Vltava.news – Odborníci se opět mýlili: vejce jsou zdravá. Mýlit se je vědecké\nVLTAVA.news >> zdraví\nStudie zveřejněná v prestižním časopise eLife byla založena na vzorcích 4 778 Číňanů, z nichž většina (3 401) trpěla nějakým kardiovaskulárním onemocněním. Výzkum probíhal ve Finsku kam byly poslány vzorky od Číňanů. Zásadní bylo zjištění, že ti účastníci pokusu, kteří jedli vajíček málo, měli v plazmě méně zdraví prospěšných látek.\n„V těle máme obrovské množství různých variant cholesterolu a většina z nich má velmi pozitivní účinek,“ říká biochemik Marek Cebecauer. A tedy, pokud někdo uvěřil vědcům a vyřadil ze svého jídelníčku vejce, poškodil si vlastní zdraví.\nNebezpečné důsledky „vědy“ týkající se cholesterolu se však netýkají jen vajec. Podle velké metaanalýzy studií týkajících se léků na cholesterol tyto léky zkracují lidem život. Metaanalýza je přitom ve vědeckém světě něco jako písmo svaté, kterou by měli všichni zcela jednoznačně přijmout. Přitom opak je pravdou, léky na vysoký cholesterol (tzv. statiny) se vesele předepisují dál.\nPravým důvodem tohoto textu nejsou ani vajíčka ani statiny ani cholesterol. Důvodem je to, že „vědci se opět mýlili“. V naší společnosti se nám stále snaží namluvit, že se podle vědy máme řídit, a že co je vědecké, to máme bez jakýchkoliv námitek přijmout. Že si máme bez řečí nechat píchnout genetický experiment, o kterém vědci prohlašují, že je bezpečný. Bezpečný jen do té doby, než přijdou na to, že se mýlili. Mýlit se je vědecké.


Typhoon ECR: dvoumístný stíhač pro elektronický boj a mise SEAD | SECURITY MAGAZÍN\nPopisek: Typhoon ECR (Airbus)\n29 / 01 / 2020, 10:00\nAirbus v listopadu minulého roku poodhalil více o navrhované variantě svého Typhoonu ECR. Má jít primárně o dvoumístný letoun s modulárně řešenými elektronickými systémy. Nyní se Německo musí rozhodnout, zda vsadí na něj jako na domácí řešení nebo dojde k nákupu amerických letounů EA-18G Growler.\nTyphoon jako ideální platforma\nEurofighter Typhoon představuje pro letoun určený k ničení protivzdušných obran v mnoha ohledech ideální platformu. Má dostatečnou zbraňovou kapacitu, velmi dobré výkony a potenciál k úpravám a dalšímu vylepšování. Jinak řečeno pojme všechny potřebné systémy a poměrně vysokou rychlostí dokáže narušit cizí vzdušný prostor a stejně tak rychle z něj zmizet. Trendem sice je provádět všechny možné typy útoků z co největších vzdáleností, ale to v případě velkých prostor není vždy uskutečnitelné. Ba naopak v případě záměrného narušování vzdušného prostoru to může být i žádoucí.\nTyphoon ECR má být dvoumístným letounem, jehož posádku by tvořit pilot a dále operátor elektronických a zbraňových systémů. Vybavení určené ať už pro elektronické typy útoků EA (electronic Attack) nebo SEAD/DEAD (suppression/destruction of enemy air defence) má být řešeno modulárně. Konkrétně se počítá s osazením dvou pylonů pod křídly a z vizualizací je zřejmý i záměr s využitím konců křídel. Krom toho Airbus pracuje na komplexnějším systému, jenž by v budoucnu umožnil větší integraci do konstrukce letounu.\nNěmecko by mělo poptávat celkem 40 nových letounů určených pro mise typu SEAD, přičemž v úvahu přichází jen Typhoon ECR nebo americký EA-18G Growler. Dále chce 45 letounů se „strategickými schopnostmi“, jinak řečeno možností nést jaderné pumy. V takovém případě se krom Typhoonů zmiňují americké letouny Boeing F/A-18E/F Super Hornet (které představují v podstatě stejnou platformu, protože na nich byl EA-18G Growler postaven). Ty však ani v rámci amerického námořnictva nejsou uzpůsobeny k nošení jaderné výzbroje.\nBoeing EA-18G Growler s podvěšenou výzbrojí včetně střel AGM-88 (autor: Ian C. Anderson, USN)\nNespornou výhodou Boeingu EA-18G Growler určeného k elektronickému boji a ničení protivzdušných obran protivníků je, že je již vyvinut a ve své výzbroji jej má americké námořnictvo i australské vzdušné síly. Ve srovnání s německým, respektive evropským řešením by tedy odpadala nutnost cokoliv vyvíjet a vsadit na jistotu. Na druhou stranu tím by zároveň Německo jednak nepodpořilo vlastní výzkum a potažmo výrobu, jenž může být zahájena v roce 2026.\nSrovnávat po technické stránce oba letouny, (hypotetického) Typhoona ECR s EA-18G Growler, není krom letových parametrů dost dobře možné – elektronické zbraňové systémy něco takového prostě neumožňují. Z čistě koncepčního hlediska přitom vidíme v obou případech stejný přístup ve využití stávajícího typu víceúčelového stíhacího letounu a zároveň pochopitelného umístění rušících kontejnerů na existující závěsníky.\nAirbus vcelku pochopitelně prezentuje Typhoon ECR se střelami SPEAR-EW (Electronic Warfare) od MBDA určenými jak již název napovídá k provádění útoků na radary. S nimi ostatně pro tento účel počítá Velká Británie, která jimi hodlá vyzbrojit letouny F-35 i Typhoony. V současné době německé útočné letouny Tornado ECR, jenž mohou být nahrazeny zrovna Typhoony ECR, jsou vyzbrojeny americkými střelami AGM-88 HARM. Německo k tomu v prosinci minulého roku objednalo jejich nejnovější verzi označovanou zkráceně jako AAGRM (AGM-88E Advanced Antiradiation Guided Missile). Ty se tak velmi pravděpodobně stanou výzbrojí i budoucího letounu k provádění SEAD misí a to vzhledem k doletu dokonce primární.\nSEAD letouny vzácností\nLetouny specializované pro mise typu SEAD už ve své výzbroji udržuje malý počet států. V rámci NATO můžeme jmenovat krom Spojených států amerických už jen Itálii a právě Německo. Přitom úroveň různých systémů protivzdušné obrany vzrůstá a je zřejmé, že k jejich zničení v mnoha případech jen těžko může stačit přesná munice ať už je odhazována nebo odpalována z jakékoliv vzdálenosti.\nNa druhou stranu drtivá většina zemí jednak neplánuje potřebu zajištění cizího vzdušného prostoru, čemuž předchází zničení postavení protiletadlové obrany. Nebo si takové letouny nemůže dovolit a počítá s tím, že jejich roli pojmou víceúčelové stíhací letouny. Jejich nasazení však může být v některých případech nebezpečné, či dokonce až za hranou akceptovatelného rizika.\nTyphoon ECR, Airbus, EA-18G Growler,


DOPRAVNÍ SERVIS: Víkendová omezení na silnicích - Pardubický deník\nDOPRAVNÍ SERVIS: Víkendová omezení na silnicích\nPardubicko - Přinášíme souhrn dnešních omezení v silniční dopravě na Pardubicku.\nBohdanči v úseku od křižovatky se silnicí II/333 do konce zástavby (ulice Šípková) z důvodu stavby kanalizace.\nobousměrně. Pro místní dopravu a BUS po silnici I/36 Lázně Bohdaneč, silnice II/333 směr Živanice – křižovatka s ulicí Družstevní a ulicí L. Janáčka v Lázních Bohdanči a zpět na silnici I/36 obousměrně. Do 30. 10. 2008\nÚplná uzavírka mezi Opatovicemi nad Labem a Hrobicemi v úseku 34,6 až 35,2 kilometru z důvodu výstavby\nSedlice – Opatovice“. Objízdná trasa je vedena po souběžné nové silnici a po provizorní komunikaci v místě stavby. Do 30. 11. 2008\nChoteč – Časy, I/36 obousměrně. Pro tranzitní dopravu po\nsilnici I/36 Sezemice – Pardubice, II/355 (ul. Dašická) Pardubice – křižovatka II/322, II/322 Pardubice – Černá za Bory – Zminný– Dašice – Dolní Roveň – křižovatka III/32256,\nz důvodu rozšíření a úpravy\npříkopů. Provoz je veden vždy\nČástečná uzavírka v obci\nKrucemburk ve směru na\nHlinsko z důvodu stavebních\núseku u elektrárny Opatovice z důvodu napojení areálu\nÚplná uzavírka mezi obcemi\n153,2 až 153,5. Objízdná trasa\nje obousměrně převedena na


Historie, kvalita, ruční práce - TONAK\n> Zajímavosti>Historie, kvalita, ruční práce - TONAK\nDobové prameny dokládají kloboučnickou výrobu v Novém Jičíně již v 16.toletí. V roce 1630 byly městskou radou potvrzeny artikuly kloboučnického cechu, do kterého roku 1799 vstoupil i mladý tovaryš Jan Nepomuk Hückel, s jehož jménem jsou kořeny historie Tonaku velmi úzce spjaty. Kloboučnickému řemeslu se ve své vlastní dílně věnoval i jeho bratr Augustin, jehož syn Jan převzal později živnost po svém strýci Janu Nepomukovi, obě dílny v roce 1848 sojil, zřídil rozsáhlou manufakturu a položil tak základy rodinné firmy. V roce 1865 Jan Hückel zavedl do výroby několik pracovních strojů a stal se zakladatelem mechanizované tovární výroby srstěných klobouků v celém tehdejším Rakousku. Výroba se úspěšně rozvíjela a tak o dva roky později mohl postavit novou továrnu vybavenou moderním technickým zařízením.\n1.ledna 1869 vznikla veřejná obchodní společnost J. Hückel a synové. Pod tímto názvem firma působila až do svého znárodnění v roce 1945, kdy se stala spolu se svými novojičínskými konkurenty "Bratří Böhmové" a "A. Peschl" a valašskomeziříčskou "Janyškovou" továrnou součástí národního podniku, který od roku 1947 začal používat novou slovní značku TONAK - továrny na klobouky.\nNejobdivuhodnější je obrovský podíl ruční práce, která provází desítky výrobních operací jednoho každého výrobku a naplňuje nás úžasem a nezměrným obdivem k lidské práci.


I Rusko je součástí řešení situace na Ukrajině | Ministerstvo zahraničních věcí České republiky\nMZV > O ministerstvu > Archivy článků > Články a projevy ministrů > Články a projevy ministra... > I Rusko je součástí...\nI Rusko je součástí řešení situace na Ukrajině\n17.02.2014 / 10:30 | Aktualizováno: 17.02.2014 / 11:04\nProjev ministra Lubomíra Zaorálka v Poslanecké sněmovně Parlamentu České republiky z 13.2.2014\nV pondělí jsem se účastnil jednání zahraniční rady Evropské unie, která se skládá z ministrů zahraničí členských států Evropské unie. Při pohledu na program jednání jsem si říkal, jaký prostor se vůbec podaří prosadit pro Ukrajinu. Byl jsem rád, že se nakonec Rada ministrů zahraničních věcí členských států rozhodla věnovat Ukrajině uzavřené jednání, které trvalo více než tři hodiny. Součástí jednání byla úvodní zpráva Cathy Ashtonovové, vysoká představitelka Evropské unie pro zahraniční vztahy, o dosavadních jednáních například i s Ruskem. K tématu se vyjadřovali i jednotliví ministři.\nVe čtvrtek ráno jsem se pak spojil s českým velvyslancem na Ukrajině a se zvláštním vyslancem pro východní partnerství Petrem Marešem, který jednal s politiky na Ukrajině. Oba mě informovali o obsahu svých rozhovorů a celkově o situaci a atmosféře, která panuje v Kyjevě. Takže si dovolím říci, že mám čerstvou představu o tom, jak současná situace na Ukrajině vypadá.\nNěkdo může mít dojem, že se situace na Ukrajině uklidnila. Bohužel však tomu tak není.\nUkrajina se v této chvíli podle mě k žádnému řešení nepřibližuje. Podle čísel, které máme k dispozici, je osm mrtvých, přes třicet nezvěstných, 1300 zraněných. Jde o výsledek násilí a perzekucí, o doklad toho, že policie a státní moc skutečně používala zastrašování, mučení, unášení osob neznámo kam jako prostředek na potlačení protestů. Důležité datum je 17. února, do kdy mají představitelé opozice vyklidit obsazené budovy. Toto datum může být spojeno s propuknutím další vlny násilí.\nProbíhající rozhovory prozatím k nějaké zásadní změně situace nevedly. Nadále jsou de facto popírána základní práva, navíc dochází k rozpadu fungování elementárního právního státu a rozpadu institucí, jako je policie, justice a podobně. Vytváří se de facto bezzákonný stav - Ukrajina se může stát tím, čemu se říká failed state, tedy upadlý stát, který nekontroluje situaci na svém teritoriu. To je opravdu vážná hrozba, kdy náš soused, který se měl prostřednictvím asociační dohody přibližovat Evropské unii, se může ve velmi krátkém čase stát kolabujícím státem, v kterém nefungují základní funkce.\nJe zcela na místě se takového vývoje bát. Evokuje totiž situaci na Balkáně před pár lety. Stáli jsme tehdy jako chirurg v operačním sále nad rozřezaným tělem, a nevěděli, co dělat a co si s tím tělem počít. Pak do toho vstoupily Spojené státy a došlo na vojenské řešení, což řada Evropanů kritizovala. Nejenom z událostí na Balkáně, ale v celé historii dvacátého století víme, že podobné typy situací a konfliktů mohou mít nedozírné následky. Bohužel nepotřebujeme ani moc fantazie, abychom si uvědomili, jak obrovská rizika jsou skrytá v dění na Ukrajině.\nUdálosti na Ukrajině, zastrašování, mučení nerespektování lidských práv, jsou také součástí docela zásadního zápasu o to, jestli Evropa udrží své hodnoty a svou podobu života. Musíme jasně říci, že toto nestrpíme a vyvinout všechno úsilí, abychom situaci změnili.\nNejsem si ovšem úplně jistý, jestli metody, které používala Evropská unie vůči České republice, Slovensku, Maďarsku a dalším, ony asociační dohody a další instrumenty, fungují i vůči Ukrajině, vůči zemím severní Afriky, Sýrii a dalším. Možná to je naše zjednodušená představa, že podobný přístup může platit i vůči zemím, které jsou dneska zmítány nebezpečnými požáry. Je to zjednodušená představa, že podobný přístup může fungovat i vůči zemím, které jsem zmínil. Ale Ukrajina je přeci naše kulturní prostředí, naše civilizace.\nJedna možná pozice EU je vyvíjení tlaku na Ukrajinu, aby byla nucena si vybrat. To bychom ale šli zpátky tam, kde jsme byli za doby studené války. Anebo uděláme to, že se budeme ptát Ruska, jestli je jeho zájmem, aby se situace na Ukrajině eskalovala tak, že se nakonec opravdu stane tím failed state? Copak je rozpadlá Ukrajina v ruském zájmu?\nSamozřejmě že nemůžeme rozhodovat za Ukrajince. Ukrajinci sami se musí rozhodnout! To za ně nemůže dělat ani Evropa, ani Rusko. Musí se jednat o řešení, které bude výsledkem širokého dialogu mezi politickou opozicí, vládními představiteli a Občanského sdružení Majdan. To dnes reprezentuje daleko širší spektrum, než je pouze politická opozice, která často v mnoha ohledech ztrácí důvěru.\nSoučástí řešení situace na Ukrajině musí být i to, že spolu budou mluvit také ti, kteří se vlastně spolupodíleli na vytvoření této složité situace. Proto i Rusko musí být součástí řešení, které musí být hledáno v rámci celé země a musí se na něm podílet všechny složky společnosti - Ukrajina není rozdělená.\nPokud tyto procesy nezvládneme, tak to může bezprostředně ovlivnit dění u nás. V České republice je celá řada ukrajinských občanů, kteří tady žijí a pracují. A kdyby byla Ukrajina tím upadlým státem, tak to může mít samozřejmě celou řadu důsledků včetně přílivu lidí z Ukrajiny. O tomto problému jsem už ostatně jednal s ministrem vnitra Milanem Chovancem.\nJe také nutno říci, že Česká republika a česká vláda, ministerstvo zahraničí se angažují na Ukrajině už dlouhodobě. Máme tam celou řadu aktivit, nabízíme experty a poradce pro transformaci, stipendia a celou řadu programů, kterými se snažíme Ukrajině pomoci. To nemluvím o humanitární pomoci, kterou organizuje Česká republika, protože tu pokládám za povinnost, za samozřejmost. Rozhodně nikdo nemůže říci, že by Česká republika neměla Ukrajinu v hledáčku a nevěnovala jí velmi silnou pozornost.\nMoc bych se přál, aby se předpovědi možné eskalace a nové vlny násilí nenaplnily, a ze své pozice budu činit maximum pro to, abychom se pohnuli na cestě k tolik potřebnému řešení.


Záznam webináře: IBD v době pandemie COVID-19 (aktualizace k 8. dubnu 2020) - Pacienti IBD\nPacienti IBD / Novinky / Záznam webináře: IBD v době pandemie COVID-19 (aktualizace k 8. dubnu 2020)\nDoc. MUDr. Martin Bortlík, Ph.D. uskutečnil další seminář na téma: IBD v době pandemie COVID-19.\nVěnoval se příznakům onemocnění COVID-19, mluvil o tom, jak se mají chovat pacienti v době pandemie, ale i o tom, zda jsou více ohroženi touto infekcí. Představil v 10 bodech doporučení pro pacienty a zodpověděl dotazy, které obdržel během webináře.\nZde si můžete pustit přednášku ze záznamu.\nWebinář: IBD v době pandemie COVID-19


Kurzy | Klavírní kurzy\nJihočeské klavírní kurzy pro mladé klavíristy se v roce 2022 pořádají v malebném jihočeském městě Blatná. Nejstarší klavírní kurzy v republice, založené před 36 lety legendární prof. Zdenou Janžurovou, se po působení v Písku konají v Blatné – místě s bohatou hudební a kulturní tradicí.\nKlavírní kurzy jsou určeny jak začátečníkům, tak pokročilým studentům – od dětí předškolního věku po dospělé, neboť věkový limit není omezen. Setkávají se zde začínající klavíristé z celé republiky a ze zahraničí s pokročilými účastníky a mnohdy i s těmi absolventy kurzů, kteří se stali renomovanými umělci. Například klavíristé Miroslav Sekera, Jan Bartoš, Veronika Ptáčková či Pavel Voráček zde pořádají svá hudební vystoupení. V roce 2014 zde koncertoval ve spolupráci s Miroslavem Sekerou houslový virtuóz Josef Špaček, koncertní mistr České filharmonie.\nK mimořádným událostem patřily každoročně přednášky a výuka fenomenálního pedagoga a klavíristy Martina Ballýho.\nV červenci 2016 se uskutečnil slavnostní 30. ročník Jihočeských klavírních kurzů. Absolventi z let minulých a současných spolu s prof. M. Ballým připravili v hráčské režii Martina Plase a účinkujícího Kryštofa Pobořila a Adama Soukupa velkolepou Zámeckou piano session.\nVzácným zážitkem se v roce 2019 stal Slavnostní benefiční koncert pro Nadační fond Prof. Pavla Pafka se světovou mezzosopranistkou Dagmar Peckovou, klavírním virtuosem Miroslavem Sekerou a vynikajícím houslistou Romanem Patočkou.\nTři dny světového klavíristy Jana Bartoše jsou spolu s jeho galakoncertem, přednáškou a mistrovským kurzem uměleckým vyvrcholením 36.ročníku.\nNovinkou letošního kurzu je jazzová sólová improvizace vedená skvělým jazzovým klavíristou\nJana Korbelová – umělecká ředitelka Jihočeských klavírních kurzů a profesorka Gymnázia a Hudební školy hl. m. Prahy\nVeronika Ptáčková – klavíristka a lektorka na Základní umělecké škole Bedřicha Smetany v Plzni\nPetr Feldmann – klavírista a profesor Konzervatoře Brno, ZUŠ Vítězslavy Kaprálové a Gymnázia a ZUŠ Pavla Křížkovského\nKryštof Pobořil – jazzový klavírista a profesor na Základní umělecké škole Jana Hanuše\nIndividuální klavírní výuka od prvopočátků až po světový repertoár\nVýuka čtyřruční hry a výuka improvizace pro všechny věkové kategorie\nVýuka sólové jazzové improvizace\nKoncerty a přednášky předních českých umělců\nKoncertní vystoupení aktivních frekventantů na zámku Blatná\nSemináře, projekce, diskusní fórum, témata související s klavírní metodikou a pedagogikou pro aktivní i pasivní účastníky\nPlné zajištění nástrojů ke cvičení od ranních do večerních hodin\nVolná vstupenka na koncerty\nVolný vstup do klavírní výuky a na všechny doprovodné akce\nVýuka probíhá každý den včetně svátků a víkendů\nVolná vstupenka do zámeckého parku\nKomentovaná prohlídka Městského muzea Blatná\nMimořádná individuální komplexní péče v klavírní výuce\nJihočeské klavírní kurzy v roce 2022\nCena klavírního kurzu 2022\nAktivní účastník…………………………. 5400 Kč/jednotlivec, 4900 Kč/sourozenci\n(snížená cena platí až pro druhého sourozence)\nPasivní účastník…………………………. 2000 Kč\nPřihlásit se je možné jako:\nAktivní účastník – individuální výuka a ostatní benefity viz. pasivní účastník.\nPasivní účastník – sledování výuky po celou dobu kurzu ve třídách profesorů J. Korbelové, V.Ptáčkové, P. Feldmanna a K. Pobořila, návštěvy seminářů a diskusního fóra, volné vstupenky na koncerty kurzu a všechny doprovodné akce\nPřihlášku na kurz naleznete zde: Přihláška 2022\nVyplněnou přihlášku prosím pošlete na: kalousova@plantaz-blatna.cz\nDetaily k platbě naleznete v přihlášce.\nDalší informace: J. Korbelová, +420 606121800 nebo A. Kalousová, +420 604723646 (kalousova@plantaz-blatna.cz)\nUbytování je možné zajistit v internátu Střední odborné školy, Blatná, V Jezárkách 745, 388 17, Blatná. (www.blek.cz)\nCena ubytování je 330 Kč za noc, snídaně 58 Kč\nKontakt: pan A. Voračka (mail: voračka@blek.cz; telefon: 383412213, 720 146 372)\nJana Korbelová po gymnaziálních studiích pokračovala na pražské konzervatoři ve třídě Františka Kůdy, který ji ovlivnil a zaujal jak pro sólovou, tak pro komorní hru a absolvovala pod vedením Ludmily Melkusové . Na pražské AMU studovala u výrazné pianistické osobnosti Zdeňka Jílka a současně také u mimořádného pedagoga a klavíristy Miroslava Langera.\nBěhem studia na AMU a po jejím absolvování působila J. Korbelová jako členka CLAVIO tria, se kterým úspěšně koncertovala v řadě evropských zemí. Kromě sólové koncertní činnosti absolvovala také řadu mistrovských kurzů,například u legendárního Lazara Bermana.\nV pedagogické činnosti se od počátku J. Korbelová věnuje širokému spektru klavíristů. Patří mezi přední klavírní pedagogy ve výuce dětí od nejútlejšího, i předškolního věku až po studenty s vysokoškolským zaměřením. Řada jejích absolventů nastoupila profesionální kariéru nebo se hudba stala důležitou součástí jejich života.\nJako klavírní pedagog působila ve Vzorové hudební škole ve Voršilské ulici a po transformaci školy vyučuje hře na klavír na Gymnáziu a Hudební škole hl. m. Prahy.\nOd prvního ročníku v roce 1986 vyučovala na Jihočeských klavírních kurzech v Písku, nyní v Blatné, které založila fenomenální pedagožka Zdena Janžurová.\nProfesorka Z. Janžurová výrazně ovlivnila J. Korbelovou nejen jako její první klavírní pedagog, ale i později významně formovala její profesní dráhu.\nJana Korbelová se podílela autorsky i dramaturgicky na vytvoření unikátního videoprogramu Z. Janžurové „Klavír hrou“, vydaného firmou Multisonic a schváleného Ministerstvem školství jako učební materiál. Jde o komplexní zpracování klavírní problematiky od prvopočátků výuky až po studium koncertních skladeb. J. Korbelová se podílí na organizování řady kulturních projektů.\nJe uměleckou ředitelkou Jihočeských klavírních kurzů.\nVeronika Ptáčková patří mezi přední české klavíristky a interpretky klasické a populární hudební scény. Je také improvizátorkou, zpěvačkou, skladatelkou, aranžérkou a autorkou relaxační hudby.\nKlavírní hře se začala věnovat od tří let v LŠU Voršilská pod vedením prof. Zdeny Janžurové a záhy začala vystupovat jako model na seminářích po celé republice. Tuto činnost později završila ve čtyřdílném cyklu videokazet „Klavír hrou“ v rámci metodického programu pro pedagogy hudebních škol. Již v 10 letech debutovala v pražském Rudolfinu s Bachovým klavírním koncertem za doprovodu orchestru Josefa Suka. Je absolventkou Gymnázia Jana Nerudy ve třídě prof. Martina Ballýho a poté Pedagogické fakulty Univerzity Karlovy v Praze.\nZískala mnoho prvních cen a významných ocenění ze soutěží v sólové i komorní hře včetně titulu absolutního vítěze. Je držitelkou ocenění za provedení děl B. Smetany, B. Martinů, K. Slavického a L. Janáčka. V roce 2001 úspěšně debutovala na vyprodaných koncertech v rámci turné po Japonsku a obdržela opakovaná pozvání.\nMimo koncertní dráhy pedagogicky působila jako profesorka klavíru na Gymnáziu Jana Nerudy s hudebním zaměřením a Hudební škole hlavního města Prahy, dále jako profesorka korepetice melodramu na pražské DAMU. V současnosti vyučuje klavír a korepetici na ZUŠ Bedřicha Smetany v Plzni.\nSvou koncertní činnost zaměřuje také na klavírní improvizaci. Volně tvoří na témata a charaktery skladatelů klasické a populární hudby včetně jazzu. Je autorkou mnoha cover verzí napříč hudebními styly. Improvizuje na přání publika, a tak vzniká jedinečná interakce s originálními skladbami v reálném čase.\nImprovizační umění využívá i v autorské relaxační hudbě ve vlastním projektu „Angelic Piano Music“, v němž vydala několik CD. Jedinečnost klavírního zvuku propojuje s alikvótním zpěvem a léčivými vibracemi terapeutických ladiček a tibetských mís. Svou hudbou vnikající v daný čas a prostor provází meditační setkání a relaxace.\nPetr Feldmann získal základní hudební vzdělání na ZUŠ Vítězslavy Kaprálové pod vedením Ludmily Vlkové. Ve svých studiích dále pokračoval na Konzervatoři Brno pod vedením Renaty Bialasové, kterou v r. 2009 mimo jiné absolvoval druhým klavírním koncertem Sergeje Rachmaninova v doprovodu Symfonického orchestru Konzervatoře Brno.\nV letech 2009 - 2010 studoval na Ostravské Univerzitě pod vedením Elišky Novotné a Lukáše Michela, od nichž přestoupil na JAMU do tříd Daniely Velebové, Heleny Suchárové-Weiser, a vynikajícího klavíristy a pedagoga Igora Ardaševa. Janáčkovu Akademii absolvoval v roce 2015 provedením Rachmaninovových Preludií op. 32\nPo celou dobu jeho studií hrál v jeho uměleckém a pianistickém vývoji zásadní roli profesor Martin Ballý, u kterého mnoho let studoval na klavírních kurzech v Písku, a ke kterému jezdil na konzultace do Prahy.\nJe vyhledávaným komorním partnerem obzvláště mezi zpěváky, klarinetisty a fagotisty. Pravidelně koncertuje v rámci Klubu moravských skladatelů a v Nadaci Bohuslava Martinů. V minulosti vystoupil se sólovým recitálem v rámci Jihočeských klavírních kurzů (toho času Píseckých klavírních kurzů).\nPedagogicky působí na Konzervatoři Brno, a dále na ZUŠ Vítězslavy Kaprálové a Gymnázia a ZUŠ Pavla Křížkovského. Věnuje se komorní hře a korepeticím, pravidelně pořádá samostatné recitály.\nKryštof Pobořil je klavírista, klávesista, zabývající se také produkcí, režií a nahráváním klasické i populární hudby.\nKlavírní hře se začal učit na ZUŠ Malá Štupartská u Marty Klimešové. Dále pokračoval ve studiu na Gymnáziu Jana Nerudy ve třídě Martina Ballýho a na Konzervatoři Jaroslava Ježka, kde studoval klasický klavír u Kristiny Kasíkové a Iriny Kondratěnko (dnes Parker) a jazzový u Jiřího Růžičky, Mateje Benka a Víta Křišťana.\nBěhem studií na Gymnáziu Jana Nerudy spolupracoval s předním violoncellistou Václavem Petrem, se kterým získal ocenění na soutěži Concertino Praga, zvítězil na soutěži Prague Junior Note a provedl v Rudolfinu Šostakovičův 1. klavírní koncert s Pražskou komorní filharmonií v rámci cyklu "Josef Suk uvádí mladé talenty". Během této doby byl pravidelným účastníkem klavírních kurzů v Písku.\nStudium na KJJ ho později zavedlo k dalším žánrům a začal spolupracovat např. se známou českou hudební skupinou Laura a její tygří, se kterou natočil CD Továrna na sny. Dále působil v Orchestru sólistů doprovázejícím zpěváky na šansonových koncertech písní Michala Horáčka, kde spolupracoval např. s Lenkou Novou, Františkem Segradem, Ondřejem Rumlem a dalšími. Je členem instrumentální skupiny v projektu Symphony Dance Music kombinující hru DJe s živou kapelou a orchestrem. Tento projekt se uskutečnil zatím v Hlučíně a Ostravě s Moravskoslezskou filharmonii pod vedením dirigenta Stanislava Vavřínka. Kromě dalších angažmá a krátkodobých spoluprací v různých klubových projektech a seskupeních nyní působí v kapele Duende, která se pod vedením kytaristy Tomislava Zvardoně zabývá latinsko-americkou a španělskou hudbou, kterou kombinuje s jazzem a popovou hudbou. Dále je členem kapely Top Dream Company jako klávesista. V současnosti také spolupracuje na muzikále Branický zázrak s Janem Svěrákem a Tomášem Klusem. Také se občas vyskytuje jako člen doprovodné kapely Davida Krause v Show Jana Krause.\nJako producent a zvukař pracoval například s kapelou Sarah and The Adams na albu Pověz mi, na na mixu písně Je doma máma Tomáše Kluse pro film V síti a jako aranžér, zvukař a producent pracoval na projektu Hudbou Spolu, v rámci kterého vzniklo patnáct písní s předními českými interprety, např. Jiřím Macháčkem, Michalem Prokopem a Monikou Načevou. Pravidelně spolupracuje jako hudební aranžér, tvůrce a zvukař v projektu SongProTebe.\nMezi lety 2017 a 2020 působil jako lektor improvizace, songwritingu a hry v hudebním uskupení na Rockových kurzech v Domažlicích.\nV současnosti učí na jazzovém oddělení ZUŠ Jana Hanuše klavír a jazzovou teorii.\nJan Bartoš je zahraničním tiskem popisován jako "jeden z nejlepších klavíristů v Evropě" a "sofistikovaný a emotivní interpret". Na nahrávkách, které natáčí exkluzivně pro vydavatelství Supraphon, jsou zastoupeni Mozart, Beethoven, Janáček a Novák. Alba si zasloužila uznání periodik Gramophone, Diapason, BBC Music Magazine, The Guardian,\nJan Bartoš koncertoval v mnoha evropských zemích stejně jako v Asii a USA. Byl opakovaně zván Jiřím Bělohlávkem ke spolupráci s Českou filharmonií a PKF - Prague Philharmonia. Mezi dirigenty, s nimiž spolupracuje, patří Jakub Hrůša, Ilan Volkov, Kristjan Järvi, Kenneth Kiesler, Tomáš Hanus ad. Bartoš získal tři významná ocenění v New Yorku - 1. cenu na mezinárodní soutěži Dora Zaslavsky-Koch (2008), Cenu Nadace Petera S. Reeda (2004) a Cenu Mieczyslawa Munze (2009). V roce 2006 získal 1. cenu na soutěži Rotary Musikförderpreis v německém Norimberku a v roce 1999 zvítězil v soutěži Concertino Praga. Dále je držitelem prestižních ocenění Rucorva Trust Award v Holandsku, Schimmel Prize v Německu a stipendistou Ministerstva kultury ČR.\nJan Bartoš je zakladatelem a ředitelem mezinárodního festivalu a institutu Prague Music Performance. Od roku 2019 je zároveň uměleckým ředitelem mezinárodního hudebního festivalu Americké jaro.\nKristýna Šrámková vystudovala klavírní hru na Pražské konzervatoři, Hudební vědu na FF UK a klavír a hudební výchovu na Pedagogické fakultě Univerzity Karlovy v Praze. V rámci Erasmu se věnovala klavíru i na Escola Superior de Música de Lisboa.\nCesta k józe vedla přes hledání řešení vlastních problémů se záněty šlach a s paralyzující trémou. Po několika letech vlastní praxe se za studiem jógových technik vydala do Indie, kde absolvovala 200h lektorský výcvik hatha a ashtanga jógy. V Praze potom ještě 180h kurz instruktora jógy akreditovaný MŠMT.\nDnes se józe aktivně věnuje přes deset let. Kromě individuálních lekcí je hostující lektorkou akcí (Yoga Maraton/Justice for Nature; Jedno - duše/Jógový pobyt v srdci přírody, ad.). Klavír vyučuje soukromě a na Pedagogické fakultě Univerzity Karlovy.\nProtože pravidelná praxe jógy přinesla úlevu od bolestí a vnesla do hraní dech a lehkost, zrodil se nápad pomáhat touto formou i dalším klavíristům. V rámci doktorského studia na Pedagogické fakultě UK v Praze se věnuje tomuto tématu v plné šíři. V letošním roce uspěl její doktorský projekt „Výzkum významu jógy jako prevence a řešení zdravotních problémů studentů klavírní hry“ v soutěži Grantové agentury Univerzity Karlovy. Ráda by jógou provázela klavíristy a hudební pedagogy tak, aby mohli předcházet řadě obtíží a mít z hraní větší radost.\nKromě klavíru a jógy se věnuje i rozhlasové práci, externě spolupracuje jako hudební redaktorka s ČRo Vltava, kde dramaturgicky i autorsky tvoří pořad o filmové hudbě Klapka.\n„Hudba je nejdokonalejší typ umění: neprozradí nikdy svoje tajemství.“ - Oscar Wilde\nV roce 2022 klavírní kurzy pořádá Kulturní Plantáž Blatná (www.plantaz-blatna.cz)\nve spolupráci se Základní uměleckou školou Blatná\na zámkem Blatná.


Zloděj vykradl poštovní vůz - Kladenský deník\nZloděj vykradl poštovní vůz\nKladno - V nestřeženém okamžiku přišel řidič poštovního vozu o peníze jiných lidí.\nKladenští policisté v současné době jsou na samém začátku šetření případu krádeže tržby z poštovního vozu. V úterý 24. ledna 2012 bylo na policii ve 14.50 hodin přijato oznámení odcizení finanční hotovosti.\nV nestřeženém okamžiku v Kladně v Petrohradské ulici v době, kdy řidič poštovního vozidla předával zákazníkovi balíček, dosud neznámý pachatel využil této situace a z neuzamčeného vozidla odcizil tašku s tržbou. Svým jednáním způsobil škodu ve výši několik desítek tisíc korun a je podezřelý z trestného činu krádeže. Policisté nyní po pachateli intenzivně pátrají.\n"Pokud v tomto časovém rozmezí někdo z občanů v této lokalitě zahlédl podezřelou osobu pohybující se u vozidla nebo na útěku, aby poskytl bližší informace na linku 158 nebo na příslušném obvodním oddělení Policie České republiky," řekla kladenská policejní mluvčí Jana Šteinerová.\n25.1.2012 VSTUP DO DISKUSE 4\nChtěl si koupit traktor, jenže narazil na podvodníka Kladno – Kladenští kriminalisté prošetřují případ podvodu, při němž…\nBrutálně napadli seniorku Kladno - Policie hledá svědky útoku, ke kterému došlo ve středu 6.…\nKrimimix: Odnesl si dopravní světelnou šipku z dálnice Kladensko - Přinášíme výběr krimi zpráv z regionu.\nKrimimix: Podvodník obelstil seniorku Kladensko - Přinášíme výběr krimi zpráv z regionu.


Dámské Pea Coat | Koupit vlněné britské kabáty Reefer online | Dufflecoatshop Česká republika\nHlavní / Dámské duffle kabáty / Dámské modely Pea Coat a Reefer\nDámské modely Pea Coat a Reefer\nDámské modely Pea Coat a Reefer – přísný styl\nKabát Pea Coat a Reefer to je perfektní koupě na podzimní sezonu. Ještě nedávno tento předmět šatníku byl pouze pánskou výsadou, ale teď Vám rádi představujeme dámské modely Pea Coat a Reefer.\nDámské modely Pea Coat a Reefer – souhrnný styl\nVe stupnici barev kabátů Pea Coat a Reefer převládají nasycené tmavé odstíny: například tmavomodrý, šedý a černý. Dámské modely Pea Coat a Reefer jsou vyrobeny z měkké přírodní vlny, podíl které je od 75 do 80 procent od celkového složení materiálu. Podšívka kabátu se vyrábí z hedvábí a viskózy, nebo ze saténu.\nDámské modely Pea Coat a Reefer – rozdíly a značky\nV našem katalogu jsou představeny modely Pea Coat a Reefer hlavních britských značek jako Gloverall, Original Montgomery a British Duffle. Každá značka nabízí vaši pozornosti vlastní vidění tohoto skvělého kabátu.\nBritish Duffle Pea Coat a Original Montgomery Linea Pea Coat mají široký límec, který si můžete zvednout a ochránit se před větrem, se zapínáním navíc. Model Gloverall Contemporary Reefer má přísnější střih a větší podíl vlny ve složení. Kromě toho, přímé kapsy tohoto kabátu mají klopy, které brání ztrátě drahých věcí.\nVolba konkretního modelu je určitě otázkou Vašeho osobního vkusu. Všechny dámské modely Pea Coat a Reefer mají vynikající odolnost proti vlhkosti díky speciální technologii zpracování vlny párou. Každý kabát má perfektní zevnějšek a je schopen vytvořit jedinečný podzimní vzhled.\nDámské modely Pea Coat a Reefer se budou perfektně kombinovat s klasickým oblečením. Bezchybný styl a vynikající kvalita, to je snad ideální kabát!\nDruhé varianty damského kabátů duffle:\nDámské klasické duffle kabáty s kapucí\nDámské krátké duffle kabáty


Aura » na křídlech Andělů\nFrekvence vibrací aury je na vyšší úrovni, než energie, které jsme zvyklí běžně pozorovat. To je hlavní důvod, proč mnoho lidí auru nevidí. Naše vnímání - vidění, není nastaveno na tyto vyšší frekvence. Jediný způsob, jak získat vidění aury je poctivý trénink. Musíme naše vnímání a také oči k tomu vycvičit a "vyladit".\nEnergie u zdravého člověka\nČlověk zdravý, který je navíc duchovně pohyblivý, má energie ve své auře čisté. Jsou proto viditelné jako barvy zářící velice jasně. Takový obraz by měl převládat, ale v praxi to tak není. Zdravý člověk má auru průhlednou bez nějakých mrakovitých shluků či jiných auru "zakalujících" prvků.\nEnergie u nemocného člověka\nAura nemocných lidí vykazuje různé energetické anomálie, které jsou vždy individuální podle typu onemocnění. Jedno však tyto anomálie mají společné. V místě, které je nemocí napadeno uvidí jasnovidec šedivý, "špinavý" energetický útvar vystupující z těla ven. Tvar tohoto záření vypadá asi jako krápník. Také se mu někdy říká "pík". Velikost píku, tedy jeho šířka a vzdálenost, do které vyzařuje, je závislá na typu a závažnosti choroby.\nPokud člověk není zrovna jasnovidec, ale má senzibilní schopnosti, může se naučit "vnímat" energetické píky pomocí virgule. Tréninkem s virgulí můžete získat zkušenosti, které mohou v některých případech nahradit vidění aury.\nEnergie u poraněného člověka\nZdravý člověk, který se z nějaké příčiny poranil, má na místě zranění energetický pík, který se utvoří velice rychle (velikost píku je podle typu a rozsahu zranění). Léčením a hojením poškozené části těla se pík zmenšuje a jeho vyzařování se zeslabuje. S úplným vyléčením se pík ztrácí.\nEnergie člověka při psychické zátěži\nZdravý a psychicky vyrovnaný člověk má auru čistou, bez energetických defektů. Energie jeho těla je postupně doplňována z různých zdrojů jako jsou např.: strava, kosmická energie atd. Příjem takového množství energie je postačující a celá aura je dobře zásobována. Avšak tentýž člověk, pracuje-li pod psychickým tlakem, má spotřebu energie mnohonásobně vyšší. Příjem energie však zůstává na stále stejné úrovni a tak je v těle i auře energie nedostatek. Jasnovidec pak vidí v auře defekty nebo i energetické "díry". V takovém případě je velice nutné energii v těle doplnit na normální stav. Dlouhodobým úbytkem energie by mohlo dojít k onemocnění organismu.\nEnergie u člověka s vyššími cíly\nČlověk pracující dlouhodobě na svém všeobecném rozvoji (tedy nejen v rovině fyzické, ale i duchovní) docílí toho, že jeho energetické vibrace mají vyšší frekvenci. Tato změna se promítá také v auře a jasnovidci je dobře viditelná.\nAura léčitele se zelenou barvou vyjadřuje vztah člověka k potřebě pomáhat lidem a nemusí být ještě sama o sobě znamením léčitelských schopností, přestože se v této souvislosti často vyskytuje. Častější jsou různé "špinavé" odstíny, které u jakékoliv barvy signalizují zpravidla sobectví a ješitnost. Většina léčitelů má více či méně čistý odstín této barvy.\nEnergie u člověka zlostného\nV auře se však nepromítají jen povahové vlastnosti a zdravotní stav. Můžeme z aury také poznat i momentální náladu člověka. Nálada je v auře vždy zastoupena barevným projevem. Jeden z typů nálady, které je dobré znát je zlost. Člověk, který je zlý má v auře rudé odstíny, které ještě mohou být "zašpiněny" podle dalších různých projevů jeho zloby. Červeno - rudé paprsky jsou v auře zřetelné i při krátkodobém rozčilení. Mají však jiný odstín.\nEnergie u člověka sobeckého\nAura sobeckého člověka má ve svých barvách "ošklivé" odstíny hnědé barvy, doprovázené mrakovitými útvary. Pokud by to bylo jen takto, pak by to ještě nebylo až tak hrozné. Problém však může nastat tehdy, když takový člověk začne ovlivňovat lidi ve svém okolí. Takový proces je viditelný i v auře. Z aury sobeckého člověka pak vystupují energetické výběžky - chapadla, která pronikají do aury člověka, který je ovlivňován. Tato chapadla mohou také odsávat energii z aury lidí. Možná jste už sami na sobě zažili klasický příklad odsávání energie. V hromadných dopravních prostředcích dochází velice často k případům, kdy přistoupí člověk, který se postaví vedle vás. Už po několika minutách se cítíte velice slabí, bez elánu, zvadlí. Pokud ten člověk vystoupí, už po chvíli cítíte úlevu a znovu se vám vrací elán a energie. Odebírat energii druhým lidem může člověk "sobecký" vědomě či nevědomě. Pokud má takový člověk na výběr, pak čerpá energii od člověka, který má ve skupině energie nejvíc. Má tedy největší energetický potenciál. "Sobec" pak od něj energii čerpá i v případě, že mezi nimi stojí další - energetický slabší člověk\nCo je aura, z čeho vzniká a jak se naučit jejímu vidění. Vidění aury není zdaleka tak složité, jak by se mohlo zdát. Začneme od nejjednodušších věcí, jako je vidění aury jednotlivých barev, a budeme postupovat vzhůru, po malých krocích, až k mnohem zajímavějším věcem, jako je lidská aura. Aura je nejlépe viditelná část subtilních energetických procesů, probíhajících uvnitř kteréhokoli fyzického objektu. Každá hmota má nějakou auru - i kámen. Aura vyzařuje ze všech hmotných objektů, živých sil a barev, stejně jako i z jiných zdrojů energie. Prvním krokem v našem učení je využiti málo známého faktu - barvy mají také auru.\nKaždá barva má svou vlastní, unikátní auru. Ta je barevně ovšem úplně odlišná, nežli originál. Aury, vyzařované z jasných, primárních barev, jsou mnohem hustší a daleko zpozorovatelnější, nežli jakýkoli jiný typ aury. Využitím aury barev jako tréninkové pomůcky vidí mnoho lidí auru hned na první pokus. Jak pracuje vidění aury: Vidění aury, tak jako většina jasnozření, závisí na očích a vůbec normálním procesu vidění. Fyzikální a jasnozřivé vidění jsou velmi úzce svázány. Obě jsou formy percepce, které umožňují mozku přijímat energii různých typů jako obraz.\n* Normální vidění. Oči přijímají světlo - a světlo je formou energie. Oční čočka zaostřuje světelnou energii na světločivá nervová zakončení na sítnici, která je připojena na optický nerv. Sítnice ovšem přemění tuto energii světelnou na proud velmi složitých elektrických signálů a tyto signály jsou vedeny optickým nervem až do mozkového centra vidění. Mozek následně vyhodnotí tyto signály jako obraz - což obvykle nazýváme normálním viděním.\n* Vidění aury Třetí oko /čelní čakra/ přijímá mnohem subtilnější typ energie nežli světlo. Tento typ energie může být přijat právě jedině tímto centrem, tedy když je aktivováno a naladěno na percepci této energie. Čelní čakra je umístěna přesně mezi očima a je navázána na optické vidění. Energie, přijatá tímto centrem je postoupena také centru vidění - tedy stejné části mozku, jako normální zrak. Mozek pochopitelně všechno, co mu přijde do centra vidění, interpretuje jako obraz, tedy v našem případě jako barevnou vrstvu, obklopující viděný objekt.\n* Oči jsou orgánem pro normální zrak /fyzikální orgán/.\n* Čelní čakra je orgánem pro abnormální vidění /ne-fyzikální orgán/.\nOba tyto orgány jsou umístěny na v podstatě stejném místě, tedy čelní čakra na čele, přímo mezi očima, což nabízí myšlenku, že spolu velice úzce souvisí, dokonce že jsou spojeny. Jakkoli je zde úzké spojení mezi normálním a jasnozřivým viděním, aura není světlo, ani žádná jeho forma. Někteří lidé si myslí, že aury jsou stále typem elmag. vlnění, tedy světlem o vyšší frekvenci, a to je pak viděno jasnozřivcem.\nKdyby to ovšem byla pravda, bylo by možné auru detekovat a měřit.\nKomplexnost normálního zraku: Ačkoli by se mohl zdát proces vidění aury velmi komplikovaný, je ve skutečnosti velmi jednoduchý, jakmile ho porovnáte s normálním, optickým zrakem, tedy věci, která je většině z nás dána do vínku při narození. Pohleďte z okna, rozhlédněte se po pokoji, co vidíte?\nPřemýšlejte o těch milionech objektů, barvách a jejich tónech, které vás obklopují, vše v jediném okamžiku a v neuvěřitelně přesném, trojrozměrném detailu. Rozmýšlejte, jak to, že nehledě na to, jak rychle se otočíte, váš mozek udrží všechen ten fantastický obraz, který vidíte. Vaše oči přenášejí neuvěřitelné množství informací do mozku, a mozek je okamžitě interpretuje. Normální optické vidění je neuvěřitelně komplexní a mocný nástroj.\nNyní to porovnejte s několika málo barvami a víry, které vidíte v lidské auře - nehledě na jejich krásu a zdánlivou komplexnost - je to stále velice jednoduchý obraz. Ve skutečnosti jde o zcela nesrovnatelné jevy - normální zrak je o mnoho složitější a také potřebuje mnohem více mozkové kapacity, nežli vidění aury. K rekapitulaci dřívějšího: Vidění aury je pevně svázáno a závisí na normálním zraku, vzhledem k jeho funkci. Při vidění aury vlastně vidíte mozkovou interpretaci reflektované energie, která vyzařuje z vašeho subjektu. Vaše oči jsou použity k vyladění a zaostření vaší čelní čakry na tento typ energie. Elektrická reprezentace této energie je postupována mozku, kde je interpretovaná jako vizuální obraz. V případě aury - mozek ji vyhodnotí jako barevnou vrstvu obklopující objekt vašeho pozorování.\nV úplné temnotě je možné vidět trochu aktivity kolem energického těla, velmi blízko povrchu kůže. Je skoro neviditelná, ale vypadá jako útle a velmi mdlé proužky a víry namodralého světla. Jsou velmi mdlé, nejvíce je uvidíte kolem konečků prstů, když si je dáte před sebe. Někdy je také možné vidět malé, ale velmi intensivní světelné body, umístěné na plně aktivních čakrách. Ve skutečnosti musí být velmi otevřené, abyste tento jev mohli vidět. Při pozorování jakékoli části energetického těla v temnotě se k zaostření čelní čakry používá paměťové vizualizace. Musíte přesně vědět, kde subjekt je a být schopni přesně změřit vzdálenost, směr, pozici, a vše si přesně představit.\nJak to vidět? Tu samou techniku, jakou použijeme k vidění aury barev, používáme i k vidění ostatních typů aury, tedy i aury lidské. Ta samá technika je ovšem i částí plnohodnotné jasnozřivosti. Proto je pozorování aury barev velmi dobrým tréninkem pro vidění lidské aury. Aura barev je mnohem hustší a je jednodušší ji vidět, nežli lidskou auru. To vám dovoluje naučit se příslušným technikám mnohem jednodušeji a rychleji, než-li cvičením přímo na lidské auře.\nAurické barvy jsou ve své podstatě dosti podobné negativním paobrazům, které vznikají na sítnici, jestliže se na nějaký objekt upřeně díváte po nějakou tu chvilku (u velmi jasných svítících barev jen pár sekund, jinak kolem půl minuty), což se poté projeví jako stejný objekt doplňkové barvy, který vidíte, jakmile se podíváte někam jinam, či zavřete oči. Obecně se přijímá, že negativní paobrazy vznikají přesycením tyčinek a čípku na sítnici, způsobené přílišným zíráním na jednu barvy příliš dlouho. Elementy na sítnici vytvoří jako svou obranu negativní obraz dané věci, /negativní je taková barva, co s původní barvou vytvoří dohromady bílou - ve smyslu světla /. Negativní paobraz pak zůstává tak dlouho, dokud se sítnice neuklidní a oči nevrátí do normálu. Negativní paobrazy jsou generovány zíráním na objekt po velmi dlouhou dobu - po dvacet i více sekund.\nAura barev je vidět jasně, vidění skoro každého barevného objektu je doprovázeno viděním aury, nedochází k žádnému zpoždění, po které by se muselo na objekt zírat. Když budete s tréninkem začínat, bude většina pozorování korunována tak nanejvýše tvorbou negativních paobrazů. Ty se budou pohybovat společně s očima, a vydrží i tehdy, jestliže zavřete oči. To se nazývá efekt pomalé aury a je způsoben přílišným snažením se zvládnut základní techniku vidění aury. Efekt negativních paobrazů bude ovšem časem mizet. Jakmile si osvojíte základní techniku, většina negativních paobrazů zmizí. Jak se pak bude čelní čakra dále vyvíjet, stimulována užíváním, budou negativní paobrazy stále ubývat, až nebudou skoro ani zaznamenatelné. Pochopitelně, že zde vždy bude nějaký paobraz, zvláště jestliže budete pořádně studovat auru. To prostě nelze úplně odrušit, zvláště ne při podrobném zkoumání aury k odkrytí jejích tajů. Způsob, jakým je aura vytvářena, je navíc zcela odlišný od způsobu, jakým se tvoří negativní paobrazy. Vylévá se, vytváříce víry a obláčky jasných barev, z kůže, ne že by se jako paobraz prostě vynořila ze stínu a pak stála na místě. Barvy žijící aury nevznikají jako stíny, které by se časem stávaly jasnější a jasnější. Jsou tvořeny jednou, čistou barvou, od jejich prvního zjevení, kdy vypadají jako malá linka zvýrazňující éterické tělo, tedy blízko kůže, až k jejich plné šíři, často přes dvě nebo tři stopy. Aura také vůbec není prostě vrstva okolo těla, ale velké, živé pruhy barvy, s velkou tloušťkou a hloubkou. Konečně, když si v mozku vytváříme obraz aury, jestliže pohlédneme někam jinam, nebo mrkneme, aura okamžitě zmizí - aby se znovu objevila během několika následujících sekund - což negativní paobraz nedělá.\nMimohled: Auru je možné vidět pouze při mimohledném pohledu, není ji možno spatřit přímým zaostřením na zkoumaný objekt. Abyste skutečně viděli auru, je nutné se podívat tak nějak do strany a za váš subjekt. Mimohled je neuvěřitelně citlivý na jakýkoli pohyb, mnohem více, nežli normální přímý zrak. Tak může odhalit pohyby, které by váš normální pohled vůbec nezaznamenal. Mimohled je také mnohem senzitivnější na subtilní energii.\nLidská aura: je energetickým polem obklopujícím tělo, odrážející stav subtilních energetických těl. Stejně jako magnetické pole je i aura generovaná hmotou, avšak navíc je ovlivněna i okolím. Energie, která tvoří auru nás dělá takovými, jakými jsme, ovšem je ovlivněna i naším okolím, životním stylem a podmínkami. Aura odráží stav našich orgánů, našeho zdraví, myšlenkové aktivity a emocí. Také se z ní dá poznat, zda je člověk nemocný, a to daleko před objevem prvních symptomů. Síla a vlastnosti aury jsou ovlivňovány mnoha aspekty, například kvalitou energie jí plynoucí.\nHlavní aura: Hlavní část lidské aury pevně obepíná tělo. Představte si osobu obepnutou tlustými obručemi světla. Hlavní barvy této aury vyzařují z jednotlivých čaker. Jednotlivé pásy barev je velmi těžké rozeznat, a to ještě jenom za optimálních podmínek.\nZákladní klasifikace barev: Základní barvou aury nazýváme její dominantní odstín, tedy nejviditelnější odstín všech energií, vytvářených čakrami. Je mnoho barev v lidské auře, základní však mezi nimi nepřehlédnete, naopak bývá vidět jako první. Mnozí tvrdí, že člověka lze podle základní aurické barvy rozškatulkovat a poznat. Například tvrdí, že červená znamená citlivost, vitalitu, čistou energii, oranžová emoce; žlutá sílu osobnosti, mentální a intelektuální sílu, zelená spiritualitu, lásku, spříznění s přírodou, léčitelství, modrá vysokou duchovnost, víra, učitelství, léčitelství, fialová velmi vysokou spiritualitu, jasnozření, víru, učitelství a léčitelství.\nTato metoda může být velmi zavádějící. Základní význam jednotlivých barev, uvedených výše, je dobře známý. Myslím si, že aura je příliš složitá a proměnlivá záležitost, než aby se dala takto lehce klasifikovat. Například: Jestliže osoba, u níž vždy převažovala v auře modrá, prochází emocionální krizí, její aura bude mít rozsáhlé oranžové fleky. To je ovšem pouze přechodné, jakmile krize pomine, aura se navrátí ke své oblíbené modři. Je mnoho věcí, které dočasně dokáže zcela změnit barvu aury, někdy jenom na hodinu, někdy na dobu delší. Mše, například, vytváří ušlechtilé myšlenky a hlubokou duchovní lásku. Pak taková emocionální, sadistická a arogantní osoba, přirozeně červená či oranžová, může během mše ukázat mnohé vysoce duchovní barvy. Ty se mohou dočasně stát i dominantní barvou aury a tím zcela zmást případného pozorovatele.\nLidská aura je velice citlivá na barvy. Reaguje na barvy oblečení i okolního prostředí. Tyto barvy ovlivňují subtilní toky energií uvnitř energetického těla. To pak může za naše přirozené barevné preference ve výběru oblečení, závěsů a vůbec věcí, které nás obklopují. Citlivost na barvy je u jednotlivých lidí různá, podle toho, jak jsou citliví a jak je citlivá jejich aura. Ženy mají obvykle mnohem citlivější aury než muži, tedy bývají mnohem více vybíravější, co se týká barev okolí. Barva může citlivou osobu velmi ovlivnit. Když pak nosí barvy, které silně nesednou jejich auře, onemocní. Efekt barev na okamžitou náladu je dobře znám. Barvy zdí bývají třeba v nemocnicích velmi promyšleně vybrány tak, aby uklidnily rozrušené pacienty a vrátily je do klidu. Měkké, pastelové odstíny růžové a modré jsou pro jejich uklidňující efekt výborné a také jsou často využívány.\nNemoci: Nemoci se v auře projevují mnoha různými způsoby, mnohdy týdny či měsíce před onemocněním. Infekce ucha se například projeví rostoucím stínem okolo ucha a strany hlavy. To je ovšem možné vidět již několik týdnů před začátkem nemoci. Stín začne jako světle šedá čmouha, která se postupně rozšiřuje a tmavne. Někdy se promění v špinavě zelený flek velikosti ruky. Když infekce zesílí, změní se ve skvrnu s červenými a oranžovými fleky. Stín v auře je prvním znamením jakéhokoli blížícího se zdravotního problému. Špinavě zelená s červenými a oranžovými skvrnami je častá při infekci.\nBlíže smrti: Aura začne, roztahujíc a stahujíc se, pulsovat. Někdy zaplňuje celou místnost, stávajíc se více vzduchem, nežli aurou, jindy se zase smrskne na sotva viditelný opar. Stává se čím dál bledší, a stříbro a běloba v ní je častější a častější. V těchto dnech se i prudce zvýší aktivita jednotlivých čaker, energetické tělo se připravuje na konečné oddělení od fyzického těla. V některých chvílích se z čaker vyvalí fontána pastelových barev, vyvěrající a padající zpět do těla. Většina center začne generovat mnohem více a mnohem kvalitnější energie, což zcela nezvratně značí blízkost konečného oddělení ducha od těla - smrt. V určité chvíli před fyzickou smrtí se stává aura téměř neviditelnou, zbude z ní velmi mdlá, velmi bledá vrstvička na povrchu kůže. To je zbytková éterická látka, držící na fyzickém těle. Sice zde existuje velmi silná aktivita energetického těla, je však zcela mimo meze vidění aury. Aura se nyní přenáší do mnohem vyššího stupně bytí do jiné dimenze. Na to, abyste mohli i dále pozorovat chování aury, je potřeba jasnozření. Přímo v momentě smrti, jestliže se budete bedlivě dívat, uvidíte velmi bledou, nezřetelnou mlhu, která se vypařuje z těla a rychle se rozplývá. To duch opustil tělo. Ta mlha je pak zbytková enegie, držící na těle ducha, který odchází. Přesné časování jednotlivých změn v auře hodně závisí na typu nemoci, stejně jako na síle umírajícího člověka. Tyto vlivy pak silně ovlivňují rychlost smrtelných přeměn. Někdy to vše proběhne velmi krátce, během několika hodin, jindy během dnů, týdnů či měsíců.\nDuchovní energie: Kolem umírající osoby je v jejich posledních dnech vždy mnoho duchovní energie a aktivity. Množství této energie přitom silně záleží /jak to alespoň vypadá/ na jejich víře, stejně jako na morálním, spirituálním a psychickém vývoji. Nejsilněji je toto cítit - tedy velká aktivita duchovní energie - okolo umírajících dětí. Zdá se, že děti jsou daleko duchovnější, nežli by jim dospělý člověk přiznal. Dospíváním pak svoji spiritualitu ztrácí, stejně jako většinu paranormálních schopností.\nAbyste viděli auru, je nutné umět relaxovat a zároveň se soustředit, a navíc se musíte správně kouknout, auru vidíme letmo - nezíráme na ni.\n* Vezměte si do ruky knihu, obalte ji jasně modrým nebo jasně červeným papírem a postavte ji proti sobě na stůl, asi 2 metry před sebe. S touto vzdáleností experimentujte, dokud vám nepřijde jako dokonalá, avšak minimální vzdálenost by neměla být menší než 1.2 metru. Dávejte pozor, aby na pozadí byla neutrální barva, rozhodně by to neměla být podobně jasně barevná zeď nebo tapeta. Pokud takové místo nenajdete, pověste na zeď třeba prostěradlo.\nA. Ta kniha je tam vlastně k ničemu, pozorovat budete auru toho papíru, nikoli té knihy. Stejně tak můžete použít třeba cihly nebo můžete papír přímo pověsit na zeď.\nB. Aury barev modré a červené jsou zdaleka nejlépe pozorovatelné.\nC. Jas a tón aury závisí na jasu a tónu použité barvy, proto používejte pouze primární barvy.\nD. Ani ten papír není důležitý, stejný efekt mají i třeba oblečení, hračky.\n* Zavřete oči, několikrát se zhluboka nadechněte a relaxujte. Až se zcela uklidníte, podívejte se na knihu. Nezaostřujte oči, podívejte se do blba, trochu do strany, ne přímo na ten papír. Je to jako kdybyste zírali na zeď za onou knihou, ale aniž byste zaostřovali. Celé to totiž spočívá v relaxaci zaostřovacího procesu a pozorovaní objektu periferním viděním. Periferním viděním tu ovšem nemyslím vidění "koutkem oka", pouze mírnou několika centimetrovou odchylku. Nespouštějte svůj pohled ze zdi a snažte se relaxovat. Nacvičte si tento druh pohledu tak, aby vám nedělal žádné problémy /k nácviku těchto pohledů doporučuji 3D obrázky, když uvidíte každý během několika sekund a udržíte si ho, umíte relaxovat oči.../. Koncentrujte se! Potřebujete intensivní, ale velmi nenucený pohled, trochu podobný snění s otevřenýma očima.\nMetoda otevření třetího oka: Je nutné, abyste se naučili nějakému cvičeni, otevírajícímu třetí oko. Jen v otevřeném stavu po něm můžete chtít, aby přijímalo energii aury, což je nutné k vidění aury. Bez tohoto otevření to sice taky jde, ale je to mnohem obtížnější.\nPamatujete si, co to je být k smrti unaven - totálně vyčerpán? Vzpomínáte si, jaké to bylo, když jste několik dní nespali, a stěží jste udrželi své oči otevřené? Pamatujete si, jak se oči stále zavíraly a zavíraly? Jak jste s nimi zápasili, aby ještě chvíli vydržely? Tento zápas vytváří určitý pocit /když se přitom ještě pozorně pozorujete/, jako byste se snažili zvednout velmi těžkou, stínovou oponu zpoza svých očí. Když se to děje, vaše oční svaly nereagují příliš dobře, takže celá akce probíhá v podstatě jenom na mentální úrovni.\nZastavte čtení a vzpomeňte si, jak tento pocit vypadá.\nZápas o otevření unavených očí způsobuje velmi silnou otevírající akci v oblasti třetího oka, jinak řečeno stimuluje ho to. Jak to funguje?: Tato otevírající akce zaostří vaše vědomí na oblast třetího oka. Když je vaše vědomí zaostřeno na jednu oblast vašeho těla a vy s touto oblastí ve své mysli manipulujete, automaticky stimulujete energetické tělo v této oblasti - dynamickou cestou. Jestliže tato otevírající akce trvá dostatečně dlouho a je do ní vkládáno dostatečné úsilí, třetí oko se začne otevírat. Jestliže budete provádět tuto otevírající akci, když jste uvolněni, a ve svém výhledu máte pozorovaný subjekt, aurické vidění se objeví spontánně. Tato otevírající technika je podobná normální technice otevírání čaker pomocí vizualizace, je však mnohem silnější. Vizualizace jako taková je slabá a je velmi obtížné se jí naučit.\nZpět k naší barevné knize: Jestliže se nehybně a uvolněně díváte na svoji obalenou knihu, zkuste použít techniku, kterou jsem před chvilkou popsal. Přesuňte své vědomí do oblasti mezi očima a snažte se tuto oblast plně pocítit. Plně se na tuto oblast koncentrujte. Tip: Mírně se v této oblasti poškrábejte. To vám pomůže zostřit vaše vědomí. Přesuňte svoje vědomí do této oblasti, koncentrujte se na ni. Mentálně zvedejte tuto oblast - jako byste se pokoušeli donutit své oči otevřít se, nedovolte však svým svalům, aby se jakkoli pohnuly nebo napjaly. Vše musí být čistě mentálního rázu. Zkuste izolovat ten příkaz, který otevírá oči. Pozorujte se velmi pozorně.\nPředstavujte si, že jsou oči velmi těžké, a nechte je několikrát zavřít a znovu otevřít. Pozorujte, které svaly tyto pohyby provádějí. Pak tento otevírající povel proveďte v naší oblasti, ale nedovolte svalům, aby se jakkoli pohnuly. Dělejte to znovu a znovu, jako kdybyste zvedali těžký závoj zpoza očí. Provádějte to znovu a znovu, ale nedovolte, aby se vám svaly jakkoli napjaly. Je to trochu obtížnější, ale dá se to za chvilku zvládnout. Tato otevírající akce je velmi důležitá. Je to především první krok k ovládání vašeho třetího oka, později i celého energetického těla, jestliže se rozhodnete rozvinout plně jasnozřivost a jiné psychické schopnosti.. Na začátku vůbec nevadí, jestliže se vám zdá, že otevíráte příliš velkou část svého čela. I kdybyste otevírali celé čelo, bude to stále mít efekt na třetí oko. Během času budete schopni lépe zaostřit svoje vědomí a otevírat pouze třetí oko, ale tím se zatím nezabývejte. Jestliže v otevírající akci vytrváte dostatečně dlouho, vaše třetí oko se otevře. Váš pohled na daný subjekt jej pomůže vyladit a třetí oko začne přijímat energii subjektem vysílanou. Tato informace projde až do zrakového centra v mozku a je interpretována jako viditelný obraz - jasný pruh barevného světla.\nZapamatujte si, že všechny otevírací techniky jsou zcela závislé na lokalizovaném vědomí, přesněji na vědomí lokalizovaném na kůži. Musíte cítit, že se tyto mentální praktiky skutečně dějí, jinak nebudou k ničemu.\nZatímco jste cvičili všechno to předchozí trápení, měli byste si udržet svůj relaxovaný pohled. Po chvíli /někdy mezi pár sekundami a několika minutami - v raných stádiích/ uvidíte ve vzduchu nezřetelné chvění, obklopující vaši knihu. Potom uvidíte mdlý, úzký proužek světla, vystupující z rohu vaší knihy. To je éterická aura.\n* Zůstaňte relaxovaní\n* Nedívejte se tam\n* Klidně si mrkněte, to nevadí.\nBrzy uvidíte jasně žlutou /modrá kniha/ nebo jasně zelenou /červená kniha/ auru, vystupující z éterického obalu knihy. Jestliže přeostříte, napnete se nebo se podíváte přímo, aura okamžitě zmizí. Na auru se musíte dívat svým periferním viděním. Jestliže se cokoli stane a aura zmizí, nic si z toho nedělejte. Když chvilku počkáte, znovu se objeví. V raných stádiích má aura takovou nechutnou vlastnost - furt se ztrácí. To je bohužel vcelku běžné. Když ale budete opakovaně cvičit, bude se tento efekt zmenšovat, až úplně zmizí.\n* Jakmile jste absolvovali předchozí kroky, spojte více knih dohromady, každou v jiné primární barvě. Platí přitom pravidlo - čim jasnější barva, tím jasnější aura. Studujte tyto knihy, každou zvlášť a zapište si jejich aurické barvy. Poté studujte dvě dohromady a opět si zapište barvy aury, kterou uvidíte. Potom je různě geometricky uspořádávejte a opět je pozorujte.\n* Vezměte si květinu, nebo čerstvé květy - pokud nemáte žádnou živou květinu ve své blízkosti, a studujte jejich auru. Aura, kterou uvidíte, je živá aura. Ponechte si v mysli aurické barvy listu a květu. Oranžový nádech, který uvidíte kolem zelených částí, stonku a listu, je způsoben aurickou barvou zelená - stejně jako byste pozorovali zelenou knihu. Jiné barvy budou vycházet především z květů. Uvidíte mnohem jemnější éterickou auru a mnohem silnější chvění vzduchu, optický efekt kolem rostliny. Žijící aury jsou mnohem subtilnější, a proto trochu těžší na pozorování nežli aury barev. S trochou cvičení by vám však neměly činit problémy.\n* Pozorujte auru stromu. Vyberte si takový strom, abyste ho celý obsáhli do vašeho výhledu, s oblohou jako pozadí. Je nejlepší, když máte slunce za zády, snažte se to tedy provádět spíše v pozdním odpoledni nebo brzo ráno. Jestliže vám do oka padne jakýkoli odraz nebo přímo slunce, máte smůlu. Tetelení kolem stromu bude daleko intensivnější než v okolí květiny. Barva aury bude pochopitelně ovlivněna nejenom barvou stromu samotného, ale také oblohy, tedy ve slunečném dni se objeví aura jako špinavá modř, v dni plném mraku jako krémová šeď. Poloha pozorovatele:dost záleží na velikosti stromu. Je důležité, abyste v úhlu pohledu měli i vrcholek stromu. Proto potřebujete být asi tak třikrát dál, nežli je výška samotného stromu, nebo ještě dále. Aura stromu může být tlustá, což záleží na jeho velikosti a síle. Na vrcholku stromu můžete občas vidět tzv. fontánový efekt, jak aura pomalu vystřikuje z vrcholku ještě výš.\n* V tomto cvičení budeme pozorovat zvíře. Může to být jakékoli domácí zvířátko, třeba psík, kočička, klokánek, velblouďátko, lvíček, tygříček, slůně, .... jestliže k nim máte přístup... Pozorujte je, když odpočívají. Zvířecí aury sice nejsou tak barevné jako aury lidské, ale k procvičování budou naprosto dostačující. Při pozorování nezapomínejte na to, že barva srsti ovlivňuje barvu viděné aury. Zvířeti můžete také diagnostikovat nemoci stejným způsobem jako u člověka, což dává velkou příležitost procvičování této velmi užitečné schopnosti.\n* Pozorování lidské aury: Ze začátku je nejlepší pozorovat lidskou auru pomocí dvou fází:\nFáze 1: Požádejte váš subjekt, aby si oblékl nějaký hodně barevný úbor. Tento úbor může mít v podstatě jakoukoli barvu, pokud nebude modrý. K tomuto účelu modř nepoužívejte, protože zaplaví okolí těla žlutí, a intelektuální žluť je nejběžnější barvou hlavové části lidské aury, takže byste nevěděli, na čem jste... Zajistěte, aby byl subjekt od krku nahoru neoblečen. Pozorujte nejdříve loketní oblast, používajíce k tomu ty samé techniky, jako u pozorování barevného papíru. Pochopitelně po chvíli uvidíte auru úboru, vyzařující z lokte subjektu. Ve chvíli, kdy vidíte auru oblečení kolem lokte jasně, pomalu přesuňte svůj pohled výše, až se budete dívat na odhalený krk subjektu. Přitom mějte stále ve výhledu auru oblečení, nijak nepřelaďujte, snažte se vidět různé barvy v oblasti krku. Toto cvičení vám pomůže sladit vaše normální a třetí oko. Nikdy se nedívejte subjektu přímo na krk! Všechny aury jsou vidět jenom periferním viděním. Pokud se všechno vydařilo, měli byste začít vidět různé barvy, vystupující od krku a hlavy subjektu. Nyní posuňte pohled ještě výš, až bude v úrovni hlavy pozorované osoby. Zůstaňte relaxovaní a nic neměňte. Měli byste v této oblasti vidět žlutou auru. Jestliže něco vidíte, požádejte vašeho dobrovolníka, aby se soustředil na nějaký matematický problém, případně aby třeba zkusil vynásobit dvě čísla, a pozorujte, jak aura kolem jeho hlavy nabývá síly a jasu...\nFáze 2: Požádejte vašeho dobrovolníka, aby se svlékl do půl těla. Naproti neutrálnímu pozadí pak studujte jeho kůži - stejným způsobem, jakým jste studovali auru barevné knihy. Nejlépe se začíná v oblasti ramen a loktu. Na holé kůži nejdříve uvidíte jemné chvění vzduchu, zvláštní rozostření obrazu okolo kůže. Potom uvidíte éterickou auru, vypadá jako cigaretový kouř, obtáčející tělo subjektu. Většinou je okolo 1 cm tlustá. Jestliže si podržíte svůj pohled, začnou se objevovat hlavní aurické barvy, vystupujíce z éterické aury okolo těla. Nejdříve se objeví úzký barevný pruh, zvýrazňující rohy éterické aury, bude se trochu scvrkávat a znovu zvětšovat, alespoň ze začátku. Když chvíli vydržíte, budou se tyto problémy zmenšovat. Barva aury bude pomalu jasnět a aura se bude zvětšovat, takže když chvíli počkáte, bude tlustá až několik palců. Hlavní aura může na chvíli zmizet a poté se znovu objevit, což je způsobeno nepatrnými změnami pohledu a mrkáním, čemuž ovšem nejde zamezit. Tip: Jas dobrovolníkovy aury je dost závislý na tom, jak se zrovna cítí. Jestliže jej tedy donutíte cítit se výborně a být šťastný, aura zesílí a bude mnohem jasnější. K tomuto účelu třeba pusťte oblíbenou hudbu pozorované osoby, nebo vyprávějte vtipy, veselé historky. To pomůže zesílit auru a pro vás bude mnohem lépe zpozorovatelnější.\nZdokonalování a čas: Trochu času to zabere, než budete schopni vidět lidskou auru, takže při prvních neúspěších hned neházejte flintu do žita. Jestliže jste se naučili vidět auru barev, jste schopni naučit se vidět i lidskou auru. Používáním popsaných metod stimulujete třetí oko, které je zodpovědné za všechny typy nefyzikálního vidění. S používáním se budou schopnosti vašeho třetího oka zvětšovat, takže aura bude snáze k zahlédnutí. Možná to zabere několik týdnů, než uvidíte první náznaky lidské aury, jestliže nemáte mnoho předpokladů k tomuto, ale s trochou trpělivosti to jde zvládnout. Doporučuji procvičovat hlavně mentální otevírací akci a stimulační cvičení, pozorovat každý den aury alespoň několik minut. To bude podporovat vývoj vašeho třetího oka.\nSpontánní vidění aury: Po nějaké době poznáte, že jsou dny, kdy prostě nejste schopni auru vidět. Naopak budou i dny, kdy uvidíte auru ihned, jakmile se podíváte na lidi či jiné objekty, bez jakéhokoli vědomého popudu či chtění. Pravděpodobně zjistíte, že se to děje v těch chvílích, kdy je vaše třetí oko z nějakého důvodu velmi aktivní. Můžete třeba sedět a s někým mluvit, a najednou uvidíte jejich auru, nebo auru jejich oblečení, zcela bezdůvodně. Události silného, spontánního vidění aury nastávají poměrně často, jakmile jednou začnete cvičit vaše třetí oko a vidění aury.\nAura a její barvy »


eSIM u iPhone SE - PC-HELP.CZ\neSIM u iPhone SE Vyřešeno\nPříspěvekod Pandora Rosalez » 01 kvě 2020 15:58\nHodně o SE přemýšlím, protože by se mi hodil mobil na dvě sim, takhle totiž používám osmičku a sedmičku a docela bych se nezlobila, moct oba mobily vyměnit právě za SE. Jen jsem se doslechla, že u nás ta eSIM nefunguje ještě moc dobře... tak třeba tady má někdo více zkušeností k tomu.\nRe: eSIM u iPhone SE\nPříspěvekod Skeleton » 01 kvě 2020 17:19\nVždyť foťák, displej, tělo to má jako osmička a baterií to má ještě menší. Procesor sice novější, ale i tak downgrade jako prase. Nechápu jaká je cílová skupina lidí, kteří za recyklát dají víc jak 10000.\nEsim musí podporovat tvůj operátor na něj je třeba klást dotaz.\nPříspěvekod petr22 » 01 kvě 2020 17:25\nVsechny SEcka jsou recyklaty.\nNaprosto idealni telefon pro bezne zamestnance, management dostane vyssi verze.\nPod 10 tisic naprosto idealni volba (ona je taky jedina kdyz Android nesmi do baraku).\nPodpora garantovana do roku 2025.\nPresne tak - eSIM musi podporovat operator, pak funguje.\nPříspěvekod Pandora Rosalez » 01 kvě 2020 17:37\nTak u SE se dá asi čekat, že to vychází ze staršího kousku a to z osmičky... stejně jako první SE vycházelo z 5S, na tom není nic až tak zvláštního... já jsem s osmičkou spokojená, jen by se mi hodil dualsim. Operátor eSim podporuje.\nPříspěvekod Skeleton » 01 kvě 2020 18:56\nhttps://www.o2.cz/osobni/esim tady je třeba postup, jak na to u dusíku.\nJinak toto SE, kdyby spadlo pod 10 tak myslím, že bych ho třeba vzal i já jako pracovní(podpora aktualizací ještě za 4 roky jistá), ale takhle je za ty peníze drahý.\nPříspěvekod Nitram1980CZ » 01 kvě 2020 19:12\nSkeleton: PLETETE se baterie je stejná jako u osmičky jen díky novějším vnitřnostem ta baterie vydrží déle už se objevilo několik testů které to potvrdily.\nPříspěvekod Skeleton » 01 kvě 2020 20:07\nDobře, ale na 4,7" displej je to stejně málo a za tím si stojím. Jako jednodenní mobil dobrý, ale když jedeš někam, kde víš, že nevíš jistě, že nebudeš mít po ruce nabíječku ani powerbanku, pak ti vyšší kapacita přijde sakra v hod. A co jsem teď tak četl, tak to je problém všech Iphonů před 8 (nevím jak X, XS a 11). Končím OT.\nPříspěvekod petr22 » 01 kvě 2020 20:35\nTen "jednodenni" mobil nabijim jednou za 3-4 dny.\nZalezi na zpusobu pouziti, pokud musis byt nonstop online a na FB tak asi vic\nnez jeden den nevydrzi.\nIphone 8 (a SE 2020) ma 1800 mAh aku, Xko ma 2700 mAh.\nAku s vetsi kapacitou je samozrejmne vetsi a tezsi, takze logicky nemuze byt takhle\nmaly foun s aku o vetsi kapacite. Ale jak rikam - 3-4 dny jen se zaplou WiFi.\nXko ma vetsi kapacitu aku, jenze to je taky telefon jak krava, to same Androidy\ns vetsi kapacitou - to je maly tablet, ne telefon toto.\nPříspěvekod mpok » 01 kvě 2020 20:44\nKdo chce android, at si kupuje od 2000 po 40000 Kc co chce, ja bych uz tu sragoru nebral! iPhone SE 2020 je masakr, cip z iPhone 11 (Pro) a jinak rozumne rozmery, ja mam 11 Pro, ale kdo da za mobil 35k? iPhone SE 2020 je to nejlepsi za ty penize ani android neni lepsi!\nAle zpet k dotazu, jak uz jsem psal, mam iPhone 11 Pro, tedy dual SIM a tu eSIM mam od operatora Vodafone a funguje to bezvadne. Mohu doporucit a kup si ho! :)\nJediny iPhone muzes mit 5 let plne podporovany a aktualizovany, android za rok vyrobci uz nevi, ze vyrobili a aktualizace? Neresi! Kup si novy, stoji prece par supu!\nPříspěvekod petr22 » 01 kvě 2020 20:55\nPresne tak - tu podporu mame od Apple pisemne garantovanou, kdyz to nedodrzi, meni telefony\nJa osobne bych ale iPhone 8 za SE nemenil, ne kvuli eSIM.\nJe rozdil kdyz nekdo iPhone nema a kdyz uz ma 7/8.\nDve SIM muze "vyresit" i cinske pouzdro, ktere obsahuje slot pro druhou SIM.\nPříspěvekod Pandora Rosalez » 01 kvě 2020 22:30\nZase když bych prodala sedmičku a osmičku, tak mám SE myslím jen s docela malým doplatkem. :)\nPříspěvekod mpok » 02 kvě 2020 00:08\nSouhlasim, prodat a koupit novy, rozhodne bych na iPhone nebastlil nejaky cinsky kram!


KNIHCENTRUM Festival nabídne jedinečný program besed i slevu 20 % | Patriot Magazín\nNejnovější zprávy: Hokus Pokus. Nejen Ostravané objevují krásu naturálních vín Pět strážníků z martinovské služebny má covid, 38 jich je v karanténě\n8.7.2019 Jaroslav Baďura\nKNIHCENTRUM Festival nabídne jedinečný program besed i slevu 20 %\nLetní měsíce lákají návštěvníky Ostravy celou mozaikou kulturních akcí a největší knihkupectví v Moravskoslezském kraji k nim přispěje KNIHCENTRUM Festivalem s nabitým programem.\nVe dnech 17.–19. července budete mít možnost navštívit každý den sérii besed s exkluzivními hosty. Po dobu festivalu navíc platí sleva 20 % na veškerý sortiment knihkupectví i kavárny.\nJako první zavítá do DOMU KNIHY KNIHCENTRUM.cz česká spisovatelka a překladatelka Radka Denemarková. Představí publiku svou nejnovější knihu Hodiny z olova, za kterou získala ocenění Magnesia Litera, a prozradí také, proč k jejímu napsání našla podnět v Číně.\nPokud máte blízko k přírodě, osloví vás vystoupení Barbory Tlusté. S úsměvem se totiž pustila do boje proti nadprodukci odpadů tím, že začala u sebe. Napsala první českou knihu o životním stylu zero waste, ve které čtenářům předává praktické tipy. Prozradí vám, jak krůček po krůčku zavést do svého každodenního života nakupování a hospodaření bez obalu.\nSe skvělými řečníky o filozofii i cestování\nVe čtvrtek si budete moci poslechnout názory na dění ve společnosti z úst uznávaného ekonoma Tomáše Sedláčka, který byl zařazen mezi stovku nejvlivnějších světových myslitelů.\nPopulární cestovatel Jiří Kolbaba si plní své dávné sny tím, že dokumentuje a fotografuje cestovatelská dobrodružství. Na besedě bude vyprávět o tom, jak to vypadá v exotických končinách světa.\nNěmecký režisér a zároveň propagátor duchovního léčení Clemens Kuby už léta zkoumá podstatu lidského zdraví. Vlastní zkušenost se spontánním uzdravením ho inspirovala k natočení filmů a napsání knih, se kterými návštěvníky seznámí.\nPráce na hraně nebezpečí\nO vzestupu do druhé nejvyšší světové vojenské funkce a jejím zákulisí bude mluvit generál Armády České republiky Petr Pavel. Společně s publicistou Vladimírem Mertlíkem představí svou biografii s názvem V první linii.\nZážitky ze zahraničních misí zachytil chirurg bez hranic Tomáš Šebek už v několika poutavých knihách. Na setkání s ním si poslechnete, jak vypadá práce lékařů v oblastech zasažených katastrofou či válkou.\nKompletní program KNIHCENTRUM festivalu a rezervace na besedy:\nStředa 17. července 12:00 – Radka Denemarková: Hodiny z olova\nStředa 17. července ve 14:00 – Barbora Tlustá: Bez obalu\nStředa 17. července v 16:00 – Martin Krejsa: Navždy první\nČtvrtek 18. července v 12:00 – Tomáš Sedláček: Druhá derivace touhy\nČtvrtek 18. července v 14:00 – Jiří Kolbaba: Očarovaná Havaj\nČtvrtek 18. července v 15:30 – Clemens Kuby: Žitá reinkarnace\nPátek 19. července v 13:00 - Marika Dumková a David Čech: Busny Tam\nPátek 19. července v 15:00 – gen. Petr Pavel a Vladimír Mertlík: V první linii\nPátek 19. července v 16:30 – Tomáš Šebek: Mise Haiti\nDo Ostravy opět míří Letní shakespearovské slavnosti\nFilharmonie dnes pořádá další koncert pro 66 posluchačů v sále i pro online sledování\nUnikátní kalendář zachycuje strach z pandemie i naději\nBezruči představují novou sezonu, chystají Lásky jedné plavovlásky a hru Špinarka\nOnline výstava představuje snímky ostravských fotografů v době pandemie


C I N E P U R / kritiky, recenze / Mommy: Láska, která bolí\nMommy: Láska, která bolí\nzoom / kritika / Janis Prášil\t/ 10. 11. 2014\nNejnovější snímek mladého kanadského režiséra Xaviera Dolana Mommy si svou nebývalou dynamičností, bezprostředností a vizuální silou podmanil publikum na světové premiéře během letošního festivalu v Cannes, kde se podělil o Cenu poroty s Adieu au langage Jeana-Luca Godarda. Nekonvenční drama o vztahu matky a syna představuje vizuálně a režisérsky vyspělejší variantu Dolanova debutu Zabil jsem svou matku z roku 2009 a následuje linii autorových niterných výpovědí, oproštěných od intelektuální sebezahleděnosti a minimalismu artových psychologických dramat.\nCentrální postavě Mommy Stevovi, vyloučenému z ústavu pro problematickou mládež, zbývá jediná naděje. Pokud ho jeho matka nezvládne usměrnit a zapojit do běžného života, skončí patnáctiletý mladík postižený psychickou poruchou ADHD v doživotním vězení v ústavu pro nebezpečné jedince. Bolestivý proces vzájemné snahy matky a syna navázat fungující vtah, sahající daleko za hranice společenských norem, připomíná spíš souboj než pouto mezi rodičem a dítětem. Odráží téma touhy po svobodě, která je v rozporu s normami. Svobodě, jenž vede k intenzivním prožitkům štěstí i žalu, svobodě vyjádřit veškeré pocity a být přesto stále přijímán, když už ne společností, tak alespoň svou matkou jako jedinou osobou, jenž dokáže milovat přesto, že je zraňována.\nMotiv kanadského zákona, umožňujícího rodičům předat nezvladatelné dítě přímo do ústavní péče bez soudního projednání, zasazuje děj do blízké budoucnosti a může vypadat nadsazeně. Mommy však není realistická sociálně kritická sonda. Komorní příběh je dramatizován do extrému a objektivní svět Dolan přizpůsobuje vyhrocenému vnitřnímu světu postav. Téma problematické komunikace, ústřední pro Dolanův debut, je zde zobrazeno ještě doslovněji. Steve není schopný kvůli svému postižení komunikovat s okolím. Chová se „nevhodně“. Reaguje agresivně a nedokáže ovládat své pudy. Jediná osoba, jež si kromě matky získá jeho respekt, je učitelka ze sousedství, která po psychickém kolapsu začala koktat. Handicapy obou postav odkazují nejen na nepřekonatelné bariéry v mezilidské komunikaci, ale i na nemožnost sebevyjádření. Totožným procesem prochází též hrdina snímku Zabil jsem svou matku, když se mu nedaří obnovit silné pouto, jež ho v dětství spojovalo s matkou. Musí též bojovat zároveň s láskou i nenávistí k milované osobě.\nZatímco mladíci představují vnitřně rozervané osoby, trpící oidipovským komplexem, jejich matky – v obou případech ztvárněné strhující Anne Dorval – nabývají díky své pozici trpitelek antických rozměrů. Je zjevné, že Dolan postavy matek glorifikuje. „Miluji a nenávidím tě zároveň. Nikdo se mnou nedokáže žít a jsem nebezpečný svému okolí. Dokážeš pro mě obětovat celý svůj život?“ Tak znějí hypotetická nevyřčená slova hrdiny směřovaná k matce, která je již v autorově prvotině výstižně zobrazena jako socha Panny Marie, jíž z očí tečou krvavé slzy. Mateřství je představeno jako druh lásky, která přináší bolest a utrpení. Matka je světice, anarchistka a objekt sexuální touhy zároveň. Nepředstavuje jen rodiče, ale i ženu jako nedostupný objekt latentní erotické touhy dospívajícího muže. Steve překračuje společenské tabu, nejen v okamžiku, kdy matku v záchvatu nezvladatelného vzteku napadne a málem uškrtí, ale také když není schopen rozlišit mezi erotickou touhou a synovskou láskou a svou náklonnost vyjadřuje nevhodně mileneckým polibkem. Dolan však v kontroverznosti nezachází příliš daleko. K fyzickému střetu s matkou dojde pouze jednou a implicitní téma incestu je odkloněno, když se mladík zamiluje do učitelky ve středním věku.\nVýstřední a energická osobnost excentrické matky doplňuje v Mommy nezkrotnou povahu dospívajícího syna. Žena středního věku se obléká jako teenagerka, je provokativní a nabitá sexappealem. Představuje obdobný rebelský typ opovrhující autoritami a je připravena bránit syna před nástrahami osudu a společností. Kromě excentrických postav, černého humoru a nadsázky odlehčuje Dolan tíživost dramatu i dynamickým vizuálním pojetím, čerpajícím emoční náboj z popových hitů 90. let. Melancholické dobové balady jako Wonderwall od Oasis a White Flag zpěvačky Dido umožňují únik z tísnivé a bezvýchodné skutečnosti do snově stylizovaných klipových sekvencí. K vrcholným okamžikům reprezentace stylistické sebereflexivity snímku přispívá změna formátu s poměrem stran 1:1, který se mění v závislosti na tom, zda postavy cítí naději a štěstí, nebo zoufalství. Propojení inovativních formálních proměn s obsahem nelze vnímat pouze jako manýru, protože neodkazují na samoúčelnou formální a stylistickou hru, ale odrážejí myšlenkovou rovinu díla.\nZvláště cit pro převedení síly okamžiku do obrazu proměňuje niterné drama ve vizuálně opojný film. Dolan navíc odhalením situace jedince podává obecně platnou výpověď o nebezpečném sousedství lásky a nenávisti, svobody a vězení, života a smrti. Stevovo závěrečné gesto je okázalým projevem revolty a touhy po životě, kdy platí pouze jediné heslo: buď svoboda, nebo nic.


Monika Sekal, 30. září 2020\nDocent Kamil Kopecký působí ve školství už přes 18 let. Je vysokoškolským pedagogem na Univerzitě Palackého v Olomouci. Současně v rámci programů E-Bezpečí, Digidoupě a Mediální výchova učí také v prostředí základních a středních škol. Spolupracuje také s Ministerstvem školství a Národním ústavem pro vzdělávání, pro které tvoří vzdělávací materiály. Působí jako expert bezpečnostního výzkumu na Ministerstvu vnitra a je externím poradcem Policie České republiky. Účastnil se i tvorby dokumentárního snímku V síti, a to jako garant, poradce filmu a pomáhal při tvorbě jeho metodiky.\nZ natáčení dokumentu V síti\nPan docent Kopecký se zaměřuje především na rizikové formy komunikace v online prostředí, ať už jde o kyberšikanu, sexting nebo kyberstalking, ochranu osobních údajů, mediální gramotnost a s ní související fenomény (především dezinformace a fake news). Důležité pro něj je i využívání moderních technologií ve vzdělávání – algoritmizace, tablety ve výuce, robotická zařízení ve výuce, Průmysl 4.0, využití AI. Kromě toho příležitostně vyvíjí vzdělávací aplikace pro chytré telefony.\nPana docenta jsme se zeptali na vývoj vzdělávání v oblasti kyberbezpečnosti v posledních letech, jeho názor na nejnovější trendy v oblasti onlinové bezpečnosti i na to, jak motivuje studenty k vzdělávání v oblastech nejnovějších technologií a kyberhrozeb.\nSpolupracujete se studenty na nových projektech týkajících se online bezpečnosti žáků? Využíváte k vytváření projektů i odborníky z praxe?\nAno, studenti jsou součástí většiny projektů, který s týmem projektu E-Bezpečí realizujeme. Každý student Pedagogické fakulty Univerzity Palackého v Olomouci prochází řadou přednášek a seminářů orientovaných na klíčová témata spojená s prevencí rizikového chování v online světě a řada z nich se potom stává našimi terénními lektory, kteří jezdí do škol realizovat různé typy vzdělávacích aktivit zaměřených právě na online bezpečnost. Kromě toho se také naši studenti účastní různých kreativních aktivit, podílejí se například na vzniku preventivních materiálů. Co se týče spolupráce s experty – na našich aktivitách spolupracujeme s velkým množstvím firem a specialistů na online bezpečnost, včetně policie ČR. Zde funguje velmi dobrá spolupráce především na odhalování a řešení různých případů spojených s kybernetickou kriminalitou. Úzce spolupracujeme ale také s projektem Buď safe online od Avastu nebo O2 Chytrou školou od společnosti O2.\nPan docent s týmem našeho vzdělávacího projektu Buď safe online a Jirkou Králem\nZměnil se vztah studentů k online bezpečnosti v posledních letech?\nNa základě vlastní zkušenosti soudím, že studenti vnímají tato témata jako velmi závažná a klíčová a aktivně se snaží, aby se v jejich vlastní praxi témata pravidelně objevovala. Na druhou stranu aktivních a angažovaných studentů, kteří chtějí dobrovolně něco zajímavého tvořit a podílet se na užitečných aktivitách, je poměrně málo.\nSpolečnosti se v praxi potýkají s problémy, které ke svému řešení potřebují hlubokou teoretickou znalost a v tomto případě jim můžete být nápomocní. Jak naopak pomáhá spolupráce s lidmi z oboru vám?\nJe třeba říci, že naší snahou je být v dané oblasti co největšími profesionály a experty, proto spolupráce funguje spíše opačně – společnostem poskytujeme propracované know-how, ony nám poskytují podporu finanční, technologickou, personální, obecně zdroje. V 99 procentech našich aktivit jsme nositelé know-how především my, externí experty využíváme především v oblastech práva (právní vymezení a mantinely konkrétních incidentů aj.).\nJak studenty k výzkumné a vývojové činnosti motivujete?\nToto je velmi těžká otázka – samozřejmě student se může zapojit do nejrůznějších forem studentské vědecké činnosti, specializovaných grantů, dobrovolnické činnosti a dalších aktivit. Podporováni jsou formou stipendií nebo přístupům do specializovaných laboratoří apod.\nJaké trendy a pokroky ve výzkumné činnosti v oblasti kyberbezpečnosti v České republice vás v nedávné době nejvíce zaujaly?\nUrčitě je to téma dezinformace a jejich vliv na nejrůznější úrovně lidské společnosti. Výzkumy realizované v posledních letech odhalují nízký stupeň mediální gramotnosti v běžné populaci, což s sebou nese nízkou odolnost vůči dezinformacím, podvodům, fake news apod. Velmi často zachycujeme případy podvedených, kteří se nechali nachytat na podvodnou reklamu, podvodnou nabídku nebo podvodný inzerát. A data bohužel ukazují, že určité skupiny populace jsou daleko náchylnější k tomu, aby dezinformacím podlehly a dále je šířily.\nBěžné je také aktivní šíření dezinformací spojených s velmi problematickými tématy posledních let, jako příklady mohu uvést uprchlickou krizi, vakcinaci, nástup 5G sítí, případně dezinformace spojené s COVID-19 a celkovou aktuální situací.\nV poslední době se nevídaným tempem vyvíjí umělá inteligence a její možnosti překračují očekávání mnohých. Jak očekáváte, že se bude dál vyvíjet a v čem může pomoci například právě studentům nebo žákům ve výuce?\nUmělá inteligence (či spíše strojové učení, protože pokročilé neurální sítě jsou stále ještě hudbou budoucnosti) může lidem velmi dobře pomoci například v případě chatbotů, které aktivně využíváme i v našich aktivitách a kteří se velmi rychle rozšiřují do všech služeb, ve kterých je třeba online komunikovat s klienty (viz virtuální asistenti). Samozřejmě může napomoci také při vyhledávání informací, ověřování zdrojů, pomáhá s diagnostikou, vyhodnocováním dat, predikcí, své využití nachází i u autonomních vozidel.\nNa druhou stranu může být i snadno zneužitelná – vidíme to na tzv. deep fake videích, ve kterých dochází k velmi věrohodné manipulaci s obrazem – především k manipulaci s lidskou tváří a její mimikou. Výsledkem jsou pak velmi věrohodná videa, která však nezachycují realitu. A je velmi těžké odlišit, co je pravda a co fikce.\nOvlivní nebo ovlivnila (ať už pozitivně nebo negativně) nějak současná světová pandemie práci na vašich projektech nebo výzkumech?\nAno, a to zásadním způsobem. Základem práce týmu E-Bezpečí je především práce v terénu, ve školách a vzdělávacích institucích. Veškeré prezenční aktivity jsme tak museli potlačit a často i zcela zastavit. Dokonce jsme odmítli i část finanční podpory, která byla cílená právě na práci v terénu – v případě současných omezení tak bylo nemožné naplnit parametry dotací.\nNa druhou stranu jsme zvyklí pracovat v online prostředí, takže naše online služby, jako je poradna pro oběti v nouzi, naše komunikační kanály a web zůstaly v provozu. Povedlo se nám rychle přizpůsobit novým podmínkám a nachystali jsme celou řadu online videokurzů (podívejte se například na videokurz pro rodiče o kybernetické bezpečnosti), které alespoň částečně dokázaly nahradit deficit vzniklý zastavením běžného prezenčního vzdělávání. Cíleně jsme posílili naši e-learningovou větev, vytvořili nové vzdělávací aplikace zaměřené na online bezpečnost, realizovali online streamy a online besedy. Přesto je prezenční vzdělávání daleko lepší a efektivnější formou, kterou stále preferujeme. Uvidíme, jak moc se budeme muset nové online realitě v budoucnu přizpůsobit.\nJak se v poslední době změnil vzdělávací systém s ohledem na online bezpečnost? Klade se na ni větší důraz? Připravuje studenty na nutnost vzdělávání jejich žáků v oblasti kyberbezpečnosti?\nZde nemohu hovořit za celý systém, protože je velmi diverzifikovaný a mezi školami (ale i fakultami) jsou velké – často až propastné rozdíly. Za Pedagogickou fakultu Univerzity Palackého v Olomouci mohu říci, že se nám podařilo témata kybernetické bezpečnosti dostat do učitelského základu. Každý učitel tedy projde výcvikem v této oblasti a může své znalosti a dovednosti převést do praxe. Česká republika patří k zemím, které dlouhodobě kladou na prevenci kybernetické bezpečnosti vysoký důraz – aktivně se zapojují firmy, ale i veřejné instituce, včetně Policie ČR. Osobně jsem tedy optimista. Existují zdroje, existují materiály, existují specializované kurzy, existují metodiky, existuje velké množství videomateriálů určených pro vzdělávání, ale také komplexních výzkumů cílených např. na chování dětí v online větě.\nPřednáška docenta Kamila Kopeckého o kyberbezpečnosti na UPOL\nJak by se měl vzdělávací systém v ideálním případě změnit, aby studenti věděli, co je v kybersvětě čeká?\nVzdělávací systém už změnami prochází a od příštího roku by nová revize RVP ZV opět měla posílit témata spojená s bezpečným používáním technologií v praxi. V současnosti je však na každém učiteli, jak bude se svými žáky tato témata ve škole řešit.\nZaujal vás rozhovor s docentem Kamilem Kopeckým? Pak si přečtěte rozhovor s vedoucím laboratoře výpočetní robotiky a garantem studijního programu Otevřená informatika FEL ČVUT profesorem Janem Faiglem. Pan profesor odpovídá, jaké pokroky ve výzkumné činnosti v České republice jej v poslední době zaujaly anebo zda studium připravuje studenty na reálnou praxi.


Minižáci v plném tréninkovém zápřahu vyhlíží již dubnové NF - U12 krajský přebor (2016/2017) | BK Lokomotiva Plzeň\nMinižáci v plném tréninkovém zápřahu vyhlíží již dubnové NF\nÚvod / Archiv / Sezóna 2016/2017 / U12 krajský přebor / Minižáci v plném tréninkovém zápřahu vyhlíží již dubnové NF\nPro naše minižáky U12 a U13 bude rok 2017 skutečně velmi pestrý a náročný.\nOd nového roku jsme absolvovali sice zatím pouze dvě utkání v Domažlicích, která ale jasně ukázala, že je stále na čem pracovat. Rozhodli jsme se, že proto zintenzivníme tréninky i vzhledem k vyhlídkám, co nás vše čeká v druhé polovině náročné sezóny.\nJiskra Domažlice vs. BK Lokomotiva Plzeň 26:69 (8:24, 14:39, 21:55)\nJiskra Domažlice vs. BK Lokomotiva Plzeň 33:54 (5:13, 16:17, 20:33)\nKromě mistrovské sezóny, která končí v únoru, nás v obou kategoriích čekají kvalifikace o NF. Za zmínku stojí určitě zahraniční turnaj v Pacé ve Francii, kterého se náš klub účastní pravidelně každý rok nebo tradiční velikonoční turnaj v Klatovech, kde se též pravidelně objevujeme. Vyvrcholením celé sezóny bude pro naše hráče jistě dubnové národní finále U12, které bude po 10 letech opět pořádat náš klub.\n„Do dubnového národního finále chceme co nejvíce potrénovat, proto jsme trochu zintenzivnili tréninky. Pracujeme samozřejmě na individuálních herních činnostech, ale začali jsme do tréninku zařazovat častěji i zápasové situace. Některé nové věci dělají našim hráčům trochu problém. Je těžké udržet jejich soustředěnost po celý trénink, ale myslím, že už si chlapci začínají trochu zvykat na nový tréninkový režim. Národní finále je určitě motivací pro všechny naše hráče na sobě začít ještě více pracovat, aby se v dubnu mohli důstojně „předvést" a ukázat před domácím plzeňským publikem na republikovém šampionátu mladších minižáků." Okomentoval Filip Marian


Mapové dlaždice ve vektorovém formátu – novinka firmy CEDA v jejich datové nabídce – GeoBusiness\nMapové dlaždice znáte například z mapových serverů Google Maps nebo Mapy.cz od Seznamu. Díky dlaždicím se mapy na obrazovce rychleji zobrazují než kdyby se renderovaly na základě prostorových dotazů do databáze. V podstatě jsou to předpřipravené mapové listy, které se pouze zobrazí.\nMapové dlaždice mohou být používány ve dvou formátech, podobně jako všechna jiná data – rastrové nebo vektorové. Oba datové formáty se od sebe liší v jejich přípravě, zpracování a možnostech používání.\nVektorové mapové dlaždice se generují na základě připravených vektorových dat a definovaného stylu pro jejich vykreslení. Jsou tvořeny nepravidelnou sítí a jejich vykreslování je průběžné, což znamená, že nemusíte fixovat zobrazovací kroky jako je tomu u rastrových mapových dlaždic.\nVýhodou vektorového formátu je menší objem dat, přenášený mezi serverem a klientem. Vektorový formát je dále přizpůsobitelný v tom, že můžete měnit grafickou podobu mapy, vypínat viditelnost vybraných mapových prvků, přizpůsobovat natočení popisek aktuální orientaci mapy. A pokud byste chtěli mapovou kompozici vytisknout, tak vektorový formát umožňuje tisknout – ve srovnání s rastrovým formátem – v mnohem vyšší kvalitě.\nPro obsah dlaždic se využívají data z geodatabází StreetNet (síť pozemních komunikací, železnice, využití půdy, vodstvo, zastavěná území), StreetNet BUILDING (budovy a bloky budov), POI (zájmové body), adresních bodů databáze RÚIAN a StreetNet CROSSBORDER (pro příhraniční oblasti).\nObsahová a vizuální podoba map pro jednotlivé úrovně se samozřejmě mění v závislosti na měřítku. Mapy velkých měřítek z území České republiky a příhraničí obsahují všechny podrobnosti sítě pozemních komunikací (funkční kategorii, typ, povrch, směr provozu, název ulice, číslo silnice), budovy a adresní body (zatím jen na území ČR), široké spektrum zájmových bodů a plochy zastavěného území, železnice, využití půdy, lesní plochy, vodstvo a hranice administrativních jednotek. Se zmenšováním měřítka potom dochází ke generalizaci sítě a snižování počtu zobrazovaných zájmových bodů.\nFirma CEDA mapové dlaždice aktualizuje a vydává dvakrát ročně, a to v obou souřadnicových systémech Web Mercator i S-JTSK. Mapové dlaždice jsou vždy plně kompatibilní s vektorovými geodatabázemi.\nZatímco rastrové mapové dlaždice firma CEDA vytváří a dodává zákazníkům již několik let, vektorové dlaždice jsou novinkou z března 2018.\nKde si dlaždice můžete naživo vyzkoušet\nRastrové dlaždice – http://www.arcgis.com/home/webmap/viewer.html?basemapUrl=https://tiles.arcgis.com/tiles/uHTieZmnaGnqqM3o/arcgis/rest/services/maptiles_CEDA_WebMerc/MapServer\nVektorové dlaždice – https://www.arcgis.com/home/webmap/viewer.html?webmap=02df90a55e114be88e48ba4c66beb687&extent=17.6309,49.2052,17.6871,49.2325\nRastrové mapové dlaždice mají předem definované zobrazování\nVektorová mapová dlaždice má průběžné zvětšování či zmenšování měřítka, a to bez ztráty kvality grafické podoby\nTémata CEDA mapové dlaždice rastrové mapové dlaždice vektorové mapové dlaždice


Deník jedné knihomolky...: Milostné dopisy na rozloučenou, které neměly být nikdy rozeslány...\n"Pokud je láska posedlost, moje dopisy jsou jako exorcismus.\nNebo si to aspoň říkám."\nLara Jean je v podstatě obyčejná šestnáctiletá studentka střední školy, která řeší milostné trable s kluky. Tyto problémy však řeší vždy jen uvnitř sebe. Nikdy se ještě nikomu nepřiznala, že se jí líbí. Pokaždé, když začne mít pocit, že je do kluka až příliš zamilovaná, napíše mu dopis. Dopis, ve kterém se s klukem, do kterého je právě zamilovaná, loučí. Všechny dopisy po napsání vloží do obálky s adresou daného kluka a pečlivě je uklidí do krabice na klobouky, kterou kdysi dostala od maminky.\nKdyž byla Lara Jean malá, zemřela jí maminka. Teď tedy žije se svým otcem a dvěma sestrami, s devítiletou Kitty a s o dva roky starší Margot, která už brzy odjíždí do Skotska studovat vysokou. Doteď byla Margot ta, která se s otcem nejvíce starala o domácnost, jenže až odjede, bude vše na Lare Jean.\nPoté co Margot odjede, zdá se Jare Jean, že to nejhorší co jí může potkat, je řízení auta. Ovšem, když jí jednoho dne odchytne na tělocviku Peter Kavinský, promění se její život v jednu oživlou noční můru. To, že s ní chce mluvit, by však nebylo nic tak hrozného, jen kdyby v ruce nedržel dopis. Peter je totiž jeden z kluků, kterým psala ty dopisy. A jeden ten dopis drží Peter v ruce. Dopis, který se mu nikdy neměl dostat do rukou. Co když někdo rozeslal i ty ostatní dopisy? Jenže to by znamenalo, že dopis dostal i...\n"Kdybys byl můj, nikdy bych se s tebou nerozešla."\nKniha je už od začátku velmi chytlavá a nepouští člověka až do chvíle, kdy příběh skončí. Jenže příběh nekončí touto knihou, ještě pokračuje, ale o tom až příště... Styl, kterým Jenny Han celou knihu napsala, je krásně čtivý. Je jedno, jaký je váš věk. Když čtete tuto knihu, je vám znovu šestnáct a potýkáte s první láskou a se všemi nástrahami, kterými si prochází hlavní hrdinka knihy Lara Jean. Nejen, že je příjemný styl psaní celé knihy, ale hlavně jsou sympatické i všechny postavy v knize. Tedy možná až na pár výjimek. Ovšem i nějaká ta postava, která čtenáři není na první pohled moc příjemná, tam stále patří...\nV knize se čtenář skvěle seznámí se všemi sestrami. Nejstarší Margot, sice svým chováním asi není každému sympatická, ale když cítí zodpovědnost za své sestry, není se čemu divit. Poté je tam malá a ztřeštěná Kitty. Nejmladší ze sester, která svou vytrvalostí a přesvědčovací schopností dokáže každého skvěle pobavit. A poslední ze sester je Lara Jean, kterou autorka dokázala perfektně popsat. Po dlouhé době jsem se dokázala do hlavní hrdinky perfektně vžít už od samého začátku čtení. Vůbec mi nevadilo její chování. Byla akorát tak citlivá a k tomu i tak trochu trhlá, že vše perfektně zapadalo do celkového děje. Nic nepřebývalo. Nic nescházelo.\nKdybych měla zhodnotit obálku knihy, tak té nemám co vytknout. Jsem opravdu ráda, že je použitá ta samá co v originále. Dává tím čtenáři lepší možnost představit si pokoj Lary Jean. Navíc jsou i hezky zvolené barvy, které vzhled knihy ještě vylepšují. Obálka této knížky určitě ještě přiláká nejen jednu čtenářku.\nKniha Všem klukům, které jsem milovala je perfektní volbou na rozehnání všech podzimních chmur, které člověk právě ve spojitosti s tímto obdobím má. Je vtipná, díky dopisům Lary Jean je i svým způsobem originální, dokáže člověka rozesmát a nemá v sobě postavy, které by při čtení dokázali čtenáře nějak příliš vytočit. To je v jedné větě stručné popsání knihy, která mě opravdu moc nadchla. Očekával jsem toho od knížky hodně, což se mi většinou nevyplácí, jelikož to pak skončí úplným opakem. Jenže u této knihy to tak nebylo, naopak. Líbil se mi nápad, postavy knihy a zkrátka celkový děj od začátku do konce. Teď už mi nezbývá nic jiného než počkat, až se mi v knihovně uvolní na vypůjčení ten druhý díl.\nVystavil Knihomolka Šárka v 19:07