2. Hlavní materiály. 6\nPolitika zaměstnanosti a její uplatňování v EU a v České republice (Jiří Dobrylovský, Petr Adámek) 6\n3. Diskuse k přípravě pracovní části konference LK.. 13\n3.1. Kontext reforem (globální problémy a metodologie) 13\n3.2. Lidský kapitál a vzdělání 25\n3.3. Reforma penzijního systému. 37\nDo rukou se vám dostává časopis Marathon 6/2014. Jako obvykle, nejdřív některá základní sdělení:\n- Časopis vychází jednou za dva měsíce, vždy 15. dne prvního z dvojice měsíců, které jsou po sobě. Nejbližší řádné číslo (1/2014) bude vydáno a objeví se na Internetu 15. ledna 2015.\n- V srpnu 1997 byl Marathon registrován ministerstvem kultury ČR.\nNa hlavní materiál J. Dobrylovského a P. Adámka navazuje prezentace vybraných tezí postupně uveřejňovaných v rámci přípravné diskuse k pracovní části konference Lidský kapitál a investice do vzdělání. Některé byly uveřejněny v předcházejícím čísle, další teze uveřejníme v příštím čísle.\nPřehled příspěvků (stav k 15.10.2014)\nRadim Valenčík: Plně zásluhový první pilíř*\nRadim Valenčík: Definice důchodového systému (o jakou solidaritu jde)*\nJan Červenka: Rozvoj a řízení lidského kapitálu*\nJiří Mihola: Náměty k důchodové reformě*\nPetr Wawrosz: Transferred price and the sector of productive services as the key preconditions to smart, sustainable, and inclusive growth*\nVítek Zažímal: Stát a vzdělání*\nDominik Stroukal: Vztah mezi nezaměstnaností a zdravotním stavem v České republice – longitudinální analýza*\nAleš Drahokoupil: Politický marketing na podporu komplexních reforem*\nJana Boučková, Jaroslav Viduna: Úvahy o lidském kapitálu*\nMichal Blahout: Politický systém, aneb je třeba ho změnit?*\nPříspěvky označené hvězdičkou byly připraveny s podporou projektu specifického výzkumu na VŠFS Reformy odvětví produktivní spotřeby\nPozvánka na pracovní část 17. ročníku konference\nPozvánka na pracovní část konference:\na) Pracovní, kterou formou mikro sympózia a navazujícího workshopu uspořádá VŠFS 5.12.2014 v prostorách VŠFS.\nProgram: Úvodní vystoupení: Ladislav Zelinka\nPřihláška: Z důvodu optimální organizace průběhu jednání v sekcích informujte o účasti a názvu příspěvku do 31.10.2014 přímo garanta pracovní části konference:\nEvropský a s ním i český trh práce doznal v posledních letech pronikavé změny, jež nejsou vysvětlitelné pouze na základě doznívající celosvětové krize; ta navíc zasáhla jednotlivé země Evropské unie s různou intenzitou a různým způsobem. Řada autorů v té souvislosti upozorňuje zejména na rozvolnění vztahu mezi ekonomickým růstem a růstem zaměstnanosti, respektive snižováním míry nezaměstnanosti.\nPolitika zaměstnanosti musí reagovat na výše uvedené tendence, které se však začaly formovat dávno před nástupem poslední krize. Politika zaměstnanosti se v principu skládá ze dvou složek; z části pasivní, jež do značné míry splývá s vyplácením sociálních dávek, a aktivní (v článku též APZ), která má na pracovním trhu preventivní význam.\nNová situace na trzích práce v zemích Evropské unie\n„Flexibilizace práce v zemi opticky snižuje míru nezaměstnanosti, činí tak ovšem za tu cenu, že stoupá podíl nízko placené práce a narůstá riziko, že výdělek ekonomicky činného člověka se bude pohybovat na hranici bídy či jen těsně nad ní. Vzniká tak relativně nový jev označovaný jako pracující chudoba“ (Keller 2011, s. 27).\nNa dalších stránkách pak J. Keller upozorňuje, že neplnohodnotné pracovní kontrakty nejsou pracovníky zdaleka přijímány s nadšením, nýbrž je to pro ně jen určité východisko z nouze. Další alternativou je totiž v daném případě už jen cesta na pracovní úřad. Z české provenience je možno zmínit mnohokrát diskutovaný „švarcsystém“, který nejenže opticky snižuje nezaměstnanost, ale zároveň pronikavě rozšiřuje řady „podnikatelů“. To všechno přispívá k tomu, že rizika podnikání jsou ve stále větší míře přenášena na zaměstnance. Na druhé straně ovšem nelze nevidět, že rozvoj terciární sféry (oproti klasickému průmyslu) standardní zaměstnanecké poměry komplikuje zcela přirozeně a variabilní, neplnohodnotné úvazky si ve značné míře samočinně vynucuje. Zde popisované tendence byly v průběhu krize 2008 - 2011 jen zesíleny, jejich zárodek je však možno pozorovat již dříve, v průběhu 70. a 80. let. Neplnohodnotné zaměstnanecké kontrakty velmi často přinášejí výdělek nepříliš přesahující sociální dávky. Takto zaměstnaní pracovníci balancují mezi skupinou zaměstnaných a nezaměstnaných, v případě cyklického poklesu jsou propouštěni jako první. Z logiky věci plyne, že do státního rozpočtu přispívají velmi málo (to se netýká jen přímých daních, ale i daní nepřímých v důsledku slabé kupní síly těchto pracovníků) a stávají se z nich naopak často příjemci podpor. Stále více napnuté státní rozpočty a jejich deficity jsou vývojem na trzích práce ovlivňovány zásadním způsobem.\nEvropská unie začala na negativní tendence v oblasti zaměstnanosti výrazněji reagovat na přelomu tisíciletí. Do té doby převažoval názor, že integrační proces povede u všech zúčastněných zemí k výraznému ekonomickému růstu a prosperitě, jež téměř automaticky zajistí uspokojivou úroveň zaměstnanosti. Zásadní obrat v této klíčové oblasti přinesla tzv. Lisabonská strategie, jejíž klíčovou součástí je právě evropská strategie zaměstnanosti: „Pozitivním rysem Evropské strategie zaměstnanosti bylo, že strategie vnesla do národních politik zaměstnanosti členských států postupný posun řešení problému ve směru od řešení nezaměstnanosti k řízení růstu zaměstnanosti. Evropská strategie zaměstnanosti se propojila s procesem sociálního začleňování, ovlivnila politiku rovnosti mužů a žen a přispěla k pochopení významu zaměstnatelnosti a jejího vztahu k celoživotnímu vzdělávání.“ (Kotýnková 2006, s.65).\nPolitika zaměstnanosti a její nové přístupy v Evropské unii\nGraf 1: Vývoj míry nezaměstnanosti v EU-28 v letech 2003-2013 (v %)\nZdroj: http://ec.europa.eu/europe2020/pdf/2014/jer2014_cs.pdf (publikováno 25.8.2014)\nStatistická data zajišťovaná Eurostatem charakterizují trendy, jež vzhledem k hluboké ekonomické krizi nejsou nijak překvapivé. Za zmínku určitě stojí, že mladí lidé (věk 15 - 24 let), kteří by měli hypoteticky být hlavními garanty dlouhodobé prosperity svých zemí a udržitelnosti stávajících modelů důchodového zabezpečení, jsou ve skutečnosti skupinou nejhůře postiženou, přičemž jejich zaměstnatelnost je nanejvýš citlivá na průběh hospodářského cyklu. Neméně překvapující je i průběh spojnicové linie a jí odpovídající trendové křivky u starších pracovníků. Zatímco ve veřejnosti převažuje přesvědčení, že starší pracovníci jsou pro firmy neperspektivní a zaměstnavatelé se jich masově zbavují, opak je pravdou; starší pracovníci vykazují výrazně podprůměrnou míru nezaměstnanosti. Nikterak překvapivé naopak není, že druhou nejhůře postiženou skupinou jsou nekvalifikovaní pracovníci a že po vypuknutí krize se nejrychleji zvyšovala nezaměstnanost právě u nich. Je to naprosto logické, firmy se i v nepříznivých dobách snaží držet své kvalifikované kmenové zaměstnance a náklady na pracovní síly snižují propouštěním osob bez kvalifikace, které lze navíc v případě potřeby snadno nahradit outsourcingem.\nEvropská strategie zaměstnanosti je primárně zaměřena na zvyšování zaměstnanosti a nikoliv na snižování nezaměstnanosti. Po ukončení ekonomické krize většina zemí EU 28 zaznamenala ekonomický růst (zpravidla nepříliš výrazný), který by teoreticky měl za sebou „táhnout“ tvorbu nových pracovních míst. Platí ovšem předpoklad strukturálních diferencí, kdy zmíněný růstový trend nepostihuje plošně celou ekonomiku, nýbrž pouze některá odvětví, zejména ta, jež jsou spjata s informačními technologiemi. To samozřejmě opět prohlubuje diverzifikaci zaměstnanosti. Analytici EU však upozorňují na to, že vzhledem k stárnutí obyvatelstva poroste poptávka po zdravotních a sociálních službách, jež bude tento segment populace vyžadovat. Již v roce 2012 dosáhl počet pracovníků v tomto odvětví téměř 1 mil. zaměstnanců. Dále důraz kladený na ekologickou formu hospodářského rozvoje vede a nadále stále výrazněji povede k vytváření „zelených“ pracovních míst. Tato oblast zaznamenala expanzivní nárůst z 2,4 milionu pracovníků v roce 2000 na 3,4 milionů v roce 2012.\nZvýšené účasti na trhu práce\nNejvětší pozornost v tomto článku věnujeme první skupině (věkově znevýhodněné osoby), a to nejen v Evropě, ale přednostně v České republice. Řada států aplikuje postupy, jež mají přímo garantovat zaměstnatelnost mladých lidí ve věku 15 - 27 let. Příkladem může být Maďarsko, kde stát v rámci akce „první zaměstnání“ garantuje takové firmě 100% náhradu čtyřměsíční mzdy a placení příspěvku na zdravotní a sociální zabezpečení. Už vzpomenutá Francie vytváří tzv. „pracovní místa pro budoucnost“. Cílem je vyškolit a posléze najmout až 100 000 mladých lidí, kteří budou pracovat ve veřejném sektoru. Obdobný projekt schválilo Španělsko, kde kromě obecných vzdělávacích aktivit probíhá příprava na potenciální budoucí zaměstnání. Kromě toho jsou opět restartovány a inovovány klasické programy, jež mladé lidi připraví na práci v odvětvích, u nichž lze v budoucnu předpokládat rozmach. Takový je třeba projekt „Youth Contract“, který obsahuje učňovské vzdělávání a dobrovolnou praxi.\nOdstranění všech forem diskriminace na pracovním trhu\nProblémem, který významně ovlivňuje zaměstnanost (a zaměstnatelnost) lidí zejména v problémových skupinách, je mechanismus stanovování mezd včetně jejich indexace. Zvláště v době krize byla v řadě zemí pozastavena návaznost přizpůsobování mezd růstu cenové hladiny. Příkladem toho je zpomalení růstu mezd ve Španělsku, kde se sociální partneři dohodli na zmražení mezd. Belgie pro roky 2013 - 2014 stanovila nulovou mzdovou normu, to jest přirážku, o kterou se mohou náklady práce zvýšit nad úroveň inflace.\nŠvédsko zavedlo „ Pracovní místa s úvodem do odborné přípravy pro mladé lidi ve věku 15-24 let“, kteří nemají předchozí zkušenosti s konkrétním povoláním. Bylo by samozřejmě možné uvést i další příklady. Zde se jedná o vytvoření spojovacího můstku mezi vzděláním a nástupem do prvního zaměstnání.\nGraf 2: Míra nezaměstnanosti v ČR v letech 1991 až 2013\nZdroj: Statistická ročenka trhu práce v České republice 2013, s.11-18\nGraf 3 Výdaje na politiku zaměstnanosti v ČR v letech 2004-2011 (v mld Kč)\nZdroj: vlastní výpočty z dat MF ČR (výdaje státního rozpočtu ČR v letech 2004 až 2011)\nTabulka 1: Vývoj výdajů (v mld Kč) na hlavní formy APZ v ČR v letech 2004-2011\nGraf 4: Nárůst výdajů na příspěvek zaměstnavatelům nad 50 % ZPS - roky 2004 a 2011\nNárůst významu aktivní politiky zaměstnanosti v ČR je patrný i z toho, že se v poslední době objevuje řada nových projektů, cíleně a adresně zaměřených na určité skupiny nezaměstnaných. Tyto projekty jsou částečně financovány ze státního rozpočtu, stále větší část prostředků však pochází z Evropského sociálního fondu. V březnu 2013 byl Ministerstvem práce a sociálních věcí ČR vytvořen projekt „Podpora zaměstnávání mladých uchazečů do 30 let“. Do něj jsou zařazováni mladí zaměstnanci evidovaní na Úřadu práce ČR. Firma na takového zaměstnance může získat příspěvek, a to až do částky 24 000 Kč (hrubá mzda plus odvody). Současně mohou firmy získat státní jednorázový finanční a administrativní příspěvek na vybavení takovéhoto místa.\nProjekt „Zkrácené pracovní úvazky pro rodiče a dlouhodobě nezaměstnané“ podporuje rodiče pečující o malé děti a uchazeče o zaměstnání, kteří jsou nezaměstnaní déle než rok. Firmě, která tyto uchazeče o místo zaměstná, připadne příspěvek až 12 000 Kč. Do 30.6.2013 bylo takto podpořeno 1048 uchazečů o zaměstnání.\nPro ty, kteří zkusí samostatné podnikání, je určen projekt „Zaměstnej sám sebe. Buď OSVČ.“ Prostředky, jež mohou být poskytnuty ve výši 40 000 a 80 000 Kč, jsou vázány na předpoklad, že příjemce dotace bude svoji živnost provozovat po předem dohodnutou dobu, tj. nejčastěji 1, resp. 2 roky. Do 30.6.2013 bylo takto podpořeno 1037 uchazečů o zaměstnání.\nProjekt „Vzdělávejte se pro stabilitu“ zjednodušuje zaměstnání v hospodářsky obtížné situaci. Zaměstnavatel nemusí prokazovat pokles tržeb za celou společnost, ale pouze za konkrétní provozovnu či závod.\nProjekt „Chceš práci: Rekvalifikuj se!“ je zaměřen na odvětví, kde se dlouhodobě projevuje nedostatek pracovních sil. Stejně jako u obdobných projektů realizovaných v jiných zemích Evropské unie, rekvalifikační programy vycházejí z požadavků firem.\n- Vzdělávejte se pro růst - rekvalifikace\n- Vzdělávejte se pro růst - pracovní příležitosti\n- Vzdělání a dovednosti na trhu práce\nSpolečným prvkem těchto projektů je jejich vysoká variabilita, kdy parametry programů jsou přizpůsobovány požadavkům firem, ale také možnostem rekvalifikovaných pracovníků.\nAbstract: Theory and employment policy consists of individual learning, responding to the practical needs of society. Theory and politics are closely linked yet and form one integral unit. At present, the issue of employment and unemployment examined objective positivist science. Economic theory is the issue of labor markets elaborated in detail at the micro and macro.\n3. Diskuse k přípravě pracovní části konference LK\n3.1. Kontext reforem (globální problémy a metodologie)\nJak předvídat budoucnost?\nSoučasný společenský život vůbec, a hospodářskou činnost zvlášť už není možné představit bez prognózování, bez předpovídání toho, co bude. Proč tomu je tak? Především, proto, že lidstvo vždy se zajímalo o budoucnost. Proto se pravidelně objevovali různí věštci, jasnovidci a další, kteří se pokoušeli otevřít lidem to, co je čeká.\nTaké to samé pozorujeme i v současnosti. Tím spíše, že moderní etapa rozvoje světového společenství, globální ekonomiky se charakterizuje narůstáním krizových jevů, zhoršením celkové životní úrovně, vojenskými konflikty, a pochopitelně nejasnými výhledy budoucího rozvoje. V těchto podmínkách, samo sebou pochopitelně, aktuální se stává nejen otázka o příčinách uvedených výše jevů, ale také určení perspektiv ekonomického a sociálního rozvoje jednotlivých zemí a celého světa. Výsledky předpovídání, proroctví a předvídání byli různé, a dokonce rozporné. Někteří z nich uskutečňovaly se, většinou však ne.\nV současném sociálním a ekonomickém životě existují profesionálové, organizace a celé analytické centra, které dělají krátkodobé a dlouhodobé předpovědí výsledky, kterých lze redukovat k vymezení výsledků sociálního rozvoje, růstu obyvatelstva, procentního růstu hrubého národního důchodu, spotřeby, inflace, nezaměstnanosti atp. a jiných ukazatelů v USA, Číně, EU atd. V současné době, kdy narůstá nestabilita, antagonismus nejrůznějších společenských systémů (Evropská unie obezřetně se pokouší překonat krizové jevy; ekonomika USA ztěžka překonává stagnaci; s určitými těžkostmi se potýká ekonomika Číny, Japonska, Ruska a jiných států), přirozeně narůstá potřeba vědět směry, cesty a vyhlídky dalšího vývoje. Situace ještě zhoršila narůstáním vojenské konfrontace, lokálními konflikty, hrozícími přerůst v světovou katastrofu (Ukrajina, Sýrie, Palestina a Izrael, Libye atd.).\nPrvní teze: svět bez vědeckého prognózování slepý a rozvíjí se chaoticky, nanejvýš na základě empirických zkušenosti a voluntarismu dominantních společenských sil.\nDo popředí jsme dali pojem "prognózování". Ovšem co budeme chápat pod tímto pojmem? Prognózou budeme rozumět vědecky opodstatněné mínění, rozhodnutí o možných stavech každého objektu (například, zdraví, země, ekonomiky) v budoucnu. Samotný proces formování takových mínění, vyvozování soudu lze pojmenovat prognózováním.\nS prognózováním, předvídáním a předpověďmi (zdůrazníme, že to není totéž) lidstvo seznámilo již dávno. Starořecký filosof Tháles z Milétu předpověděl, že 28 května roku 585 před naším letopočtem se odehraje zatmění Slunce. A ono se skutečnosti stalo. Pravda, tenkrát, pojem " předpověď" (někdy je chápán jako mimosmyslová schopnost pronikat do budoucnosti), není na místě. Za prvé, ve skutečnosti, předpověď mílétského filosofa nic nadsmyslového nepředstavovala, jelikož historickými pozorováními slunečních zatmění (pramen: svaté papyrosy a vědomosti) zabývali se už kněží starého Egypta; a za druhé, přesný matematický vypočet zákonitého opakování slunečních zatměni, provedl samotný Tháles, což dovolilo mu vytvořit takovou předpověď. Tento konkrétní případ nutí nás buď jinak chápat obsahovou náplň pojmu "předpověď" (je účelné rozumět tímto proces vyvedení vědomosti o vzniku toho nebo jiného jevu na základě cyklických procesů v přírodě a společnosti), buď dokonce se vzdát použití uvedeného výše pojmu ve vědecké terminologii. Pochopitelně, ve všední řeči toto slovo má právo na svoji existenci.\nDruhá teze: je nutno rozlišovat proces prognózování a proroctví. První předpokládá vědecké pronikání k podstatě jevů; druhý – nadsmyslovou schopnost, v nějaké míře iracionální intuicí.\nNicméně nelze odmítat, že existuje i jiný aspekt předpovědí, a sice, návrh rozlišovat je podle stupňů racionality. Tvrdí se, že na jedné straně, existují racionální předpovědí; na druhé straně - iracionální. V souladu s touto klasifikací k racionálním předpovědím patří hypoteticko-deduktivní závěry ze základních východisek. Příkladem takového typu předpovědí, je hypotéza o existenci planety Neptun, kterou vypracoval francouzský matematik a astronom Urbain Jean Joseph Le Verrier (1811-1877) na základě zásad nebeské mechaniky Isaaca Newtona. Planeta Neptun byla skutečně objevena 23. září 1846 astronomem J. G. Gallem a studentem astronomie L. d'Arrestem K iracionálním předpovědím patří, tak zvané, proroctví francouzského doktora a astrologa Nostradamuse (1503- 1566). Takový přístup k interpretaci předpovědí umožňuje vytvořit následující závěr: racionální předpověď je v podstatě, totožná s prognózou. Iracionální předpověď lze redukovat na oblast mimosmyslového, neskutečného, nebo dosud ne vysvětleného.\nPoněkud jinou významovou zátěž nese pojem "předvídání" – rozumíme tím formu vědeckého poznání, založenou na o kombinaci teoreticko-experimentálních vědomostí a pozorování. Spolu s předpovědí a předvídání snaží se proniknout do oblasti dalších dosud nepoznaných jevů, na základě objevení zákonitostí a vzájemných vztahů ve skutečnosti. Lze předvídat vývoj událostí v nejbližší budoucnosti, například, zatmění, vývoj nemoci, metamorfózy ekonomického a sociálního rozvoje. V předvídání do hry vstupuje prvek pravděpodobnosti a nějaké neurčitosti. Dobrým prostředkem přijetí rozhodnutí v neurčitě situaci je teorie her, která vznikla poměrně nedávno, v polovině XX. století. V této souvislosti taktéž vzniká pokušení rozdělit předvídání na racionální a iracionální. Jestliže východiskem je obecné tvrzení (například, svět je konfliktní ve své podstatě, ekonomika nutně směřuje k rovnováze), pak zvláštní je vyvozováno a popisuje se ve formě konkrétního jevu, procesu (například, krize na Ukrajině, syrský, libyjský aj. konflikty anebo tvrzení, že hospodářství české republiky je v nerovnovážném stavu z důvodu současných krizových jevů ve světě, ale po jejich odeznění vrátí se k rovnováze). Toto lze vztahovat k racionálnímu předvídání. Naopak předvídání, založené na extraordinárních, jasnozřivých, respektive unikátních vlastnostech toho nebo onoho subjektu lze připsat spíše k iracionálním.\nHodnotíc výsledek vyjádřeného výše, lze uzavřít: prognózování, racionální předpověď a vědecké předvídání vyjadřují tentýž proces vyvozování vědeckých\nsoudů na základě už existujících obecných ustanovení a prokázaných experimentálních faktů.\nTřetí teze: předvídání předpokládá vyvedení vědeckých soudů na základě existujících premis.\nPodle našeho mínění, důležitou otázkou je určení cesty a metody vědeckého prognózování. Především, poukážeme na globální rozdělení systémů:\n1. formalistické (lze je popsat matematickým jazykem);\n2. neformalistické respektive expertní (tenkrát soudy se vytvářejí na základě teoretického a empirického proniknutí do hloubky jevů).\nCo znamená osvojování budoucnosti pomocí formalistické matematické metody? Počínaje starými dobami, rozvoj lidské civilizace nerozborně spjat s formalismem, totiž s vybudováním, zkoumáním a použitím modelů nejrůznějších objektů, procesů a jevů. Například, v rozhovoru jsme, jakoby zastupujeme skutečné objekty jejich jmény a číslovým vyjádřením. Od jména nebo čísla nepotřebujeme nic, mimo to, aby jednoznačně označovaly potřebný objekt. Ve své činnosti – v praktické, umělecké a vědecké sféře - člověk vždy buduje nějaký odlitek, náhražku toho objektu, procesu nebo jevu, s kterými má co do činění. Jim může být matematický vzorec, popisující nějaký proces (například, zákon gravitace). Podle tohoto zákona mezi různými materiálními tělesy ve vesmíru i na Zemi působí síla vzájemné přitažlivosti. Jako každý fyzikální zákon, i zákon přitažlivosti se vyjadřuje pomocí matematické rovnice. Jestli Mm - hmoty dvou těles, a D - vzdálenost mezi nimi, tehdy síla F vzájemná přitažlivost mezi nimi rovná se:\nkde G - gravitační konstanta, která se zjišťuje prostřednictvím experimentu.\nMatematický formalismus umožňuje vypočítat současný stav a budoucí chování dvou materiálních těles. Jiná situace nastává při poznávání budoucího chování ne formalistického systému. Taková situace dosti často vzniká při snaze proniknout do podstaty sociálních systémů. Možnosti odhalení podstaty tenkrát nevelké: empirické vědomosti, zkušenosti, zprostředkovaná informace z nejrůznějších zdrojů. Například, přání prognózovat vývoj událostí v Evropské unii po schválení ekonomických sankcí proti Rusku, požaduje chápání celkové situace, jak v Evropské unii, tak i v Rusku. Navíc je potřebná znalost ekonomických vzájemných vztahů a vzájemného ovlivňování nejrůznějších hospodářských mechanizmů, což by mělo umožnit zajistit zranitelná místa a cesty kompensaci škod atd. V podstatě, podobným způsobem předpovídá budoucí vývoj většina moderních analytiků, expertů, kteří zpravidla ovládají historii a stupeň rozvinutosti zkoumané oblasti. Příkladem takového vědeckého prognózování byla obecná teorie relativity A. Einsteina, teorie atomu N. Bohra i další.\nČtvrtá teze: Sociální a ekonomické systému jsou to neformalistické objekty, které požadují použití mnohem složitějších způsobů zkoumání. Ekonomické prognózování se opírá o vědecké metody poznání ekonomických jevů, což vyžaduje použití souhrnu způsobů a prostředků ekonomického předpovídání. V nějaké míře tento přístup k osvojování reality lze nazvat předbíhajícím odrazem. Co to však znamená? Vědeckými výzkumy bylo prokázáno, že živé organismy na základě extrapolace dřívějších zkušenosti zformovaly schopnost v té či oné míře připravovat se na budoucnost, tj. rostlinstvo a zvířectvo jakoby "předvídají" budoucí události a včas přichystat své vnitřní vlastnosti pro adaptaci se k nim. Dokonce se ujal na popularitě názor, že samotný vznik života, zřejmě, by nebyl možný bez přebíhajícího odrazu, který umožnil předem přijímat rozhodnutí pro adaptaci k okolní situaci za účelem zachování biosystému.\nPátá teze: sociální a ekonomické předvídání předpokládá předbíhající odraz reality.\nPodle stupně konkrétnosti a charakteru vlivu na průběh zkoumaných procesů se rozlišujeme tři formy prognózování nebo předvídání: hypotézu (zobecňující vědecké předvídání), prognózu a plán.\nHypotéza charakterizuje vědeckou prognózu na úrovni celkové obecné teorie. Základ hypotézy činí teorie a objevené zákonitosti fungování a rozvoje zkoumaných objektů. Na úrovni hypotézy se dává jejich kvalitativní charakteristika, vyjadřujících obecné zákonitosti chování daných objektů. Chceme-li přijít s hypotézou, pak musíme získat některý souhrn faktů, patřících k pozorovanému jevu, které by odůvodnili pravděpodobnost určitého předpokladu a vysvětlili neznámou stránku skutečnosti. Proto vybudování hypotézy spojeno, především, se shromažďováním faktů, vztahujících se k jevu, které jsme, objasňujeme, ale zároveň se neshodujících se stávajícím vysvětlením. Za příklady takových hypotéz není třeba daleko chodit: v roce 1911 r. anglický fyzik E.Rutherford (1871-1937) přišel s hypotézou planetární stavby atomu. Z ní vyplývalo, že elektrony otáčecí kolem jádra atomu v souladu se zákony klasické mechaniky a elektrodynamiky musely by ztrácet svou kinetickou energii, klesat a padat směrem k jádru. Ve skutečnosti však atom je neutrální, a v kombinaci s elektronem vytváří dost stabilní systém. Vznikla nesrovnalost, která vyžadovala upřesnění. V roce 1915 Niels Bohr (1885-1962) doplnil hypotézu Rutherforda následujícím tvrzením: elektrony se pohybují kolem jádra atomu ne podle libovolných oběžných drah, ale pouze po drahám nesoucím energii, která rovná se celému číslu kvant. V takovém případě elektron neztrácí svou energii, atom zůstává stabilní a neutrální. Pozdější výzkumy stavby atomu však ukázali, že i doplněna hypotéza (Rutherforda - Bohra) neúplně odpovídá výsledkům experimentů, proto zákonitě musela ustoupit místo kvantově a vlnové teorii atomu. A dál. V roce 2008 český ekonom R. Valenčík přišel s hypotézou existence a destruktivního vlivu společenských struktur, založených na vzájemném krytí poruch obecně-přijatelných zásad, které stisknuli pod sebe institucionální systémy nejrůznějších zemí. Výsledkem je destruktivní celosvětový vývoj.\nPrognóza ve srovnání s hypotézou má větší určitost, jelikož se opírá nejenom o kvalitativní, ale také na kvantitativní hodnoty a proto umožňuje konkrétněji charakterizovat budoucnost. Prognóza vyjadřuje předvídání na úrovni konkrétně-praktické teorie. A proto, předpověď se odlišuje od hypotézy menším stupněm neurčitosti a větší hodnověrnosti. Zároveň spojení prognózy se zkoumaným objektem, jevem není pevné, jednoznačné, neboť prognóza má pravděpodobnostní charakter. Například, v modelu japonského vědce J. Kaya hlavní cíl výzkumů – nalézt cesty snížení rozdílů ve výši příjmů na jednoho obyvatele vyspělých a rozvojových krajin. Pro dosažení tohoto účelu je zapotřebí, aby vyspělé státy poskytovaly bezplatnou pomoc ve výši 1 % svého každoročního hrubého národního důchodu rozvojovým státům. Anebo další příklad. Vývoj moderního světa půjde absolutně jinou cestou, jestliže ve společnosti budou dominovat vzdělávací a produktivní služby, orientované na rozvoj lidského kapitálu, a sice ve sféře vzdělání, zdravotnictví, kultury, rodinné výchovy a odpočinku.\nPlán je stanovením určitého a jasného cíle. V něm se určují cesty a prostředky rozvoje v souladu s daným úkolem, odůvodňuji se přijaté řídící rozhodnutí. Jeho hlavním charakteristickým rysem je určitost a závaznost zadání. Proto, v plánu prognóza dostává největší konkrétnost. Stejně jako prognóza, také i plán opírá se o výsledky a úspěchy konkrétní teorie. Například, akční plán české vlády v podmínkách přijetí vzájemných sankcí ze strany Evropské unie a Ruska. Nebo plán realizace reformy penzijního systému v ČR.\nVycházeje z uvedeného výše vzniká následující schéma prognózování budoucího: hypotéza – prognóza – plán.\nŠestá teze: prognózování budoucnosti předpokládá tři stupně znalosti objektivní skutečnosti.\nPochopitelně, hlavní roli v této trojice hraje prognóza (znalecká, založená na extrapolaci nebo modelování). Expertní prognóza vyžaduje předběžný sběr informace (dotazník, rozhovor aj.), závěry odborníků, analýzu. Extrapolace znamená studium předcházejícího vývoje objektu a přenesení zákonitých jevů tohoto vývoje z minulosti do budoucna. Modelování - rozbor průzkumných a normativních modelů prognózovaného objektu, v světle očekávaných nebo stanovovaných změn jeho stavu.\nV praktické činnosti všichni tři způsoby formování prognózy se používají společně. Totéž dá se říci i o schématu prognózování budoucnosti.\nSedmá teze: Budoucnost nelze naprogramovat a uskutečnit bez dodržení triády: hypotéza – předpověď – plán.\nZákladní teze výkladu o člověku a jeho prostředí.\n- Prostředí je časoprostorovým uspořádáním nerovnováh\n- Pro každou nerovnováhu existuje prostředí, ve kterém se tato nerovnováha stává součástí jeho dynamické rovnováh\n- Pro ostatní prostředí je taková nerovnováha utvářející\n- Vše je součástí svého prostředí\n- Nic není větší než jeho prostředí\n- Člověk je iracionální, hluboce citový, magicky myslící, sugestibilní a v malých sociálních skupinách kooperující živočišný druh\n- Člověk vystupuje zároveň jako individualita, organismus i organizace\n- Člověk jako subjekt komunikuje duálně s omezenou intencionalitou, je schopen pouze určitého stupně vhledu do vlastního já a účastnit se s různou mírou subjektivity multilaterální komunikace\n- Prostředí má časoprostorové, energetické a informační složky, které vystupují v podobě různých polí\n- Prostředí se skládá z forem, obsahů a smyslů\n- Prostředí má tendenci ke zvyšování vlastní složitosti a následným kolapsům\n- Prostředí může člověk vnímat prostřednictvím jeho vlastních změn\n- Prostředí a mozek spolu komunikují v rámci procesu poznání\n- Prostředí své změny komunikuje prostřednictvím nelineárních a lineárních informací, které jsou doplněny sděleními, které informaci nenesou\n- Prostředí obsahuje veškeré pozitivní i negativní možnosti\n- Učit lidskosti v její singularitě, dualitě i pluralitě\n- Učit úctě k životu a uznání role člověka\n- Učit o nebezpečné iluzi "instantní změny ze supermarketu"\n- Učit metodám poznávání prostředí a přímé komunikace s ním\n- Učit základům utváření soustavy dorozumívání a porozumění v prostředí\n- Učit o třech základních fóbiích: ze smrti, z tajemna a trancedentna, ze sociální nekompetence\n- Učit metodám rozvoje přirozené plachosti a využívání dynamiky prostředí\nAktuální trendy v prostředí\n- Tendence k finanční kvantifikaci všech kvalit lidskosti a lidské komunikace\n- Tendence k finanční efektivnosti ve stále větší části prostředí a ve stále jemnější struktuře\n- Tendence k mocenskému zprostředkování stále většího objemu komunikace\n- Tendence ke stále větší závislosti právnických i fyzických osob na vůli, na kterou nemají žádný vliv, nebo kterou ani neznají.\n- Tendence k naprostému odcizení mezi stakeholdery a shareholdery\nProsím všechny čtenáře, aby tento text brali jako pokus, abychom se na ctihodné půdě VŠFS pod patronátem známého rebela Radima I. Válečníka trochu odvázali...\nAplikace II: Co dělat?\nPojem lidský kapitál přímo implikuje nutnost, aby člověk část své existence uvedl na trh. Učinil ji vlastnictvím, o které se mohou ostatní ucházet. Jakkoliv by se mohlo zdát, že to, co je uváděno na trh je jen "ius fructis", tedy právo na užití výsledků či plodů lidských znalostí, velmi často je pod touto záminkou předmětem obchodu celý člověk nebo podle některých autorit a faustovského tématu alespoň jeho duše. Jde o staré téma karteziánského dualismu "res extensa" a "res cogitans." Každému normálnímu člověku je jasné, že jedno bez druhého nemá smysl, a tedy ani cenu. Obchod s lidským kapitálem tak není ničím jiným než obchodem s lidmi, který jen zdánlivě vypadá civilizovaněji než ten, na kterém vznikla moc Říma, USA a většiny států západní Evropy. Snad by bylo v rámci nového diskursu lépe pracovat s pojmy, ve kterých by člověk jako bytost stál nikoliv na prvním místě, ale byl v postavení organické součásti svého prostředí. Měli bychom hledat pojmenování pro účast člověka ve společnosti a nepreferovat pouze jeho účast na systému hospodářství. Měli bychom hledat nový obraz společnosti a usilovat o to, aby se lidé stávali přirozenou součástí svého prostředí a nikoliv pouze stále více jen zdrojem bohatství úzké diskrétní elity, která je za to podle svého uvážení udržuje práceschopné na prahu fyzické a hluboko ve stavu sociální smrti. Člověk by měl mít možnost se svobodně rozhodnout, zda se prodá nebo zaprodá nějakému účelovému systému a měl by proto mít i sebesložitější alternativu důstojného života v rámci přirozených korporací, tedy především rodiny, ale i družstev a dalších samosprávných societ. V ideálním případě by ml mít možnost se ze svého zaprodání vykoupit, ale jak víme, cesta z ráje i z pekla bývají trnité.\nMédia, jejich vlastníci a jejich pracovníci (novináři) vykonávají podstatný vliv na veřejné mínění a na politiky, neboť do značné míry řídí to, co si lidé myslí, jak cítí a jak uvažují. Činí tak jednak výběrem agendy, která se objeví v tisku, rozhlase a televizi, jednak přímo, či nepřímo vyjádřenými postoji k jednotlivým bodům této agendy. Média tak nepracují pro blaho celé společnosti, nýbrž pouze pro dominantní mocenské skupiny – pro elity, tvořené vládnoucími či opozičními politickými stranami a dominantními ekonomickými silami. V rámci této aktivity filtrují nežádoucí informace a informují veřejnost tak, aby zůstal zachovaný mocenský status quo. Informace, názory a myšlenky, které nejsou s tímto převažujícím směrem konformní, bývají označeny, spolu se svými autory, jako "kontroverzní," což je eufemismus pro termín "nepřijatelné."\n- Vlastnictví médií\n- Negativní zpětná vazba\n- Dominantní ideologie\n- Snížit bojovou morálku protivníka způsobením rozkolu, nejistoty a dezerce v jeho řadách\n- Podporovat vlastní a spojenecké klamné operace a manévry\n- Přispívat ke spolupráci a posílení bojové morálky vlastních a spojeneckých sil, včetně nepřátelských sil hnutí odporu.\nCílem série této konferencí je do příštích voleb do Poslanecké sněmovny (na podzim 2017) připravit program vzájemně provázaných reforem orientovaných na řešení současných problémů. Domnívám se, že nestačí jen reformy navrhnout a představit. Daleko důležitější je uvažovat, jak navrhované změny realizovat. Za největší problém nepřijetí komplexních reforem považuji odpor systému jako celku. Náš politický, ale i společenský systém je nastaven tak, že procesně vytváří překážky k přijetí komplexních reforem orientovaných na řešení současných problémů. Tento příspěvek si za hlavní cíl klade navrhnout možnou alternativu k současnému politickému systému, který by umožnil lepší fungování státu a podporoval udržitelný ekonomický růst. Dílčí cíl příspěvku je identifikovat příčiny současného systému bránící přijetí komplexních reforem.\nTento příspěvek spadá do kategorie behaviorální ekonomie, za jejíž zakladatele lze považovat autory Daniela Kahnemana a Amose Tverského, kteří dostali Nobelovu cenu za ekonomii za svoji práci s názvem Prospect theory. Na jejich práci navázali další autoři, jejichž poznatky budou využity v tomto článku. Za nejvýznamnější lze označit Dana Arielyho, který se zabývá lidským rozhodováním a chybami, kterých se lidé dopouštějí. Dále bude využita práce autorů Davida Dunninga a Justina Krugera, kteří v roce 1999 publikovali článek vysvětlující vliv odbornosti na chybovost v rozhodování a vysvětluje, proč lidé své chyby opakují.\nV první řadě je klíčové určit, v jakém systému žijeme. Oficiálně je náš systém definován jako parlamentní demokracie, nebo též parlamentarismus. Ale je tomu opravdu tak? Základními kritérii, kterými lze systém hodnotit jsou rozložení vlády ve společnosti, uplatňování moci vládou a míra svobody. Prvním kritériem je rozložení moci ve společnosti, která může být v rukou jednotlivců, v takovém případě hovoříme o monarchiích, či diktaturách, dále pak v rukách určité skupiny, v takovém případě se jedná o oligarchii, teokracii a meritokracii a v poslední řadě v rukách všech lidí, či občanů daného státu, tedy demokracií. Zvláštním případem je republika, kde je moc dána právem, které nelze porušit na základě vůle jednotlivce, skupiny, ani všech obyvatel. V současné době neexistuje žádný systém, který by čistě spadal do jedné konkrétní kategorie, a některé ze zmíněných systémů neexistují a ani existovat nemohou. Druhým kritériem je úloha vlády. Podle tohoto kritéria se systémy dělí na pravicové, či levicové. Za extrémně levicové systémy lze považovat takové, kde má vláda 100 % podíl moci a za extrémní pravici pak takový systém, kde neexistuje vláda, tedy anarchie. A posledním kritériem je míra svobody jednotlivce, tedy volnosti jeho konání.\nLidé mají v tomto rozdělení často problémy. Například fašismus řadí do pravicového spektra a anarchisty označují jako levicové extrémisty. Tyto chyby a mnoho dalších se týkají nejen běžných občanů, ale i politiků, politologů a novinářů.\nZa systém, který je považován za nejlepší a o jehož dosažení se snaží většina zemí světa, je demokracie. Dosáhli lidé někdy demokracie? K jakým dopadům to vedlo? A Je to opravdu ten nejlepší systém, který může být? V demokracii rozhoduje většina a na základě vůle většiny mohou být porušena práva jednotlivce, či menšiny. Dosahuje většina opravdu nejlepších rozhodnutí? Nepřispívá automatické získání volebního práva jeho devalvaci? Pro člověka má větší hodnotu taková věc, při jejímž získávání musel vynaložit určité náklady. Jsou kompromisní řešení ta správná? Toto jsou základní otázky, které budou v této kapitole rozebrány.\nUrčit chyby systému je prvním krokem, ale jistě né tím posledním. Důležité je nejenom na problém upozornit, ale především přednést možné řešení, které by mohlo být předloženo k debatě a podrobeno konstruktivní kritice.\nV první řadě je důležité určit si očekávání, která od daného systému máme. Zda je důležité dospět ke správným, či chtěným rozhodnutím, jelikož lidé se né vždy rozhodují racionálně. Jsou schopni určit, čeho chtějí docílit, ale nejsou schopni najít správné řešení k dosažení zamýšleného cíle. Dále pak efektivita legislativy, kde je klíčová reakční rychlost a praktičnost. Tedy jak zákonodárci jsou schopni připravit a uvést legislativu do praxe a zda je tato legislativa přehledná a funkční. Dále pak úroveň osobní svobody jednotlivce a míra spravedlnosti.\nHeyman, James – Ariely, Dan: Effort For Payment: A Tale of Two Markets, Psychological Science, 2004.\nHEYWOOD, Andrew. Politologie. Praha : Eurolex Bohemia, 2004.\ns. 453. (česky)\nKAHNEMAN, D., TVERSKY, A. (1979) Prospect Theory: An Analysis of Decision Making under Risk. Econometrica, 47, 2, 263–291.\nKRUGER, Justin ; DUNNING, David . Unskilled and Unaware of It: How Difficulties in Recognizing One's Own Incompetence Lead to Inflated Self-Assessments. Journal of Personality and Social Psychology [online]. 1999, roč. 77, čís. 6, s. 121-1134. Dostupné online.DOI : 10.1037/0022-3514.77.6.1121 .\n3.2. Lidský kapitál a vzdělání\nIrena Jindřichovská a Šárka Kocmanová\nEtika je odvětví filozofie, jejíž kořeny sahají minimálně2 500 let zpět tedy až do doby Sokrata, Platóna, Aristotela. Tehdy bylo cílem etiky určit, v čem spočívá dobrý život a hlavním bodem etiky bylo hledání lidských ctností. Od té doby se etická teorie vyvíjí, nicméně stále se zabývá souborem zásadlidského chování. Co má být tedy předmětem výuky etiky na podnikatelsých vysokých školách?\n1. Vztah etiky a podnikání\nJe tedy potřeba, aby se manažeři v dnešní době zabývali etikou? Od manažerů a různých teoretiků často slyšíme, že etika je zbytečná. Manažeři mají k tomuto postoji v podstatě tři pohnutky. Mohou jednoduše říci, že jejich základní cíl je dosahovat zisku. Manažeři však zároveň připouštějí, že zisku by se mělo dosahovat legální cestou. Ani to ale ještě není důvod, proč by se měli manažeři zabývat etikou.\n2. Obecná etika a podnikatelská etika\nEtická pravidla v podnikání - je možné švindlovat - jako v pokeru?\nŠvindlování se v mnoha obchodních souvislostech očekává, stejně jako v pokeru. V obchodování nikdo neočekává, že vyjednavači hned vyloží všechny své karty na stůl, nebo že prodejci a propagátoři řeknou celou pravdu o nabízeném produktu. Analogie s pokerem nám ukazuje, že "švindlování" není ve skutečnosti podvod. Když jej každý očekává je to součást hry. Nikdo se necítí podveden, když reklama společnosti tvrdí, že jejich produkt je na trhu ten nejlepší. Každý to říká. Takže Carr ve skutečnosti nechce klamání zabránit. Na druhé straně schovávání důležité karty v rukávu, je opravdu podvod, protože to porušuje pravidla pokeru a nikdo to nečeká. Carr souhlasí s tím, že tento druh chování, které se nazývá "nebezpečný podvod," je špatné a nepřípustné.\nTo znamená, že manažeři mohou dělat, co chtějí, pokud je to součástí podnikatelské hry, ve které lidé hrají podle pravidel. Předpokládejme však, že uvedená hra je hra na mafii a všichni ve městě chápou její pravidla. Každý musí zaplatit výpalné, nebo ho napadnou firemní vyděrači. To neznamená, že účast na této hře je v pořádku, i kdyby ta "hra" byla legální, což není. Ve skutečnosti je takové jednání nezákonné právě proto, že je to špatná, nezákonná hra.\nc) Zlatá střední cesta\nNěkterým podnikatelům se však může zdát přístup, který bere v úvahu výsledek příliš pragmatický. Naopak přístup, zdůrazňující dodržování pravidel, může vnímat jako nezohledňující výsledek jejich jednání. Eudia, proto přichází s tzv. zlatým pravidlem neboli zlatou střední cestou. Toto pravidlo vyžaduje, aby se jednotlivec vcítil do postavení někoho jiného, kterého se jeho rozhodnutí dotýká.\nRozhodnutí podnikatele je významně podmíněno prostředím, v němž se provádějí. Pravidla hry, instituce ve smyslu institucionální ekonomie, chápeme jako omezení, které regulují mezi lidské interakci, vztahy a dávají jistou podobu ekonomickým, politickým, sociálním a dalším jevům, situacím ve společnosti.\nFormální instituce jsou pravidla, která v podobě zákonů a jiných norem upravují, resp. omezují činnost jednotlivců, organizací. Jde o formální, výslovně vyjádřené, kodifikovaná pravidla chování. Představují "tvrdý konsensus", na kterém se dokázala daná společnost v daném čase jednoznačně shodnout\nNeformální instituce se týkají hlavně konvencí a osobních standardů čestnosti. Jde o tzv. neformální pravidla(vzorce chování, respektované hodnoty, zvyky, tradice, kultura, etika), které vycházejí z vnitřního pochopení a uznání jistých hodnot ze strany aktérů, o jejichž prospěšnosti jsou přesvědčeny samotné firmy, a proto je aplikují a rozvíjejí\nNení vždy dobré, když se vše ve společnosti "tvrdě" reguluje, protože to může omezit svobodu rozhodování firem a může to být i nákladný systém, navíc je velmi obtížné vtěsnat rozličnou ekonomickou realitu do jasných a jednoznačných pravidel. Proto jsou tak důležitá neformální pravidla, která působí jako samokorekční mechanismus. Pokud jsou neformální pravidla založená na morálce, přináší to i ekonomické benefity.\nZkušenost ukazuje, že společnosti s rozvinutým sociálním kapitálem zpravidla dosahují i lepších ekonomických výsledků, protože mohou využít iniciativu, motivaci jednotlivých subjektů a zároveň značně snižují transakční náklady. Dále se zvyšuje předvídatelnost řízení, snadněji se řídí vztahy v rámci tzv. neúplných kontraktů (contract theory). Pro spolupráci firem je významná důvěra, tedy sociální kapitál.\nNapř. země s nízkou mírou korupcí mohou dosahovat vyšší účinnosti při veřejných zakázkách, protože mohou ponechat pracovníkům veřejného sektoru vyšší flexibilitu, spoléhající se na jejich korektní chování. Naopak, země kde to neplatí, musí mít podrobnější úpravu veřejných zakázek ve snaze pokrýt co nejširší spektrum možných situací\nÚvahy o lidském kapitálu\nTeoretická východiska a základní pojmový aparát\n4. Systém vzdělávání ve zdravotnictví\nVzdělávání dospělých má samozřejmě svoje specifika na rozdíl od vzdělávání dětí ve školách; tyto rozdílnosti vyplývají z jiných povinností a časových možností dospělých, pružnosti jejich myšlenkových pochodů a současně i množství jejich praktických zkušeností, kterými děti nedisponují. V této souvislosti se objevuje jako vědní a studijní obor pojem andragogika, o jehož úzkém spojení s vývojem přístupu ke vzdělávání v organizacích není pochyb.\nVzdělávání lékařských a nelékařských profesích je v mnoha ohledech rovněž specifické a liší se od vzdělávání zaměstnanců v jiných odvětvích. Výhody, plynoucí ze vzdělaného personálu jsou však stejné. Jsou zde pouze odlišné podmínky, ve kterých jejich vzdělávání probíhá – například povinnost kontinuálního vzdělávání vyplývající z legislativy. Lékařské i nelékařské profese se vyznačují specifickým vzdělávacím režimem, jehož velká část podléhá platné legislativě. Vzdělávání zaměstnanců je součástí jejich osobního rozvoje a současně znamená růst jejich pracovního kapitálu formou rozvoje jejich kompetencí a tady i současně rozvoje kompetencí příslušné organizace a tím i ke zvýšení její konkurenceschopnosti.\nPraktickým příkladem učící se organizace může být například německá společnost B. Braun, která se zabývá zejména výrobou, vývojem a distribucí zdravotnických prostředků, léčivých přípravků a dalších souvisejících produktů. Jejím sloganovým heslem je "Sharing expertise", což v překladu znamená právě sdílení zkušeností, znalostí. Tato společnost znalosti sdílí nejen uvnitř organizace, ale prostřednictvím oddělení Aesculap akademie se věnuje vzdělávání lékařských i nelékařských profesí nejen v České republice, ale de facto po celém světě. Semináře a workshopy, které společnost pořádá, jsou velmi oblíbené a vyhledávané. Také právě úroveň a vysoká návštěvnost vzdělávacích akcí B. Braunu jsou zásadním marketingovým nástrojem a konkurenční výhodou před ostatními podniky v daném odvětví.\nV celoživotním vzdělávání zaměstnanců se objevuje a čím dál víc uplatňuje pojem trénink, jako nástroj rozvíjení schopností jednotlivce prostřednictvím modifikace jeho postojů, znalostí a dovedností tak, aby byly co nejlépe uspokojeny potřeby organizace. Rozdíl mezi tréninkem a vzděláním je zřejmý; trénink lze chápat jako nadstavbu nad vzděláváním (poskytuje zkušenosti v pracovních situacích), vzdělávání bývá většinou chápáno jako získávání znalostí, schopností a kompetencí pro celý život. V mnoha zdravotnických firmách, například již zmíněný B. Braun velmi často zaměstnance upozorňuje, že jejich práce vede k uzdravování lidí, byť mnohdy nepřímo. Zaměstnanci tak mají pocit, že jejich práce má vyšší smysl a jsou tedy lépe motivovaní a k podniku více loajální. Tato teorie úzce souvisí i s Maslowovou pyramidou lidských potřeb, kde je potřeba uznání umístěna zhruba v jejím středu a potřeba seberealizace na jejím vrcholu. Zaměstnanci potřebují uznání, potřebují vědět, že jejich práce má smysl a lepší vzdělání jim pomáhá tohoto smyslu lépe dosáhnout.\nMetod určených pro vzdělávání dospělých je celá řada (výklad, diskuse, aktivní učení, sebevzdělávání, e-learning, workshopy aj.). Opět zde může jako praktický příklad posloužit německá společnost B. Braun, která pořádá workshopy pro lékaře, kteří si takto mohou trénovat například operace nejnovější technologií 3D .\nZákon č. 372/2011 Sb. definuje zdravotní péči jako: "Soubor činností a opatření prováděných u fyzických osob za účelem:\na) předcházení, odhalení a odstranění nemoci, vady nebo zdravotního stavu,\nb) udržení, obnovení nebo zlepšení zdravotního nebo funkčního stavu,\nc) udržení a prodloužení života a zmírnění utrpení,\nd) pomoc při reprodukci a porodu,\ne) posuzování zdravotního stavu,\ndále preventivní, diagnostické, léčebné, léčebně rehabilitační, ošetřovatelské nebo jiné zdravotní výkony prováděné zdravotnickými pracovníky za účelem výše popsaným."\nZ výše uvedené definice vyplývá, že zdravotnictví není pouze samotná léčba lidí, ale zahrnuje také prevenci, výchovu populace, společenské mechanismy a ochranu životního prostředí. Cílem je zejména udržení zdraví populace a snaha o delší a kvalitní život. Zdravotnictví je specifickým oborem, který se od ostatních odvětví liší v mnoha ohledech, ale tím nejdůležitějším je skutečnost, že v rukou lékařského i nelékařského personálu jsou životy lidí, z čehož vyplývají zejména vysoké nároky na vzdělání a zodpovědnost zdravotníků.\nVzhledem k těmto skutečnostem řídí vzdělávání ve zdravotnictví legislativa a není možné do něj libovolně zasahovat. Podmínky získávání a uznávání odborné způsobilosti a specializované způsobilosti k výkonu zdravotnického povolání lékaře, zubního lékaře a farmaceuta upravuje zákon č. 95/2004 Sb. Dalším pilířem je zákon č. 96/2004 Sb., o podmínkách získávání a uznávání způsobilosti k výkonu nelékařských zdravotních povolání a k výkonu činností souvisejících s poskytováním zdravotní péče a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o nelékařských zdravotních povoláních).\nCeloživotní vzdělávání lékařů, zubních lékařů a farmaceutů do velké míry určuje a řídí Česká lékařská komora. Celoživotní vzdělávání lékařských profesí však fyzicky probíhá v režii členů asociace pro celoživotní vzdělávání.\nJako formy celoživotního vzdělávání lékařských profesí uvádí Česká lékařská komora např.:\na) klinické stáže a klinické dny,\nb) publikační a přednáškovou činnost,\nc) studium odborné literatury s autodidaktickými testy,\nCeloživotní vzdělávání lékařských profesí je nezbytné pro jejich uplatnění a možný kariérní postup. Toto vzdělávání je řízeno předem stanoveným kreditním systémem, který určuje, že 45 minutami studia získává účastník 1 kredit (denní maximum kreditů je 6). Konkrétní vzdělávací texty stanovené zákonem a elektronické vzdělávání mohou poskytovat 2-4 kredity. Stážemi a klinickými dny lze získat kredity 4. Kreditový systém je zásadní pro získání diplomu celoživotního vzdělávání, který náleží lékaři, pokud za období posledních pěti let získal minimálně 150 kreditů a podal žádost u okresního sdružení, kde je evidován.\nČleny asociace pro celoživotní vzdělávání lékařských profesí jsou Česká lékařská společnost Jana Evangelisty Purkyně, lékařské fakulty Karlovy Univerzity, Institut postgraduálního vzdělávání ve zdravotnictví a Lékařská fakulta Univerzity Palackého v Olomouci.\nČeská lékařská komora v tomto systému zajišťuje organizaci celého systému celoživotního vzdělávání a vede Centrální registr garantovaných akcí celoživotního vzdělávání lékařů. Rovněž je pověřena garancí systému celoživotního vzdělávání.\nJako příklad vzdělávací instituce byl pro ilustraci zvolen Institut postgraduálního vzděláváníve zdravotnictví, který je nejvýraznějším členem asociace pro celoživotní vzdělávání a lze říci, že zajišťuje největší množství vzdělávacích akcí. Tato skutečnost je dána zejména tím, že z tohoto důvodu byl založen a celoživotní vzdělávání ve zdravotnictví je náplní jeho práce. Institut vznikl na základě zvyšující se potřeby dalšího vzdělávání lékařů v druhé polovině 20. století a na základě budoucího vývoje v oblasti vývoje moderních technologií. Byl určitou reakcí na dobu, která predikovala, že lékařství bude jedním z oborů, kde vzdělávání bude prakticky nutností na denním pořádku. Role Institutu se tak neustále upevňuje a to mimo jiné díky reálné snaze lékařských i nelékařských povolání neustále se vzdělávat a zdokonalovat ve své práci. Jestliže se přičte technologický vývoj, který v mnohém předčil všechna očekávání, je Institut obdobného typu naprostou nutností. "Institut postgraduálního vzdělávání ve zdravotnictví (IPVZ) je moderní vzdělávací institucí poskytující vzdělání všem odborným pracovníkům ve zdravotnictví i v jiných resortech. Předností IPVZ je, že "pod jednou střechou" nabízí kvalitní výuku, kvalifikované informace o postgraduálním vzdělávání, služby stravovací, ubytovací, kongresové a příjemné prostředí v učebnách i společenských prostorech pro odborné diskuse či přátelská setkání. Institut je otevřen všem, kteří se chtějí vzdělávat, i těm, kteří jako erudovaní odborníci mají zájem své zkušenosti předávat druhým a pomohou mu udržet vysoký kredit ve vzdělávání."\nVýše uvedená definice je uvedena na úvodní straně webových stránek IPVZ. Cílem je vystihnout základní činnost a podstatu Institutu, který byl založen již v roce 1953 a jedná se tedy o příspěvkovou organizaci s dlouholetou tradicí.\nVize IPVZ je zejména ve vybudování důvěryhodné autority zaměřené na vzdělávání zdravotnických pracovníků a poskytování dalších expertních činností v resortu zdravotnictví.\nIPVZ zajišťuje vzdělání jak lékařských, tak nelékařských zdravotnických profesí. V roce 2013 oslavil své 60. výročí vzniku. Působí zejména v oblasti specializovaného vzdělávání zdravotnických pracovníků a tím napomáhá ke zvyšování kvality poskytování zdravotnické péče v České republice.\nKonkrétní soubor činností IPVZ zahrnuje mimo jiné činnost koncepční, analytickou, pedagogickou, metodickou, registrační, posuzovací, vědecko-výzkumnou, akreditační, dodavatelskou a další činnosti, které vedou k úspěšnému naplňování statutu, který je určen Ministerstvem zdravotnictví. IPVZ může vykonávat i další činnosti, pokud nejsou v rozporu nebo na úkor jeho poslání a úkolů stanovených ministerstvem. Při jejím vykonávání se však musí řídit obecně platnými předpisy.\nMezi nejvýznamnější současné aktivity IPVZ patří zejména činnost pedagogická a realizace projektů financovaných ze strukturálních fondů Evropské unie. Pedagogická činnost institutu spočívá především v přípravě a vlastní realizaci dalšího vzdělávání a v přípravě a organizaci atestačních zkoušek lékařů, zubních lékařů, farmaceutů a jiných odborných pracovníků s vysokoškolským vzděláním. IPVZ řídí také vzdělávací programy zakončené ověřováním znalostí. Veškeré vzdělávací akce zveřejňuje IPVZ v Přehledu vzdělávacích akcí, který nabízí kurzy, stáže, workshopy, semináře v rámci nejen specializačního, ale také celoživotního vzdělávání. Statisticky Institut organizuje zhruba 2 000 vzdělávacích akcí pro 24 000 členů lékařských i nelékařských profesí od roku 2011 do roku 2013.\nOd roku 2010 do roku 2013 byl Institut generálním dodavatelem dvou individuálních projektů zaměřených na vzdělávání lékařů a nelékařských zdravotnických pracovníků. Tyto projekty byly realizovány Ministerstvem zdravotnictví a financovány z prostředků ESF a ze státního rozpočtu České republiky. Jednalo se o projekt Prohlubování a zvyšování odborné úrovně znalostí nelékařských zdravotnických profesí se zaměřením na profesní vzdělávání a na vzdělávání v oboru manažerských dovedností. V rámci tohoto projektu bylo realizováno celkem 457 vzdělávacích akcí, kde bylo proškoleno více než 40 000 nelékařských zdravotnických pracovníků.\nDruhým projektem byl projekt Prohlubování a zvyšování úrovně odborných znalostí lékařských profesí se zaměřením na profesní medicínské vzdělávání a vzdělávání v manažerských dovednostech, ve kterém byly realizovány vzdělávací aktivity pro více než 13 800 lékařských pracovníků.\nV obou projektech byly všechny vzdělávací aktivity pro lékařské i nelékařské pracovníky bezplatné.\nDůležitou součástí vzdělávání v Institutu jsou informační systémy, a to zejména informační systém ZEUS, jehož součástí je LMS (Learning Management System).\nInformační systém ZEUS byl pro IPVZ vyvinut společností Aquasoft, s.r.o. v letech 2010 – 2011, a to zejména pro potřeby individuálních projektů. Obsahuje několik součástí a modulů, a to katalog vzdělávacích akcí (evidence vzdělávacích akcí z pohledu jejich účastníka, přehled o absolvovaných vzdělávacích akcích, studijní a další materiály související s výukou), realizaci vzdělávacích akcí (zveřejňování vzdělávacích akcí, zpracování přihlášek na vzdělávací akce, rozesílání pozvánek, agenda spojená s vlastním průběhem vzdělávací akce, správa lektorů, vyhodnocení a závěrečné zpracování vzdělávací akce), evidenci (veřejné zakázky projektů pro výběr realizátorů projektových akcí, smlouvy s organizátory vzdělávacích aktivit, organizátoři / realizátoři vzdělávacích aktivit, vzdělávací akce, správa osob – účastníků, lektorů, koordinátorů a autorů, daňové doklady jednotlivých vzdělávacích akcí a vydané certifikáty), modul statistiky (statistické sestavy z nashromážděných dat, které jsou dostupné v několika formátech), e-learningový modul (sjednocený vzhled systému, uživatelské účty, tvorba e-kurzů a e-testů, evidence a vyhodnocení e-testů, diskusní fórum), modul pro finanční controlling, mailingový modul (slouží k hromadnému rozesílání identických informačních emailů evidovaným uživatelů IS ZEUS dle různých kriterií), knihovna objektů (ukládání, správa a třídění materiálů v elektronické podobě), modul helpdesk a administrátorský modul (správa uživatelských účtů, import vzdělávacích akcí z excelových souborů, správa číselníků).\nSoučástí je zde i studijní informační systém (SIS), který je vyvíjen na míru IPVZ programátorskou společností již od roku 1997. Tento systém eviduje atestace (zařazení absolventa do oboru, přihlášky k atestaci, posouzení kvalifikačních předpokladů, pozvánky k atestaci, pozvánky k atestaci pro členy atestační komise, evidence atestací), realizace vzdělávacích akcí (zpracování přihlášek na vzdělávací akce, rozesílání pozvánek včetně platebních údajů, agenda spojená s vlastním průběhem vzdělávací akce, uzavření a závěrečné vyúčtování vzdělávací akce), výkaznictví a statistiky (komplexní vyhodnocení ukončených vzdělávacích akcí se sumarizacemi výsledků) a portál vzdělávacích akcí IPVZ (správa uživatelů, správa lektorů, plánování vzdělávacích akcí, klientský modul, lektorský modul a mailingový modul).\nNa IPVZ se využívá LMS Moodle, který slouží ke tvorbě výukových systémů a k tvorbě elektronických kurzů na internetu. LMS Moodle je vhodný pro plně distanční internetovou výuku, stejně jako doplněk výuky prezenční.\nLMS (Learning Management System) je řídicí výukový systém, tedy aplikace řešící administrativu a organizaci výuky v rámci e-learningu. Obsahuje běžné funkce systému řízeného vzdělávání, a to evidenci a správu studentů, kurzů, katalog výukových kurzů a objektů, správu studijních plánů, evidenci hodnocení žáků, testování a přezkušování žáků, správu přístupových práv, komunikační nástroje, autorské nástroje k vytváření výukových kurzů a objektů a úložiště výukového obsahu. Pro všechny tyto funkce je důležitý požadavek na jejich přenositelnost a standardizaci. LMS by měl být otevřený a schopný snadno a rychle začlenit výukový obsah, vytvořený i pro jiné LMS prostředí. Mezi standardizované formáty výukových jednotek patří např. SCORM, AICC, IMS a IEEE.\nVýhody LMS lze popsat jako jednoduché, technicky nenáročné a intuitivní uživatelské rozhraní, snadná instalace na téměř všechny platformy, které podporují PHP, vyžaduje pouze jednu databází, kterou je možné sdílet, je plně nezávislý na konkrétní databázi a podporuje všechny hlavní typy. Seznam kurzů nabízí popis každého kurzu včetně informace, zda do něj mají návštěvníci volný přístup. Kurzy lze třídit do kategorií, které lze prohledávat, přičemž každý server s Moodlem může podporovat i tisíce kurzů. Jedná se o velmi rozšířený LMS systém v akademickém prostředí, obsahuje nové funkcionality iniciované celou komunitou uživatelů a je zdarma. Související náklady vznikají pouze na implementaci a tvorbu kurzů. Náklady na provoz LMS jsou nulové.\nNevýhodou je zejména skutečnost, že LMS není integrován s jinými informačními systémy. Jeho integrace s jinými LMS je obtížná zejména proto, že každá aktualizace může narušit funkčnost integrace. Dále je pak obtížné přidávání funkcionalit dle požadavků organizace, protože každá aktualizace LMS může narušit tuto funkcionalitu. LMS je open-source, což znamená, že má otevřený kód. Tato skutečnost je problematická z hlediska bezpečnostních děr v softwaru, protože chyby v programech může hledat mnohem širší skupina lidí, a může je následně zneužít.\nPro potřeby projektů EU je využíván produkt iTrivio od firmy SIMPLEWAY, který je upraven dle požadavků IPVZ a autoři vytvářející e-learningové kurzy jsou proškoleni v autorských nástrojích tohoto prostředí.\nInstitut postgraduálního vzdělávání ve zdravotnictví, profesní i odborné organizace se snaží generovat takové informační systémy, které by byly uživatelsky nenáročné a byly tak vhodné opravdu pro všechny. Je logické, že se staršími osobami vykonávajícími zdravotnická povolání lze v tomto ohledu obtížně pracovat, nicméně e-learning je v České republice hojně využíván nejen vysokými školami minimálně deset let, proto se množství těchto osob postupně snižuje. Ekonomické a technické fakulty naprosto přirozeně začlenily e-learning do systému svého vzdělávání. Lékařské fakulty, které více než jakékoliv jiné potřebují prostor pro praktickou výuku a využitím e-learningu pro výslovně teoretické moduly by získaly tolik potřebný prostor pro aktivní výuku, začlenily tuto formu vzdělávání opatrněji.\nVzdělávání zdravotnických povolání však zdaleka nekončí jejich prezenčním studiem na vysoké, vyšší či střední škole, ale pokračuje v systému kontinuálního vzdělávání prostřednictvím získávání kreditů. Tyto kredity následně slouží k obnovení oprávnění k výkonu dané činnosti, možnosti požádat o atestační zkoušku či kariérnímu postupu. Právě v tom je výrazné specifikum zdravotnictví, kdy vzdělávání nemůže skončit úspěšným absolvováním školy, ale musí pokračovat dál. Například účetní ukončí školu a dále musí studovat pouze změny legislativy, pokud chce svou profesi vykonávat dobře. Jeho další vzdělávání však není legislativně nijak omezeno či přikázáno a je závislé pouze na jeho vlastní vůli či potřebách organizace, kde pracuje.\nCeloživotní vzdělávání využívá metody e-learningu čím dál více a snaží se neustále přidávat nové kurzy a zdokonalovat celý systém výuky. Nedostatkem e-learningu je však i nadále skutečnost, že v mnoha modulech výuky prakticky nenabízí žádná prezenční setkání (konzultace) pro ty účastníky, kteří by je rádi využili. Na základě dlouhodobé praxe v oboru a zkušeností lze říci, že mnozí účastníci by tuto formu velmi uvítali zejména u těch modulů, které nejsou výslovně a jednoznačně teoretické. Smíšených modulů je nejvíce. Jedná se o moduly, jejichž větší část je teoretická, nicméně zahrnují i praktické dovednosti, které se e-learningem pokrýt nedají.\nCeloživotní vzdělávání nelékařských zdravotnických profesí řídí Česká asociace sester, která si klade za cíl zejména podporovat aktivity zaměřené na realizaci národních a mezinárodních programů, jejichž cílem bude příprava nelékařských profesí na výkon povolání, dále pak spolupráci na změnách systému zdravotnických služeb v ČR, spolupráci s orgány státní správy a ostatními profesními a odborovými organizacemi na podpoře volného pohybu pracovních sil v rámci EU i mimo ni.\nStejně jako v případě lékařských profesí, i nelékařské profese podléhají platnému kreditnímu systému. ČAS více než jakákoli jiná profesní organizace usiluje nejen o tolik potřebné uznání nelékařských profesí, které mnohdy stojí ve stínu profesí lékařských, ale také se aktivně podílí na transformaci systému kontinuálního vzdělávání v České republice. Neexistence jednotné vzdělávací koncepce je problémem, který bude nutné co nejdříve řešit. Profesní organizace mají vlastní koncepce, které situaci zachraňují, nicméně zde chybí právě jednotný systém, který by koncepce jednotlivých subjektů spojil do jednoho velmi účinného konceptu, který by reagoval na globalizační změny, neustálý rozvoj technologií a potřebu kvalitního vzdělávání pro všechny. Minimálně řešenou otázkou je i problematika uvolňování zdravotnických zaměstnanců z pracoviště, což je způsobeno jejich mnohdy až akutním nedostatkem.\nV systému celoživotního vzdělávání zdravotnických profesí hrají určitou roli také společnosti, které jsou výrobci zdravotnické techniky, léčiv apod. Tyto společnosti jsou velmi úspěšné v čerpání dotací z evropských strukturálních fondů a velmi rády zdůrazňují svou podporu společenské odpovědnosti. Přičemž organizací vzdělávacích akcí zvyšují své budoucí zisky, protože lékaři se mnohdy nadchnou pro technologické novinky a vidí v nich další možnosti usnadnění a zdokonalení své práce. V podstatě lze říci, že jde o naprosto ideální formu organizace vzdělávacích akcí. Tyto společnosti mají kapitál pro tvorbu kurzů, ať už e-learningových či praktických workshopů. Přicházejí na trh s technologickými novinkami, které pomohou zachránit lidské životy a usnadní práci lékařům. Pro stát, který se snaží aplikovat úsporná opatření, jsou tyto vzdělávací akce úplně bezplatné a výsledek je mnohdy velmi efektivní. Tato forma je výhodná, nicméně je zaměřena pouze na určité oblasti a v komplexním systému celoživotního vzdělávání je pouze doplňující formou.\nOLLIVIER,D.: Management2.0 Performance économique et capital humain. AFNOR 2012. ISBN 978-212-465-355-3.\nKELLEY,B.: Le capital humain. OECD 2007.ISBN 926-402-910-9.\nBĚLOHLÁVEK, František et al. Management. Brno: Computer Press, a.s., 2006, 724 s. ISBN 80-251 0396-X.\nJANEČKOVÁ, Hana a Helena HNILICOVÁ. Úvod do veřejného zdravotnictví. Praha:Portál,s.r.o.,2009. ISBN 978-80-7367-592-9.\nČeská lékařská komora: Camera Medica Bohemica. ČESKÁ LÉKAŘSKÁ KOMORA. ČLK [online].\nČeská lékařská komora: Camera Medica Bohemica. ČESKÁ LÉKAŘSKÁ KOMORA. Vzdělávání [online]. 2011 [cit. 2014-03-29]. Dostupné z: http://www.lkcr.cz/zakladni-informace-203.html\nČeská lékařská komora. Stavovský předpis České lékařské komory. In: č. 16. 2011.\nLidský kapitál a řízení\nPostupem času zejména po zavedení všem dostupného Internetu a díky technologickému vývoji dochází k situaci, kdy informace nejsou nedostatkovým zbožím. Naopak dat a informací je nadbytek a problémem je jejich výběr a zpracování. Díky efektu nazývanému "datafikace", neboli transformace fyzických jevů na datovou informaci, máme nyní enormní objemy dat. Takové množství znamená změnu způsobu práce s daty a nabízí mimořádné možnosti. Hlavním omezením se postupně stává nejenom omezená schopnost tato data využít, ale dokonce si představit možnosti jejich využití.\nStát a vzdělání\nPovažuji za nezbytné na úvod konstatovat, že vycházím z přesvědčení, že vzdělání není možné brát jako veřejný statek, ale především se jedná o osobní kapitál každého jednotlivce. Jednotlivec se nevzdělává proto, aby obohatil stát či společnost, ale čistě pro svůj osobní prospěch. Z tohoto obohacení konkrétního jednotlivce pak přeneseně můžou profitovat a profitují i další lidé, to však není důvod pro jakýkoli tlak na vzdělávání, tento tlak může mít a často má negativní vliv na osobní rozvoj člověka (příkladem je povinná školní docházka, viz níže).\nStát nemá organizovat ani vynucovat vzdělávání a nemá ho ani sám poskytovat (zřizování a financování škol) – poškozuje tím přirozenou soutěž na trhu vzdělávání, a jak již bylo zmíněno výše, vynucené vzdělávání v rámci jednotného systému má negativní vliv i na samotného žáka - u mnohých dětí odpadá či je omezena výhoda osobní motivace vyplývající ze skutečného zájmu o vzdělání, čehož pak vznikají mnohé problémy – laxnost, někdy i agrese vůči okolí – šikana...)\n1. stupeň vzdělávání má člověku poskytnout základy vzdělávání (odpovídá současnému 1. stupni ZŠ), musím se pozastavit nad tím, že se všichni žáci, až na specifické výjimky musí učit stejný typ učiva (je to účelné, není to spíše demotivující?) Tak jako celý vzdělávací proces by měl být tento stupeň dobrovolný, pokud by změna měla přijít postupně, pak je asi tento základ může být ponechán jako povinný déle, než stupeň druhý\nDalší stupně vzdělávání jsou pak již beze vší pochybnosti zcela soukromou věcí a také by tak k nim mělo být přistupováno\n3.3. Reforma penzijního systému\nKomparace výnosnosti penzijních fondů ve světě se vyznačuje řadou problémů, které vychází z odlišností v účetních systémech a nejednotného způsobu ve vykazování nákladů. Proto i výsledné hodnoty jsou značně zkreslené. Penzijní fondy jsou zde sledovány ve 23 zemích světa a jsou členěny podle toho, zda se jedná o zaměstnanecké či soukromé, zda je převaha definovaných dávek (DB) nebo definovaných příspěvkových (DC) penzijních plánů a jaký je charakter investičních předpisů, kterým penzijní plány podléhají. V analýze, kterou provádělo OECD vychází výnosnost českých penzijních fondů velmi nízká. Jestli je tomu tak opravdu se nedá s jistotou konstatovat.\nProvést komparaci výnosů z penzijních fondů mezi jednotlivými státy není snadné. Dochází k odlišnostem ve sledování nákladů, některé státy zahrnují do nákladů poplatky za vedení účtu klientů, jiné je nezahrnují. Pokud sledujeme reálný výnos, jsou hodnoty všech zemí střední Evropy velice nízké, nebo záporné, s výjimkou Polska. Výsledky výnosnosti neodpovídají složení portfolia finančních investic. Státy, které investují s vyšší volatilitou, zaměřenou spíše na investice do akcií, nedosahují nutně v průměru lepšího zhodnocení, ani že fondy s nízkou volatilitou výnosu, tj. především dluhopisové fondy, mají vždy nejnižší výnosy.\nVe své práci se zaměřuji na komparaci výnosnosti penzijních fondů ve světě a na identifikaci problémů, které obsahuje. K tomuto problému mne vede velice nízká výnosnost tuzemských penzijních fondů, kdy v některých letech je reálné zhodnocení záporné, např. v letech 2001 a 2008. Důvodů nízké výnosnosti tuzemských penzijních fondů je více. Patří mezi ně povinnost vykazovat kladné nominální výnosy, která vede k investování především do státních dluhopisů. Další příčinou je i netransparentní regulace poplatků a odměn, které penzijní fondy účtují na vrub svým klientům. Ve své práci vycházím zejména ze studie vydané World Bank která se zabývá oblastí hodnocení finanční výkonnosti penzijních fondů ve 23 státech světa.\nV mnoha zemích je soukromý sektor spoření na penzi povinný nebo kvazi-povinný a to v 16 zemích z 23 analyzovaných. Příkladem je Švýcarsko, Švédsko, Finsko, Island, Norsko, Dánsko, Nizozemí atd. V těchto zemích jsou penzijní fondy rozvíjeny po řadu desetiletí a jsou běžnou součástí zabezpečení pro 60 až 80 % obyvatelstva. Účast je zde povinná, nebo automatická na základě sektorových dohod mezi zaměstnavateli a zástupci zaměstnanců. Výše je určena procentem ze mzdy. Prostředky v penzijních fondech převyšují v některých případech i 100 % hrubého domácího produktu např. v Nizozemí, Švýcarsko a USA (FOND SHOP 10/2010, Likvidita, výkonnost a strategická alokace). V ČR by to znamenalo, že účastník má v průměru na své zajištění v důchodu naspořeno 500 000 až 800 000 Kč. O správu financí pečují komerční instituce. Konkrétně je 74 % aktiv v zemích OECD uloženo v penzijních fondech, 19 % v pojišťovnách, 4 % jsou spravovány bankami a investičními společnostmi a 3 % přímo podniky ve formě účetních podnikových rezerv. Ve 23 zemích OECD činí průměrné úspory 67 % HDP, našich 215 miliard Kč úspor uložených v penzijních fondech je 11krát méně, jen 6 % HDP (HINZ R., RUDOLPH H., ANTOLIN P., YERMO J. Evaluating the Financial Performance od Pension Funds", World Bank, 2010, ISBN 978-0-8213-8159-5).\nTabulka1: Aktiva v penzijních fondech jako procento HDP\n1999 v %\nStáty OECD sledují v penzijních reformách mimo jiné následující cíle: zastavení a zpomalení růstu státních výdajů na důchodové zabezpečení, zaměření se na nejzranitelnější skupiny a podporu soukromých úspor, které snižují státní důchod.\nVe studii ekonomů Ondřeje Schneidera a Jana Hlaváče z výzkumného centra IDEA při Národohospodářském ústavu AV ČR (HLAVÁČ J., SCHNEIDER O.: Finanční výkonnost penzijních fondů ve střední Evropě: Proč jsou české fondy nejhorší? Idea výzkum. Praha, 2011) se píše, že penzijní fondy v České republice mají nejnižší finanční výkonnost sledovanou v 23 zemích OECD. Podle výsledků studie reálné zhodnocení úspor penzijních fondů v ČR za posledních deset let nikdy nepřesáhlo 4 %. Převážně se pohybovalo kolem nuly a v letech 1998, 2001 a 2008 bylo dokonce záporné.\nZamyšlení nad možností "rozfázování" odchodu do starobního důchodu a zavedení institutu částečného starobního důchodu\nSystém důchodového pojištění při svém současném nastavení motivuje své účastníky, aby, je-li to možné, do poměrně vysokého věku (přinejmenším do doby vzniku nároku na starobní důchod) pracovali stále ve stejném rozsahu, jako pracovali v době, kdy byli mladší. Vznikají zde však vysoké vedlejší náklady takovéhoto nastavení systému. S rostoucím věkem objektivně přeci jen klesá výkonnost jedince. Snaha o zvládání pokud možno stále stejného objemu práce je proto spojena s vysokým stresem a psychickou zátěží obecně. Jiná forma stresu v mnoha případech náhlého a úplného ukončení pracovní činnosti poté, kdy již vznikl nárok na starobní důchod. Do doby vzniku nároku na důchod je daná osoba motivována k tomu, aby zvládala plnou pracovní zátěž. Po dosažení nároku na důchod již k tomuto – alespoň samotnou výší důchodu – motivována není. Bez ohledu na potenciální další schopnost práce této osoby jí vzniká nárok na starobní důchod v plné výši (ve výši, která by alespoň teoreticky měla být schopna v plné míře nahradit příjem z pracovní činnosti. Ať poté přitom tato osoba pracuje či nikoli, výši důchodu to ovlivní jen v dosti omezené míře.\nOba uvedené případy stresu, resp. psychické zátěže obecně, mají značné negativní dopady na zdraví jedinců, které jsou jim vystaveny. Ve svém důsledku mají za následek růst nákladů na zdravotní péči a zkracují také průměrnou délku života těchto osob. Lze tak konstatovat, že vedlejší náklady tohoto nastavení důchodového systému jsou značné.\nTím, co by mohlo napomoci výše nastíněný problém řešit, by podle mého názoru mohlo být větší využívání částečných úvazků u osob v předdůchodovém věku – překlopení plných úvazků do úvazků částečných. Výpadek části jejich dosavadního příjmu, který by toto způsobilo, by mohl být kompenzován institutem "částečného starobního důchodu". Ten by měl toto překlopení, a tím i snížení pracovní zátěže osob určitého věku bez současné ztráty příjmu, umožnit. Starobní důchod by nebyl po dosažení důchodového věku vyplácen stále ve stejné výši, resp. nevznikl by ihned nárok na jeho vyplácení v plné výši. Důchodový věk by byl "rozfázován" – rozdělen do několika po sobě následujících stupňů. Po dosažení prvního, nejnižšího stupně důchodového věku by nevznikl nárok na starobní důchod v plné jeho výši, která by měla plně nahradit příjem z vlastní ekonomické aktivity (nejčastěji závislé práce), ale pouze určitou část tohoto příjmu. Adekvátně tomu by mohl (alespoň potenciálně) klesnout i pracovní úvazek dané osoby, aniž by došlo k poklesu jejího čistého příjmu. Takto by potenciálně existovat několik stupňů důchodového věku. První z nich by mohl být samozřejmě nižší, než je důchodový věk "jednorázový", který existuje v současné době. Nejvyšší a poslední stupeň starobního důchodu, po jehož dosažení až by byl starobní důchod vyplácen v plné výši, by mohl být naopak potenciálně i vyšší, než je důchodový věk "jednorázový".\nKoncept "rozfázování" důchodového věku v této fázi svého rozpracování představuje pouze určitý myšlenkový model. Jeho prezentace na tomto místě je spojena s ambicí nanejvýše vyvolat diskusi o smysluplnosti a možných takovéhoto. Může se samozřejmě také ukázat, že tento přístup je nesprávný, není schopen zajistit výsledky, jichž by jeho prostřednictvím mělo být dosaženo, nebo že jeho realizace by sama přinesla značné náklady. Toto vše je samozřejmě možné. Pokud však nic jiného, tak tento text snad pomohl ukázat, že o důchodovém věku lze přemýšlet i v poněkud jiných souvislostech, než je jen stanovení jeho výše.\n Autoři oba jevy v dalším textu odlišují, na úvod je však lze pokládat za identické.\n Autoři ponechávají stranou problematiku minimální mzdy, jež je zevrubně řešena např. v: T Pavelka, T. Löster, P. Makovský, J. Langhamrová: Dlouhodobá nezaměstnanost v České republice, Melandrium, Slaný 2011.\n Údaje z českého trhu práce volně převzaty z Analýzy vývoje zaměstnanosti a nezaměstnanosti MPSV ČR v první polovině r. 2013.


První restaurace v Česku začala nabízet patnáctichodové menu | Dobrá chuť | Lidovky.cz\nPrvní restaurace v Česku začala nabízet patnáctichodové menu\n17. července 2019 11:45\nPRAHA - První restaurace v Česku, kterou letos ocenil i prestižní průvodce Michelin, začala nabízet patnáctichodové menu. Početnými chody chce šéfkuchař pražské restaurace Levitate Christian Duy Chu poskytnout svým zákazníkům ještě větší gastronomický zážitek z degustace kvalitních jídel a bezchybného servisu.\nEsence lesa foto: Levitate\n„V českých restauracích zatím nikdo nenabízel patnáct plnohodnotných chodů. Tímto konceptem nahrazujeme pěti a osmichodové degustační menu. Naší ambicí je, aby zákazník, který navštíví Levitate, měl skvělý pocit nejen v žaludku, ale i v hlavě a srdci. Aby měl zážitek na celý život,“ vysvětlil záměr restaurace její majitel a šéfkuchař Christian Chu.\nPatnáctichodové menu restaurace je složeno ze tří částí – flora, aqua a fauna. Menu obsahuje do detailu propracované pokrmy ze zeleniny, ovoce, ryb a mas. Mezi nejvyhledávanější pokrmy patří topinambur s podmáslím, sumec s pórkovou omáčkou nebo jelení hřbet s omáčkou z lanýžů. Velké oblibě se mezi zákazníky těší také dezert foie gras s medovinou.\nCHRISTIAN DUY CHU\nChristian je vietnamský šéfkuchař a majitel pražské finediningové restaurace Levitate, jejíž kuchyň čerpá z asijských kořenů a střídmého nordického přístupu k surovinám. Christian se narodil v Hòa Bình ve Vietnamu a od roku 2002 žije v České republice, kde získal i místní občanství.\nHlavní myšlenkou konceptu je respekt k přírodě a co největší využívání lokálních surovin. Právě fúze těchto dvou kuchyní mu umožňuje objevovat nové možnosti a příležitosti ke zdokonalení. Svět asijské kuchyně utváří v Česku přes osm let a jeho fúze asijské gastronomie se severskou patří mezi jedinečné. V minulosti vietnamský šéfkuchař působil v restauracích SaSaZu, SOHO nebo Mandarin Oriental a gastronomii se věnuje od svých čtrnácti let. Při tvorbě vlastních pokrmů ho baví pracovat s neznámými suroviny z přírody.\nZ více než osmi chodů, konkrétně z deseti, si můžete vybrat například i v restauraci Field šéfkuchaře Radka Kašpárka, oceněné jednou michelinskou hvězdou, anebo v olomoucké Entrée šéfkuchaře Přemka Forejta. V boleslavské MG restauraci, kde kuchyni šéfuje Miroslav Grusz, si můžete dát chodů jedenáct.\nV Levitate, stejně jako v La Degustation Bohême Bourgeoise, ale najdete menu pouze jedno. Zmíněná La Degustation nabízí chodů osm. Koncept vícero chodů je značně rozšířen hlavně v severských zemích nebo ve Španělsku a Japonsku.\n„Koncepty s více chody fungují velmi dobře mezi českou a samozřejmě i zahraniční klientelou. Sám se na patnáctichodové menu těším a přijdu ho do Levitate ochutnat,“ potvrdil šéfkuchař pražské restaurace Field Radek Kašpárek.\nNovým konceptem se Christian Chu inspiroval v japonské gastronomii, v tzv. omakase (výběr šéfkuchaře), kde výběr jednotlivých chodů a pokrmů nechávají zákazníci v rukách šéfkuchaře. Na oplátku jim jsou servírovány sezónní pokrmy z nejlepších dostupných surovin.\nZa dvou až tříhodinový degustační zážitek zaplatí zákazník v restauraci 2800 korun bez párovaných světových nebo českých vín.\nObjednat si ve finediningové restauraci více než pět nebo osm chodů není ve světě nic neobvyklého nebo nového, například ve slavné restauraci oceněné třemi michelinskými hvězdami El Bulli na Costa Brava nabízeli dokonce až padesát chodů. V třemi hvězdami oceněné restauraci Maaemo v norském Oslu, kterou mladý šéfkuchař nedávno studijně navštívil, nabízí chodů jednadvacet.\nAutor: ape Alena Pecháčková\nTémata: restaurace, Česko, pokrm, kuchyně, El Bulli, Mandarin Oriental Hotel Group, Přemek Forejt, Radek Kašpárek\nDostane samouk z Vietnamu michelinskou hvězdu? V Praze překvapil kombinací Asie se Skandinávií\nMichelin ukázal, že čeští kuchaři se více soustředí na svá ega, než na vaření, míní šéfkuchař\nZklamání pro Prahu? Michelinské restaurace má pouze dvě\nLa Degustation Boheme Bourgeoise a Field. Michelinskou hvězdu letos obhájily obě pražské restaurace


Jak nakupovat - Antikvariát Smíchov\nZboží si můžete objednat v našem e-shopu, případně telefonicky nebo e-mailem.\nPo vložení zboží do košíku přejděte na dopravu a platbu. Zde nejprve zvolte zemi doručení. Zboží doručujeme standardně do ČR a na Slovensko, doručení do jiných zemí je možné po individuální domluvě.\nDále zvolte způsob dopravy. Pokud zvolíte variantu "Osobní odběr", bude Vám zboží uschováno v našem kamenném obchodě (Kotevní 11, Praha 5 - Smíchov, 150 00) po dobu jednoho týdne. Před návštěvou počkejte na potvrzující e-mail, že je zboží skutečně připraveno. V naší prodejně je možná platba v hotovosti nebo platební kartou.\nZboží Vám můžeme poslat v rámci ČR Českou poštou nebo přes Zásilkovnu. Cena poštovného je 90 Kč prostřednictvím České pošty a 80 Kč prostřednictvím Zásilkovny. Při nákupu v hodnotě 800 Kč a více je poštovné v rámci ČR zdarma.\nDoručení zboží na Slovensko je možné přes Zásilkovnu. Zde si můžete vybrat dvě varianty doručení, buď na pobočku, nebo na adresu prostřednictvím služby Packeta domů. Cena doručení na pobočku je 150 Kč, na adresu 200 Kč.\nPo zvolení způsobu dopravy je potřeba vybrat způsob, kterým budete chtít objednávku zaplatit. V naší prodejně je možná platba v hotovosti nebo kartou, případně také převodem na náš účet.\nPro doručení v rámci ČR je možné platit převodem na účet nebo na dobírku. Cena doběrečného pro zaslání Českou poštou je 50 Kč, pro zaslání přes Zásilkovnu 30 Kč. V případě platby převodem nic doplácet nemusíte. Zboží Vám bude odesláno do pěti pracovních dnů od připsání platby na náš účet, respektive od dokončení objednávky při platbě na dobírku. Pokud chcete zboží zaslat na Slovensko, případně do jiné země, je možné platit výhradně převodem na účet.\nPokud jste zvolili způsob dopravy i platby, zvolte možnost "pokračovat".\nV posledním kroku je potřeba vyplnit Vaše kontaktní údaje, aby mohla být Vaše objednávka dokončena.\nVětšina námi prodávaného zboží je již použitá - na toto zboží se nevztahuje zákonná záruka 2 roky. Na zboží, které je označeno jako nové, se dvouletá záruka samozřejmě vztahuje.\nZboží v neporušeném stavu je možno bez udání důvodu do 14 dní vrátit.\nSnažíme se o korektnost informací, avšak informace o zboží na našich stránkách se mohou v detailech lišit od dodávaného zboží.\nKotevní 11, Praha 5, 150 00\nČíslo účtu: 2800915478/2010


Nejvtipnější smutný příběh do uší | What Jane Read\nNejvtipnější smutný příběh do uší\nMou nejoblíbenější greenovkou je sice asi Hledání Aljašky, ale tou první knížkou od něj, co jsem přečetla, už navždycky budou Hvězdy nám nepřály. Staly už se takovou nostalgickou záležitostí, kterou znám nazpaměť jak v knižní, tak ve filmové podobě. Soundtrack z filmu si pouštím, když jsem smutná a citáty z knihy si pročítám, když mám v sobě dvě skleničky vína. Když jsem se dopídila, že se mé oblíbené audionakladatelství OneHotBook pouští do adaptace téhle knihy, nezáleželo ani trošičku na tom, kolikrát jsem to už četla a viděla, pochopitelně jsem musela zjistit, jaké jsou Hvězdy v audio podobě.\nJeště chcete, abych vám povídala, o čem to je? Tak jo, ale fakt jen stručně, když tak utíkejte ještě před čtením recenze na internet, tam se dočtete miliony podrobností. Máme tu šestnáctiletou Hazel a píď staršího Augusta, oba dva žijí s rakovinou. Setkají se na podpůrné skupině, je z toho láska jako trám, taková ta boží, romantická, nesmělá láska dvou teenagerů, kteří můžou každou chvíli umřít. Je to ironické, vtipné, zkrátka totálně nadupaný příběh, který si poslechnete s chutí už jen proto, jak strašně fajn to je. A je fuk, jestli vám je šestnáct nebo šedesát, fakt.\nMluvím z vlastní zkušenosti, protože tu audioknížku jsem pouštěla své babičce, která už si musí šetřit zrak. Čte ráda, takže mě zaúkolovala, abych jí sehnala nějakou pořádnou audioknížku. Hvězdy nám nepřály se jí líbily, i když mě poprosila, abych jí příště sehnala něco, u čeho nebude na konci bulet jako blázen. Ok. Já si audioknihy pouštím nejradši v autobusu. Od té doby, co jsem slyšela Nebezpečné známosti, přišla jsem tomuhle stylu "čtení" na chuť. Zkrátka to chtělo něco, co mě fakt bude bavit. S Hvězdy nám nepřály to bylo stejné, strašně se mi to líbilo a bylo mi úplně šumafuk, že už to znám jak své boty. Díky Veronice Kubařové a Matoušovi Rumlovi to pro mě byl zase úplně nový zážitek.\nŽe Veronika Kubařová bude pro roli Hazel jako dělaná, to jsem tušila už od začátku. Ale že to podivínské ucho z televize Nova tak důstojně sehraje Augusta, to bylo fakt překvapení. Ze začátku mi sice přišlo trochu divné, že Kubařová čte nejen Hazelino vyprávění v první osobě, ale mluví taky všechny ostatní postavy (i mužské) kromě Augusta, ale nakonec jsem si to na prostě nějak zvykla. Je fakt, že na Rumlovo sexy nakřáplý hlas se zvyká celkem snadno.\nNa začátku každé kapitoly je, tak jak už u OneHotBook zvykem, malá hudební vsuvka, která je jen taková jakoby mimochodem a docela hezky koresponduje s celým dějem, není to nic vtíravého. Celkově musím říct, že audioknížky od OneHotBook jsou na tom s kvalitou setsakra dobře, kdybych to měla srovnat s klasickými knihami, tak bych je přirovnala třeba k Hostu. Je to ovšem docela zavazující, nasadit si laťku vysoko, protože teď už zkrátka budu vyžadovat, aby všechny ostatní audioknihy byly minimálně stejně skvělé jako Hvězdy nám nepřály. Tahle audioknížka je 7 hodin a 43 minut neředěných emocí, které si s Kubařovou a Rumlem užijete na maximum.\nTak co, máte chuť si Greena poslechnout? :)\nHvězdy nám nepřály (The Fault in our Stars) / John Green / Veronika Kubařová, Matouš Ruml / 2015\nZa audioknihu děkuji audionakladatelství OneHotBook.\nVlasta 27. června 2015 21:05\nMně se Hvězdy v audio verzi moc líbily, někdy si je poslechnu znovu. :)\nLenka Chudomelová 27. června 2015 22:02\nTo zní moc dobře! :) Greenovky jsou moje srdcovka, i když mám taky nejradši Alasku. Ale audioknihám jsem obecně zatím moc nepřišla na chuť, vlastně je nemám kdy poslouchat (při dojíždění si čtu a u manuálních činností jako kulisu spíš používám různé politické debaty a komentáře, abych si trochu držela přehled). Takže zatím zůstanu u Greenovek v "papírové" podobě :)\nJana 28. června 2015 7:18\nUpřímně, kdybych nejezdila jednou za čas skoro 3 hodiny autobusem, tak bych si na ně asi taky nenašla čas, takže to chápu, přes den si do uší radši pouštím písničky, na které se nemusím tak soustředit. Každopádně doufám, že jednou bude i audio Aljaška. <3\nEliška E. Jey 27. června 2015 23:41\nChtěla bych konečně začít s audioknihami, ale místo toho, abych si koupila něco nového, nakonec asi stejně skončím u svého oblíbeného příběhu :). Díky tvé recenzi to vím už s velkou jistotou :D...\nJana 28. června 2015 7:19\nTak paráda :D. Já jsem třeba zjistila, že mě u audioknížek sedí právě příběhy, které už znám, ale baví mě natolik, že si je poslechnu v jiné verzi.. kromě Hvězd třeba Nebezpečné známosti. Kromě toho jsem ještě poslouchala Muže z ostrova Lewis, což pro mě byla úplně neznámá kniha a právě kvůli tomu se mi to asi moc nelíbilo :).\nAdéla W. 28. června 2015 6:41\nJá dám asi přednost normálnímu čtení, audioknihy mi nesedí :(\nJana 28. června 2015 7:20\nTak jasný, tohle určitě nesedne každýmu, ale zkus to třeba při nějaké rutinní činnosti, u které nemusíš moc přemýšlet, nebo při cestování.. třeba se ti to někdy zalíbí :).\nMyanmar 28. června 2015 12:09\nJá mám audioknihy moc ráda :) Ono když cesta ze školy domů trvá 3,5 hodiny, příběh do uší přijde vhod. Hvězdy nám nepřály se mi jak v knižní tak ve filmové podobě líbily, ale nějak mi úplně nesedl český překlad a nejsem si jistá, zda by to audiokniha dokázala vyžehlit. Rozhodně ale souhlasím s tím, že nakladatelství OneHotBook prostě umí - a poslouchat knížky od nich je požitek :)\nJana 28. června 2015 22:59\nPřesně, hlavně mně se při delším čtení za jízdy obvykle dělá blbě, takže audioknihy jsou pro mě ideální. Tak to zkus, uvidíš, ale překlad je podle mě úplně stejnej jako v knížce, no :).\nmy maliblue blog 28. června 2015 16:09\nSuper recenze odkud máš prosím ten obal na telefon? Děkuji\nKatie 28. června 2015 16:19\ndlouho jsem žádnou audioknihu neposlouchala, sjíždím akorát Stopařova průvodce galaxií, namluvenou Vojtou Dykem , když uklízím :D\nJana 28. června 2015 23:00\nTýjo, Stopař s Dykem by vůbec nemusel být špatnej zážitek! :)


Pavel Nedvěd chyběl v sestavě Juventusu při finále Ligy mistrů s AC Milán víc, než se čekalo. V tom se shodují oslovení experti, vyjadřující se k Nedvědově absenci ve středečním nejsledovanějším duelu jarní sezony. "Kdyby Juventus měl Nedvěda, věřím, že by to pro milánskou branku znamenalo stálé nebezpečí. Jeho sílu v ofenzivě prostě nikdo nenahradil," říká internacionál Přemysl Bičovský.Dále čtěte: Penalty rozhodly. Šampionem je AC Milán x Lippi litoval, že neměl Nedvěda x Prohlédněte si obsáhlou FOTOGALERII\nNáš fotbalista desetiletí\nPochopitelně že Pavel svému týmu chyběl, ale může si za to jen a jen sám. Když v anketě o fotbalistu desetiletí říkal, že věří v Boha a že se mu všechno jednou vrátí, ani nevěděl jak dobře to trefí. Vratil se mu bojkot novinářů běhěm kvalifikace s Belgií, a to se vším všudy.\nNedvěd je bozpochyby jedním z nejlepších hráčů v Evropě, ale jeho dokonalost mu kazí jeho vystupování. Neustále si na něco stěžuje, něčemu se diví... Třeba i tomu, proč ho lidé v Čechách nemají rádí.. He he. V reprezentaci zatím nedokázal kromě diskusí s rozhodčími, lamentování směrem ke Collinovi a již zmíněného bojkotu takřka nic. To že hrál místo nalevo veprostřed, je další epizoda...\nNicméně i přesto mu přeji hodně štěstí a pokud se pozitivně ukáže i českému národu, začnu být i já jeho fandou.\nnechápu proč si takovej velkoklub jako je Juventus nekoupí někoho kdo by moh Pavlíka v takovejhle případech zastoupit. Každej je nahraditelnej.\nVíte pánové kdo má jen trochu citu pro kopanou okamžitě po zahájení pochopil, že ten zápas Juve nemůže bez Nedvěda vyhrát. Bez Pavla Nedvěda byl jaksi zápas neúplný, ošizený, vlastně se neměl vůbec hrát. . Skoro se nebojím říci, že pravidla v kopané stojí za ho..o. Takto zničit finále největšího turnaje roku, to můžou jen bafuňáři. No co, jsme jen fanoušci, ten plebs co nosí do arény peníze, ale nemáme co kecat do toho jak se bude hrát...\nJestliže Nedvěd tak strašně chyběl...\nnezaslouží aby ho někdo litoval,ale pořádně vytahal za uši,protože hloupým faulem oslabil své mužstvo ve finále a jeho tým proto nezískal vytouženou trofej\nProboha tady se brečí pro Juve jak pro Slávii.\nVčera byl ACM jasně lepší a Juve může být rádo, že se do finále vůbec protlačilo, protože i s Nedvědem bylo o třídu horší než Barcelona a postoupili zázrakem jenom díky rozhdčímu.\nRe: Proboha tady se brečí pro Juve jak pro Slávii.\nPROBER SE.. NEJSI V "JIŘÍKOVĚ VIDĚNÍ" ??? JAKEJ LEPŠÍ ? KDYBY BŘEVNO CONTEHO, TĚSNĚ PO PŘESTÁVCE ZKONČILO V BRÁNĚ.... A ZA 2. KDYBY JUVE NEVYŘADIL BARCELONU A REAL - ACM BY LM NIKDY NEVYHRÁL VE ČTVRTFINÁLE MĚL MILÁN NEJSLABŠÍHO SOUPEŘE ZE VŠECH ČTVRTFINALISTŮ A V SEMI LABILNÍ INTER\nByli lepší možná v 1.pol.!!!!!!!!!ACM jen o kozy postoupilo do finále díky šmajdavýmu Ševčenkovi!!!!Po tom, co Juve zrušilo Barcu i REAL si vítězství zasloužili víc!!!!!!\nA já jsem tu odvahu našel ! !\nAno, já ačkoliv nejsem všeobecně uznáván za fotbalového experta jsem našel v sobě tu odvahu a dovojuji si tvrdit, že Juventus s Nedvědem v sestavě by vyhrál 1:0, 2:0 či 2:1 (AC Milan by musel také více riskovat a útočit).\nStačí být jenom trošku odvážnější\nTak vidíš, Míro\nTy ti to teda nandali, co. Neboj Mirku, mezi náma se tim absolutně nic nemění. Já přece vím, že jsi vysokoškolsky vzdělaný člověk.\nPravda to je, ale:\n1) úplně stejně v zápase na Realu chyběl Davids, Juve byl bez něj taky poloviční.\n2) Realu chyběl Ronaldo a taky se síla Realu nedala srovnat. A Raul po zranění taky nebyl ten Raul...\n3) FORZA JUVE :o) !!!!!!!\nTenhle článek je naprosto o ničem. To ví přece každý že Juve bez Médi zas tak dobrej není. A ty komentáře roztehané do vět - tak hroznej článek by snad nenapsal ani žák ZŠ. TI CO TOHLE NAPSALI SOU PĚKNÝ MÁSLA. Máte vůbec dodělanou alespoň střední školu, to je fakt ostuda.\nTeda já nevim, ale jako novinář by jsi měl vědět jak se to píše, my to za tebe nenapíšem.(leda za ty prachy).\nVýjde to příště !\nPříští rok to Pavel dokáže !!!\nRe: Výjde to příště !\ntaky to vidím. Juve vs Slávia :)\nRe: Re: Výjde to příště !\nJuve vs Slavia?cheche,kde žiješ chlape nešťastná,nejsme v pohádce\nJuve v předkole hrát nebude a jinam se Slávka stejně nedostane.\nPo té, co s obrovskou pompou porazí nějaký rumunský kopáče, vypadne v třetím předkole s Borussií Dortmund... .\nRe: Re: Re: Výjde to příště !\nTy si, ale DEMENT co!!!!!!!!\nJude vs. Slavie?\nja si taky myslim, ze finale juve vs. slavia nebude. koho prosim muze napadnout, ze by se juve dostal tak daleko?


Half-Life 2: Aftermath se ukazuje – Doupě.cz\nHalf-Life 2: Aftermath se ukazuje\nMartin Demiger 2. prosince 2005\nDatadisk pro jednu z nejlepších akčních her loňského roku, Half-Life 2, se pomalu blíží. Pod podtitulem Aftermath na nás bude čekat nejen nové dobrodružsví v ulicích City 17, ale také vylepšená vizuální stránka. To dokazují tři nové obrázky.\nSouvisející informace (Half-Life 2: Aftermath)\nTémata článku: Half Life Half Life 2 Mortal Kombat 11: Aftermath Life is Strange Half-Life Mortal Kombat 11:Aftermath\n4. 12. 2005 16:17 siberian To si Valve nemůže dovolit. Následný šok by mohl...\n4. 12. 2005 11:33 Dritzzt Myslite, ze Gordon konecne promluvi?


Diskuse: O některé silnice v Karlovarském kraji se v zimě postarají noví cestáři - iDNES.cz\nO většinu úseků dálnice a silnic I. třídy v Karlovarském kraji se budou v nastávající zimní sezoně starat firmy Eurovia a AVE. Akciová společnost Údržba silnic Karlovarského kraje (ÚSKK) neuspěla v soutěži na osm let, kterou vyhlašuje Ředitelství silnic a dálnic.\nJ27i71ř55í 69B47a92b48i29n17s11k71ý 7637279198941\nz jiného soudku , firmy eurovia a AWE nakoupily hromadu techniky a najaly hromadu lidí což je dobře ALE v příštích pěti letech budou techniku odepisovat takže na přímých daních nezaplatí ani korunu ! investují mají náklady a tedy přímé daně neplatí a vo tom to je vy koumáci proč vám zvednou nepřímé daně tedy spotřební a DPH :-)\nG48e83o54r84g 16K35o38m31b82e10r18e83c 9144521496971\n„S údržbou komunikací první třídy máme mnohaleté zkušenosti ve Středočeském, Libereckém či Zlínském kraji.\nzel bohu v Libereckem kraji mam zas ja sve zkusenosti s uklidem silnic prvni tridy. A ty nejsou vubec dobre. Takze nevim cim se chlubi.\nJ72i31ř20í 76B16a90b24i21n47s44k37ý 7927649428711\nno přece těma zkušenostma , lidi aspoň vědí co je čeká a kolik a kde si postojí , na kterou silnici je potřeba brát deky a termosku s čajem atd\nH53a26n33a 93M30a21l66i54c70h87o49v72a 9690397193443\nTA Eurovia proslulá kvalitou své práce?


York Vědro Tulip 14 l s růžovou odstředivkou | MALL.CZ\nNacházíte se zde: Úvodní strana›Drogerie›Mopy, úklidové potřeby›Kbelíky›York Vědro Tulip 14 l s růžovou odstředivkou\nYork Vědro Tulip 14 l s růžovou odstředivkou\nHodnocení: 2,5 3 hodnocení Značka: York Náš kód: 809029\nVědro York má objem 14 l a díky nevšednímu potisku ho uvítáte nejen na jarní úklid. Je vybaveno praktickou odstředivkou a zobáčkem, který zajistí jednoduché vylévání vody bez cákání. Celý popis\n199 Kč včetně DPHMaloobchodní cena: 259 Kč, Ušetříte 60 Kč (23 %)\nYork vědro s odstředivkou TULIP\nMop lze dobře vyždímat díky růžové odstředivce.\nWestside Cedule Pozor mokrá podlaha\nCedule s dvojjazyčným výstražným nápisem se bude hodit všude tam, kde se pravidelně vytírá i za průchodu osob. Předejte tak nechtěnému pádu na chodbách škol, úřadu či ordinace.


Zvířata v brněnské zoo milují ledovou sprchu - Deník.cz\nZvířata v brněnské zoo milují ledovou sprchu\nBrno /FOTOGALERIE, VIDEO/ – Úmorná vedra v posledních týdnech trápí nejen lidi, ale i některá zvířata v brněnské zoologické zahradě. Ošetřovatelé jim proto pravidelně dopřávají chladivé sprchy nebo jiné druhy osvěžení.\nTropické teploty vadí i zvířatům v brněnské zoologické zahradě.Foto: DENÍK/Drahomír Stulír\nPodle mluvčího brněnské zoo Pavla Hrazdíry vedro nejvíce sužuje severská zvířata z arktického pásu. „Jsou to hlavně lední medvědi, polární lišky, sobi, losi a další,“ vyjmenoval Hrazdíra. Dodal ale, že brněnská zoo stojí v místech, kde i zvířata ze severu v teplých dnech tolik netrpí. Většinu areálu zoologické zahrady totiž pokrývá les, který jim vytváří stín a funguje jako přirozená klimatizace. Navíc zvířata se oproti lidem umí teplému počasí přizpůsobit.\n„V horkých dnech zalézají do stínu. Také se méně pohybují, čímž šetří energii,“ vysvětlil Hrazdíra. I přesto některým zvířatům ošetřovatelé dopřávají studenou sprchu. „Kropíme například lamy, jeleny nebo prasata pekari,“ uvedla ošetřovatelka Šárka Klímová.\nPodle ní studenou sprchu milují hlavně lamy, které jsou na déšť zvyklé. Oproti tomu prasata pekari se nejraději rochní v bahně. „Nechtějí se sprchovat. Raději počkají, až se vytvoří bahno. Hrátky v rozmočené hlíně si přímo užívají,“ upřesnila Klímová. V ptačích voliérách zase ošetřovatelé zabudovali systém rosení. Ptáky tak osvěžují malinké kapičky vody připomínající mlhu.\nV zoo myslí i na medvědy, kterým loni postavili výrobník ledu. „Je to něco jako mražák, ze kterého padají kostky ledu. V ledové hromadě se pak medvědi mohou vyválet,“ podotkl Hrazdíra. Dodal, že se mohou osvěžit také ve studeném jezírku s vodopádem.\nNěkterým zvířatům ale horké počasí vyhovuje. K těm patří například surikaty. „Dál to jsou lamy, žirafy a velbloudi,“ sdělil Hrazdíra. Ačkoliv někteří lidé v létě svůj jídelníček mění, zvířata lehčí stravu nevyžadují. „Oproti zimě není v krmení žádný výrazný rozdíl,“ podotkl zoolog Jiří Vítek. Například prasatům pekari dávají ošetřovatelé v letních dnech hlavně zeleninu, ovoce a vařené maso. „V zimě je pak krmíme senem, které má více kalorií,“ dodala ošetřovatelka Klímová.


Diskuze: Učitelka s předkusem ze Saxany Jana Drbohlavová (75): Smutný konec v domově důchodců | Blesk.cz\n(12. 07. 2016 13:26)\nmajojo:Tak podle vás, bulváři, je domov důchodců smutný konec? Smutné jsou LDN, ale ani ty nemusí vždycky být. Vy prostě nedáte pokoj, budete jen tak z plezíru ničit sebevědomí i životy lidem. Takže bych vám přála, abyste si to taky vyzkoušeli na vlastní kůži. Soucit, empatie a elementární slušnost vám nic neříkají, takže jediná cesta k prozření je nacpat vás vlastním mlátem, dobytci.\n(12. 07. 2016 10:40)\njanova:Přesně tak, i v domově důchodců může být veselo , záleží na každém, jak se cítí. Kdo má smutný konec v domově, měl by ho i kdekoli jinde.\n(12. 07. 2016 14:51)\nivoadler:No a co? Jsou snad komedianti nestárnoucí a nesmrtelní?\n(12. 07. 2016 10:01)\nejvm1712:V domovech důchodců,v léčebnách dlohodobě nemocných či jiných zařízeních končí i jiní lidé. Tam je pak jedno co dělali,zda byli tzv.umělci,vědci,dělníci,vědci,politici. Tam jsou pacienti vděční personálu,že jim utřou zadek a podají lžíci. Bohužel i takový může být konec života\n(12. 07. 2016 08:10)\npavel981:A měla skončit na stáří jako kde ? Kvůli malé filmové roli asi čekala, že má doživotní "servis" od svého okolí? Kulový, na toto se musí myslet dřív, a podle toho se i chovat.\n(12. 07. 2016 07:58)\n(12. 07. 2016 09:00)\npavel981:No, ani moc nevypadáš na to, že by tě kdy pustili do divadla .... zato vizitka REGO = DEMENT ♦ se ti povedla .\n(12. 07. 2016 09:47)\n(12. 07. 2016 21:31)\n(12. 07. 2016 14:09)\nmandat:Labilni a rozmazlena zenska.Nikdy nemakala, neumi se vyrovnat se stresem.Jsou zeny,co maji 3 deti, pracovaly cely zivot a jsou jeste v 80 ciperky, protoze jsou to statecne bojovnice.A tahle je jen na to,aby se sama litovala, ze je stara , ted ma prave cas,mohla by delat,co chce.\n(12. 07. 2016 06:30)\n(12. 07. 2016 08:56)\n(12. 07. 2016 13:30)