchá. Vyjet z nádraží je opět problém, protože z nástupiště vede jenom nadchod pro pěší. Projedeme jím i s motorkou a opouštíme město.\nVe stínu je 45 oC a šílená vlhkost dělá počasí ještě nesnesitelnějším. Po několika kilometrech najednou přestane motorka jet. Benzin je tak „kvalitní“, že než doteče do karburátorů, tak se vypaří a my musíme počkat než se zase nasaje nový. Než ale na tuto „závadu“ přijdeme, tak několikrát sundáváme nádrž, kontrolujeme elektriku, čistíme kohoutek …..\nTuristů do Západního Bengálska zabloudí jen málo a tak se kolem nás při každém zastavení vytvoří obrovský shluk lidí. Dokonce jednou zatarasí hlavní silnici vedoucí vesnicí a uvolnit ji musí přijet policie. Zastavuje nás několik reportérů, dáváme rozhovory a dostáváme se i do večerních televizních novin. Přes poledne se nedá jet a tak se ukrýváme v restauracích a ochutnáváme místní speciality jako jsou dálbát, což je rýže s luštěninami, či samosu, taštičky plněné zeleninou, samozřejmě vždy pálivé.\nVečer není nalezení kempovacího místa složité a stačí odbočit ze silnice. Při stavbě stanu musíme hodně chvátat než se kolem nás vytvoří houf lidí, který vleze všude a prohlíží si nás pohlíží jako exoty. Zjišťujeme, že je zajímáme především my a ne motorka a tak se loučíme a zalézáme do stanu. Teprve až když jsme sami tak si sedáme ven a nasloucháme zvukům pralesa.


Komentáře - Garmin Vívoactive 4S Silver/Gray Band - | CZC.cz\nÚvodní stránka SMART Nositelná elektronika Chytré hodinky Garmin Vivoactive Garmin Garmin Vívoactive 4S Silver/Gray Band Diskuze Komentáře\nVšechny komentáře k produktu:Garmin Vívoactive 4S Silver/Gray Band\nHladohroch 9. 12. 2019 17:59 nahlásit\nMerry94 25. 12. 2019 16:42 nahlásit\nDobrý den, je možné změnit barvu pozadí displeje? Hodinky mám a vše je takové našedlé, nikde nemohu najít nastavení displeje, případně kontrast barev. Pouze podsvícení a to nepomáhá, na obr. Je uvedeno černé podsvícení, děkuji za odpověď.\nVít Šimberský - CZC 15. 1. 2020 15:23 nahlásit\n@Merry94: Dobrý den, postup nastavení vlastního ciferníku a jasu je popsán v uživatelském návodu na https://www8.garmin.com/manuals/webhelp/vivoactive4_4S/CS-CZ/GUID-027B3C21-2FB5-4CD9-82C1-1AEF1974EF5D.html . Hezký den.\nChovaní při plavání\nPavelNDC 8. 2. 2020 12:20 nahlásit\njak se hodinky chovají pokud v bazénu neudělám předepsanou obrátku a jen chvíli počkám? Poznají pauzu, budou správně počítat?\nmishaga 21. 4. 2020 17:56 nahlásit\npaja1414 8. 1. 2021 16:37 nahlásit\n@mishaga: ano mají češtinu\nMiki_M 12. 5. 2020 6:42 nahlásit\nZajímalo by mně, z jakého důvodu jste zrušili mojí objednávku\nm.tauchman 12. 5. 2020 6:56 nahlásit\n@Miki_M: A co takhle se na tuhle otázku zeptat tam, kde se to má, místo spamování diskuze produktu?\nVít Šimberský - CZC 12. 5. 2020 16:39 nahlásit\n@Miki_M: Dobrý den, omlouváme se za komplikace, ale s touto otázkou je potřeba se obrátit na obchod@czc.cz. Děkuji za pochopení. Hezký den.\nTomáš Báborský 25. 8. 2020 12:41 nahlásit\nJá absolutně nechápu, proč u tak žádaného a nového výrobku, který se nedá nikde sehnat, došlo k ukončení jeho prodeje? (RoseGold)\nMůže mi to někdo osvětlit prosím? Protože mi to moje logika nějak nepobírá.\nMilan1911 Ověřený GEEK 25. 8. 2020 16:10 nahlásit\n@Tomáš Báborský: Dobrý den,Prodej ukončen nebyl, to by byly hodinky označeny červeným nápisem "Prodej byl ukončen".Hodinky jsou nedostupné, což znamená, že jsou vyprodané a dodavatel nepotvrdil datum dodání. Pokud máte zájem přímo o tento produkt, mohu doporučit pouze stisknutí tlačítka "Informovat". V případě naskladnění dostanete notifikaci.S pozdravem,Milan\nPřehrávání hudby Garmin Vivoactive 4S\nkordiovska@seznam.cz 17. 11. 2020 18:35 nahlásit\nDobrý den, ráda bych se zeptala, zda je možné přímo do hodinek nahrávat skladby a přehrávat je bez použití mobilu.\nDíky za odpověď.Soňa\nJaroslav Lachman - CZC 18. 11. 2020 18:08 nahlásit\n@kordiovska@seznam.cz: Dobrý den, ano toto lze.\nJe potřeba hudbu nahrát přes počítat a oficiální aplikaci od Garminu, následně po připojení Bluetooth sluchátek můžete hudbu přehrávat.\nmařáková3 27. 1. 2021 14:04 nahlásit\nDobrý den, mají hodinky možnost vzdáleného přístupu, aby např. při zapomenutí telefonu doma, zobrazovaly notifikace a události, pokud budou obě zařízení z dosahu bluetooth, ale budou mít možnost wifi? (různých, vzdálených wifi?) Případně, mají tuto možnost některé hodinky? Jedná se mi i pohyb ve velké, mnohapatrové budově, kdy není možné mít mobil u sebe, nebo i budovy vedle sebe. LM\nJaroslav Lachman - CZC 2. 2. 2021 10:43 nahlásit\n@mařáková3: Dobrý den,\nbohužel tuto funkci hodinky nemají.\nJe potřeba, aby hodinky měli slot na SIM, nebo e-Sim jako např:\nkubastová0 8. 2. 2021 14:09 nahlásit\nDobrý den, pokud na hodinkách stisknu funkci vyhledávání telefonu, na hodinkách se mi zobrazí pouze čárky, ale můj chytrý telefon nevydává žádný tón, tak že jeho nalezení je dost obtížné. Telefon mám snad nastavený dobře, tak kde může být chyba? Mám Xiaomi redmi note 8 pro . Děkuji Kubastová\nkunc46 8. 2. 2021 23:52 nahlásit\n@kubastová0: Dobrý den mám ten samý problém, také Xiaomi akorát hodinky forerunner 245 nevím kde oživit ton, nevíte někdo?\nJaroslav Lachman - CZC 12. 2. 2021 10:08 nahlásit\n@kunc46: Dobrý den,\ndoporučil bych zkusit telefon odpárovat, přeinstalovat aplikaci a telefon opět přidat, dále zkontrolovat aktuálnost softwaru.\nmeyer6 28. 4. 2021 15:20 nahlásit\n@Jaroslav Lachman - CZC: Dobrý den,\npomohlo odpárování. Děkuju za radu😉\n@kubastová0: Dobrý den,\nZmizela aktivita chůze\nhofmanova4 4. 3. 2021 17:34 nahlásit\nzmizela mi z hodinek aktivita "chůze", měla jsem ji nastavenou v oblíbených, nyní není v oblíbených ani v seznamu pod ním. Nenašla jsem ani v nastavení u aktivit po zmáčknutí tlačítka B. Co s tím?\nJaroslav Lachman - CZC 10. 3. 2021 11:52 nahlásit\n@hofmanova4: Dobrý den,\nzkuste hodinky vypnout, zapnout, vynutit aktualizaci, následně bych zkusil obnovení továrního nastavení a odebrání a opětovné spárování s mobilním telefonem.\nMateriál dna a senzorů\nštabrňáková 30. 4. 2021 15:34 nahlásit\nDobrý den, zajímal by mě materiál dna a senzorů u hodinek, mám alergii na nikl a proto nevím, zda, nebo případně jaké chytré hodinky tohoto typu a těchto funkcí pořídit. Dotýkají se senzory přímo kůže nebo jsou jakoby uložené v dnu hodinek. Moc děkuji za radu. M.\nJaroslav Lachman - CZC 5. 5. 2021 14:36 nahlásit\n@štabrňáková: Dobrý den,\nvýrobce uvádí tyto materiály:\nMateriál těla hodinek: Tvrzený polymer.


Oslabené Strašecí schytalo v Libušíně bůra - Rakovnický deník\n„První gól jsme dostali asi po dvaceti minutách, když po dlouhém křižném balonu uteklo jejich křídlo po lajně a prostřelilo Javůrka. Poté jsme odvraceli balon z vápna, ale dali jsme to jen na hranici šestnáctky a jejich hráč to trefil hezky do šibenice. Třetí gól jsme inkasovali z penalty v závěru poločasu,“ popsal klíčové okamžiky první půle, která se výsledkově ani herně hostům moc nepovedla, novostrašecký lodivod Miroslav Procházka.\nAni druhé dějství nezastihlo Novostrašecké v herní pohodě a inkasovali další dvě branky. „V druhé půli jsme dostali dva takové slepené góly po našich chybách, nechali jsme střed hřiště úplně volný, oni tam prostrčili balon a šli na Javůrka úplně sami. Něco tam Javůrek ještě chytil, my jsme žádnou vyloženou šanci ani neměli. Prohráli jsme si to sami, hráli jsme špatně, nedokázali jsme si přihrát pětkrát za sebou, nebyli jsme důrazní, vypadalo to zle,“ byl zklamaný Procházka, který horko těžko dával dohromady jedenáct hráčů, když chyběli bratři Mrázkové, Duchoň, Mžourek, Ducár, Svoboda, Isteník a Erba.\n„Lepili jsme to jak se dalo. Doubrava musel hrát v útoku, poslední půl hodinu jsme hráli v deseti, protože se zranil mladý Buršík. Kluci jsou na dovolených, nebo mají práci, ale nechtěl jsem to rušit den před zápasem. V pátek hrajeme mistrák v Poříčí a věřím tomu, že kluci co nebyli by již měli být k dispozici," je optimistický novostrašecký kormidelník.\nSokol Nové Strašecí: Javůrek – Kříž, Bláha, Beneš, Buršík – Kapek, Kaválek, Palko, Cafourek – Doubrava, Polánek. Trenér: Miroslav Procházka.


KAREL IV. 1316/1378: Život císaře a českého krále Karla IV. 1. část: Rané dětství (1316-1323) - stavitele-katedral.cz\nhistorie karel iv. 1316/1378: život císaře a českého krále karla iv. 1. část: rané dětství (1316-1323)\nKAREL IV. 1316/1378: Život císaře a českého krále Karla IV. 1. část: Rané dětství (1316-1323)\nNa počátku 14. století zaznamenal nebývalý politický vzestup rod Lucemburků. V roce 1308 se stal trevírským arcibiskupem Balduin Lucemburský a jeho bratr Jindřich byl zvolen římským králem. O rok později k novému římskému králi dorazili opati Zbraslavského a Sedleckého kláštera, kteří nabídli českou korunu a Elišku Přemyslovnu jeho jedinému synovi Janovi. Jindřich byl původně proti a nabídl jim jako krále svého mladšího bratra Walrama. Nakonec si ale uvědomil, že zisk české koruny s sebou nese také kurfiřtskou hodnost, která by posílila nejen postavení rodu v Říši, ale dodala by mu i větší prestiž.\nSvatba čtrnáctiletého Jana s osmnáctiletou Eliškou se konala 1. září 1310 ve Špýru. Samotná svatba ale Janovi nezaručovala vládu v Českém království, tu si musel vydobýt, protože v Praze sídlil Jindřich Korutanský. Jindřich Lucemburský nemohl svému synovi osobně pomoci, protože se vydal na římskou jízdu.\nDo Prahy vjel mladý král 3. prosince 1310 poté, co mu byla díky pomoci Eliščiných příznivců otevřena jedna z bran Starého Města. Jindřich Korutanský se uchýlil na Hrad a o několik dní později Prahu opustil. Ale ani v této chvíli neměl Jan Lucemburský vyhráno, protože se „ozvala“ česká šlechta, která předložila mladému králi své požadavky. Žádali potvrzení svého postavení v zemi, chtěli si zajistit svůj podíl na správě země a také ochranu svého majetku. Proto byly vyhotoveny inaugurační diplomy, které byly kompromisem mezi králem a šlechtou. Teprve pak mohlo dojít ke slavnostní korunovaci, která se konala 7. února 1311 ve Svatovítské bazilice.\nVe třetí kapitole vlastního životopisu „Vita Caroli“ Karel IV. napsal: „Přeji si tedy, aby vám bylo známo, že Jindřich VII., císař římský, zplodil otce mého, jménem Jana, z Markéty, dcery vévody brabantského. Tento pojal za choť Elišku, dceru Václava II., krále českého, a obdržel s ní království české, protože nebylo mužského potomka v královském rodě českém. I vyhnal Jindřicha, vévodu korutanského, který, maje za manželku starší sestru manželky jeho - zemřela později bez potomstva - vládl v království českém před ním, jak se obšírněji vypravuje v kronikách českých. Tento Jan, král český, měl s královnou Eliškou prvorozence, jménem Václava, jenž se narodil roku 1316 dne 14. května v 5 hodin ráno v Praze.“\nAno, v pátek 14. května 1316 se královskému páru narodilo třetí dítě v pořadí, tentokrát jím byl vytoužený syn a následník trůnu, který byl pokřtěn po českém patronovi a na památku svého děda, českého a polského krále Václava II., jménem Václav. Zbraslavská kronika zachytila radostnou událost takto: „Léta Páně 1316 dne 14. května o první hodině se narodil v Pražském městě Václav, prvorozenec pana krále Jana a paní Elišky, královny české a polské, a při jeho narození nastala radost plesání všem, kteří milovali štěstí krále a království.“ S velkou pravděpodobností se narodil v Domě U kamenného zvonu. Dále se ze Zbraslavské kroniky dozvídáme, že: „Tento chlapec byl dne 30. května, totiž na Boží hod svatodušní, v katedrálním Pražském chrámu za přítomnosti pana Balduina, arcibiskupa trevírského, biskupů pana Jana Pražského a pana Heřmana Prizrenského od pana Petra, mohučského arcibiskupa, křtem svěcené vody slavnostně znovuzrozen, při čemž všichni z radosti volali a pozdravovali ho.“\nPo polovině srpna 1316 vytáhl tehdy dvacetiletý český král Jan na válečné tažení do Říše a Eliška Přemyslovna se začala v zemi politicky angažovat. Proto svěřila svého čtyřměsíčního syna svému přívrženci panu Vilémovi Zajíci z Valdeka, který sídlil na Křivoklátě. V průběhu následujícího roku mu ale přestala důvěřovat a raději převezla malého Václava na hrad Loket. Atmosféra v království ale byla velice napjatá, navíc narůstaly rozpory i mezi Janem a Eliškou. Oba byli vznětliví a neústupní. Jan se podle Petra Žitavského, který byl na straně královny, až příliš věnoval světským zábavám, které nebyly hodny panovníka a stály královskou pokladnu mnoho peněz.\nSpor s královnou vyvrcholil na počátku roku 1319 poté, co Eliška odjela s dětmi opět na hrad v Lokti. Jan hrad oblehl a ten se mu na druhý den vzdal. Královna směla odjet s dětmi na věnný hrad Mělník, ale Janovi musela předat tříletého kralevice Václava, který se stal hlavní obětí sporu. Václav byl nejprve držen dva měsíce ve sklepě hradu Loket, „takže viděl světlo toliko oknem“. Na hradu v Lokti nakonec strávil více než rok a po celou dobu nesměl hrad opustit. Poté byl převezen na Křivoklát, který po smrti Viléma Zajíce z Valdeka v říjnu 1319 připadl českému králi. Na Křivoklátu zůstal až do dubna 1323. Odpovědný za jeho bezpečnost byl Oldřih, řečený Pluh, křivoklátský královský purkrabí. Nejsmutnější na tom je, že se za celou dobu neviděl se svou matkou. Dokonce je vysoce pravděpodobné, že ji již nikdy nespatřil. Moc času v tomto období nestrávil ani ve společnosti svého otce, který byl neustále na cestách.\nJan Lucemburský byl ve své době uznávaným diplomatem, který se postaral i o své sestry. V příběhu malého Václava hraje významnou roli Janova sestra Marie, která se v září 1322 provdala za francouzského krále Karla IV. Sličného. Lví podíl na vyjednání Mariina sňatku měl Janův strýc, trevírský arcibiskup Balduin. Jan chtěl ale dál pokračovat ve sňatkové politice. Na přelomu let 1322-1323 navázal kontakty s francouzským královským dvorem a dohodl sňatek svého prvorozeného syna Václava s Markétou (zvanou Blanka), nejmladší dcerou hraběte Karla z Valois, který byl nejbližším příbuzným Kapetovců po meči. Po dohodnutí zásnub, přikázal král Jan, aby za ním do Francie dopravili kralevice Václava. Známe přesné datum Václavova odjezdu z Křivoklátu. Bylo to v neděli 4. dubna 1323.\nPříště: Dětství v Paříži (1323-1330)


Opilý muž řídil auto přes soudní zákaz - Chrudimský deník\nOpilý muž řídil auto přes soudní zákaz\nOstrov - V úterý ve 23 hodin na silnici 1/17 v obci Ostrov došlo k dopravní nehodě.\nŠestatřicetiletý řidič vozidla tu při projíždění pravotočivé zatáčky nezvládl řízení a vjel do protisměrného příkopu, kde narazil do betonových květináčů a betonového mostku.\nPolicisté, kteří přijeli na místo nehody, zjistili, že řidiči byl již v minulosti opakovaně vysloven zákaz řízení motorových vozidel, který je v platnosti až do roku 2015.\nPolicisté provedli u muže rovněž dechovou zkoušku na přítomnost alkoholu, při které mu naměřili 1,02 promile.\nMuž je tak podezřelý ze spáchání přečinu pod vlivem návykové látky a z maření výkonu úředního rozhodnutí a vykázání. Teď mu hrozí až tři roky vězení.


Můj dědeček Ing.Jaroslav Renner\nJelikož v době vánočních svátku je klid na rozjímání a vzpomínání, dovolte abych v tuto chvíli a na tomto místě vzpomněl na svého dědečka, který byl velice zajímavý a činorodý člověk. Ač nepocházel z Ostravy, tak určitě zde tato informace patří (jeho syn Jaroslav – můj otec – se do Ostravy přestěhoval a já jeho vnuk Boris se v Ostravě narodil). Podle písemných pramenů, ale i díky vyprávění pamětníků, zpracoval St. Lukáš a Ing.Pavel Josefík.\nIng. Jaroslav Renner se narodil v roce 1901 v Uherském Brodě. V roce 1918 maturoval na zdejším Reálném gymnáziu. Když se v roce 1996 konaly oslavy 100 let trvání této školy, byl již tehdy Ing. Renner zřejmě nejstarším žijícím absolventem. On sám se oslav zúčastnil a v tehdy nevlídném bouřkovém počasí prošel s průvodem celou trasu.\nPo maturitě studuje stavební inženýrství na pražské technice a s velkou úctou pak vzpomíná na své tehdejší profesory Bažanta, Bechyněho, Kloknera aj.(dodnes velká jména, autoři učebnic). Po skončení studií a šestiměsíční vojenské službě na Podkarpatské Rusi nastupuje nejdříve k firmě Nekvasil na stavbu Národní banky (v 90tých letech rozsáhlá modernizace), poté do mostárny ČKD a nakonec k Českomoravské stavební. Zde přímo řídil stavební práce při zhotovování budov ministerstva zemědělství a ministerstva železnic (později budova ÚV KSČ, nyní opět ČSD). Po pěti letech praxe skládá u Zemského úřadu v Praze zkoušku pro autorizované inženýry a též zkoušku stavitelskou. První oprávnění sloužilo k navrhování pozemních staveb, druhé k jejich realizaci. Vzpomíná, že obě zkoušky nebyly nikterak jednoduché. Společenstva stavitelů se již tehdy bránila z konkurenčních důvodů novým členům.\nV roce 1930 se žení a rostou finanční starosti o rodinu. Pro začátek podnikání však není vhodná doba – začíná světová hospodářská krize a o zakázky je velká nouze. Také Českomoravská stavební propouští nebo posílá zaměstnance mimo Prahu. Když Ing. Renner odmítá pracovat na stavbě Vranovské přehrady, dostává výpověď s šestiměsíčním odstupným. Toto se mu velmi hodí, neboť po neúspěšném pokusu pracovat ve státních službách nebo pražském magistrátu si otvírá vlastní projekční kancelář. Pro svého staršího bratra, advokáta, projektuje a staví velkou a nákladnou vilu v Benešovské ulici č. 34 na Vinohradech. V Praze však tehdy byla taková konkurence velkých a kapitálově silných firem, že se Ing. Renner rozhodl přestěhovat do menšího venkovského města.\nNakonec se vrací v roce 1934 do rodného Uherského Brodu, kde, jak sám vzpomíná, „byl můj otec advokát dlouholetým oblíbeným starostou města, obeznámený s lidmi širokého okolí. Ačkoli stavitelů a zednických mistrů v Brodě i sousedních městech byl dostatek, bylo příznivou okolností, že zde nebyl ani jediný civilní inženýr stavební. Ta okolnost a jisté moje odborné znalosti byla všechna moje aktiva. Naproti tomu jsem neměl žádný provozní kapitál, žádný inventář a málo podnikatelských zkušeností. Můj otec byl sice poměrně zámožný, ale větší obnos nebyl ochoten mně půjčit na riskantní podnikání. Snad bych sehnal větší bankovní úvěr, ale před tím jsem měl jakousi vrozenou obavu. Jedna z prvních staveb, kterou jsem ze známosti sehnal, bylo velké obilní skladiště na 300 vagónů obilí na močálovité půdě u nádraží, a potom menší rekonstrukce městského muzea.\nVýdělek z těchto dvou prací byl minimální, ceny z konkurenčních důvodů hluboce podkalkulované. Mimo to jsem projektoval a prováděl menší rodinné domky, později také průmyslové objekty, mostky a menší silniční práce. Práce se ovšem sháněla velmi těžce, v městě bylo několik zavedených stavitelů a zednických mistrů. Plány a rozpočty se musely dělat zdarma. Ceny stavebních prací byly z konkurenčních důvodů nízké, přesto jsem se nikdy nesnížil k „zásadě“, že se vydělá na tom, co se tam nedá. Poříčská katastrofa mě přesvědčila, že je nepřípustné, nečestné a svrchovaně nebezpečné šetřit na cementu a oceli. Mechanizace v té době byla primitivní. Většinou stačil plošinový výtah, betonářská míchačka, stavební kolečka, fošny a drobné nářadí. Minimální výdělky sotva stačily na platy stálých zaměstnanců, jejichž počet jsem musel co nejvíce omezovat. Moje vlastní projekční, výpočtová a staveništní práce i účetnictví mé manželky byly důležitou součástí úspor. Systém daňový byl i tehdy velmi tvrdý. Větší stavební firmy musely odvádět 70 % výdělkové daně z čistého zisku, přičemž ze zbytku musel ještě podnikatel platit důchodovou daň. Za takových okolností byl skutečným podnikatelem, který z něho měl největší příjmy, stát, ale ovšem jen když vlastní podnikatel prosperoval. Při ztrátách nechával stát podnikatele na holičkách. Proto bylo „znárodnění“ v únoru 1948 z hlediska státních financí úplný nesmysl nutně vedoucí ke krachu, i když si stát přivlastnil všechen soukromý majetek těžkou prací vydobytý, bez jakékoliv náhrady.\nPři tomto systému měl cílevědomý podnikatel jedinou možnost: nakoupit stroje s okamžitým, až pětiletým úplným odpisem jejich ceny z dosaženého čistého zisku. Tím zmodernizoval a rozšířil možnosti svého podniku. To se osvědčovalo zejména při stavbě silnic, které nutně potřebovaly drahý inventář. Tuším v roce 1937 jsem se zúčastnil veřejné soutěže na 7 km dlouhý úsek novostavby horské silnice z Bystřice pod Lopeníkem na vrchol stoupání směrem na Starý Hrozenkov. Trasu jsem měl dobře prostudovánu a zjistil jsem, že tam půjde téměř výhradně o velký skalnatý výkop. V rozpise prací však bylo množství tohoto výkopu vyčísleno minimálně, zato výkopy v ostatních kategoriích zemin nadměrně. Nabídnul jsem za skalnatý výkop cenu relativně značně vysokou, a přesto jsem byl v celkovém vyčíslení nabídky nejlevnější (šlo o obnos kolem 4 milionů Kčs). Podle tehdejších zásad měl jsem tedy na zadání nárok, tím spíše, že jsem byl jediný místní civilní stavební inženýr, který podle tehdejších pravidel mohl býti dokonce o 5% dražší nežli ostatní uchazeči.\nRozhodnout, komu bude stavba zadána, bylo v kompetenci vládního rady sekčního šefa Ing. Veselého z ministerstva veřejných prací. Jel jsem kvůli této záležitosti do Prahy s místním poslancem Slívou ze Šumic, který mně přislíbil podporu. Já – asi šestatřicetiletý – jsem začal vykládat, že mám značné odborné zkušenosti a praxi a že jsem již hodně úspěšných staveb postavil. Pan sekční šéf se na mě podíval, usmál se a řekl, že neví o mnou provedených silničních stavbách. S ohledem však na to, že se pan poslanec zaručuje za moji solidnost, že tedy jako nejlevnější uchazeč stavbu dostanu.\nTo byl příznivý obrat v mém podnikání. Byl jsem si vědom, že musím napnout všechny síly k tomu, aby se stavba odborně i finančně zdařila. Inventář jsem neměl a k jeho koupi bylo potřeba velikých obnosů. Avšak ani tehdy jsem k většímu bankovnímu úvěru nesáhnul, přesto, že by zadávací suma stačila jako podklad k značnému úvěru. Byl jsem si vědom, že odbytová krize ohrožuje i velké dodavatelské firmy a započal jednání s firmou ČKD v Praze o prodeji těžkého parního válce se vším příslušenstvím. Cena byla pro mne nepředstavitelně vysoká, okrouhle 300 000 Kč. Přesvědčil jsem je, že nemohu nic ztratit, neboť jinak budu muset platit denní půjčovné asi 1000 Kč. Prodali mně nakonec tento válec bez hotového placení, s jednoročním platební lhůtou, bez jakýchkoli úrokových povinností z prodlení. ČKD udělala při tehdejší stagnaci dobrý obchod a já jsem takto započal tvořit velký inventář, který byl při znárodnění 1948 vnucenou zprávou oceněn na 2 miliony Kč. Určité riziko bylo na obou stranách, ale bez rizika není podnikání. ČKD dostala v den splatnosti smluvený obnos. Tímto systémem – obejít se pokud možno bez bankovního úvěru, režii co do počtu trvalých zaměstnanců omezit na minimum, vlastní prací a prací své manželky a ovšem využít odepisovaného inventáře daňově a tím rozšiřovat kapacitu a rozsah podniku – jsem postupoval trvale dále.\nNastávala chaotická doba předválečná, kdy nebylo času na předchozí zevrubné rozpisy prací (jichž začínalo být hodně). Důležité práce se začaly zadávat úspěšným a spolehlivým firmám v režii stavebníka, to jest s přirážkami k proplaceným mzdám a spotřebovaným hmotám. Byla to však maximální přirážka 35% k proplaceným mzdám a 10% přirážka ke spotřebovaným hmotám. Přirážky byly naprosto nedostatečné pro firmy s velkou režií a velkým investovaným kapitálem. Naopak pro malou firmu co do počtu stálých zaměstnanců a vloženého kapitálu to bylo dostatečné. Šlo jen o to najít a opřít se o vhodný peněžní ústav, který by poskytnul velký, ale zcela krátkodobý přechodný úvěr, než splátkové účty budou honorovány. Šlo o stavby několika silnic, čtrnáctidenní výplaty zaměstnaných přechodných dělníků činily průměrně půl milionu Kč. Peněžní ústav se našel, byla to Okresní záložna v Uherském Brodě.\nZemský úřad v Uherském Brodě mě vyzval, abych převzal nelehký úkol: za šest týdnů zrekonstruovat silnici Vlárský průsmyk – Vsetín v úseku přes Bylnici, Brumov do Valašských Klobouk. Byl to prakticky úkol nezvládnutelný, projekt nebyl a lhůta vpravdě šibeniční. Nemožné se stalo skutkem úsilím všech pracovníků, prací ve dne v noci. Současně se musela urychleně dokončovat silnice v úseku ke Starému Hrozenkovu a nakonec novostavba silnice Střílky – Stupava směr Brno. Během války bylo zničeno v okolí Uherského Brodu asi třicet mostů, zejména železniční mosty u Těšova, Popovic a větší silniční mosty, jako je ten pod brodským pivovarem směrem na Bánov, most k Biskupicím a Polichnu. Převzal jsem výstavbu těchto mostů se společníkem Ing. Františkem Urbanem. Směli jsme kdekoli kácet duby, na nákladech nezáleželo, šlo jen o rychlost a spolehlivost. Uplatnily se přitom tzv. hřebíkové konstrukce z prken. Měla to být provizoria, avšak některé z nich vydržely mnoho let.\nZ podniku, který započal podnikat bez kapitálu, bez větších úvěrů, bez inventáře a s velmi malým počtem zaměstnanců, vznikl poměrně velký stavební závod, který v únoru 1948 při znárodnění podle odhadu vnucené správy měl aktivum kolem 34 milionů Kč. Náhrada podle zákonů o nápravě křivd spočívá v předání prázdného a zpustošeného skladiště a firemní kancelářské budovy (tehdy moderně zařízené, v bezvadném stavu a volné, nyní poškozené obsazené nájemníky s nájemným, které nestačí ani na nejnutnější opravy). I moje vlastní, značně velké obnosy, které jsem firmě zapůjčil, nebyly ani v nejmenším honorovány. Ostatní, podniku sloužící budovy, jsem musel prodat ihned po znárodnění na úhradu hypotekárních dluhů, které – při odebrání vlastních budov – mně zůstaly na krku,“ končil v roce 1995 ing. Renner své vzpomínky na zřejmě své nejproduktivnější životní období.\nPo znárodnění jeho firma pokračuje jako Pozemní stavby Luhačovice, u níž je ing. Renner do roku 1966 zaměstnán. Jako důchodce pak ještě pracoval v období 1966-1975 v Organizaci pro racionalizaci energetických zařízení a pak až do roku 1986 spolupracuje s Geologickým průzkumem Rýmařov na záchraně památkově chráněných objektů.\nKromě již zmiňovaných objektů se jeho firma podílela na výstavbě České zbrojovky, kostela v Prakšicích, přestavbě kostela v Újezdci u Luhačovic, Nivnici, budově staré polikliniky aj. Nepřehlédnutelná je i jeho publikační činnost (Praktická statika I, II včetně tabulek a grafů).\nSvé životní heslo „Nikdy se nevzdávej“ neuposlechl poprvé a naposled v létě roku 2001, kdy zemřel v úctyhodném věku 100 let. Krátce předtím byl v únoru 2001 při příležitosti stých narozenin kromě jiných oceněn i městem Luhačovice, které se stalo jeho trvalým bydlištěm v jeho druhé polovině života.\nDědečkova vitalita a podnikatelský duch nechť je příkladem pro naši i příští generace.\nPS: Můj dědeček Ing.Jaroslav Renner se přátelil s panem Václavem Havlem (otcem bývalého prezidenta Václava Havla), když oba studovali na Vysoké škole stavební v Praze. Píše se o tom v publikaci „ Mé vzpomínky“ ,která byla vydána v roce 1993 na základě vzpomínek Václava Havla staršího. Khihu sestavili bratři Ivan a Václav Havel.\nDatum: 26.12.2009 0:00


Číňané vzpírají jedna báseň. Mají už třetí zlato – ČT sport – Česká televize\nVzpěračským bojům zatím vládne jednoznačně Čína. Její reprezentanti ovládli všechny tři dosavadní soutěže – na sobotní zlato krajanky Chou Č'-chuej navázali ve váze do 61 kg Li Fa-pin a v kategorii do 67 kg Čchen Li-ťün .\nLi Fa-pin přidal premiérové olympijské zlato k titulu mistra světa. Osmadvacetiletý favorit zvítězil v novém olympijském rekordu 313 kilogramů.\nLi Fa-pin mohl slavit zlato v okamžiku, kdy jeho největší soupeř Eko Yuli Irawan z Indonésie dvakrát neuspěl v nadhozu na váze 177 kg, což by byl nový světový rekord. Světové maximum nedokázal vzepřít ani Číňan při svém posledním pokusu v soutěži na 178 kg. Předtím Li Fa-pin dostal nad hlavu 166 kg v neobvyklém "postoji plameňáka" na jedné noze.\nLi Fa-pin divácky atraktivní techniku využívá k záchraně pokusu, když ztrácí rovnováhu. "Vím, že to mají diváci rádi, ale nikomu bych tenhle pohyb nedoporučoval. Mám velmi silné svalstvo trupu a hodně to trénuju, ale u jiných by to představovalo riziko vážného zranění," dodal šampion.\nNejlepší vzpěrače má na OH Čína 00:00:46\nIrawan byl druhý za součet 302 kg, bronz získal za 294 kg Igor Son z Kazachstánu.\nV olympijském rekordu vyhrál také v sedmašedesátce Čchen Li-ťün, jenž ve dvojboji vzepřel 332 kg. Čtyřnásobný mistr světa a největší favorit už ani neabsolvoval třetí pokus v nadhozu a o jeden kilogram porazil Kolumbijce Luise Javiera Mosqueru. Bronz získal Ital Mirko Zanni (322 kg).\nDo 61 kg: 1. Li Fa-pin (Čína) 313 kg (trh 141 + nadhoz 172), 2. Irawan (Indon.) 302 (137+165), 3. Son (Kaz.) 294 (131+163), 4. Itokazu (Jap.) 292 (133+159), 5. Salím (Saúd. Ar.) 288 (129+159), 6. Ruiu (It.) 286 (127+159), 7. Mišvelidze 285 (130+155), 8. Garcia Brito (Dom. rep.) 274 (120+154).\nDo 67 kg: 1. Čchen Li-ťün (Čína) 332 (145+187), 2. Mosquera Lozano (Kol.) 331 (151+180), 3. Zanni (It.) 322 (145+177), 4. Han Mjong-mok (Korea) 321 (147+174), 5. Talib (Pák.) 320 (150+170), 6. Jergašev (Uzb.) 312 (139+173), 7. Konnai (Jap.) 307 (135+172), 8. Čcheidze (Gruz.) 302 (133+169).\nVzpěračka Chou Č'-chuej získala pro Čínu druhé zlato 24. července 2021


Nový cyklus měření spotřeby paliva a emisí WLTP | Arval CZ\nOd září 2017 se tak spotřeba paliva a emise každého nově homologovaného modelu měří dle normy WLTP (The Worldwide Harmonized Light Vehicle Test Procedure). Nový test je mnohem komplexnější, přesněji odpovídá reálnému způsobu užívání auta, je výrazně časově delší, je při něm ujeta větší vzdálenost vyšší rychlostí a omezí se i počet zastavení (a tím dopad známého start-stop systému). Automobilky budou muset vykazovat data pro všechny možné prvky nadstandardní výbavy ovlivňující spotřebu paliva a emise vozu, např. tedy pro různé velikosti kol, střešní nosič atd...\nVozidla homologovaná před 1.9.2017 budou mít hodnoty spotřeby paliva a emisí uváděny stále dle původní normy NEDC. Změna nastane od září 2018, kdy budou uváděny hodnoty dle nového testu WLTP pro každý nově zaregistrovaný vůz bez ohledu na datum jeho homologace.\nZměna normy vyústí ve vyšší udávané hodnoty spotřeby paliva a emisí, které budou lépe odpovídat realitě při každodenním užívání vozidla, avšak mohou omezit dostupné modely v jednotlivých kategoriích car policy společnosti, je-li postavena na TCO (celkových nákladech na užívání vozu) a též na limitu CO2 . Jakmile budou známy konkrétní čísla dle nové normy, bude důležité provést revizi těchto vnitrofiremních předpisů.\nSamozřejmostí bude udávání těchto hodnot na dokumentech zasílaných ze strany Arvalu našim zákazníkům. Objeví se na kalkulaci, objednávce, potvrzení o začátku nájmu a taktéž na portálu My Arval.