Alarm für Cobra 11 :: Zobrazit téma - I ze sázky může vzrůst láska\nI ze sázky může vzrůst láska\nZaslal: 15.11.2008 20:31\npřidán ČTVRTÝ dílek po dlooooooooooooooooooooooooooooouhé době\nNapříklad lvi bojují o samice, aby si získali její přízeň. Stává se to i mezi opi?\nMyslím tím samozřejmě nás lidi. Bojují někdy dva muži o jednu ženu? A vyhraje vždy ten nejsilnější? Nebo jde o chování?\nNacházíme se v jednom baru poblíž Kölnu, který mají v oblibě policisti ze Zásahové jednotky.\nZrovna tam seděl Kranich starší a zjevně na někoho čekal. Po půl hodině se ve dveřích objevil vysoký muž se světlehnědými vlasy.\nNikdo jiný než André Fux.\nPodal si ruku s Frankiem.\n„Rád Tě opět vidím.“ usmál se.\n„Já Tebe taky, Fuxi…“ zabručel, ale byl rád, že se setkali.\nObjednali si prozatím vodu. Nehodlali se hned ožrat.\n„Tak jak je na Zásahovce?“ započal konverzaci Frankie.\n„Ale jo, jde to. Co Ty? Tom a tak?“ ptal se Fux.\n„Já se mám celkem dobře… Nic neobvyklého se v mém životě neděje a to mě trochu zráží.\nByl jsem zvyklý na pořádná dobrodružství na interpolu. A teď? Sedím doma nebo jsem v hausboatu a nic. Nic se neděje.\nA Tom? Toho jsem už delší čas neviděl. Podle mých informací pracuje s mladým Gerkhánem v týmu jako hlavní komisaři.“\nPři představě syna Frankieho a toho malého Turečka se André rozesmál.\nAle po chvilce se uklidnil. Přišel sem, aby uzavřel ne zrovna poctivý obchod.\nA oba to věděli, že tento obchod bude "nezákonný".(Je to dle toho, jak to pochopíte )\n„Nerozmyslel sis to?“ zeptal se Frankie, který se na tuhle akcičku těšil čím dál tím víc.\n„Ještě musím přemýšlet… Přeci jen…“ nedokončil, ale Frankie ho chápal. Dál se bavili tak normálně a klidně.\n„Hele a jak je to s šéfem Zásahovky?“ zeptal se.\n„Na toho se mi ani neptej. Takovej starej dědek.“ smál se, „Nenechá nám ani minutku na koupení si kafe v automatu.“\n„To víš… Stará škola.“ odvětil Kranich, ale smál se taky. Už byli jemně opojení alkoholem a ten dělal své.\n„Pamatuješ, jak jsme měli tu společnou akci s dálniční?\nTy tam byli jak zelenáči! Leda tak Fischer a Stolte se snažili něco dělat, ale od ostatních jsme nic nemohli chtít!\nVšechno jsme za ně dělali my!“ zachovával Fux vážnou tvář. Ale stejně se oba rozesmáli.\n„S Lamprechtkou bylo dálniční na nic…“ podotkl jeho společník.\n„Pravda, pravda. Lamprechtka to vést moc neuměla. Ta měla protekci u policejního prezidenta.“\nObjednali si další vodku. Měli dost, ale barman je nevyhodil. Věděl, že je tu může když tak bez problému nechat přes noc.\n„A nebo první setkání Anny s námi. Byl to pro nás všechny šok.\nAby přišla šéfová dálniční na základnu Zásahovky nebo Interpolu. Jenom když jsem ji tam viděl…“ nedokončil a opětně se\nJiž postoupil čas z večera na temnou noc a dva hříšníci měli uzavřít dohodu…\nUž byli dosti nestřízliví, ale stále věděli, co dělají. Objednali si naposledy.\n„Tak už ses rozmyslel, jestli se mnou uzavřeš ten ďábelský obchod?“ zeptal se Frankie.\n„No…Ale tak jo. Uzavřu. Souhlasím.“ přikývl André, „Ale začínám sám!“\n„Jistě!“ ušklíbl se Kranich a vypil svou sklenku. André to udělal také. A měli to zpečetěné…\nStejně tu nabídku barmana využili a vyspali se tam…\nRáno vstali. S jistou kocovinou. Nebylo jim zrovna dobře. Tudiž na delší dobu si zabrali dvě kabinky.\nPo dvou hodinách se jejich žaludky trochu uklidnili, takže mohli se opláchnout a jít za svými zásadovými činnostmi.\nŠance atraktivnější polovičky obchodu aneb André Fux v akci\nVystoupil z auta a podíval se na své staro-nové působiště. Dálniční policie. Tady prožil hodně věcí.\nTřeba jak skákali se Semírem přes řeku s autíčkem… Nebo jak zachraňovali Annu Englhartovou.\nJak pomáhali Kim zjistit, kdo je matčin nový přítel. Či skvělou akci s tankem. Bylo toho hodně.\nNejhůř se cítil, když ho podezřívali z vraždy svého žáka karate.\nBylo mu líto, že Anně rozbil tu skříňku. Měla ji asi ráda… Ale to je už minulost. Vyšel vstříc svému měsíci.\nVešel do naši známé budovy dálniční policie. Bylo to už rok, co opustil tuto služebnu. Myslel, že už nikdy se sem nepodívá.\nTenkrát na něj byla Anna pekelně naštvaná. Vyrazila ho ze dne na den. Asi si k ní dovolil na tom večírku příliš…\nAno, zase ten skvělý den. Anna Englhartová slavila narozeniny a tentokrát to slavili na služebně.\nUž odpoledne bylo klidné. Semír s Andrém seděli v kanclu a pařili online hry, Horst se zase cpal houskou,\nDieter vyřizoval poslední hlášení a Andrea si hledala nového internetového partnera, protože poslední ji z chatu zdrhnul.\nAnna mlčky pokukovala po osazenstvu služebny. Měla náladu pod psa. Nějak se ji ty narozeniny opětně nevydařily.\nNikdo z jejích známých se neozval. Či z vedení. Prostě nic. Jako kdyby byla vzduch, který musí dýchat…\nBlížila se šestá hodina večerní. Tik ťak, Tik ťak…Byl to čas, který odtikával její trávení na planetě Zemi.\nČas, který ji byl dán, aby válčila s terorem od nadřízených.\nČas, který ji byl dán, aby si vedla tu svojí služebnu a budila v ní každý den respekt.\nNajednou si to přišlo takové nepatřičné. Ten věčný řev, který vydávala na své podřízené. Měla je celkově ráda.\nSemír, ten drobeček, koho měla ráda už jen kvůli jeho chování.\nAndré, vysokej světle hnědovlasý elegán, ten dokázal potěšit v každé situaci.\nAndrea, naše expertka na počítače, dokázala vyhledat cokoliv a kdekoliv. Byla opravdu šikovná.\nHotte, tlouštík se smyslem pro humor, ji nadbíhal jak mohl.\nDieter, jeho parťák a vysoký stonek, byl sice jako Horst menší nešika, ale byl dobrý policista. A zbývala ji úvaha o sobě.\nOna, ta přísně vyhlížející policistka, bez soukromého života.\nOna, která dala život práci, si najednou připadala sama, sama jak kůl v plotě.\nZ hloubání ji dostal zvýšený šum na služebně.\nZrovna se tam Semír s Andrém hádali, jakou hru si pustěj další a\nAndrea se naštvala na Semíra a řekla, že je chová jak malej fracek.\nAnna se musela zasmát. Andrea měla pravdu. Semír se někdy vážně choval jak pětiletý děcko.\nProto ho měla tak ráda. Připomínal ji syna, o kterého přišla…\nV nedalekém kostele odbily šestou hodinu a tím skončila všední služba a také začala ta nevšední.\nAle nikdo neprchal ze služebny jako to bylo zvykem.\nMožná někteří níže postavení se rozutekli do svých aut, které míří do jejich domovů za rodinami či aby stihli svou oblíbenou telenovelu.\nOstatní se také vydali do svých aut, ale ne proto, aby tak říkajíc „odletěli jak holoubci z rodného hnízda“,\nale pro dárky pro svoji milou(?) šéfovou.\nKdyž se všichni připravili a uchystali, tak k sobě zavolali šéfovou a každý ji popřál všechno nejlepší k narozeninám.\nKvětiny u ní v oblibě neobstály nikdy, ale tentokrát ji potěšila růže od Andrého. Potřásli si rukou a on se k ní jemně naklonil:\n„Koupil bych něco lepšího, ale vy nás vždy tak honíte ráno do práce.“ promluvil polohlasem omluvně.\nOslavenkyně se musela usmát. Podívala se mu hluboko do očí.\nMusela uhnout očima, aby mohla pokračovat a přijmout přání i dárek od ostatních.\nSemír ji daroval knihu Policie a všední život, kterou napsal bývalý policista.\nOd Andrey dostala propisku, Horst s Dieterem ji věnovali zbraň. Historickou. Byla krásná, to musela uznat.\nTeď až mohla zábava propuknout. Hudba byla, ale tanečníků bylo více než tanečnic.\nAnna s Andreou tancovaly skoro pořád. Tedy spíše Anna. Alkohol a postup času dělal své.\nPo půlnoci zůstali na služebně jen Anna s Andrém. Šel k ní.\n„Tady se to nějak vylidnilo.“ poznamenal a pousmál se, dřepnul si k ní a podíval se ji hluboko do očí, jak to udělala, když ji předával tu růži.\nJen přikývla. Pohled mu opětovala. Tentokrát tu nikdo není a nikdo nepřijde, pomyslela si.\nKdyby byla střízlivá, tak by to neřešila, prstě by si s ním povídala a nic by se nestalo. Ale i ona pila.\nKoukala se do jeho očí s obavou a s trochou osudu. Ale i s neodolatelnou touhou. Byla příliš dlouho sama…\nNajednou dostala až panický strach ze všeho, co by se mohlo stát. Sklonila hlavu.\nPo tomhle uvědomění měla pocit, že jeho pohled nevydrží. Chtěla ho začít líbat. Chtěla s ním zažít to, co už dlouho nezažila.\nLásku, odevzdanost muži či kdoví co ještě. Ale věděla, že by to nemělo dlouhého trvání.\nV první řadě je práce, tudíž je jeho šéfka. V tomto musely city stranou.\nAndré ji jemně vzal za bradu a zvedl. Dívala se pořád do neznáma.\n„Jestli to nechceš, zastav mě.“ promluvil jemně a začal ji opatrně a jemně líbat.\nNebránila se, ba naopak, po chvíli se sama přidala.\nKde ti dva skončili, si můžete domyslet sami, jestli ne, tak vám opravdu radit nebudu.\nProbudili se k polednímu.\nNaštěstí ostatní měli volno.\nAndré byl už vzhůru a snažil se rozumnou cestou ze sebe dostat toho hnusného přítele alkoholu, kocovinu.(A opět to tu máme, že, Všeli? )\nAnna se probudila později. Rychle se oblékla.\nKdyž uslyšela Andrého, jak lamentuje nad tím, že se ta voda na kafe nevaří a nevaří, bylo ji ihned vše jasné.\nChytla barvu, že i ta rudá růže od Andrého, byla proti ni bledá. Ale po chvilce se vzpamatovala. Šla za ním.\nNa nic si nepamatovala, ale tušila, co se vůbec stalo. Opřela se o dveře kuchyňky a pozorovala ho.\nMusím ho vyhodit. Nedělalo by to dobrotu, pomyslela si, ale nechtěla to. Něco ji k němu táhlo.\nAsi to bylo jen vinou kocoviny. André konečně přemluvil konvici, aby začala vařit vodu na kafe.\nPodal jeden hrnek Anně a sám si vzal kafe do kanceláře hlavních komisařů. On si na vše pamatoval.\nZe začátku byl za to rád, ale jak tak pomaloučku ustupovala kocovina, tak se začal bál, co s ním teď udělá.\nMěla ho na háčku, stačí jen vytáhnout…\nKdyž se i naše drahá šéfová vyhrabala z kocoviny a nabyla chladné hlavy a nezklamného rozumu.\nZadní vrátka by měla, kdyby se s ním včera nevyspala a kdyby tak nemilovala ty jeho očiska.\nZašla do své pracovny a vytáhla papír, který vytahovala velice nerada. Výpověď.\nRozklepanou rukou začala vypisovat tento zlověstný list.\nPo řádku musela přestat a čekala, než se ji ruka a myšlenky uklidní. Myšlenky musela mít ve svých starých kolejích.\nPo zhruba deseti minutách se myšlenky i ruka daly do klidu a mohla výpověď dovyplnit.\nChvíli si ještě připravovala svůj monolog a pak se vydala na cestu nejtěžší.\nSamotný vyhazov Andrého. Šla pomalu, jak na popravu či jak Kristus, když šel s křížem. Ale stejně nedošla.\nZastavila se a sledovala ho. Jeho světlehnědé vlasy, jeho očiska.\nVše, na co se koukala tak ráda a včera se ji to vymstilo. Nakonec se přeci jen odvážila a vešla do jeho kanceláře.\n„Děje se něco?“ zeptal se a upil ze svého hrníčku kafe, který byl už za dnešek druhý.\nPřikývla a dala mu na stůl výpověď. Podíval se zmateně na výpověď pak na Annu.\nByl velice zmaten, ale zachoval se profesionálně.\n„Bude to tak lepší!“ řekla rázně.\nNemyslela to tak, ale musela to říct jinak než jako žena, která s ním v noci prožila krásné chvilky,\nna které si začala pomalu ale jistě rozvzpomínat.\nAndré se na ni podívat tak, že ji moc nevěří, ale nekomentoval a výpověď mlčky podepsal,\nvzal si věci, co měl v kanceláři a rovněž mlčky odešel z kanceláře a poté ze služebny.\n„André…“ hlesla nepatřičně Anna. Nechtěla, aby takto odešel. Prostě nechtěla…\nOn ji slyšel. Dokonce se zastavil, což by neudělal u nikoho jiného. Vždy ho přitahovala víc než kdokoli jiný.\nSice měl více žen za svou službu dálniční, ale ona byla jedinečná.\nJako cache někde schovaná(sry, nic jiného mě při kačerovský náladě nenapadlo ).\nOdvážil se a otočil na ni. Oba mlčeli. Neměli si co říct. Ten pohled mluvil za vše…\n„Nemá cenu tu zůstávat, když jste mě vyhodila...“ prolomil to ticho André a otočil se a odjel se svým autem…\n,Vzpomínky jsou minulost, ale my žijeme přítomností.´zhodnotil své zamyšlení a vešel na služebnu dálniční policie.\nNikdo tam skoro nebyl. Byl tam dost brzo, ale nemohl si nevšimnout již osídlené pracovny šéfové.\nAnna popíjela kafe a užívala si toho klidného rána na služebně, nevědíc že nedaleko ni stojí André.\nTen se konečně rozhoupal a zaklepal na dveře jejího teritoria.\n„Dále…“ vyzvala příchozího, aniž by zvedla oči. Vešel. Annin pohled stále vysel na nějakém nepatrném předmětu v místnosti.\nZvedla hrníček, aby se napila a vzhlédla na člověka, který před chvílí vešel do zahrádek pekelných.\nÚplně se Andrého lekla, že upustila hrníček a jeho obsah ji skončil na oblečení.\n„André? Jste to Vy?“ vypravila ze sebe. V zápětí si všimla toho hrníčku…\nAndré si toho všiml také… Nabídl se, že když už to zavinil on, že ji odveze domů, aby se mohla převlíknout.\nTo dá rozum, že taky nebude ve věcech politých kafem.\n„Tak dobře.“ souhlasila a vydali se k autu. Naštěstí nikdo z těch policejních lenochů ještě tam nebyl, tak Anna nastoupila s klíči a nejdůležitějšími věcmi do Andrého auta.\nAndré nastoupil také a vyjeli směr šéfčin koutek soukromí. Dojeli bez problémů. André zastavil u chodníku. Podíval se na ni.\nUsmála se a vystoupila. Šla se převlíknout. Cítila k němu to samé jako předtím. Ale teď nemohla dopustit, aby to dopadlo tak jako před lety.\nVe svém bytě si nejdřív opláchla obličej, a pak se šla převléknout. Nemohla si nepovšimnout, že ji najednou záleželo na tom, jak vypadá.\n,Blbost! S Andrém to byl úlet, kterého jsem litovala!´okřikovala se v duchu, ale věděla, že to není pravda.\nMusela si přiznat, že ho tenkrát milovala. A teď… sama nevěděla, co k němu vůbec cítí. Po nadměrně dlouhé době byla vytáhnuta bytem ven se slovy:\nJsi tu už moc dlouho!\nŠla směrem k silnici. Andrého auto nikde.\n,Tak a teď si udělám několikahodinový pochod, ne?!“ rozčilovala se Anna.\nBěhem deseti minut se neobjevil, tak to vzdala a vyrazila sama směrem dálniční policie. Po půl hodině se úplně ztratila. Vytáhla mobil.\nHodlala se zavolat Andrému a pekelně ho seřvat. Ale měla chuděra smůlu! Mobil oznamoval prázdnou baterku.\n„Tak a teď jsem v háji!“nahlas si ulevila Anna, která už vážně nebyla zrovna nadšená, že musí z centra jít až na dálniční.\n„V Kölnu v centru.“ ozval se za ní hlas. Jeho vlastníka by nejradši uškrtila za živa.\nOtočila se a viděla Andrého, který měl v ruce dvě kafe a sáček se sladce vonícími koblihami.\n„Jsem si to asi trochu nepropočítal. Myslel jsem, že se k Vám dostanu dřív.“ usmál se omluvně. I kdyby se Anna měla zlobit, tak prostě nemohla.\nKdyby tohle udělal kdokoli jiný, tak by zuřila, ale když tu udělal André, mlčela. Mlčela a usilovně přemýšlela, proč by mu vlastně měla věřit. Proč mu věřila.\n„No nic,“ zarazil její hlas tok zmatených myšlenek a pokračovala, „Mohl byste mě odvést na stanici? Pochybuju, že bych tam došla.“\n„Jistě.“ jemně se usmál a šel ke svému autu. Ona šla poslušně za ním. Oba nastoupili do Andrého Mercedesu.\nAnnin pohled visel doslova na něj. Pomalu se otočil a podíval se ji do očí, jako tenkrát, na její narozeniny. Blížili se k sobě jak těly tak rty.\nČástí těla, která nejvíce toužila po dotycích toho druhého. Byli od sebe rty několik centimetrů, možná méně, když se Andreas zpátky narovnal.\nNěco mu v tom bránilo…\nAnna se jen na něj šokovaně zírala. On beze slova nastartoval a vyjel na služebnu. Sám nevěděl, co to dělá… Vždyť sám chtěl Annu zpátky. Po té noci se do ní zamiloval. Příšerně zamiloval. Byl zmatený jen tím, že ji znovu uviděl. V naprosté tichosti dojeli na služebnu. André nechal Annu vystoupit a odejít dovnitř. Prohrábl si vlasy. Byl příliš zmatený ze všeho. Z citů, které choval k Anně jakožto své bývalé šéfce. Po několika dlouhých minutách se sebral a šel též dovnitř.\n„André!“ zvolal mladý Turek, který byl překvapený, že ho tu vidí.\n„Ahoj prcku!“ zasmál se André, „No, byl jsem se kouknout, jak to tu běží.“ Tím odpověděl na nevyřčenou otázku.\n„Jen?“ zeptal se pochybovačně. I když měl parťáka Toma, tak Andrého chtěl zpátky. Měl chuť se od něho ještě učit.\n„Ještě uvidím,“ usmál se velikán a oči mu zamířily ke kanceláři Anny. Zrovna tam něco hledala v notebooku.\nVšiml si také, že neměli sekretářku. Že by se nabídl? Stejně si vzal na Zásahovce dlouhou dovolenou.\nBeze slova šel ke kanceláři Anny a zaklepal.\n„Dále,“ ozvalo se a André vstoupil a ihned zavřel. Vzhlédla k němu, ale ihned odvrátila zrak.\n„Co potřebujete, Fuxi?“ zeptala se tiše a mírně nervózně.\n„Chtěl bych se sem vrátit. Klidně jen jako někdo, kdo hledá informace. Ale chci se vrátit,“ pronesl pevně André.\n„André… Tohle od nás nemůžu chtít… Jste dobrý v terénu ale jako „sekretářka“…. Nedělejte si legraci z toho,“ odpověděla tiše a podívala se na něj.\n„Já to myslím vážně, Anno,“ usmál se André. Jeho úsměvu Anna nikdy neodolávala dlouho.\n„No tak dobře,“ svolila nakonec. André se vítězoslavně usmál a odešel z kanceláře ke stolu Andrey, která byla doma s Aidou a ještě nesehnali náhradu. První se začal smát Semír, pak Tom a od těch dvou chytila záchvat smíchu celá služebna včetně Anny.V očích ji viděl radost, štěstí a….. lásku. Ta se tam odrážela v malém množství, ale byla tam.\n„Tak si to užijte, Fuxi,“ smála se a podívala se po ostatních, „Tak do práce, vážení,“\nVšichni ostatní pokračovali v práci jen Anna ne. Zašla sice do své kanceláře, ale stále tajně pozorovala Andrého, který se bavil s Tomem a Semírem. Pořád chtěla zapomenout na tu noc, co se s ním vyspala, ale nemohla. Na to ho moc milovala a ještě trochu miluje.\n„Hele, a kde máme zbytek naší bandy? Elena a Sus?“ zeptal se André. Tom zblednul. Semír se podíval na parťáka a pak na Andrého.\n„Elena je mrtvá. Zabili ji,“ řekl tiše jen pro Andrého uši.\n„Aha,“ zamračil se.\n„A o Susanně nevím,“ dodal vzápětí Semír.\nAndré se zamračil.\n„Já…..se půjdu kouknout….jinam…. Díky za společnost, pánové,“ usmál se smutně André a šel „otravovat“ někoho jiného.\n„Semíre,“ zanaříkal Tom, „Odkud ji zná?“\n„Byli jsme taková parta… on a lidi z akademie. Já, on, Elena a Susanna von Landitz,“ vysvětlit Turek. Tom jen přikývl a šel něco dělat. Semír šel za ním. Byl na jednu stranu rád, že má zpátky Andrého, ale… kvůli Tomovi by ho nejraději zakousnul, že mu oživil vzpomínky na jeho lásku.\nAnna vyšla jako střela ze své kanceláře.\n„Gerkhán, Kranich! Máte výjezd. Na dálnici jede nějaký blázen 200 km/h…. Tak si to užijte,“ vychrlila ze sebe a ti dva už nasedali do auta a jeli si chytit toho blázna. André se podíval obzvlášť smutně, být sekretářka není nic lehkého, když někdo je dobrý policista. Anna si toho všimla a zasmála se.\n„Měl jste, co jste chtěl, Andreasi,“ smála se.\n„No jo, ale přece jenom….“ zaxichtil se jak malej kluk.\n„Já vím, taky mě chybí výjezdy,“koukla na něj smutnýma očima.\n„To se ale dá nějak zařídil,“ usmál se s ohníčky v očích.\n„Vážně?“ rozzářily se ji oči. Byla by šťastná zase v terénu.\n„Jasně… Domluvím se s šéfem a zařídím to. Ten má u mě dluh. Zachránil jsem mu život a kryl jsem jeho milostné aférky před ženou,“ usmál se spiklenecky André.\n„Až tak?“ zeptala se Anna a zase se smála. Bylo mu s Andrém moc dobře. Ostatní si jich nevšímali, měli dost práce s tím bláznem na dálnici.\nMezitím se Tom se Semírem řítili po dálnici s majáčkem. Zavolali si ještě kluky ze Zásahovky, aby tenhle případ měli co nejdřív z krku.\n„Hele, to bude nějakej úplnej cvok, když jede tak rychle…Prostě nějaký opilý pako,“ smál se Tom, který už byl zase v dobré náladě.\n„Nebo mafián, co se nudí,“ smál se s ním Semír.\n„Taky možné,“ smál se Tom.\n„Alarm 7 volá Kobru 11,“ ozvalo se z vysílačky. Tom ji s velkou nechutí vzal a odpověděl:\n„Kobra 11 Alarmu 7, co se děje?“\n„Ten blázen smetl ze silnice jedno auto. Byl to asi cíl jeho jízdy. Jsme tam pár kilometrů od vás,“ oznámil hlas ve vysílačce.\n„Dobře, jedeme tam a ať ostatní pronásledují toho blázna,“ ozval se do vysílačky Semír.\n„Jasně,“ řekl hlas a přerušil spojení.\nMezitím byl na služebně poměrně klid. Už byl večer, tak se všichni měli na odchodu. Případ s bláznem na dálnici převzala Zásahovka s Kobrou 11 a ostatní tedy neměli co dělat. Tak je Anna posílala domů. Ta se ovšem k odchodu neměla. Měla na stole plno lejster, které bylo potřeba vyplnit. Tak vyplňovala a po očku koukala po Andrém. Ten si sedl k Sigimu a kecali.\n„Uvědomuješ si, že na dálniční s těmi machry se moc daleko nedostaneš? Na Zásahovce nebo Jednotce Speciálního Nasazení bys měl víc prostoru pro svou existenci…“ říkal mu právě André.\n„Hele, André, mě to takhle zatím vyhovuje a navíc na Zásahovce nebo na Jednotce je děsné práce nad hlavu. Tady je větší klid pro mě.“ Odpověděl na to Sigi.\n„No jo, to tě asi k nám nepřekecám, co?“ povzdychl si André.\n„To těžko,“ usmál se Müller.\n„Škoda… Chybí mi tam tahle služební atmosféra,“ zakřenil se Fux.\n„Tak se vrať, ne?“ poradil mu.\n„Ne, radši ne. Zase to skončí jako minule…. Vyhazovem a to fakt nechci absolvovat znova,“ odvětil.\n„Jak chceš. Hele, já tu mám ještě nějakou práci.“ řekl Sigi a to byl jasný signál pro Andrého, aby vypadnul.\nNež Semír s Tomem dojeli k té bouračce, tak se ozvali z vysílačky policisti, co pronásledovali toho blázna.\n„Je nám líto, pánové, ale ten cvok se sám vyboural.“ Oznámili jim.\n„A nevíte aspoň, kdo to je?“ zeptal se Tom.\n„Ne. Sám byl zajisté terčem nějakého útoku. Měl v autě umístěnou výbušninu.“ Odpověděl hlas.\n„Aha, tak nic. Snad se to nějak vyřeší jinak,“ poznamenal Semír.\n„Šéfová?“ ozval se André ve dveřích Anniny kanceláře. Ostatní už byli dávno pryč.\n„Ano?“ vzhlédla na něj Anna od papírů. André si všiml té hromady lejster a usmál se na Annu.\n„Nešly by ty papíry dodělat jindy?“ usmál se šibalsky.\n„No… daly,“ usmála se nejistě Anna.\n„Tak Vás zvu na večeři,“ nabídl ji André. Anna se usmála a nabídku přijala.\nTom a Semír mezitím přijeli ke kolegům a k autu, které bylo převrácené koly vzhůru a bylo mimo vozovku.\n„To je ten terč útoku toho blázna?“ zeptal se Semír, když vylézali s Kranichem z auta.\n„Ano, je,“ kývl policista a šel s dálničními komisaři k autu.\n„Ten muž je bývalý hlavní komisař z interpolu. Už jsme volali sanitku. Měli by tu být co nevidět,“ poznamenat policista a to už se Tom nakláněl k autu a na sedadle řidiče poznal…\n___________ POKRAČOVÁNÍ PŘÍŠTĚ!!! ___________\nZaslal: 16.11.2008 9:54\nZaslal: 17.11.2008 19:34\nTak nekalý obchod chtějí ti dva uzavřít Aspoň že je ráno pořádně bolela hlava, jen nevím jestli se jim s kocovinou bude dobře pracovat, si myslím, že Andrému nebude moc do řeči pokud si nedá kafe. A pokud jsem dobře pochopila asi si ho dát nestihne, dobře mu tak, nemá tolik pít\nJsem zvědavá na pokráčko, doufám, že obchod proběhne co nejdřív.\nZaslal: 17.11.2008 20:01\nJéééé, Frankieeeee! *skáče radostí* Jo, to je fajn postava Jsem ráda, žes ho sem dala... ale co to dělají? Uzavírat obchod v podnapilém stavu se nemá, hoši! Ale co... třeba tím jen André potřeboval získat odvahu...\nA souhlasím, Lamprechtka byla hrozná\nPokračování - ještě chvilku nn!\nZaslal: 24.11.2008 20:21\nPrávě jsem přemýšlela, jestli sem mám hodit další pokračování, ale ještě si ho nechám a rozšířím...\nTakže holky(Všeli a Cobro12), budete si muset ještě chvilku počkat. Nic neslibuju, ale tak do konce týdne(tudiž listopadu) by mohlo být...\nZaslal: 28.11.2008 15:36\nTak jsem se rozhodla dozdělil tuto povídku na víc částí, tak jsem házím POKRAČOVÁNÍ I.\nKomentujte, komentujte, čtenáři....\nPS: Omlouvám se za pro mě netradiční pokračování....Celá ta povídka bude a je netradiční\nZaslal: 28.11.2008 21:38\nNaštěstí ostatní měli volno. André byl už vzhůru a snažil se rozumnou cestou ze sebe dostat toho hnusného přítele alkoholu, kocovinu.(A opět to tu máme, že, Všeli? Very )\nJj, přesně XD Proč se všichni musí opíjet? Proč pijou, když to neumí? XD Kdyby nepila, nestalo by se to, co se stalo a nemusela by Andrého vykopnout a ten by se teď neopíjel a neuzavíral nějakou příšernou dohodu.. uáááá\nJinak pěkný díl, pobavila jsem se A líbilo se mi to Annino zamyšlení\nZaslal: 19.12.2008 16:02\nTakže přidán třetí díl a POKRAČOVÁNÍ II.... Omlouvám se, že je to tak krátké, ale nemohla jsem ze sebe nic více vyloudit...\nTak přeji příjemné počtení a snad se to bude líbit.\nZaslal: 4.7.2009 11:10\nVůbec jsem nevěděla, jakou povídkou začít po tak dlooooouhé odmlce a rozhodla jsem se pro tuhle, jelikož na ní jsem kašlala i dost předtím.... Tak jsem napsala delší další dílek.... Tak snad se vám bude líbit, povídkáři moji\nA co je u Anči nového? Hodně věcí.... ale nejlepší na tom je, že jsem se konečně šťastně (doufám) zamilovala..... A snad to vydrží dál.....\nZaslal: 29.9.2009 9:47\nU myší hnáty! To to André dopracoval... až na sekretářku? Hahahahaha! To je hrozně vtipná představa, Ančí! Úplně vidím, jak tam sedí a klape do počítače To byl výtečný nápad!\nAnně přeju, aby jí to s ním vyšlo... a co to ten Tom našel?\nZaslal: 4.3.2013 13:10\nmoc krásná povídka snad jim to spolu dlouho dlouho vydrží........\nZaslal: 8.8.2014 8:28\nKrásná povídka. I ty ostatní od tebe samozdřejmě


Lalique Encre Noire A L´Extreme - EDP TESTER 100 ml jen za Kč - Nejprodávanější parfémy.cz\nDiskontní Lalique Encre Noire A L´Extreme - EDP TESTER 100 ml od firmy Lalique - tento produkt objednáte za výhodnou cenu Kč. U nás nakoupíte vždy kvalitní zboží za bombastické ceny. Na vámi zadanou adresu bude BEZPLATNĚ dopravena objednávka v hodnotě 1000 Kč nebo víc. Přejeme vám spokojenost z výhodného nákupu.\nKvalitní Lalique Encre Noire A L´Extreme - EDP TESTER 100 ml kvalitní značky Lalique - tento hit můžete pořídit v perfektní akci za Kč. Vybírat zboží v akci můžete z pohodlí vašeho domova. Utraťte minimálně tisícovku a DOPRAVU ZCELA ZDARMA máte v kapse. Udělejte si radost.\nEncre Noire A L´Extreme je dřevitě-aromatická vůně pro muže. Hlavu tvoří bergamot, pryskyřice elemi a cypriš. V srdci se ukrývá vetiver, kosatec a kadidlo. Kompozici uzavírá kombinace pačuli, santalového dřeva benzoinu. Na trh byla uvedena v roce 2015.\nParfém od Lalique za cenu Kč. Původní cena 619 Kč. Pořidte si Lalique Encre Noire A L´Extreme - EDP TESTER 100 ml nyní levněji online, nakupujte zde.\nLalique Encre Noire A L´Extreme - EDP 50 ml\nLalique Elegance Animale - EDP TESTER 100 ml\nLalique Satine - EDP 30 ml\nLalique Encre Noire A L´Extreme 100 ml parfémovaná voda pro muže\nLalique Amethyst Éclat 100 ml parfémovaná voda pro ženy\nLalique Azalée 100 ml parfémovaná voda pro ženy\nLalique Encre Noire Sport 100 ml toaletní voda pro muže\nLalique Satine 100 ml parfémovaná voda pro ženy\nLalique Pour Homme 75 ml parfémovaná voda tester pro muže\nLalique White 125 ml toaletní voda pro muže\nLalique Perles De Lalique 100 ml parfémovaná voda pro ženy\nLalique Encre Noire 100 ml toaletní voda pro muže\nLalique Amethyst 100 ml parfémovaná voda pro ženy\nLalique Le Parfum 100 ml parfémovaná voda pro ženy


Jizvičky po akné? Zkuste na ně sílu přírody - www.Vitalitis.cz\nDomů/Krása/Jizvičky po akné? Zkuste na ně sílu přírody\nJana H. 14.5.2019\nAkné je vždy problém – a to nejen kosmetický. Značí jistou nerovnováhu v těle a je signálem, že něco není v pořádku. Občas jen léčba krémy nestačí. Je nutné změnit životní styl, začít se jinak stravovat a někdy také brát léky. Co je ale nejhorší, vážné formy akné za sebou zanechávají určitou formu “dědictví”. Jsou to malé jizvičky, které ale na pleti vytváří viditelné mapy a ničí vaši krásu.\nDá se jizvám předejít?\nAno i ne. Jizvy často vznikají, pokud pupínky neodborně vymačkáváte. Proto byste to v žádném případě neměli dělat, i když je to velmi lákavé. Vymačkávání pupínků by měli dělat jen dermatologové nebo kosmetička, která zná správný postup a používá šetrné nástroje. Vy si můžete snadno na pleti udělat nenapravitelnou škodu.\nNa druhou stranu, někdy vám ani disciplína nepomůže a jizvy vzniknout tak jako tak. Je to tehdy, pokud trpíte skutečně závažnými formami akné, při kterém vznikají velké bolestivé boláky, které se dlouho hojí, často samy praskají a krvácí. Pak mohou jizvy vzniknou i bez vašeho přičinění a vy se s nimi prostě musíte nějak vypořádat.\nJak odstranit jizvy?\nŘada drobných jizviček časem zmizí sama. Pokud se občas neudržíte a nějaký ten pupínek vymáčknete, nemusí to nutně znamenat, že tam už navždy budete mít jizvu. Pomoci může i laser. Jedná se ale o dost drahou proceduru a také není vhodná pro všechny druhy poškození.\nNejlepší metodou je tedy spoléhat na sílu přírody. Řada bylinek či produktů dokáže jizvy úspěšně eliminovat. Možná to bude chvíli trvat, ale vyplatí se být trpělivý. Léčba jizev se neudělá přes noc, jelikož pleť se obnovuje postupně a pomalu, ale tyto přírodní metody vám dají šanci na opět krásnou pleť.\nPokud je něco na pleť skutečně univerzálně účinné, pak je to právě aloe vera. Tato zázračná rostlina má silné antibakteriální i zklidňující účinky, pleť vyhlazuje, rozjasňuje a regeneruje. Nejlepší je využít čerstvý gel přímo z listů této rostliny. V misce jej rozmíchejte a nanášejte přímo na pleť. Nechte působit asi 20 minut a poté smyjte vlažnou vodou. Aloe vera nastartuje léčebný proces a pomůže opětovnému vyhlazení vaší pleti.\nŠípkový olej se hodí k léčbě pleti, která je vyčerpaná a unavená po léčbě akné. Taková pleť je typicky dehydratovaná, mdlá a bez života. Šípkový olej jí vrátí potřebné minerály a vitamíny a nastartuje regenerační proces, který povede nejen k obnově přirozené krásy pleti, ale také k odstranění drobných jizev.\nŠípkový olej koupíte ve specializovaných obchodech a můžete jej libovolně kombinovat i s jinými esenciálními oleji. Skvělý je třeba kokosový olej nebo i levandulový. Používejte jej jako intenzivní noční péči.\nJablečný ocet je silný bojovník za hezkou pleť, ale dejte si pozor. Neměli byste ho používat, pokud je vaše plť ještě aknózní a má otevřené boláky. Takovou pleť by mohl zbytečně podráždit. S léčbou jablečným octem tedy vyčkejte, až bude vaše léčba akné zcela ukončena a využijte ji jen jako pomoc proti jizvičkám.\nPro použití na pleť ocet smíchejte v poměru 1:4 s vodou. Poté použijte bavlněný tamponek, kterým tuto tekutinu naneste na místa postižená jizvičkami. Nechte působit asi 15 minut a omyjte vlažnou vodou.\nProč se citronová šťáva hodí na léčbu jizev? Protože má zesvětlující účinky a pomáhá jizvy prakticky zneviditelnit. Hodí se ale jen jako lokální léčba tmavých jizev, v žádném případě neaplikujte citronovou šťávu na celý obličej. Je dost agresivní a mohla by pleť podráždit. Jednoduše použijte vatový tamponek, kterým šťávu aplikujte přímo na jizvičky. Po 10 minutách opláchněte.\nAkne jizvy péče o pleť Pleť


Snow White, pohádková přehlídka roku sourozenců Ponerových :: Czech Fashion Design\nSnow White, pohádková přehlídka roku sourozenců Ponerových\nS radostí jsme se minulý týden zúčastnili první autorské přehlídky sourozeneckého dua Poner s názvem Snow White. Nikol a Jakub nás přitom, jak sám název napovídá, vzali do pohádky o Sněhurce. Během téměř hodiny trvající módní show představili 90 šatů. Za svou tvorbu, která je oblíbená zejména u českých celebrit, sklidili zasloužené ovace a obdiv.\nSvou židli hosté poznali podle typického červeného jablka s jmenovkou, ptačí klece a mechoví už jen dotvářelo dokonalou iluzi pohádky. Snové ale byly především šaty z dílny tohoto úspěšného návrhářského dua. Přehlídku otvírala i uzavírala Nikol Švantnerová, která mimo jiné vynesla i zlatou síťovanou róbu pošitou 150 tisíci křišťálovými kameny za půl milionu. Bílé honosné šaty s dlouhou vlečkou a velkorysým límcem představovaly vrchol večera. Tyto šaty jako pro Sněhurku přitom dvojice dodělávala těsně před přehlídkou.\nPro tvorbu sourozenců Ponerových jsou typické velmi ženské a odvážné siluety, ruční práce a zdobení jako je výšivka či třpytivé aplikace. Během show tak byly k vidění formální i večerní šaty, smyslné overaly, ale i svatební a honosné róby jako pro princezny. Některé šaty návrháři doplnili o pláště, kabátky a luxusní kožichy.\nUspořádat takto náročnou módní přehlídku trvalo zhruba měsíc. Poneři se na svůj velký večer sladili do černé barvy. Dali si záležet i na oděvu hostesek, pro něž speciálně ušili krátké zlaté a černé šaty, které zdobily opasky s kapsičkami. O účesy všech účinkujících se postaral tým kadeřníků od Libora Šuly, líčilo se kosmetikou Dermacol, šperky zapůjčilo BENY klenotnictví a Preciosa Components se postarala o to, aby se třpytily nejen šaty modelek, ale i celý prostor. Po celý večer teklo Campari proudem. Poneři si dle svých slov touto první autorskou přehlídkou splnili sen. My jim přejeme, aby trval co nejdéle.


Na stravovnu postačí finanční rezerva - Novojičínský deník\nNa stravovnu postačí finanční rezerva\nKopřivnice - Město se konečně zbaví jednoho ze svých nevzhledných objektů. Budova sousedící s domem s pečovatelskou službou se totiž už během tohoto měsíce začne měnit na novou městskou stravovnu.\nChátrající budova, která sousedí s kopřivnickým domem s pečovatelskou službou, se brzy promění ve stravovnu.Foto: Deník/Jana Hromočuková\nKopřivničané se konečně dočkali. Polorozpadlý nedokončený objekt na ulici České, jenž vzhled města Kopřivnice hyzdil téměř dvacet let, se konečně dočká smysluplného využití. Do roka by na místě zchátralého skeletu měla stát zbrusu nová stravovna.\nZahájení prací je naplánováno na pondělí 18. října. Již na začátku tohoto týdne se proto sešli zástupci města se zástupci firmy, jež bude přestavbu realizovat. „Nejednalo se ale o žádné slavnostní zahájení stavby nebo položení základního kamene. Šlo o pracovní schůzku, při které jsme si se zástupci stavební firmy obhlédli terén a naplánovali první etapu prací,“ informoval o smyslu schůzky starosta Kopřivnice Josef Jalůvka.\nZachová se pouze konstrukce objektu\nEtapu číslo jedna by podle slov Jalůvky mělo zahájit bourání a nové stavění skeletu budovy. „V pondělí 18. října by měly na místo nastoupit dvě stavební čety,“ potvrdil starosta. Co všechno stavavři z budovy odstraní, a co naopak zachovají, vzápětí přiblížil ředitel dodavatelské společnosti Beskydská stavební Jiří Dohnal: „Ze stávající stavby zůstane zachována pouze nosná konstrukce. Oproti tomu stěny, podlahy, střecha, fasáda, okna a vybavení budou zcela nové.“\nPřestože do prací již brzy zasáhne zima, ani dělníci ani vedení města se nebojí, že by to mohlo jejich průběh narušit. „Vzhledem k tomu, že firma chce mít na zimu stavbu nově uzavřenou, tedy že starý plášť rozebere a nahradí jej novým, nebojím se, že by počasí mohlo práce nějak významně brzdit,“ uvedl Jalůvka. Jeho domněnku potvrdil i Dohnal: „Pracovat budeme i během zimního období, samozřejmě s ohledem na obyvatele přilehlého domu s pečovatelskou službou.“\nDobrou zprávou pro město Kopřivnici je, kromě skutečnosti, že se konečně zbaví ohyzdné stavby a že lidé žijící v domě s pečovatelskou službou budou mít zajištěné stravování hned vedle svých domovů, také to, že město bude muset na přestavbu vynaložit méně peněz, než předpokládalo. „Přestože se původní rozpočtové náklady pohybovaly kolem šedesáti milionů korun, díky momentální situaci ve stavebnictví a konkurenci nám firma nakonec udělala nabídku, že stavbu zrealizuje za třicet pět milionů,“ potvrdil radostnou zprávu kopřivnický starosta.\nVzhledem k tomu, že město má z minulých let vytvořenou rezervu čtyřicet milionů, nemělo by stavbě stravovny, jež by měla jídlem zásobovat nejen seniory, ale také některé školky, nic stát v cestě. A to ani blížící se volby. „Já věřím, že stravovnu by volby ohrozit neměly. Protože byla uzavřena platná smlouva, město by za její porušení muselo platit sankce,“ uvedl Jalůvka a na závěr dodal: „Za rok se tady bude stravovat. Nepřipouštím jinou alternativu.“


Hasiči v Lubníku bojovali s ohněm i mrazem — ČT24 — Česká televize\nHasiči v Lubníku bojovali s ohněm i mrazem\nLubník (Orlickoústecko) - Sklad šťovíku v Lubníku na Orlickoústecku dnes v noci lehl popelem. Požáru podlehla mechanizace i veškeré skladované zásoby. Na místě zasahovalo pět hasičských jednotek, jejichž úsilí komplikoval silný mráz. Škoda dosáhla částky 3,5 milionu korun.\nK ohni hasiči vyjížděli 20 minut po půlnoci. „Jednalo se o objekt, v němž byl skladován šťovík. Za dělící konstrukcí pak pokračovala obytná část, kterou se podařilo hasičům uchránit před plameny,“ uvedla mluvčí krajských hasičů Vendula Horáková.\nMajitelé objektu, otec se synem, šrotovali ve čtvrtek večer sušený šťovík, aby jej mohli použít na topení. „Do stroje se dostal cizí předmět, který způsobil dření a jiskření, následně došlo k doutnání šrotovníku a po několika hodinách i k požáru,“ uvedla Horáková.\nHasiči museli bojovat nejen s ohněm, ale i se silným mrazem. Zamrzala čerpadla, hadice i armatury. Rychle mrznoucí voda vytvořila na konstrukcích, zemi i požární technice silné vrstvy ledu. Také hoření je při nízkých teplotách mnohem intenzivnější.\nDým po požáru skladu


Cesta do práce – Erotické povídky\nAnál / Mix / Orál / Šukačky\nMusím dodat, že nejsem žádný obdivovatel teoretik. Naopak. Snažím se, tak jako každý chlap, zařadit ty nevybranější kusy krásných žen zařadit do své praxe tj. dostat se jim nejen na tělo, ale i do těla.\nJednoho svěžího letního rána jsem zaznamenal překrásný exemplář ženských nohou, které mě předběhly a pokračovaly stejným směrem jako mé kroky. Zrychlil jsem, abych zjistil komu patří a kam se nesou. To ráno a v pár dnech příštích jsem zjistil následující: žena mezi 30-35 lety, tmavé, obvykle rozpuštěné, vlasy do půli zad, útlá postava s drobnými ňadry, výška cca 170 cm, štíhlá, svůdně se kroutící prdýlka. Oblíbené oblečení: páskové lodičky na vyšším podpatku, holé nohy popř. punčošky končící v půli stehen, kostkovaná sukýnka, tričko nebo upnutá halenka na knoflíčky.\nNení mi jasné, jak jsme možné, že jsem si jí nevšimnul dřív, protože z jejího chování bylo patrné, že stejnou trasu absolvuje denně už nějaký ten pátek. Dokonce nepracovala ani příliš daleko. Vždy odemykala vchod budovy ještě asi 100 m před tím, než jsem protnul vrátnici já. Každé ráno jsem se schválně loudal z autobusu a čekal, až kolem mě přecupitá, pak jsem protáhl krok a obdivně hleděl na její fantastické nožky mizející ve vlající sukýnce. Radost pohledět. Ze zadu by si ji člověk snadno spletl s mladou holkou kráčející do školy. Nedalo se nic dělat. Bylo třeba učinit kroky vedoucí k seznámení. Naštěstí si všimnula obratem, že ji zdravím dvakrát – když předbíhá ona mě, i když ji pak znovu míjím. Po pár dnech jsme si „úkoly“ rozdělili. Ona zdravila mě jako první, když mne předbíhala a já ji, když jsem kolem ní procházel zatímco ona v předklonu štěrchá klíčkem v zámku. Nejednou jsem měl co dělat, abych se ovládnul a neplácnul ji po zadku. Ten si o to vyloženě říkal. A říkal si mnohem o víc.\nDen za dnem jsme prohazovali stále více slov, která se postupně měnila v narážky a vícevýznamové odpovědi. Najednou jsem se přistihl při tom, že se opájím jejím pružným tělem nejen ráno, ale v představách i během dne a nakonec i při onanii, kterou jsem provozoval prakticky denně.\nNastala okurková sezóna. Ulice se vylidnili, šéfové vyrazili hnědnout k moři a tak byl čas zastavit se i na kus řeči na šálkem kávy. Jmenuje se Jiřka a prakticky mě nepustí ke slovu, jen když něco potřebuje vědět. Leč nevadí, je mi potěšením ji poslouchat a okukovat. Nevím, jestli se mi to jen nezdálo, ale při vaření kávy na mě špulila svůj zadeček se zřejmým záměrem mě přivést do rozpaků. To se jí sice nezdařilo, ale zato vždy bezpečně dosáhla toho, že mi ztvrdl klacek a já se s ním potom vybavoval s pérem řádně napruženým, což byl velice příjemný pocit.\nJednoho rána vlála Jiřčina sukýnka obzvlášť svůdně. Při pohledu na tu krásnou ženu se mi tajil dech a ocas se bolestivě nalíval krví. Jako obvykle se u ní zastavím prohodit pár slov, když jako vždy odemyká. Tentokrát už jsem se rozhodl. V poslední chvíli jsem ale švihnutí zarazil a ruka dosedla na mírně vystrčenou zadničku, jakoby jí brala míru na podušku.. Tohle bylo mnohem příjemnější než pouhé zbrklé plácnutí. V prstech jsem poměrně silně střídavě svíral jednu i druhou půlku a kochal se pohledem na Jiřčina ústa polykající slova protestu.\nPo krátkém boji sama se sebou a s klíčovou dírkou nás oba vpustila z ulice do budovy. Od chvíle, kdy má ruka dosedla na její zadeček mezi námi nepadlo ani slovo. I cestou chodbou do kanceláře jsme mlčeli. Kráčel jsem pár kroků za ní a v okamžiku, kdy odemykala dveře své kanceláře, jsem k ní přistoupil a s výrazem badatele odhalujícího skryté tajemství přírody jí pomalým pohybem zvednul sukýnku na záda a nechal na sebe svítit její fantastickou hrdýlku oděnou jen v miniaturních tangách.\nPřiblížil jsem se ještě o krok blíž, oběma rukama ji uchopil v pase těsně nad kyčlemi a vzedmutým rozkrokem se lehce otíral o smyslně vystrčený zadek. Zkusmo jsem naznačil pár přírazů. Jiřka držela jako přikovaná a zjevně vůbec nemyslela na odemykání, protože byl oběma rukama zapřená o dveře a s přivřenýma očima si vychutnávala doteky na obnažené kůži zadečku. S rozkrokem přitisknutým mezi její půlky jsem pustil pás a vzal jí z rukou klíč, abych otevřel sám. I když u jsem nevedl pohyb Jiřčina zadečku, zřetelně jsem cítil, jak jím Jiřka sama krouží a přivádí mé uvězněné péro k šílenství.\nDveře povolily. Zůstal jsem stát a jen gentlemanským gestem Jiřce pokynul směrem k psacímu stolu. Ta se přes něj s přirozenou elegancí přehnula. Bože, ta krása. Počínaje linií útlých nohou, přes do pravého úhlu vyšpulený zadeček, až po prohnutá záda – všechno perfektní. Zůstala opřená o lokty a přes rameno na mě pokukovala. Ve chvíli, kdy jsme jí opět zvedal sukýnku a začal se věnovat pokračování masáže půlek, jsem ji několikrát dlouze políbil ze zadu na krku. „Máš tak úžasný zadeček. Můžu jej ochutnat?“ Ptát jsem se sice nemusel, ale líbilo se mi sledovat její reakce. Do „můžeš“ se jí přimíchal nádherný vzdech. Kleknul jsem si za ni a jemně začal půlky okusovat. Moje ruce klouzaly zadečku až k řemínkům bot kolem kotníků – jednou po vnitřní, pak zase po vnější straně nohy. Okusování jsem nahradil lízáním a polibky. Když jsem poprvé zajel jazykem skoro až dolů ke bundičce, vydral se Jiřce z úst další tichý vzdech. Vzal jsem za tenký proužek kalhotek a roloval je až na zem. Když z nich vykračovala, jakoby četla mé myšlenky, už netiskla nohy k sobě, nýbrž se asi tak na půl metru rozkročila. Neváhal jsem a ještě jí do toho rozevřel půlky.\nNabídnul se mi překrásný výhled na čisťounký análek a šťávičkami naducanou buchtičku. Strašně se mi chtělo píchat, ale tahle pozvánka k lízání prostě nešla odmítnout Pak jsem rozvíral zadeček, bradu zasunul co nejdál mezi stehna, jazyk přiložil ke kundičce a lízanec jsem ukončil až na kostrči. Asi při pátém takovém olíznutí z Jiřky, která už hodnou chvíli vrněla blahem, vypadla pochvala na můj lízací výkon. Opájel jsem se úspěchem a vůní jejích nejintimnějších míst.\nJeště než jsem si opět stoupnul, dlouze jsem jazyk pozdravil jak dírku do pičky, tak i tu uzounkou do análku. Vysvobodit péro z trenek bylo dílem okamžiku a tak jsem klouzal po sametové kůži stehen ne jen rukou, ale i svým těšitelem. Teď už bez dalších oklik jsem ho namířil na ústí kundičky. Ta mého kluka dychtivě přijala a přivítala ho vlídným, leč pevným sevřením. Zůstali jsme chvíli nehnutě spojení a nechávali v sobě zvolna měnit slast v nezkrotnou vášeň Hladil jsem ji po zadečku, bocích i zádech a můj píst se dával zvolna do pohybu. Užasle jsem sledoval, jak v ní můj čurák mizí a znovu se objevuje celý lesklý od kundího mazání. Po prvním tvrdším přírazu jsem neodolal, přitáhl si ji za vlasy a nadrženě jí sdělil, jaká je skvělá kurvička a jak moc jsem se těšil na tento okamžik, kdy ji budu moct pořádně ošukat. Její odpověď už byla rušená pleskáním mých boků o její zadek. „Anoooo, pořádně mi to udělej. Vezmi si mě jak chceš.“ Držela a já z ni vyrážel jeden krásnější vzdech než druhý. Snažila se najít oporu pro ruce, aby moje přírazy ustála. Napadlo mě, že by se mohla chytit mě. Vzal jsem její ruce do zadu k sobě. Byla nádherně prohnutá s rukama za zády a každý můj příraz jí projížděl celým tělem a půvabně pohazoval hlavou.\n„Chtěla bych to zepředu.“ Rád jsem tomuto přání vyhověl. Usadila se na kraj stolu a v momentě, kdy jsem do ní opět zajel až po koule, jako by v ní explodovala energie, kterou jsem do ní ze zadu napumpoval. Hladově se mi vrhla na ústa, kousala mě do rtů a ovíjela se kolem mého jazyka. Nedočkavě ze mě strhla tričko a dlaněmi křížem krážem zkoumala mé holé tělo. Já také nezůstal pozadu. Držel jsem si ji přitisknutou k sobě, s chutí polykal její vzdechy a za stálého šukání si ji také odstrojil. Kozičky jí půvabně poskakovaly a já se na tu krásu nemohl vynadívat. Sukýnka, která jí, mimo střevíčků, jediná zůstala, mě příjemně šimrala na stehnech. Čile jsme měnili polohy. Přesněji řečeno Jiřka, protože já jsem pořád stál a projížděl tu úžasně těsnou a tekoucí kočičku. Jednou ležela na stole s nohama napnutýma do „V“, pak je pro změnu pokrčila a rozevřela naprosto neskutečným způsobem, dávala se mi a já přijímal a zároveň se jí svým šoustáním a hlazením snažil vracet. Na krátko jsem si její levačku položil na rameno, sundal střevíček a pustil se do olizování lýtek, paty i chodidel samotných. Druhou nožku jsme za koleno pěkně do široka rozevíral. Samozřejmě jsem pak olízal i pravačku, aby nezáviděla. V té chvíli jsem prakticky nepřirážel, jen ptákem volně prokluzoval. Ještě jsem si zkusil vzít na jedno rameno obě nohy. Kunda se sevřela jako lačná ústa a začala ze mě mámit výstřik.\nJiřka ležela s rukama nataženýma nad hlavou, přidržovala se protější hrany stolu a uvolněně vydýchávala předchozí tvrdou mrdačku. Pomalu jsem jí nohy opět rozevřel a omotal si je kolem pasu. Bylo úžasné hledět do jejího roztouženého klína, který tak rozpaluje mého čuráka. Zkusil jsem palcem rozhrnout závojíčky a nahmátnout poštěváček. Účinek byl, jako bych knoflíkem zesiloval rádio. Jiřčiny vzdechy začaly nabírat na síle i touze, tělo se napnulo a nohy za mými zády semkly jako kleště. Po chvilce hledání a dráždění správného místečka, Jiřka vykvikla a vymrštila se mi do náruče. Tiskla se ke mně, jak nejvíc šlo, prsty mi zatínala do zad a můj ocas, stále uvězněný hluboko v ní, zažíval nepopsatelnou masáž od cukající kundičky.\nJakmile v Jiřce odezněla orgastická vlna tsunami, mírně povolila sevření nohou, po pár polibcích na krku se mi dostala k uchu, začala ho jemně okusovat a vášnivě lízat. Její dech se mi zarýval přímo doprostřed mozku a její slova, ve kterých si říkala o další pořádné vymrdání, na mě měla účinek koňské injekce adrenalinu. „Pořádně mě omrdej. Chci, abys mě vyšukal jako děvku … . Klidně si ze mě udělej mrkací madraci a napumpuj do mě svoje semeno.“ Příval jejích slov jsem na chvíli přerušil několika tvrdými přírazy. Stále se však tiskla ústy k mému uchu a vzdechy, které jsem z ní vyrážel, mi zněly jako ta nejsladší rajská hudba. „Anoooo … .to je onooo, jebej hřebečkuuuuu ..uu… áááh … “\nVsunul jsem jí ruce pod zadek a zvednul ji ze stolu. A v zápětí ji tvrdými přírazy přibíjel ke zdi. Bylo to poněkud nepohodlné a vysilující, ale pocit, že ji mám plně ve své moci mě ještě víc rozpaloval. Cítil jsem, jak se mi snaží přirážet, ale víceméně jsem si s ní jen pohrávala a ona vždy celou vahou dopadla až k mým koulím.\nNejsem kulturista a tak jsem si Jiřku opět přitisknul k sobě a stále v ní zaražený si pomalu kleknul a složil ji zády na koberec. Potřeboval jsem si malinko vydechnout. A zřejmě i Jiřka. Jako fenka bez hnutí jen rozevřela nožky a oddechovala. Já se jí jednou rukou zapřel u hlavy, můj ocas v pičce jen zlehka prokluzoval a druhou rukou jsem ji hladil po tváři, krku, ramenou, zvedajícím se hrudníku i celou dlaní kolem pupíku. Od zadečku jsem přes bok a žebra přejel až na paži a dále k ruce, kde se naše prsty propletly. V té chvíli jsem znovu začal tvrdě řádit v její kundě. „Jooo, zmrdej měěě … .chci do sebe tvoji mrdkuuuu … “ Nepřestávala na mě Jiřka pokřikovat. Měl jsem rudo před očima, zapřel se jí nad rameny i druhou rukou a hnal se za svým výstřikem. Okusovala mi předloktí, škrábala do zad, krku, až po zadek a při tom mi nadrženě přirážela. S nezadržitelně se blížícím výstřikem mi z úst vypadávala slova o nadržených kurvách a vyšukaných kundách.\nZačalo mi cukat v koulích a já si uvědomil, že už mi Jiřka nechodí vstříc. Celé tělo měla sevřené další orgastickou křečí a čekala na mé vyvrcholení, které přišlo chvíli po jejím. Jednou rukou jsem ji objal kolem ramen, druhou hnětl zadek, s hlasitým vzdycháním na ni nalehl, tlačil jí ptáka hluboko do útrob a začal ji plnit žhavým semenem. Alespoň mě slastně pálilo, když se dralo čurákem do její rozšukané pičky.\nÚlevně mi škubalo v zádech, opět jsem se pohyboval a přecitlivělý žalud mi způsoboval bolestivou slast. Jiřka se uvolnila, užívala si plnění a pumpování semenem, rukama mi nazdařbůh bloudila po těle a ústy hledala moje rty. Můj povadlý těšitel s tichým mlasknutím neochotně opustil tu nádhernou, mlsnou jeskyňku. A hned po něm opustil Mičku i hustý pramínek spermatu. Napumpoval jsem ji kvalitně, pomyslel jsem si. Totéž jsem v zápětí slyšel i z jejích úst. Vyměnili jsme si další várku polibků a lichotek.\nKdyž jsem se zvedal ze země, zjistil jsem, že mám odřená kolena a křeče v půlce svalů na těle. Auvajs, ale za to neskutečné milování to určitě stálo. Ještě ve stoje jsme se hodnou chvíli mazlili, načež mi Jiřka nabídla, že mě očistí. Zaklekla a pečlivě lízala. Můj ocas jakoby polila živou vodou. Začal se zvedat. Jemně ho kousla a plácla. Prý ať nezlobí, že si nechce nechat vyšukat duši z těla. Oba jsme se rozesmáli a začali hledat po zemi svoje oblečení.\nJiřčinu kancelář jsem opouštěl velice nejistým krokem. V kalhotách se mi blaženě převaloval můj kluk a v kapse mě hřál mobil, ve kterém jsem měl čerstvě uložené Jiřčino číslo.\nNext story Kouzelné ráno\nPrevious story Sestra Milena


Vítejte na stránkách Trouville-Vrchlabí\nTyto stránky jsou zaměřeny na všechny nadšence do francouzštiny a milovníky Francie. Naleznete zde informace o partnerství měst Trouville-sur-Mer a Vrchlabí, ale především o akcích, které partnerská komise pořádá pro veřejnost.\nVýměnný program pro turisty\nStudentský výměnný program\nLetní brigáda ve Francii 2019\nPříroda se zabalila do zimního hávu, ale já stále vzpomínám na léto. Co jste vy dělali o letních prázdninách? Opalovali se na pláži? Chodili po památkách? My rozhodně ne, jako spousta dalších studentů jsme pracovali. Díky spolupráci Vrchlabí a Trouville sur Mer jsme dostali drahocennou možnost vyjet do zahraničí a přitom vydělávat. Vysněná brigáda, že?\nPodrobnosti Napsat komentář\nInformace o poznávacím výměnném zájezdu v srpnu 2019 Již tradičně, každý druhý rok, pořádá Partnerská komise Vrchlabí – Trouville-sur-Mer poznávací zájezd do našeho partnerského města v Normandii. V tomto roce se zájezd uskuteční na konci srpna – s odjezdem v pátek 23. 8. 2019 ve večerních hodinách a s návratem v neděli 1. 9. v odpoledních hodinách. Účastníci zájezdu budou ubytováni v rodinách, takže mají […]\nVe dnech 27. 9. – 7. 10. zavítala naše francouzská část gymplu do Francie, lépe řečeno do její severozápadní části, která je omývána Atlantickým oceánem a nazývá se Normandie. Naším domovem se tam stalo město Trouville-sur-Mer. Naši dlouho-cestu jsme započali ve čtvrtek večer všichni velice nadšení, i když trochu nervózní z toho, co nás čeká. Autobus nás vezl přes Německo až do Francie. Tam jsme […]\nLetní brigáda ve Francii 2018\nBěhem měsíce srpna jsem se polu se svým kamarádem Jardou Sedláčkem účastnil brigády v partnerském městě Trouville sur Mer. Byla to jedinečná příležitost poznat nové mravy, kraje a hlavně jazyk. V pondělí 30. července 2018 jsme opustili náš domov a vyrazili směr Praha, kde jsme se nalodili na palubu autobusu společnosti Flixbus a vyrazili směr Paříž. Cesta to byla únavná, ale naštěstí uplynula velmi rychle. Do […]\nNávštěva městského zastupitelstva v Trouville 2018\nVe dnech 2. 8. – 6. 8. se v Trouville konala návštěva oficiální delegace městského zastupitelstva z Vrchlabí v čele s panem starostou Sobotkou.\nStudentská výměna 2018 Vrchlabí\nNa přelomu února a března ožije Vrchlabí francouzštinou Další ročník již tradiční výměny mezi studenty vrchlabského gymnázia a žáky z Collège Charles Mozin v Trouville proběhne od 22. 2. do 3. 3. 2018. Více než 30 českých rodin se rozroste o jednoho francouzského člena, který dostane jedinečnou příležitost prožít 10 dní po česku. Program je pro tuto příležitost připraven bohatý a všichni jistě udělají, co bude v jejich […]\nE-mail, kam Vám zašleme kopii zprávy z formuláře a později také odpověď.


The Coop Network kurz 1,04 GMD/CZK – kalkulačka, online graf, cena\nHlavní stránka » Kurzy » The Coop Network kurz 1,04 GMD/CZK – kalkulačka, online graf, cena\nPřepočítejte si kurz The Coop Network na USD nebo CZK. Sledujte aktuální i historické ceny GMD v online grafech. Chcete nakoupit The Coop Network?\nThe Coop Network online graf GMD/USD\nLitujeme, ale ne všechny kryptoměny mají dostupný graf vúči americkému dolaru, protože se přímo ani s USD neobchodují. Vyzkoušejte dostupnost grafu GMD/BTC. Některé kryptoměny se obchodují pouze s BTC. I přesto můžete použít kalkulačku pro přepočet hodnoty kryptoměny The Coop Network na české koruny a americké dolary (kurz je přepočítáván přes BitCoin).\nKurz a tržní cena kryptoměny The Coop Network\nCena v amerických dolarech 0,04363\nCena v českých korunách 0,98\nCelková tržní cena v amerických dolarech 17 453 262\nCelková tržní cena v českých korunách 392 762 150\nZměna za 24 hodin 1.04%\nZměna za 7 dní -14.31%\nKryptoměna The Coop Network zaznamenala za posledních 24 hodin růst ceny o 1.04%. A za předešlých 7 dní se změnila cena GMD o -14.31%. Kryptoměna The Coop Network je 730. nejhodnotnější virtuální měnou světa (k datu 02.12.2021 06:57) a to díky své tržní hodnotě 17 453 262 amerických dolarů (cca 392 762 150 Kč).\nThe Coop Network kalkulačka (CZK/GMD a naopak)\nPřevést na GMD\nDíky naší kalkulačce přepočítáte cenu virtuální měny The Coop Network do českých korun a také z CZK do GMD. Hodnoty do výpočtu jsou aktuální k 02.12.2021 06:57\nKde nakoupit The Coop Network?\nKryptoměna The Coop Network patří mezi méně známé měny a jen na pár kryptoměnových burzách je možné ji zakoupit (možná ji najdete na Bitrex). Cena GMD se může na každé burze lišit, zpravidla se jedná jen o drobné odchylky.\nNěkteré kryptoměnové burzy byly vykradeny (hackerské útoky) nebo mají problémy s vyplacením peněz. Proto si vždy dávejte pozor, kde The Coop Network kupujete. Hledejte recenze burzy a zkušenosti uživatelů. Nicméně i ty největší burzy jako je Bitrex se mohou občas dostat do problémů.\nLze obchodovat GMD jako CFD (kontrakt o vyrovnání rozdílu)?


Primera Division - Kdo by mohl v budoucnu nahradit Sergia Ramose v Realu Madrid? | FotbalPortal.cz\nZpět na » Primera Division » Kdo by mohl v budoucnu nahradit Sergia Ramose v Realu Madrid?\nPrimera Division - Kdo by mohl v budoucnu nahradit Sergia Ramose v Realu Madrid?\n© sportskeeda.com - Sergio Ramos\nKapitán, lídr, legenda. Tyto tři slova přesně vystihují Sergia Ramose z Realu Madrid. Ten zde působí už od roku 2005. Za těch patnáct let neustále patřil mezi nejlepší hráče na planetě a nejedou vytáhl svůj tým z bryndy. Je mu však již 34 let a tak možná pomalu nastal čas připravovat si půdu po jeho odchodu. My jsme pro Vás vybrali pět jmen, která by ho mohla jednou v zadních řadách Bílého baletu nahradit.\nMnozí mohou namítnout, že brazilský stoper Marquinhos po přestupu v roce 2013 do PSG stále nedosáhl na svůj potenciál. Je mu však jen 26 let a má tak mnoho před sebou.\nNení velkým středním obráncem, ale i tak je ve vzdušných soubojích cítit. Letos odehrál v Lique 1 devatenáct střetnutí a pomohl k deseti čistým kontům. Je velmi dobrý na míči a rozumí hře natolik, že často dopředu předvídá přihrávku soupeře, kterou překazí.\nV Paříži získal už 2O trofejí, takže není pochyb o tom, že má vítěznou mentalitu. To by se mohlo Realu po odchodu Ramose hodit.\nJeden z nejdůležitějších mužů pusobící pod Pepem Guardiolou v Man City. Laporte je s Los Blancos již nějakou dobu spojován a byl dotazován na spekupace o jeho přesunu na San Bernabeu.\nObránce má s La Ligou zkušenosti, neboť v Athletic Bilbau strávil dlouhých osm let. Je také stále mladý (26). Mezi jeho přednosti patří nechodit do riskantních situací a vše řešit s chladnou hlavou. Je to jeden z nejlepších stoperů světa, tím pádem by stál Real velkou spoustu peněz.\n3. Milan Škriniar\nO slovenského beka se zajímají klubu jako Manchester United či Barcelona. Po příchodu do Interu v roce 2017 se ihned stal základním stavebním kamenem sestavy a jeho hvězda neustále stoupá. Samozřejmě ani on by nebyl vůbec levný.\nStoper je dobrý v rozehrávce a nezmatkuje. Nebrání se však střetům s protihráči. Jedinou slabinou jsou hlavičkové souboje, takže by v La Lize nemusel dominovat tak, jako Ramos. Navíc jeho cenovka je asi 70 milionů eur.\nPro Real jedna z nejlepších možností. Devětadvacetiletý Senegalec je v zadních řadách vždy hodně znát a patří mezi nejlepší na světě na svém postu. Je vlastně nynějšímu kapitánovi Bílého baletu dost podobný. Bohužel pro španělský celek by za něj Neapol chtěla přibližně 100 milionů eur.\nAsi nejlepší střední obránce současnosti. Nizozemec se po připojení k Liverpoolu stal dominantním hráčem a občas zastává roli kapitána. Pomohl Reds k výhře v Lize mistrů a také konečně k mistrovskému titulu.\nMálem se mu povedlo i ovládnout anketu Zlatý míč, což se určitě prezidentovi Realu Florentino Perezovi líbí a imponuje. Je hodně rychlý a ve vzduchu nemá konkurenci, takže v La Lize by neměl mít problém. Šance na jeho získání je však velmi malá. Částka by pak byla astronomická.\nJako kapitán a lídr nenahraditelnej. Tímhle bude Real herně tratit víc, než odchodem Ronalda\nRamos je jen jeden, ale kdyz nam ho poslete a navrch prihodite 60-70 mega, muzete si vzit Christensena\nZavolám Perézovi, ale až zítra, teď jsem na kafi s Minem a večer mam dostavení s Marinou.\nUvidim ráno, ale myslim si, při vší skromnosti, že nám po takový noci Marina ještě sleví.\nPumlajsczTV\t- 30.07.\tOdpovědět\nJa myslim, ze noc s Marinou vyjde draz nez jakkykoliv hrac na trhu\nAle neztratíš, jen získáš!\nChyběl by hodně, ale dal by se nahradit. Jeho obranné zákroky by tolik ani nechyběly, jako spíš to jeho vůdcovství, srdce a góly. Je to prostě jak by Isco řekl, el capitano, toreador a tanečník. Těžko se najde víc gólový stoper. Ale v čistě obranných povinnostech by ho Van Dijk, Laporte i Marquinhos dokázali zastoupit.\nVVD možná, Laporte je ucho a Marquinhos hraje prales. Nejde jen o góly, jde o nasazení, jde o motivaci, mentalitu, ochotu zemřít na hřišti. Správně COKO horkohlavej toreador.\nJackopz\t- 29.07.\tOdpovědět\nLaporte je s VVD najlepší stoper v PL.\nNoIscoNoDisco\t- 30.07.\tOdpovědět\nUvidíme za pár let. Pro mě je to druhej Stones, co se veze na vlně týmu, kterej těží spíš z útoku, než z obrany. Není špatnej, rozhodně, ale jako nástupce Ramose si ho neumim představit.\nVVD do realu a je s Liverpoolem ámen...tak blbí scouseři snad nejsou\neldZii\t- 29.07.\tOdpovědět\nCelkově za to ani jeden.. Ramos je nenahraditelný po celkové stránce a jeho ztráta bude cítit hodně moc (bude to podobné nebo horší jako Ronaldo) .. co se týče kvalit obránce tak nejvíc přiblížit by se měl určitě Van Dijk.. možná ještě Laporte ale to je hodně jiný typ stopera... jsem zvědavý jak to bude v budoucnu vypadat..\nNenahraditelný je jako osobnost, ale nikoliv jako obránce, on má velké fotbalové kvality, ale paradoxně i když je stoper, tak ta obraná stránka mu jde nejhůř\naymeric laporte fotbal fotbal kalidou koulibaly marquinhos milan škriniar primera division real madrid real madrid sergio ramos téma fp téma fp


Fenomén českých knihoven v osmičkovém roce – knihovna NIPOS | Místní kultura\nMapa obcí s lidovou knihovnou z konce roku 1905\nFenomén českých knihoven v osmičkovém roce – knihovna NIPOS\nČESKÁ REPUBLIKA: Seriál Místní kultury, ve kterém jsme se po celý loňský rok zabývali unikátností českých knihoven - od historie až po současnost - dnes uzavíráme. Poslední část věnujeme mimo jiné okolnostem, které předcházely vzniku Masarykova tzv. osvětového zákona o zakládání obecních knihoven z roku 1919, a také proměně Masarykova lidovýchovného ústavu v dnešní Národně informační centrum pro kulturu (NIPOS). Jeho součástí je také veřejná specializovaná knihovna s neméně zajímavou minulostí a současností, jak potvrzuje její ředitelka PhDr. Kateřina Brožová.\nKnihovnický zákon a Svaz osvětový\nV letošním roce uplyne sto let od přijetí knihovnického zákona. Před jeho přijetím probíhaly intenzivní přípravné práce podpořené především existencí tisíců knihoven spolkových, sokolských, besedních, ochotnických, obecních, školních a dalších. Zásadní diskuse a příprava znění zákona probíhala také na půdě Svazu osvětového.\nPřes padesát let působil Osvětový svaz a instituce, které z něho vzešly, na rozvoj veřejného knihovnictví. Veřejné knihovny byly dlouho považovány za hlavní nástroj lidovýchovy a dalšího vzdělávání. Proto, v roce 1906 při vzniku Osvětového svazu, který sdružoval desítky kulturních institucí a spolků, byl jako jeden z hlavních odborů ustaven odbor knihovní, který se zabýval metodickou a organizační podporou veřejného knihovnictví.\nPůsobení odboru knihovnického Osvětového svazu se očekávalo podle Programu činnosti z roku 1905 především v podpoře stávajících knihoven a zpřístupňování knihoven spolkových, soukromých a školních. Odbor se měl intenzivně věnovat propagaci kvalitní četby dospělých a mládeže a připravovat seznamy vhodné literatury. Očekávalo se i založení vzorové knihovny, pořádání kurzů o lidovém knihovnictví, školení o zakládání a řízení knihoven a publikování vhodných příruček pro vedení knihoven. Předpokládalo se, že Svaz osvětový povede adresář knihoven a sdruží veřejné knihovny. Odbor měl také organizovat knihovnické sjezdy. Nad vším stála trpělivá snaha o zákonnou normu, která by veřejné knihovnictví podpořila.\nÚsilí knihovního odboru Svazu směřovalo od počátku k formulování a prosazení zákona o veřejných knihovnách a povinnosti obcí tyto knihovny zřizovat a kontrolovat. Snahy o prosazení zákonné normy - až do převratu marné - byly však natolik intenzivní a dlouhodobé, důkladně diskutované v časopisu Česká osvěta a v dalších odborných časopisech, že přijetí zákona byl pouze jejich logický důsledek. Zákon tak mohl být přijat již 22. července 1919, (v listopadu 1919 pak byly zveřejněny prováděcí předpisy). Bez této zákonné úpravy by rozvoj veřejných knihoven v nové republice nebyl úspěšný. Tato norma dala řádný hmotný a právní podklad k tomu, co bylo u nás všeobecně zavedeno - tedy rozvětvenému lidovému knihovnictví.1)\nPřipravenost knihovnické veřejnosti na novou úpravu dokládá i skutečnost, že již v prosinci 1918 se konal první kurz pro knihovníky v Zemském muzeu, druhý připravil Svaz osvětový v dubnu 1919. Jako jednoho z hlavních propagátorů zákona o knihovnictví vzpomeňme alespoň Ladislava J. Živného, který se významně podílel nejen na přípravných pracích, ale také na vlastním znění zákona. Jeho uvedení v život bylo umožněno i tím, že jeho hybatelé z ministerstva školství byli spjati se Svazem osvětovým a jeho činností na poli knihovnickém, jako např. František Drtina, Antonín Uhlíř či Karel Velemínský.\nPro úspěšnou organizaci a práci knihoven vydalo ministerstvo školství a národní osvěty hned v roce 1919/1920 Příručku pro veřejné knihovny, která obsahovala stručný návod ke všem činnostem knihovnickým. I zde se setkáváme se známými jmény např. Hrozný, Balaš, Calábek.\nSvaz osvětový se ujal role odborného garanta pro realizaci zákona o obecních knihovnách. Pro Svaz osvětový jasně vyplynuly dva hlavní úkoly, které korespondovaly s dosavadní činností: věcná a metodická podpora a distribuce publikací.\nV rámci věcné, odborné podpory OS/MLÚ jednak prostřednictvím listu Česká osvěta, jednak samostatně vydávanými seznamy Dobré četby doporučoval až do roku 1948 knihy vhodné pro veřejné knihovny. Již v roce 1919 vydal knihovní odbor první seznam knih pro obecní knihovny obsahující asi 1000 svazků. Po celou dobu existence časopisu Česká osvěta vycházela rubrika Lidová četba, která přinášela stručné představení uvedeného díla včetně bibliografického záznamu. Kromě ušlechtilých až puristických nároků na knihy pro obecní knihovny se objevují i nestandardní obhajoby „pokleslé“ literatury se zdůvodněním, že je třeba přilákat čtenáře do knihovny téměř na cokoli. Teprve potom je možné ovlivňovat jeho vkus.\nMetodická pomoc zaměřená na vlastní organizaci knihoven a knihovníkovu práci probíhala především na stránkách časopisu Česká osvěta, kde byly diskutovány všechny oblasti knihovnické práce. Kromě toho vycházely metodické příručky, pořádaly se přednášky a putovní výstavy knih.\nV debatách ohledně uspořádání knihoven a stavění fondu kromě volání po ochraně fondu a poplatkům za zničené a pozdě odevzdané publikace zazněl i neotřelý návrh dr. Trnky na otevření fondu. Navrhoval stavět jej abecedně podle autorů bez ohledu na to, zda se jedná o beletrii či naučnou literaturu. Hlavním argumentem bylo, že jenom tak může čtenáře kovbojek narazit na literaturu zcela jiného druhu a zaměření. Druhým, nikoliv méně významným argumentem bylo usnadnění práce knihovníkovi, který by nemusel vyrábět signaturní značky a další vyhledávací aparát. Čas takto ušetřený by mohl věnovat právě čtenářům.\nDruhým významným úkolem SO/MLÚ pro naplnění nového zákona bylo zřízení výpravny knih. Ukázalo se, že je lepší poskytovat hmotnou pomoc v knihách než v penězích. Knihovny dostávaly seznamy, ze kterých si vybíraly knihy, a ty potom výpravna rozesílala. Šlo o knihy subvenční na základě poukázek ministerstva, dary či knihy řádně objednané a zaplacené obcemi. Počet vypravených knih od roku 1919 ukazuje následující graf. 3)\n„Po stránce ideové (Svaz) vykonal mnoho, v oboru knihovnictví především, jak vysvítá z jeho orgánu Česká osvěta, který je dobrým průvodcem po dějinách naší myšlenky lidové výchovy a lidovýchovným rádcem.“ Antonín Matula, 1927 11)\nRole Masarykova lidovýchovného ústavu, který vznikl v roce 1925 ze Svazu osvětového, se postupně měnila. Přijetím zákona knihovnického i zákona o osvětě přestal být střediskem organizačním, jehož hlavním úkolem je zakládat osvětové sbory a knihovny. MLÚ se proměnil v instituci studijní a pracovní především z podnětu prezidenta Masaryka, který prosazoval odbornější přístup ke kulturně výchovné práci a rozšíření stávajících metod.\nVe třicátých letech se odbor knihovní změnil na literární. Zabýval se především kvalitou a profilací fondu knihoven... Odbor radil ve věcích revize, výběru knih, katalogizace i zakládání knihoven. Velkým tématem se v té době stává psychologie čtenáře a propagace knihoven. Spravoval knihovny doplňovací a putovní. Vydával seznamy vhodných knih, propagoval knižní novinky v rozhlase, připravoval kurzy pro knihovníky, ale především pravidelně upozorňoval na dobré knihy v rubrice Lidová četba České osvěty. Odbor vytvořil kartotéku kritik a recenzí, vlastní knihovnu však nevybudoval.\nSekce Přátel literatury pro mládež se starala zejména o výběr knih pro děti a mládež a jejich propagaci. Připravovala kritickou revui dětské literatury Úhor. Každoročně pořádala Týden dětské knihy a udělovala Rambouskovu cenu za nejlepší vydanou knihu pro mládež.\nPostupně se snižoval počet vypravovaných knih nejen v důsledku krize, ale i vzhledem k tomu, že knihovny chtěly o svých fondech rozhodovat samostatně. Výpravna splnila svůj účel při budování soustavy knihoven a v mnoha případech zajistila vznik knihovny v obci.\nSnaha udržet svobodomyslnou strategii lidové osvěty byla během okupace v přejmenovaném Ústavu pro národní výchovu – Ústředí české osvěty téměř nemožná. Během válečných let odbor podporoval literární regionalistické zaměření knihoven, ale mnoho aktivit bylo úplně utlumeno. V roce 1948 vyšel poslední ročník České osvěty, hlavního tisku MLÚ - vycházela 44 let. V roce 1949 se MLÚ zasadil o vydání prvního ročníku časopisu Čtenář, který je pak vydáván jinde.\nPoválečné změny nejen režimu, ale i pojetí kulturně výchovné práce nakonec vyústily v ustanovení Výzkumného ústavu osvětového v roce 1951. Na jeho půdě vznikl Ústřední metodický kabinet knihovnické práce (1954 – 1956), jehož úkolem bylo zacelit mezeru v téměř absolutním nedostatku odborné knihovnické literatury. Během několik málo let zde publikovali základní knihovnické příručky takové postavy českého knihovnictví, jakými byli např. Jiří Cejpek (dějiny knihovnictví), Marie Černá (katalogizace), Jaroslav Drtina (bibliografie), František Horák (dějiny písma a knihtisku) a Jiří Kábrt (organizace fondů. V roce 1957 byl Ústřední metodický kabinet knihovnické práce převeden do Národní knihovny jako Ústřední vědecko-metodický kabinet knihovnictví, čímž Národní knihovnu převzala metodickou a odbornou podporu veřejných knihoven.\nTeprve v počátku devadesátých let se ústav, nyní Informační a poradenské středisko pro kulturu IPOS, dostává veřejným knihovnám do povědomí. A to jako nositel Statní statistické služby pro oblast kultury.\n„Statistická data, nechť se sbírají z jakéhokoli podnětu a k jakémukoli účelu, zhusta se podceňují. Také statistiky knihovnické, na které nezřídka se dívá s despektem. A přece i tak, jak je dnes provádíme, jsou jediným makavým dokladem užitečnosti knihoven. Je třeba o metodách knihovnické statistiky více přemýšlet … Jako celek jsou naše statistiky jedinečným zjevem v odborné literatuře. Fakta, která konstatují, plně ospravedlňují náklady na udržování knihoven obcemi věnované.“ Ladislav J. Živný, 1928\nŘádné statistické šetření provedl Zemský statistický úřad již v roce 1897, data byla zveřejněna v roce 1901 a týkala se pouze knihoven spravovaných, vydržovaných nebo podporovaných zemí, okresy neb obcemi bývalého království Českého. Výsledek měl především dokumentovat kulturní význam knihoven a podat zprávu o jejich působnosti.\nV roce 1905 proběhlo důkladné šetření knihoven všeobecně přístupných v království českém. Jednalo se o knihovny spravované, vydržované nebo podporované zemí, okresy neb obcemi. Již zde bylo šetření o knihovnách spojeno se šetřením o muzeích a divadlech. Data z tohoto šetření byla publikována v roce 19107) a uváděla v království českém 4500 veřejných knihoven s 1 300 000 svazky.\nStatistická šetření z roku 1920 měla usnadnit uvedení knihovnického zákona do života. Šetření o stavu veřejných knihoven provedl v roce 1920 Státní statistický úřad. Bylo napočítáno 2885 knihoven českých a německých s 1 326 203 svazky.\nOd roku 1923 vedly dozorčí orgány celou knihovní evidenci. Každoročně připravoval okresní knihovní referent podle výkazů jednotlivých knihoven statistiku svého okresu. Z tohoto materiálu se sestavovala celková statistika uveřejněná v publikaci ministerstva školství a národní osvěty Veřejná péče o výchovu lidu v Československé republice. V roce 1924 bylo napočítáno 7694 českých knihoven s 2 876 555 svazky a 2782 německých s více než milionem svazků.\nKonsolidované pravidelné statistické šetření o stavu knihoven a kulturně výchovných zařízení zajišťovalo lidovýchovné oddělení Ministerstva školství a národní osvěty letech, jehož vedení bylo vždy úzce spjato s MLÚ. 4)\nVýsledky šetření z roku 1929, po deseti letech působení zákona, přineslo nejen výkonové výsledky, ale také hodnocení skladby fondu či oblíbenost publikací, dokonce i informace o nejčastěji půjčovaných knihách. Těmi byly v roce 1928 Temno, Kondelík, Paní komisarka, Na kresách : původní román z kraje Bezručova a Vdavky Nanynky Kulichovy. Tematické otázky ve statistikách dokazovaly trvalý zájem ministerstva o kvalitu fondu veřejných knihoven. 3)\nV padesátých letech se s ustavením Ústředního vědecko-metodického kabinetu statistických šetření ujala Národní knihovna, která publikovala Lidové knihovny - rozbory výkazů o činnosti.\nSjednocení výkaznictví se podařilo v roce 1975 v Ústavu pro informace a řízení v kultuře, které mimo jiné mělo korespondovat se statistickým zjišťováním UNESCO. V celé jednotné soustavě knihoven byl zaveden jednotný, pravidelný, závazný systém statistické evidence a výkaznictví a zároveň vypracovány normy stanovící úroveň knihovnických služeb. Ústav vydával ročenku Statistika kultury. Národní knihovna publikovala od roku 1988 podrobné zprávy o činnosti všech typů knihoven v kumulovaných nebo ročních vydáních. Od roku1993 jsou dostupné elektronicky.\nOd roku 1990 zajišťuje statistiku kultury Informační a poradenské středisko pro místní kulturu – IPOS. Během několika let byl IPOS transformován na NIPOS, v němž Centrum informací a statistik o kultuře zabezpečuje z pověření Ministerstva kultury Státní statistickou službu za oblast kultury dosud. Pro sběr dat v knihovnách obecních, městských, krajských, Moravské zemské knihovně a v Národní knihovně ČR jsou připraveny elektronické formuláře. Skupinu knihoven, které nelze jednoznačně včlenit do některého z existujících systémů sběru dat, oslovuje NIPOS v souvislosti s vyplňováním statistického výkazu individuálně dopisem.\nOd roku 2007 CIK NIPOS také zajišťuje Benchmarking knihoven, který ve spolupráci s Národní knihovnou a SKIP navrhl a vyvinul. Jedná se o projekt vyhodnocování výkonu a kvality činnosti knihoven. Účastníci projektu mají možnost porovnávat své výkony s ostatními, získávat argumenty pro vyjednávání se zřizovateli a nacházet rezervy ve vlastní práci. K projektu je možné se kdykoli připojit.\nPro úplnost doplňme, že na základě statistických výkazů jsou každoročně zpracovávány statistické zprávy nejen o veřejných knihovnách, ale také o činnosti památkových objektů zpřístupněných za vstupné, muzeí, galerií, památníků, divadel, hudebních těles, kulturně výchovně činnosti, festivalech (divadelních, filmových, hudebních, literárních a tanečních), výstavnictví a vydavatelů neperiodických i neperiodických publikací. CIK spravuje adresáře téměř 11 000 zpravodajských jednotek. Kromě ročenek CIK publikuje často vyhledávané informace o návštěvnosti divadel, muzeí a památek. Od roku 2009 připravuje ve spolupráci s Českým statistickým úřadem Satelitní účet kultury, který mapuje finanční toky v kultuře. Všechny výstupy jsou dostupné na stránce Statistika kultury České republiky.\nPřestože mezi úkoly Svazu osvětového patřilo vybudovat vzorovou knihovnu, knihovna ústavu vznikla až v roce 1925 v rámci odboru studijního Masarykova lidovýchovného ústavu. Příruční knihovna obsahovala asi 1000 svazků a odebírala přes 220 titulů periodik, mezi které patřily především odborné časopisy a zpravodaje obcí a spolků. Posláním knihovny bylo podpořit odborný přístup k lidovýchově, být odbornou základnou pro její studium, propagaci a šíření nových poznatků. Teprve tři roky po vzniku knihovny byla dokončena základní katalogizace. Z časopisecké produkce byl budován studijní archiv a informace z tisku pro časopis Česká osvěta. Pro studium časopisů byla k dispozici veřejná čítárna.\nVe třicátých letech byla zaběhnutá dokumentace o lidovýchovných akcích pro Českou osvětu, rozhlas a tisk. V roce 1936 se knihovna rozrostla o fond knihovny Husovy školy. Nicméně ředitel ústavu dr. Tomáš Trnka si v roce 1934 posteskl, že dobře vybavená knihovna ústavu je málo navštěvována a že se osvětoví pracovníci málo vzdělávají.\nVe válečných letech se podařilo uchovat knihovnu téměř neporušenou, vytřiďování fondu přišlo později. V padesátých letech byly knihovně předány historické fondy některých spolků např. Obchodnického spolku Merkur, který obsahoval celé řady časopisů Lumír, Čin, Ruch, Světozor nebo Květy. V šedesátých letech se knihovna stala součástí Osvětového ústavu, do něhož byl transformován Výzkumný ústav osvětový. Fond knihovny v té době čítal dvacet osm tisíc svazků, včetně učebnic a skript. Dokumentační středisko sledovalo časopiseckou produkci a bibliograficky ji zpracovávalo. Byly vydávány výběrové bibliografie.\nPo vzniku Ústavu pro kulturně výchovnou činnost se v sedmdesátých létech úsek dokumentace soustředil na bibliografické a rešeršní práce a využívání existujících fondů. Po spojení s Ústavem lidové umělecké tvořivosti vznikl dokumentační archiv ústavu, který měl zachycovat veškeré listinné, faktografické a zvukové a další materiály z jednotlivých akcí pořádaných ústavem. Pro časopis Kulturně výchovná činnost byla připravována rubrika Knižní hlídka. Na vrcholu sil v roce 1976 měla knihovna tři dislokovaná pracoviště, vykazovala přes 40 000 svazků, 600 čtenářů, 5000 výpůjček, odebírala 66 titulů časopisů, poskytovala rozsáhlé bibliografické a faktografické služby a připravovala rešerše pro odborná pracoviště. V osmdesátých letech se knihovna stala oborovým informačním střediskem a měla metodicky podporovat krajská a kulturní střediska při poskytování informačních služeb, nejčastěji šlo o sběr informací a o konaných kulturně výchovných akcí.\nNa počátku devadesátých let se v knihovně projevily všechny negativní vlivy, které ji za dobu sedmdesátileté existence poznamenaly – častá transformace ústavu, ke kterému patřila, a tím i změna její funkce a zaměření služeb, vyřazování knih z důvodu změny režimu, stěhování či poničení díky nevyhovujícím prostorám či úspory v podobě snižování stavu pracovníků.\nKnihovna IPOS od počátku devadesátých let postupně zpřístupňovala nově evidovaný fond zrušených ústavů ÚKVČ, ÚISK (Ústav pro informační systémy v kultuře) a ÚVK (Ústav pro výzkum kultury) z oborů teorie kultury, historie, sociologie, ekonomie a legislativní literatury. Nově se katalogizoval fond Masarykova lidovýchovného ústavu, který byl tvořen převážně starými periodiky a asi 4000 knihami z oboru lidová výchova, knihovnictví, vzdělávání dospělých a mimoškolní vzdělávání.\nKnihovna dostávala přes 440 titulů zpravodajů měst a obcí, ze kterých se zpracovávala článková bibliografie. Informace excerpované z těchto materiálů, z odborných časopisů a tisku dokumentovaly změny vývoje kulturních institucí a společenského života v 90. letech. Samostatná knihovna uměleckých odborů vlastnila 2769 svazků z oborů fotografie, film, divadlo, lidové umění, literatura, umělecký přednes.\nV roce 1998 byly spuštěny webové stránky a v knihovně byl instalován knihovní systém Clavius s on-line katalogem. V průběhu let byly spojeny všechny detašované fondy, z části z nich se staly příruční knihovny jednotlivých uměleckých oborů. Nezávisle na knihovně vznikla Databáze českého amatérského divadla.\nOd roku 2003 je knihovna zapsána jako základní knihovna se specializovaným knihovním fondem do rejstříku knihoven ministerstva kultury. V té době měla ve fondu 12 521 jednotek, odebírala 54 titulů periodik. Článková bibliografie mapující vývoj kulturního života byla v polovině roku 2007 ukončena pro nízkou využitelnost. Anotace 48 tisíc článků uveřejněných v regionálních periodikách, z nichž se velká část vztahovala k činnosti knihoven, jsou v NIPOS archivovány.\nPřestěhování knihovny do nových, vyhovujících prostor v roce 2014 přispělo významně k jejímu většímu využívání. Významným počinem byl vznik databáze not pro dětskou pěveckou literaturu, který vznikl díky iniciativě dr. Jana Pirnera, a její vystavení v knihovním on-line katalogu. Následující roky ukázaly, že právě vybudování této databáze dalo knihovně nový impuls a v podstatě i nové zaměření. Od všeobecně zaměřeného fondu se těžiště práce přesouvá ke specializovaným sbírkám.\nNejprogresivněji rozvíjejícím fondem je v současné době sbírka hudebnin. Unikátní hudební fond je zaměřený na notové materiály pro sborový zpěv (sbory dětí, mládeže, dospělých a seniorů) a na sólový zpěv. Obsahuje koncertantní sborové skladby významných českých autorů 20. století (Petr Eben, Ilja Hurník, Ctirad Kohoutek, Zdeněk Lukáš, Otmar Mácha, Bohuslav Martinů, Věroslav Neumann, Jiří Teml ad.), výběr ze skladeb zahraničních autorů i lidové písně a jejich vícehlasé úpravy. Hudební fond době obsahuje přes 5000 svazků a 17 000 záznamů skladeb v titulech obsažených. Záznamy jsou postupně doplňovány o obsazení a autoritní záznamy o skladatelích. Sbírková činnost notového materiálu pokračuje a je otevřena všem případným dárcům.\nV roce 2018 se knihovna stala členem české národní skupiny Mezinárodního sdružení hudebních knihoven, archivů a dokumentačních středisek (IAML). Výměna zkušeností i notového materiálu je významným přínosem pro kvalitní zpracování hudebnin v knihovně NIPOS.\nDivadelní fond obsahuje především scénáře divadelních her (zhruba 2500 titulů) pro dospělé i dětské divadelní soubory, pro loutková divadla i pro dětské diváky. Katalogizační záznamy divadelních her jsou propojeny s Databází českého amatérského divadla, takže je možné vyhledat informace o inscenacích daného textu ochotnickými soubory v této databázi. Většina záznamů obsahuje údaje o obsazení, žánru či stručnou anotaci. Knihovna je členem národního střediska Mezinárodní organizace divadelních knihoven a muzeí (SIBMAS), kde se opět potvrzuje, jak prospěšná je výměna zkušeností a navazování osobních kontaktů.\nKnihovní fond dále zahrnuje fond knih a periodik vztahujících se k mimoškolnímu vzdělávání, vzdělávání dospělých, k vývoji spolkového a osvětového hnutí, rozvoji jednotlivých oborů a forem kulturně výchovné práce a neprofesionálního umění (divadlo, fotografie a film, přednášková činnost, hudební a výtvarné obory).\nKnihovna také archivuje publikace a časopisy vydané nebo produkované NIPOS. Mnohé unáhlené odpisy v důsledku politických změn způsobily, že není uchována celá produkce ústavů, jejichž následníkem NIPOS je. Knihovna rovněž shromažďuje materiály z přehlídek sborového zpěvu, případně z dalších akcí NIPOS.\nDíky zvýšené propagaci knihovny v současné době zažíváme nárůst všech sledovaných ukazatelů. Již v roce 1906 kladli spolupracovníci Svazu osvětového důraz na nezbytnost propagace knihoven. Stále to platí. Snažíme se vejít do povědomí a nabízet služby, o které je zájem, dlouhodobě budovat a pilovat báze se správnými informacemi a stát se tak stabilním prvkem v odborné práci uživatelů.\nProgram činnosti Svazu osvětového. V Praze: Svaz osvět., [1905?]. 24 s.\nSeznam knih do obecních knihoven se zákonem knihovním, prováděcím nařízením a knihovním řádem. V Praze: Svaz osvětový, 1919. 103 s.\nŽivný, Ladislav Jan. Deset let veřejných knihoven a co předcházelo. Časopis československých knihovníků, 1928, 7(4), s. 145-161\nDobré knihy do veřejných knihoven. Praha: Masarykův lidovýchovný ústav, 1933. 243 s. Knihovna příruček Masarykova lidovýchovného ústavu; sv. 14.\nDobré knihy dětem 1936-1946. 1. vyd. Praha: Masarykův lidovýchovný ústav, 1948. 58 s. Knihovna příruček Masarykova lidovýchovného ústavu; sv. 17.\nVšeobecně přístupné knihovny v král. Českém roku 1905. V Praze: Zemská statistická kancelář království Českého, 1913\nČeská osvěta 1904 – 1948\nVýroční zprávy ústavů a ročenky statistiky kultury\nZákladní statistické údaje o kultuře v České republice 2017. III. díl, Knihovny a vydavatelská činnost. Praha: NIPOS - Centrum informací a statistik kultury, 2018. 60 s. ISBN 978-80-7068-274-6\nAlbum representantů všech oborů veřejného života československého. Praha: Umělecké nakladatelství Josef Zeibrdlich, 1927. 1202 s.\nGraf s počtem tvz. vypravených knih od roku 1919\nPoměrný počet svazků v českých lidových knihovnách koncem roku 1905\nPočet knihoven a uživatelů během posledních dvaceti let v grafu ze Základních statistických ukazatelů o veřejných knihovnách


Pokud to opravdu chcete vědět jak získat přítelkyni , nejrychlejší zkratka je objevit, jak udělat dojem na dívku .\nMožná si teď nemyslíte, že jste působiví, ale vše, co musíte udělat, je postupovat podle níže uvedených kroků , a budete mít vyřešen, jak zapůsobit na dívku s působivou snadné.\nÚvod to pro vás opravdu vysvětlí: pokud chcete holka tě má ráda , je mnohem snazší nejprve na ni udělat dojem .\nPokud na ni udělá dojem, je daleko s větší pravděpodobností vás najde atraktivní , a být vnímavý k vašemu zájmu.\nKaždý chce být působivý, ale většina lidí se necítí nijak zvlášť působivá. Pravdou však je, že t tady je na každém něco působivého .\nCo děláš dobře? Možná je vaše první reakce „nic“, ale ve skutečnosti tomu tak není . Jsi vtipný? Víš všechno o filmech? Jsi lepší než kdokoli v nějaké podivné dovednosti?\nTyto věci se vám v každodenní situaci nemusí zdát působivé, ale opravdu mohou být pro tu pravou dívku .\nMožná nemáte pocit, že je zvlášť působivé, že jste chytří, ale ve skutečnosti existují spousta dívek, které milují chytré lidi .\nMožná si nemyslíte, že je skvělé, že sbíráte motýly nebo známky, ale t hadice mohou být ve skutečnosti velmi zajímavá témata pokud je prezentujete správným způsobem.\nUdělejte si chvilku přemýšlejte o sobě a budujte se . Přemýšlejte tedy o tom, co máte rádi, co víte a co děláte dobře přejděte ke kroku 2 a zjistěte, jak jej prodat .\nChceš najít nenápadný způsob, jak se předvést a ukažte svou působivost ve správném světle. Takže začněte zapůsobit na dívku nejjednodušším možným způsobem : být pěkný , buďte přímí a být jisti .\nDívky mají rady sebevědomé lidi, kteří s nimi zacházejí dobře. Zní to zjevně a přesto většině lidí chybí tento zřejmý způsob, jak zlepšit své postavení .\nJakmile to uděláte, pracujte na hledání způsob, jak zmínit svůj talent, aniž byste příliš přitahovali pozornost . Vyhoďte zajímavý fakt o vašich zájmech, když mluvíte s dívkou, nebo pozvěte ji, aby vás viděla hrajte sport, ve kterém záříte.\nJednou z nejhorších věcí, kterou můžete udělat, pokud se snažíte zjistit, jak udělat dojem na dívky, je o porozprávejte se a pak nedoručte .\nNeříkej dívce, že jsi krysa v tělocvičně a potom vytáhněte hamstring, který ji hnal k autu .\nPokud chcete na dívku zapůsobit, mělo by vždy platit pravidlo být co nejpokornější zatímco stále předvádíte své působivé vlastnosti .\nA soustředit se na to Prvek „show“ . Bude na ni uděláno větší dojem, pokud zjistí, že jste opravdu rychlí, pokud jste trochu namítli a předstírali, že jste jen v pořádku.\nSnažíte se najít způsob, jak předvést naše působivé vlastnosti? Pak se naučte, jak na dívku zapůsobit jen prostřednictvím vaší konverzace .\nVe skutečnosti je to docela snadný způsob, jak udělat dojem na dívku. Stačí vybrat zajímavá témata konverzace předem, že můžete zapracujte do své konverzace .\nZačněte tím budování konverzace kolem podivných talentů například, což by vám umožnilo rozvinout svůj talent poté, co odhalila svůj.\nV některých ohledech, text může být pro některé lidi skutečným požehnáním , zvláště pokud jsou trochu stydliví a špatní při zahájení osobních rozhovorů.\nTeď se dostáváme do toho skutečné dilema, muži mají: co poslat SMS dívce .\nOdpověď je jednoduchá: vyberte si vhodný čas, událost nebo otázku, abyste mohli svou konverzaci vybudovat , nastavte několik skvělých komentářů a odešlete textovou zprávu.\nNa dívku nic nezapůsobí tak dobře jako na chlapa, který poslouchá . Ukažte jí, že posloucháte, tím, že si nějaké dáte otázky se zeptat dívky přes text připraven.\nMůže to být tak jednoduché, jako když se zeptáte na její názor na pořad, který sleduje, nebo se zeptáte na plány do budoucna. Nebo se trochu ponořte a zeptejte se na její sny o budoucnosti. Jen ji přimějte mluvit o ní .\nDvojče k možnosti 2, pošlete a dobrou noc pro ni . Pokud chcete vědět, jak na ni udělat dojem , ukažte jí, že na ni myslíte, než jdete spát .\nZeptejte se jí na její den nebo důležitou událost, která se stala. Nebo se jí zeptejte na její nejpodivnější sny. Opět platí, že zaměření je více jen na skutečnost, že na ni myslíš .\nPokud nejste skvělí ve slovech, začněte výše uvedenými kroky a možnostmi a poté posunout konverzaci směrem k věcem, které udělají dojem . Ukažte jí videa, která předvádějí vaše hudební dovednosti, nebo ji požádejte, aby četla poezii, kterou píšete.\nCokoli děláte dobře, použijte tuto konverzaci, abyste ji do ní zahrnuli .\nMaximalizujte tento zájem pomocí všech následujících možností tipy na první rande .\nPokud si na základě svých znalostí filmu vytvoříte rande a klasický film a káva, kde diskutujete o všech detailech filmu, nemusíte se stresovat co dělat na prvním rande .\nJeden klíčový bod o každém prvním rande: nedělej to všechno o sobě . Přitáhněte ji a záměrně na sebe neupozorňujte. Pokud jste sledovali Kroky 1 a dva , nebudete muset.\nPřijďte s ní na rande a zaměřte se na rande věci, o kterých se bude mluvit na prvním rande že zasáhnout její myšlenky a pocity .\nSkutečně to maximalizujte tím, že se někoho zeptáte otázky prvního rande díky čemuž se o ní dozvíte více a dejte jí vědět, že vás opravdu zajímá .\nUdělejte krok zpět a vylešte svoji hru na konvoji pomocí jak mluvit s dívkami .\nJakmile máš zvládl, jak udělat dojem na dívku , jste vyřešili trať jak získat přítelkyni .\nA jakmile tyto kroky provedete a budete vědět, jak na ni udělat dojem, jste na dobré cestě přeměnit tuto působivost na něco romantičtějšího .


Luxusní hotely Ch'ŏngju | Ubytování Chungchongbuk-Do, Korejská republika\nhotelyhotely Asieluxusní hotely Korejská republikaluxusní hotely Chungchongbuk-Doluxusní hotely luxusní hotely luxusní hotely Ch'ongju\nCh'ongju: hotely – rezervujte si luxusní hotel ve městě Ch'ŏngju\nLuxusní hotely Ch'ongju: rezervace ubytování\nRezervuje si luxusní hotel Ch'ŏngju on-line a ušetřete peníze\nLuxusní hotely Ch'ongju »\nLuxusní hotely Ch'ŏngju: garance nejnižší ceny, žádné rezervační poplatky\nVýběr ubytování ve městě Ch'ongju Vám usnadní podrobné informace včetně fotografií a nestranného hodnocení předchozích hostů hotelu. Pro usnadnění nalezení ubytování odpovídajícího Vašim představám jsme připravili samostaté stránky jak pro luxusní hotely (čtyř- a pětihvězdičkové hotely), tak pro levné hotely ve městě Ch'ongju.Pamatujte si: na Maplandia.cz je společností Booking.com garantována nejnižší možná cena. Kvalita popisu některých hotelů v českém jazyce nemusí odpovídat standardům Maplandia.cz. Děkujeme za pochopení.\nLuxusní hotely Ch'ŏngju – seznam luxusních hotelů (volitelné kritérium řazení)\nNásleduje stručný seznam všech luxusních hotelů ve městě Ch'ongju. Luxusní hotely Ch'ŏngju jsou seřazeny podle třídy: nejluxusnější hotely ve městě Ch'ongju jsou uvedeny dříve. Pomocí ovládací lišty můžete změnit kritérium řazení: kliknutím zvolíte rozhodující vlastnost. Směr řazení se přepíná kliknutím na první tlačítko (úplně vlevo) lišty.\nPřehled všech hotelů Ch'ŏngju, bez ohledu na úroveň luxusu, je obsahem průvodce hotely Ch'ŏngju.\nVe městě Ch'ongju v současnosti nenabízíme žádný luxusní hotel. Pro ubytování v blízkosti zvažte prosím ubytování v luxusních hotelích uvedených v následujícím oddílu nebo se podívejte na hotely blízko města Ch'ongju.\nLuxusní hotely v okolí města Ch'ongju\n(Yangsong, vzdálen přibližně 56 km)\nCh'ŏngju: nabídka cestovních služeb\nHledejte letenky, hotely, půjčovny aut ve městě Ch'ŏngju\nExpedia je dlouholetou jedničkou v poskytování cestovních služeb na internetu. Expedia Vás provede celým procesem plánování Vaší dovolené v jakékoli části světa, včetně široké nabídky pro Ch'ongju a celou oblast Korejská republika. Expedia je partnerem předních leteckých společností, hotelových řetězců, půjčoven aut i cestovních pojištoven a dalších společností působící nejen ve státě Korejská republika. Může tak nabídnout velmi výhodné ceny (často i ve srovnání s českými agenturami), určitě oceníte i řadu drobností usnadňujících proces on-line rezervace.


5x s... (ne)českými filmy | MovieZone.cz\n5x s... (ne)českými filmy\n19:30 | 24.03.2009\nRecenzi na Normal můžete očekávat již velmi brzy a protože minimálně po audiovizuální stránce jde o projekt v České republice dost ojedinělý, podíváme se i na další filmy, které mají nálepku Czech Made a přitom vypadají, jako kdyby neměly s nudně vypadajícím českým standardem nic společného.\nKdyž člověk vidí jen pár minut z Démantů noci, ptá se sám sebe, proč se televizní vizáž stala o čtyřicet let později v českém filmu normou. Film režiséra Jana Němce a kameramana Jaroslava Kučery (a Miroslava Ondříčka) je art jako kráva... omladinu musí děsit, protože jde o ukázkový příklad nepoddajného umění, které může být pro chroupaly popcornů jen bezdějovou nudou. Ale Nová vlna měla jednu velkou výhodu - zadumané a hluboce intelektuální výpovědi podávala ve světové formě. Už z prvního záběru, na chlapce běžící nahoru do kopce, vám padne čelist. A možná si pomyslíte, že tihle moudří pánové by se měli rychle naklonovat, prásknout s uměním a darovat českému filmu konečně pořádný thriller nebo akčňák. Lidské zdroje, čarující s vizuálem, na to určitě byly.\nV nejdražším českém filmu roku 1994 (a všech let předtím) se Jan Svěrák pokusil o takovou nálož formálních hrátek, že to průměrného českého Tondu muselo zahnat zpátky k trilogii Slunce, seno, cokoliv. Makrozáběry na vnitřek lidského těla, zpomalovačky, rosvěcování žárovky jako v E.T., westernové sestřelování televizí dálkovými ovladači. Akumulátor 1 překypoval nápady a mladickým zápalem pro věc. Skrz trochu prkenného Formana v hlavní roli nabízel nečekaný svět evropského Hollywoodu, jehož výplod dnes připomíná Matrix, smíchaný s divokými sny biotroniků, co k nám svého času posílali energii prostřednictvím televizní obrazovky. Na Českých lvech sice Akumulátor prohrál co se dalo a navzdory číslovce v názvu zůstalo jen u prvního dílu, ale i po letech pro mě symbolizuje důležité světélko v ospalé porevoluční kinematografii.\nPsal se rok 1998 a Vladimíra Michálka osvítila Múza. Zaujal ho příběh ze zapadlé vesničky, kde válka nezuří prostřednictvím těžkých armádních strojů, ale odráží se ve strachu z toho, co může přijít. Kdo vás práskne, kdo vám co ukradne a kdo vás bude šikanovat. Od všeho dohromady je tu postava Sekala – chamtivého hajzla, kterému nic není svaté. Do Lokotic v době přípravy na vrchol jeho svinstev přichází gestapem stíhaný sedlák Jura a už od prvních minut je jasné, kam ho vítr v tomhle dramatu zavane a jak nevyhnutelně musí skončit. Poučení z příběhu? Dobráci nejvíc zaplatí a sviním všechno projde. Michálek se svou syrovou výpovědí naprosto vymyká mustru „tradičního tuzemského dramatu“ (totální triumf na Českých lvech leccos napoví) a nabízí naprosto nečeský filmový kolos, který zaujme jak řemeslnou, tak výpovědní hodnotou. Dokonalá kamera zdůrazňuje hlavní efekt, který tu zalézá pod kůži – nebýt jednoho hajzla, byl by tu docela fajn život. Ale není. Bohudík pro naše filmové libido.\nNěkteré filmy přežijí nás všechny a jedním z nich bude bezpochyby i Vynález zkázy. Karel Zeman si v adaptaci příběhu z pera Julese Vernea vyhrál doslova s každým detailem a i více než půl století od premiéry je stále na co koukat. Zeman totiž nespoléhal na techniku, ale na originalitu. Inspirace v původních kresbách z knih je více než patrná a záměrně naivně působící kombinace hraných záběrů a animace je jednoduše neodolatelná. Masky, kostýmy, hudba, prostě všechno tu funguje naprosto bezchybně a při sledování téhle klasiky se člověk pokaždé cítí stejně, jako když mu bylo pět a viděl napínavý souboj ponorek poprvé.\nZabrousím do neklidných vod nejnovějších filmů, které jsou ještě rozčeřeny poslední koupelí Českého lva. Karamazovi si sošku zasloužili jako žádný jiný z letošních filmů a ačkoliv jsem v rámci redakce asi jejich největší fanoušek, těžko mi někdo může vyčítat, když Zelenkovo dílo označím za film naprosto nečeský. Žádné dobré čecháčkovství na každém rohu, žádné laciné vtipkování a skopičiny, naopak světová kamera a hudba (obě famózní!), na český film nezvykle působivá zápletka a samozřejmě Zelenkova bezchybná režie. Je třeba něco dodávat? Nebýt Ivana Trojana v hlavní roli a českého jazyka v té vedlejší, byl bych přísahal, že jsem právě dokoukal hollywoodskou produkci. Na druhou stranu: Jak často Hollywood vyplodí něco takového?\nA co vaši favoriti? Diskuse je vám k dispozici\nKarbousDémanty noci mají možná světovou kameru, ale jinak je to čirá esence nudy. Nejdelší filmová hodina v mém životě. Ha, a příště si pustím Stalkera.\nDisketaJ_J: A proč to píšeš pod tento článek, který se Harryho Pottera NETÝKÁ? kroť se, člověče...\nJ_Jmoj trailerpls okomntujte moj trailer na harryho potter 6:D\nLokiBakllazaan:jj pod to sa mozem iba podpisat, ked som to dopozeral tak som chvilu ten svet vnimal inak\nwoodyPane, vy jste vdova! - častým opakováním podceňovaný film, přesto by se tu tezko nasel ujetější scénář plný uřezaných hlav, telecího a šílené vražedkyně...\nvlastně ano, překvapivě opět od Macourka\nHappy End - v 60's vyhlášen v americkém Variety jako jeden z nejoriginálnějších filmů roku... Myslím, že více netřeba dodávat...\nwoodyHra bez pravidel - ojedinělá česká akční detektivka... žádný Kalaš, spíše francouzský krimi thriller s trochou noiru... V mnoha vecech nedotazena, ale presto velmi odvazna vec... Skoda, ze ji nikdo nezná...\nFloydieUcho - neskutečně mrazivé\nBakllazaanSnad nikoho nepohorším, když si troufnu sem přiřadit film HAPPY END s Menšíkem. Po skončení toho filmu se vám bude zaručeně motat hlava. Rozhodně originální pojetí.


Barokní cyklotrasy na severním Plzeňsku se linou malebnou barokní krajinou za architektonickými skvosty Plzeňského kraje. Po krásách jak přírodního tak kulturního charakteru si můžete odpočinout u 10 stylových barokních odpočívadel, které jsou šetrně a vkusně zasazeny do barokní krajiny a nabízí výhled na významné památky na severním Plzeňsku. Barokní cyklotrasy propojují kulturního ducha ve zdravém těle a na své si přijdou nejen sportovci a cykloturisté, ale i milovníci malebné krajiny ve spojení s jedinečnými kulturně-historickými památkami. Středobodem barokních cyklotras jsou Plasy, kde začínají 3 barokní okruhy, které mají různou obtížnost, přičemž délka každé trasy je kolem 40 km. Trasy vedou po značených cyklotrasách Klubu českých turistů s logem Západočeského baroka.\nPro snadnou orientaci byla vydána cykloturistická mapa barokních cyklotras. Barokní cyklotrasy dozajista procvičí tělo a potěší ducha. Jak již bylo zmíněno, tak výchozím místem barokních cyklotras jsou Plasy a to přímo nádvoří mezi cisterciáckým klášterem a Centrem stavitelského dědictví. Klášter je jedinečným architektonickým skvostem hned z několika důvodů. Jedním z nich je architektonická stránka samotná, když se na jeho barokních proměnách podíleli jedineční umělci jako Jan Blažej Santini nebo Kilián Ignác Dientzenhoffer. Unikátní je například Santiniho samonosné schodiště nebo terén, na kterém je klášter postaven. Stojí na vodě a mniši vymysleli dokonalé řešení základů konventu, které bylo kvůli bažinaté půdě zpevněno 5 100 dubovými kůly zatlučenými do země. Přes ně byl položen trámový rošt a teprve na něj vystavěno zdivo budovy. Aby rošt nezačal hnít a budova se propadat, byla do základů přivedena voda z několika pramenů, která zamezila přístupu vzduchu ke dřevu, a to de facto zkamenělo. Centrum stavitelského dědictví představuje průřez historií stavitelských technik a materiálů a v působivých prostorách bývalého pivovaru a hospodářského zázemí plaského kláštera se vžijete do role stavitele.\nVede z Plas od cisterciáckého kláštera krásnou barokní krajinou, kde jsou patrné vysázené aleje stromořadí v barokní době. Po trase přímo ze sedla kola jsou patrné barokní památky v podobě barokních hospodářských dvorů, jako je například nově opravený Kalec nebo Sechutice. V soukromé zahradě v Mladoticích se nachází Santiniho kupolovitá kaple a vrcholem trasy je barokní skvost Mariánská Týnice s poutním kostelem zvěstování Panny Marie. V areálu sídlí Centrum Baroka a Muzeum a galerie severního Plzeňska. V letošním roce došlo na dokončení východního ambitu dle původních plánů Santiniho. Na trase se nachází také barokní odpočívadla, která nabízejí příjemné posezení s nádherným výhledem na barokní památky.\nTrasa Baroko II vede kopcovitou krajinou náročnějšího charakteru, ale odměnou je barokní perla západních Čech – zámek Manětín. Manětín přímo překypuje barokními památkami. Kromě samotného, veřejnosti přístupného zámku s nádherným anglickým parkem, je to také děkanský kostel sv. Jana Křtitele, hřbitovní kostel sv. Barbory, náměstí s barokními domy a bohatou sochařskou výzdobou. V této lesnaté, řídce osídlené krajině v romantickém údolí řeky Střely působí Manětín svojí historií a kulturou jako malý zázrak.\nTřetí z barokních tras nás zavede jihovýchodně od Plaského kláštera a povede malebnou krajinou orámovanou řekou Střelou, potokem Třemošná a Berounkou. Cyklotrasa vedoucí barokními alejemi a divokými lesy nás zavede mimo jiné za vesnickou barokní architekturou v obcích Jarov a obora nebo k jednomu z prvních renesančních zámků v Čechách – Kaceřovu.\nVíce na turistickém portále Plzeňského kraje.