759. schůzka: Stošedesátičtyřvěžatá matička našich měst | Dvojka\nPodle údajů pro rok 1805 měla česká metropole 3600 domů, 225 ulic a uliček, na 60 náměstí a také třiapadesát průchodů. Praha byla poklidným, trochu ospalým rakouským provinciálním sídlem, co do počtu obyvatelstva čtvrtým největším v mocnářství, totiž po Vídni (kde žilo asi 300 000 obyvatel), po Benátkách a Milánu na severu Itálie (které tehdy patřily k provinciím říše) se na čtvrtém místě umístila Praha. Brno mělo v té době kolem 34 000 obyvatel, přičemž už jen čtyři další města v Čechách a na Moravě měla víc než 10 000 obyvatel: Byla to arcibiskupská Olomouc; průmyslový Liberec; který představoval jakési německé vzdorosídlo; textilácká Jihlava a pohraniční Cheb. Pozdější průmyslová centra typu Ostrava nebo Plzně byla zatím „městečky na dlani“. Z 550 měst v českých zemích měla tehdy jen 183 víc než 2000 obyvatel a jejich středověký charakter se fakticky začal měnit až v druhé polovině 19. století.\nKolik žilo v Praze lidí? 75 až 85 tisíc obyvatel. Ne že by se to nevědělo přesně, ale záleží na tom, jestli započítáváme vloženou vojenskou posádku, která čítala až deset tisíc mužů, nebo ne. S čísly máme zejména v rozhlasovém pořadu tak trochu problém. Zatímco v knize, v časopise nebo v novinách se k tomu numeru můžeme klidně vrátit, v éteru je jednou vyřčené nepřitáhneš zpátky ani párem volů. Proto se jim snažíme pokud možno vyhýbat, jenže tentokrát jim neutečeme. Rok 1815. České země mají (zaokrouhleně) 4 800 000 obyvatel. Za zhruba 30 let na to už tady žije 6 800 000 lidí. Je to víc o 2 miliony, tedy o 40%. V Praze roku 1815 žilo asi 80 000 obyvatel (tedy skoro tolik, kolik jich dnes má Zlín, dvanácté nejlidnatější město ČR). Za pouhých 7 let nato tady bydlelo už přes 90 000 lidí (já bych ten počet přirovnat k dnešním Pardubicím). Utekly další čtyři roky a v Praze bylo dosaženo „magické“ hranice 100 000 lidí (tolik jich má dnešní Olomouc). A když si vezmeme rok 1843, tak v něm činí počet pražských obyvatel 111 000 plus 35 000 lidí na nových předměstích, hlavně v Karlíně a na Smíchově (tady tady už nemáme k čemu přirovnávat).\nPorozhlédněme se po Praze někdy na začátku 19. století. Pas ani vstupní vízum do země potřebovat nebudeme, v Toulkách českou minulostí neznáme žádných administrativních překážek – tedy kromě těch, které jsme si schopni vytvořit my sami (což my ale dělat nebudeme). Takže prosím – tady je naše metropole. Nějak se nám srazila... aniž prošla vyvářkou. V časech národního obrození ji tvořilo prakticky jenom pět čtvrtí: Staré a Nové Město pražské, Židovské Město, Malá Strana a Hradčany. Život tu běžel (či šel anebo ještě lépe – šoural se) pěkně postaru. Což znamená, že po ulicích ulicích špatně dlážděných (pokud byly vůbec dlážděné), za nocí jen chabě osvětlených. Kanalizace teprve vznikala. Při průchodu bylo třeba občas uskočit před sprškou splašků.\nNávštěvníci zpravidla vnímali dvě protikladné skutečnosti: že je Praha sice krásná, ale tak nějak „po slovansku“ špinavá zanedbaná. Nejrušnější ulicí byla Jezuitská, která mířila na jediný pražský most, provozně přetížený most Karlův, dříve Kamenný. Ta ulice se jmenuje dnes rovněž Karlova, ale předtím ještě vystřídala názvy jako Svatoklimentská a Nožířská. Rušno bylo také u tří hlavních přívozů, které se nacházely u Střeleckého ostrova, u výjezdu z Kaprovy ulice a v Podskalí. Když byl vybudován řetězový most (v roce 1841) těmto frekventovaným místům se ulehčilo a hlavní bulvárem se staly Nové aleje (tedy dnešní Národní třída, původně ulice Na příkopě). Když tu byly vysázeny stromy, ujal se název V alejích nebo také Ve stromořadí, nějaký čas se jí říkalo U Řetězového mostu, proč, to je jasné, a tak dostala tato třída jméno Ferdinandova, za druhé světové války ji nacisté přejmenovali na třídu Viktoria, abychom věděli, že Hitler vítězí na všech frontách pro novou Evropu, jenomže nezvítězil, a tak se jí vrátilo zase její národní pojmenování.\nOd třicetileté války byla Praha sevřena pásem barokních hradeb a měla statut pevnostního města. Ve 30. letech předminulého století se dalo do města vjet nebo z města vyjet pouze osmi branami (bylo jich víc, ale některé byly zaslepené). Na noc se zavíraly těžkými vraty a přes den u nich vybíral akcíz čili potravní daň na čáře (z většiny předmětů spotřeby, provážených do takzvaných uzavřených měst – a těch bylo v rakouském císařství deset – se vybíral poplatek). Do brány Poříčské (nacházela se v blízkosti místa, kde bylo vybudováno dnes už neexistující nádraží Těšnov) se vlévala doprava několika dálkových silnic: rumburské a litoměřické od Mělníka, kladské od Poděbrad a slezské od Brandýsa nad Labem. Novou Horskou branou – taky se jí říkalo Vídeňská – na východním konci Senovážného náměstí, tam, kde se říká U Bulhara), tam končila důležitá silnice vídeňská nebo též českobrodská (podle nejbližšího města na trase).\nBranou Koňskou (stávala v místech, kde se dnes nachází Národní muzeum a byla ze všech pražských bran nejmohutnější), branou Koňskou přijížděly povozy od Kostelce a Českého Brodu. A Vyšehradskou branou se vjíždělo do Prahy, když forman dorazil po silnici od Benešova, Budějovic a Lince. (Vyšehradské brány jsou vlastně tři – Leopoldova, Cihelná a Táborská). Ke smíchovské Újezdské bráně (kdysi bychom ji prošli kde jinde než na malostranském Újezdě v těsném sousedství kasáren, ve kterých se narodil i Jan Neruda) mířily dvě komunikace, jednak od Pasova, Strakonic a Dobříše, hlavně však stará silnice norimberská od Berouna.\nA jdeme nahoru na Strahov, nikoli na stadion, nýbrž k bráně Strahovské neboli Říšské, ta uzavírala (či otevírala, jak kdy) vjezd a výjezd na Pohořelci – jezdilo se tudy na Slaný a na Karlovy Vary. A ještě tu máme bránu Píseckou neboli Brusku, ze které vycházela silnice na Velvary a Teplice. (Bruská brána se jmenovala podle potoka Brusky.) Bývala součástí barokního fortifikačního systému Prahy známého jako Mariánské hradby. I když nesla ještě jedno jméno, Písecká, nejezdilo se jí na Písek. Název vznikl přenesením jména někdejší brány, která stávala o několik set kroků dále na malostranském předměstí Písek (v místech dnešní Valdštejnské ulice). A ještě mu máme jednu bránu s podivnými jmény. Slepá brána stála na konci Ječné ulice (na dnešním náměstí I. P. Pavlova). Původně nesla jméno svatého Jana, ale protože se v jejím okolí konaly trhy vepřů, obdržela nový název, Svinská. Slepá se jí říkalo po barokní přestavbě, od níž byla neprůjezdná, určená jen pro pěší. S Žitnou branou máme jasno, jelikož stejnojmenná ulice existuje dodnes.\nKolem 30. let předminulého století denně vyjíždělo z Prahy a denně do ní přijíždělo 48 jízdních pošt. Vnitřní městskou dopravu obstarávalo 130 fiakrů, ty však byly poměrně drahé (asi jako současné pražské taxíky). Hodina jízdy stála 40 krejcarů, 4 zlatky se platilo za den. Nedělní výlet do „vyhlášených lázní chuchelských“ přišel na šest zlatých, což si žádá nějaké srovnání, kupříkladu s pivem, to každý pochopí. Půllitr piva stál 4 krejcary, což ještě žádnou vypovídací hodnotu nemá. Jeden tolar rovná se jednomu zlatému a deseti 10 krejcarům, což je dohromady 70 krejcarů, rovnajících se jedné míšeňské kopě. Z čehož vyplývá, že jeden zlatý měl 60 krejcarů. Za jeden zlatý si našinec předek mohl poručit patnáct pivních půllitrů. Teď je třeba si představit, že taková jedna neděle v Chuchli přišla jenom na jízdném na – devadesát piv. Pro pivaře hrůzná představa. Není divu, že chudší měšťané (anebo ti žíznivější) jezdili v levnějších bryčkách. 2 zlatky na den. A většina Pražanů chodila pěšky. Doprava se potýkala s krizí, zatímco pivovarnictví kvetlo.\nBarokní hradby, postavené v letech 1950 až 1720, skoro neprodyšně oddělovaly Prahu od okolí. Za jejich vysokými silnými zdmi, ze kterých zubatě vyčnívaly bloky předsazených bastionů, se rozkládala typická venkovská krajina se zónou zeleně a o něco vzdálenější linií roztroušených osad, samot a několika paláců pražských patricijů. Do města se vstupovalo (jak jsme si právě vysvětlili) deseti branami a brankami, přičemž hlavních (těch starších) bylo osm, tři na levém a pět na pravém břehu Vltavy, ostatní pak byly do hradeb prolomeny vesměs ve 30. letech 19. století. V těsné blízkosti vnějšího líce fortifikací, totiž „na vzdálenost dělového výstřelu“, tedy pěti set sáhů (jeden vídeňský sáh sahal do délky takřka dvou metrů, tzn. že pět set sáhů činilo necelý kilometr) se smělo z vojensko-strategických důvodů stavět jen výjimečně a provizorně. Šlo o to, aby za případného obléhání města se nepříteli neumožnila ničivá dělostřelba na krátko. V pásmu takzvaná obstávky mohlo proto vojenské velitelství při válečném ohrožení nařídit okamžité demolice, a to bez jakékoli náhrady vlastníkům.\nTehdejší nejbližší pražské okolí si tedy nepředstavujme jako průmyslovou, logistickou nebo nákupní zónu. Hned za hradbami byly pole, louky, zelinářské zahrady u vody, vinice na svazích. Bukolická idylka. I když – tak úplně zase ne, protože sem patřily i dva rozsáhlé morové hřbitovy, Olšanský a Malostranský. Až teprve za zelenou linií obstávky bychom z hradeb zahlédli roztroušené zemědělské usedlosti, zájezdní hospody nebo výletní hostince a honosné vily či letohrádky v zahradách šlechty nebo měšťanů zbohatlíků: Smetanku, Pštrosku, Eichmanku, Kravín, Zvonařku, Folimanku a další. Možná by nás taky překvapilo, že vrchy jako Žižkov nebo Petřín byly skoro holé – zazelenění se dočkaly až v následujících desetiletích.\nVltavu nepřehlédneme, tehdy ani dnes. Řeka meandrovala středem města a půlila Prahu na dvě části. Občas se rozlévala ze svých neregulovaných břehů (když to na ni přijde, tak to ona se ráda rozlije i ze svých břehů regulovaných), a tyto povodně postihovaly hlavně Staré Město, Karlín, Holešovice a další nízko položené partie. Dokonce měnila i řečiště. Jedním z tehdejších výtvorů řeky byl například do té neexistující Žofín čili Slovanský ostrov, zprvu zvaný Barvířský. Vznikl z původně nenápadného nánosu za velké povodně roku 1784. Řeka – tato energetická centrála města – byla nejenom jakousi esovitě prohnutou páteří Prahy, ale také její hlavní výrobní a skladovací základnou. Vltavu lemovaly především mlýny, stojící při jezech. Jezů bylo tenkrát na kratičkém, pouze tříkilometrovém úseku, vymezeném hradbami, osm. Vodu z jezů využívaly vodárenské věže, prádelny, lázně, brusírny, koželužny, pivovary, ve kterých se mlel slad, a také stoupy. Stoupa už je přece jenom hodně archivní pojem. Naposled, alespoň co se pamatuji, končila ve stoupách ideologicky nevhodná literatura. Toto zařízení drtilo a rozmělňovalo, ale nikoli původně knihy. Ve stoupě byl zpracováván ječmen nebo pšenice na kroupy, drtil se mák, řepka olejka před lisováním, a dokonce i hrušky na pracharandu. Aby posluchači netápali, tak pro jistotu vysvětlíme i tu pracharandu: To byla výborná hrušková povidla, ale ze sušených hrušek. Nejdřív se ty hrušky musely usušit na křížaly a ty se pak rozemlely na prášek a povařily s cukrem, trochou vody a skořicí. (Konec gastronomické vsuvky.)\nU vltavských břehů nalezla obživu kromě vorařů, rybářů, pískařů a ledařů řemesla spjatá s textilnictvím: byly tu barvírny, valchárny, jirchárny, bělidla (většinou velice neekologické provozy). A to ještě zdaleka nebylo nejhorší. Při břehu, lemujícím židovské ghetto se rozkládaly čpavkem zapáchající takzvané Scheindtlovy sanytrové plantáže – jejich výsledný produkt, ledek neboli sanytr se používal k výrobě střelného prachu. Protože valná část objemných materiálů se dopravovala po vodě, rozkládaly se na obou březích Vltavy sklady dřeva, písku, cihlářské hlíny, ale i erární solnice. Jedna z nich, podobná špýcharu, stávala na místě dnešního Národního divadla. Po řece připlouvaly do Prahy ze schwarzenberských lesů v jižních Čechách spousty vorů, přičemž jejich hlavním přístavem bylo Podskalí. Nákladní šífy s obdivuhodně malým ponorem dopravovaly všechny sypké materiály od písku po obilí, z terminálu koňky v Českých Budějovicích pak zejména sůl.\nŽivotodárná Vltava měla ovšem i vážnou komunikační překážku mezi pravo- a levobřežní Prahou. Ano, jeden jediný most. Už dávno nestačil – povozy se k němu sjížděly ze všech stran klikatými uličkami a ucpávaly jej. Již tenkrát znala Praha dopravní špičky, a taky kolapsy. Jisté odlehčení poskytovaly dopravě brody. Byly dva, tedy ty hlavní. První v Podskalí, pod tehdy ještě neproraženou vyšehradskou skálou, a pak byl ještě jeden na „Dolní vodě“, totiž na Štvanici mezi Těšnovem a Holešovicemi. Obě však ústily na levém břehu řeky vlastně už za městem, na volné venkovské půdě. Tíživé dopravní situaci ulehčil až řetězový most.\nTaké drsné zásahy josefinské vykonaly své: ve městě byly mimo jiné zrušeny 43 kostely a valná část jich byla pobořena. Následující éra protinapoleonských tažení s typickým ždímáním financí potřebných pro válku žalostný stav města ještě prohloubila. Roku 1810 sice vyrostlo empírové průčelí celnice U hybernů, roku 1816 se začala stavět piaristická kolej Na Příkopě a v Panské, v témže roce se podařilo nalézt komunální prostředky pro budování kanalizace, roku 1817 počal vznikat předměstský Karlín, který se za století nato stal na nějakou dobu i městem, a tak dále, a tak dál, ale – ale to všechno bylo málo ve srovnání se skutečnými potřebami města.


Kuchař/ka – VISCOFAN – České Budějovice — Kariéra v Aramarku — Nabídky práce\nKuchař/ka – VISCOFAN – České Budějovice\nVaření je pro vás vášeň a chcete se v něm pořád zlepšovat? Pokud vás nebaví celodenní šichty v kuchyni, bez ohledu na to, jestli je víkend nebo svátek, pojďte vařit k nám! Šikovný/á kuchař/ka má u nás cenu zlata. Vychutnejte si fajn kolegy a skvělou nadřízenou Jarmilku, která vždy ráda pomůže.\nranní směny 5:00–13:30 a odpolední směny 14:00 – 22:00\nbude se vám hodit troška praxe z kuchyně\npráce v sehraném kolektivu vedeném skvělou manažerkou\nAdresa práce: restaurace Aramark u klienta VISCOFAN CZ, s.r.o. – Průmyslová 377/2, 370 01 České Budějovice


***** HOTEL THE RITZ-CARLTON ABU DHABI, GRAND CANAL, ABÚ DHABÍ *****\nThe Ritz-Carlton Abu Dhabi, Grand Canal Abú Dhabí\nAl Maqta Area, Abú Dhabí, Spojené arabské emiráty\nHotel The Ritz-Carlton Abu Dhabi, Grand Canal 5*\n5-hvězdičkový hotel Hotel The Ritz-Carlton Abu Dhabi, Grand Canal se nachází blízko velkolepé pláže. Otevřený v roce 2012, láká elegantní hotel své hosty architekturou v tradičním stylu.\nHotel se nachází v kulturní části, v 1.6 km od takových památek, jak Sheikh Khalifa Park, Zayed Sports City a Kostel svatého Ondřeje. Kolejí a mešity se nachází nedaleko hotelu.\nHotel The Ritz-Carlton Abu Dhabi, Grand Canal se nachází vedle anglických zahrad a parků nabízí rychlý přístup k soukromé pláži.\nVšechny nekuřácké pokoje v hotelu Hotel The Ritz-Carlton Abu Dhabi, Grand Canal jsou vybavené zařízením na žehlení kalhot, šatnou, mini chladničkou, TV se satelitními kanály a toaletou. Jsou tu pokoje s velkolepým výhledem na řeku. Hosté mohou využít soukromých koupelen s župany, samostatnou sprchou a fénem, které jsou k dispozici v každém pokoji.\nV restauraci se podávají asijské pokrmy. Moderní espresso bar nabízí odpolední čaj, koktejly a osvěžení.\nNa místě naleznete úschovnu zavazadel, kadeřnictví a obchod se suvenýry k běžnému použití a faxovací/fotokopírovací služby, konferenční místnost a zařízení pro pořádání banketu k práci.\nMezi zařízení pro trávení volného času patří relaxační místnost, sluneční terasa a místo na piknik. Hostům nabízí pro sport lekci jógy, cvičení ve vodě a tělocvičnu.\nHotel The Ritz-Carlton Abu Dhabi, Grand Canal, Spojené arabské emiráty


Nezabavitelné částky – Odbory české pošty\nPravidelně vždy v prvním čísle našeho časopisu vás informuji o výši nezabavitelných částek, které se pro daný rok mění. K tomuto tématu se ještě nyní vracím, neboť v letošním roce se výše nezabavitelných částek mění hned třikrát. O změně k 1. 1. letošního roku jste byli informováni v prvním čísle časopisu. Další změna se odehrála k 1. 4. a zatím poslední změna se udá k 1. 7. letošního roku. K datu 1. 4. došlo k valorizaci nezabavitelného minima v důsledku zvýšení životního minima. Od 1. 7. 2020 se pak změní konstrukce nezabavitelných částek, a to na povinného dlužníka a na jím vyživované osoby. Tím bude nezabavitelná částka opět vyšší.\nVeličiny ovlivňující srážky ze mzdy\nVýpočtový vzorec nejen exekučních srážek ze mzdy pro daný kalendářní rok vždy odvisí od pravidelně pro každý kalendářní rok nově vyhlašovaného normativu nákladů na bydlení pro jednu osobu v nájemním bytě v obci od 50 000 do 99 999 obyvatel a od výše životního minima jednotlivce, které je valorizováno nepravidelně a méně často.\nPodle uvedených hodnot se určí výše nezabavitelných částek, které nesmějí být povinnému sraženy, musejí proto vždy zůstat povinnému dlužníkovi. Dále je stanovena výše jednotlivých třetin čisté mzdy – po odečtení nepostižitelných částek – určujících, kolik lze srazit pro přednostní a kolik pro nepřednostní pohledávky a kolik musí zůstat povinnému dlužníkovi, jakož i výše další částky, nad kterou se sráží povinnému dlužníkovi bez omezení.\nOd 1. ledna 2020 došlo k valorizaci nezabavitelných částek a částky, nad kterou se sráží bez omezení. K 1. dubnu 2020 se zvýší životní minimum a k 1. červenci 2020 se změní konstrukce nezabavitelných částek. To vše přinese zvýšení nezabavitelného minima.\nK 1. 4. 2020 došlo ke zvýšení částky životního minima jednotlivce z dosavadních 3 410 Kč na 3 860 Kč. Nezabavitelná exekucí nepostižitelná částka na osobu samotného povinného činí 2/3 součtu částky životního minima jednotlivce, nově částky 3 860 Kč, a částky normativních nákladů na bydlení pro jednu osobu v nájemním bytě v obci od 50 000 do 99 999 obyvatel. Tato částka je stejná jako dosud a činí 6 502 Kč, tzn. 2/3 z částky 10 362 Kč. Nezabavitelná částka na povinného činí od 1. 4. 2020 6 908 Kč, což je o 300 Kč více než dosud.\nNezabavitelná částka na vyživovanou osobu ve výši ¼ nezabavitelné částky na povinného je od 1. 4. 2020 ve výši 1 727 Kč, tedy o 75 Kč více než dosud.\nČástka, nad kterou se zbytek čisté mzdy srazí bez omezení, ve výši dvojnásobku součtu částky životního minima jednotlivce a částky normativních nákladů na bydlení pro jednu osobu. Je to dvojnásobek součtu částek 3 860 Kč a 6 502 Kč a činí od 1. 4. 2020 20 724 Kč.\nTyto zvýšené částky se uplatní poprvé při zúčtování mzdy za duben 2020 v praxi prováděném v květnu 2020.\nZměna konstrukce nezabavitelných částek\nOd 1. 7. 2020 se však nezabavitelná částka na osobu povinného zvýší ze 2/3 na ¾ součtu částky životního minima jednotlivce a částky normativních nákladů na bydlení pro jednu osobu a nezabavitelná částka na vyživovanou osobu se zvýší z ¼ nezabavitelné částky na povinného na 1/3 této částky.\nNezabavitelná exekucí nepostižitelná částka na osobu samotného povinného bude činit 3/4 součtu částky životního minima jednotlivce, tj. z částky 3 860 Kč, a částky normativních nákladů na bydlení pro\njednu osobu v nájemním bytě v obci od 50 000 do 99 999 obyvatel, tj. 6 502 Kč., tj. ¾ z částky 10 362 Kč. Nezabavitelná částka na povinného od 1. 7. 2020 bude ve výši 7 771,50 Kč, což je 1 163,50 Kč více\nNezabavitelná částka na vyživovanou osobu ve výši 1/3 nezabavitelné částky na povinného pak bude od 1. 7. 2020 představovat 2 590,50 Kč, což je o 938,50 Kč více než dosud.\nJednotlivé nezabavitelné částky se nezaokrouhlují, zaokrouhluje se až jejich součet.\nNově vypočtená celková nezabavitelná částka se uplatní poprvé za výplatní období, do něhož připadne den účinnosti příslušného novelizačního nařízení vlády, což je 1. 7. 2020. To znamená, že při zúčtování mzdy za červenec 2020 v praxi prováděném v srpnu 2020, bude uplatněna nová výše nezabavitelných částek.\nČástka, nad kterou se zbytek čisté mzdy srazí bez omezení, ve výši dvojnásobku součtu částky životního minima jednotlivce a částky normativních nákladů na bydlení pro jednu osobu (dvojnásobek součtu částek 3 860 Kč a 6 502 Kč) bude činit od 1. 7. 2020 20 724 Kč. Tato částka se k 1. 7. 2020 měnit nebude, zůstane na úrovni k 1. 4. 2020.\nPříklady porovnávající dosavadní stav a stav od 1. 7. 2020\nŽenatý zaměstnanec s 1 dítětem pobírá mzdu 31 000 Kč čistého, z níž v exekuci splácí nepřednostní dluh. Jeho nezabavitelná částka je v současnosti 6 608 Kč na samotného povinného dlužníka a 2 x částka na vyživované osoby 1 652 Kč, celkem 9 912 Kč. Po odečtení nezabavitelné částky od čisté mzdy zbude z čisté mzdy 21 088 Kč. Tato částka se rozdělí na 3 třetiny po 6 608 Kč a 1 264 Kč. (Výpočet: částka 19 824 Kč se rozdělí na tři třetiny a zbytek je 1 264 Kč). Dlužníkovi zůstanou dvě třetiny zbytku čisté mzdy – 2 x 6 608 Kč a celková nezabavitelná částka 9 912 Kč, takže celkem 23 128 Kč. Ve prospěch věřitele bude sraženo celkem 7 872 Kč, což je jedna třetina zbytku čisté mzdy 6 608 Kč a plně zabavitelná částka 1 264 Kč.\nOd 1. 7. 2020 bude nezabavitelná částka činit 7 771,50 Kč na samotného povinného dlužníka a 2 x 2 590,50 Kč na vyživované osoby. Celkem 12 952,50 Kč, po zaokrouhlení 12 953 Kč. Po odečtení celkové nezabavitelné částky od čisté mzdy zbude 18 047 Kč. Tato částka se rozdělí na tři třetiny po 6 015 Kč a zbydou 2 Kč. Z tohoto zbytku čisté mzdy připadnou dlužníkovi dvě třetiny – 12 030 Kč a zbytek 2 Kč. To spolu s nezabavitelnými částkami 12 953 Kč činí 24 985 Kč. Měsíční splátka dluhu pro věřitele se sníží\nna 6 015 Kč. Splátka dluhu z příjmu za měsíce leden, únor a březen 2020 bude o 1 857 Kč vyšší než splátka dluhu ze mzdy za měsíc červenec 2020 a další.


Ubytování - Pension Fontána Svitavy - Ubytovací řád\nJe naším přáním, abyste byli s pobytem u nás spokojeni. Proto Vás prosíme o dodržování následujících zásad:\nRezervace je závazná a v případě jejího rušení musí být takto učiněno nejpozději do 18:00 hod. v den předcházející příjezdu, jinak bude účtována 1.noc rezervovaného pobytu. V případě, že je rezervace na více jak 3 pokojonoci, mohou být stanoveny odlišné storno podmínky.\nPobyt začíná ve 13:00 hodin a končí v 11:00 hodin následujícího dne. Při prodlouženém obsazení si vyhrazujeme právo účtovat do 17.hodiny 25%, do 20.hodiny 50% ceny pokoje. Pokoj je možné obsadit po dohodě s recepcí i před 13:00, a to bez přirážky.\nParkování na uzavřeném parkovišti je v ceně ubytování. Při obsazeném parkovišti však nevzniká nárok na slevu.\nPři rezervaci je výběr konkrétního pokoje považován za preferenci a nelze jej považovat za závazný. Ubytovatel má právo na změnu pokoje v závislosti na předchozích a následných rezervacích jiných hostů. Při případné změně pokoje je hostovi garantována cena potvrzená v jeho rezervaci.\nPoplatek za domácí zvíře se řídí zvláštní sazbou (200 Kč). Jsou povolena pouze zvířata s vlastním pelíškem pro spánek. Není dovoleno, aby spala na zemi či v posteli. Případné znečištění pokoje od zvířete bude účtováno dle míry znečištění. V případě, že zvíře bude na pokoji hlučné (štěkat apod.) a tedy rušit ostatní hosty, bude vykázáno z penzionu bez náhrady zaplacené částky za něj.\nHost je povinen uhradit každou ztrátu nebo poškození inventáře způsobené během jeho pobytu v pensionu.\nCelý pension včetně pokojů je nekuřácký. Porušení zákazu bude pokutováno částkou 500,- Kč.\nHost je povinen předem zaregistrovat veškeré osoby a nahlásit zvířata, které využijí jeho pokoje k přenocování. V opačném případě bude účtována pokuta ve výši 500,- Kč / noc.\nÚčet je třeba vyrovnat před odjezdem jedním z možných způsobů (v české či akceptovatelné cizí měně, platební kartou EC/MC, VISA, American Express, JCB, Diners Club, edc/Maestro). V případě delšího pobytu (dva týdny a více) může být dohodnut jiný způsob účtování a placení.\nJe zakázáno jakkoliv přemisťovat nábytek v pokoji či mimo něj.\nNedílnou součástí ubytovacího řádu je ceník poskytovaných služeb, který je umístěn na recepci.\nPersonál pensionu je povinen Vám pomoci v jakékoliv situaci, případně asistovat při jeho řešení. S důvěrou se na něj proto obracejte.\nSvitavy 28.10.2002, aktualizováno dne 25.9.2018


World of crazy Dreamer - ~cyklus Fate est un salaud *FEUS*..*POZASTAVENO* - Awakening memories\nÚvod › ~cyklus Fate est un salaud *FEUS*..*POZASTAVENO* › Awakening memories\n„Leone..." vydechl téměř neslyšně bratrovo jméno se znatelným vzrušením v hlase. To je ono bratříčku, jen to řekni. Chci to slyšet. Chci vidět, jak to tvé nádherné rty vyslovují, říkal si v duchu Leon. Už to měl téměř na dosah, jen to všechno dotáhnout do konce. Cítil, že už jsou oba téměř za hranicí svých možností, a tak ještě zrychlil všechny své pohyby. To mělo za následek, že se Valenovo tělo po chvíli prohnulo ve slastné křeči uvolnění a společně s Leonem se přenesl až za tu pomyslnou hranici slasti.\n"Miluju tě!" vykřikl Valen ve stejnou chvíli, kdy oba dva naráz vyvrcholili. Ta dvě slova se místností nesla jako ozvěna. Leon se se šťastným úsměvem položil vedle Valena a oba zrychleně oddechovali po prožitém sexu. Dívali si vzájemně do očí a ani jeden nic neříkal. Leon po chvilce položil Valenovi ruku na tvář a zašeptal u jeho ucha: "Já tebe taky, Valene. A vždycky budu." S těmito slovy ho něžně políbil a ještě chvíli takhle zůstal, než se jal otřít důkaz jejich vášně z jejich těl. Poté je oba přikryl černou saténovou dekou a přivinul si Valena do své náruče. Ten si spokojeně se slzami štěstí na krajíčku opřel hlavu o rozložitou hruď svého staršího bratra a oba téměř okamžitě usnuli.\nJedno z chladných mlhavých londýnských rán bylo přímo stvořené pro setkání dvou lidí, jež se čas od času pohybovali v oboru fyzické likvidace „objednaných“ osob. I přes časné ranní hodiny se na ulicích objevovalo pár chodců a sem tam byla otevřená nějaká ta kavárna, či nonstop kluby. A právě v jednom z nich se oni dva setkali. Typický noční klub s několika tanečnicemi v tenkém, leckdy průhledném oblečení a neomezeným množstvím alkoholu. Kožené sedačky okolo tančících ploch v šedé barvě, skleněné stoly a blikající světýlka, jež blikala zřejmě do rytmu hudby.\nElegantně se posadil do jednoho z křesel, ležérně si sundal brýle a zastrčil je do kapsičky černého saka s rudou polo rozepnutou košilí. Hodil nohu přes nohu, rukou si podepřel hlavu, zrak upírajíc na vlnící se dívku nahoře bez a velmi pružnýma nohama. Kroutila se ve všech různých polohách a zřejmě se ho snažila zaujmout, ale on ji sledoval chladnýma očima, hodnotíc ji jako kořist, nikoli jako ženu. Ona nemohla vědět, že její snažení, které vydávala s pomocí velkého úsilí jí je k ničemu a prakticky toho muže nezajímá. Víc než jako žena, objekt mužovy touhy, by ho spíš zajímala s chladnou kůží a mrtvýma očima, ze kterých vyprchal veškerý život. Kdyby mohl, tak by si znechuceně odplivl na zem. Nenáviděl kluby plné vystavujících se žen, které si svými akrobatickými kousky div neroztrhnou své...ehm...nejcitlivější části těla. Paradoxní je, že ty navštěvuješ kluby plné podobných lidí, ale mužského pohlaví, ušklíbnul se sám nad sebou a napil se suchého martini, které mu číšník donesl.\n„Mohl bys mi sakra vysvětlit, proč jsi zvolil tak debilní místo?“ prsknul tiše, když vedle sebe zaregistroval pohyb a do nosu ho uhodila známá vůně. Směsice krve tisíce obětí a drahé kolínské, kterou měl rád. Zaregistroval pobavené uchechtnutí, jehož majitele zpražil pohledem. Oči barvy zataženého nebe těsně před bouřkou se na něj lehce výsměšně usmívaly spolu se rty roztaženými v úsměvu.\n„Neříkej mi, že se ti tady nelíbí, ty náš ,heteráčku´,“ znovu se na něj zašklebil a oči přesunul na dívku u tyče, která asi chtěla prohlídku tělních dutin. Katsu se tou jeho ironickou poznámkou nehodlal zabývat, protože jinak by ho na místě umlátil tou skleničkou, co držel v ruce.\n„Pokud si pamatuji, nejsi tu kvůli tomu, abys pozoroval děvky,“ zasyčel na jeho obličej, upřený na tu kurvu. Blonďatý muž po něm hodil pobaveným okem. „Tak cos zjistil, Taii?“ Brit se posadil vedle Katsua, pohodlně se opřel o koženou sedačku a ležérně si hodil nohu přes nohu. Věděl, co to způsobuje se zrzkovým vypilovaným sebeovládáním. Pobaveně se pousmál. Ocelové oči se střetly s kouřovými, když se Tai zastavil pohledem na Katsuově tváři.\n„Trpělivost je ctností králů, příteli," oslovil ho provokativně a na posledním slově si dal velmi záležet. Katsu věděl, co jeho změna tónu při slově přítel znamená. Nemohl to brát vážně, stejně jako třeba bílou vlajku na bitevním poli. Musel se tomu přirovnání usmát. Jak výstižné, pomyslel si. Věděl moc dobře, že tak, jak tu spolu teď sedí v poměrně přátelské atmosféře, stejně tak by se ze vteřiny na vteřinu mohl Tai rozhodnout, že ho zabije. Tak nestálou měl blonďák náturu.\n„Na to ti kašlu. Sám víš, že moc velkou trpělivostí neoplývám, tak se, prosím, přestaň bavit na můj účet a už mi řekni, co jsi zjistil," odpověděl Katsu už mírně podrážděný z toho, jak si z něj blonďák, celou dobu od svého příchodu, dělal legraci a dal přitom důraz na slovo PROSÍM. Taiovi se v očích mihlo pobavení, které v sobě skrývalo hrozbu. Neměl rád, když s ním takhle někdo mluvil, ale na druhou stranu se královsky bavil nad aristokratovou nedočkavostí. Převzal si od právě příchozího barmana whisky s ledem a pohodlněji se usadil. Z Katsua přitom nespouštěl oči. Nakonec se přeci jen rozhodl uspokojit zvědavost Polojaponce a volnou ruku strčil pod kabát, odkud z vnitřní kapsy vzápětí vytáhl černou složku.\n"Tady je všechno, co jsem o tom klukovi zjistil," hodil desky před Katsua na malý prosklený stolek. "Zajímavý ptáček, i když upřímně řečeno, zajímalo by mě, proč se o něho tak zajímáš," dodal zadumaně a usrkl ze své broušené sklenky zlatavý mok, očima stále rentgenujíc aristokratovu tvář. Katsu natáhl ruku po složce a pomalu ji uchopil. Tak, aby na něm nebyla poznat jeho dychtivost.\n„Řeknu to asi takhle...dělám to, co mému bratrovi vadí," odpověděl s pohledem do Taiových ocelových očí a desky rozevřel. „Asi tak, jako ty mě," dodal ještě s mírným úsměvem a zadíval se na první list. Byli si s Taiem tak neuvěřitelně podobní, ale oba si to odmítali připustit. Katsuovi se zúžily zornice překvapením z toho, co na papíře stálo. „Tak proto si ho Shiego tak hlídal...hm...zajímavé," říkal si spíše pro sebe a na jeho tváři se objevil, podle Taie, dost morbidní úsměv. Nerad si to přiznával, ale ten nevychovanej aristokratickej fracek mu byl čím dál tím víc sympatický. Nepochyboval o tom, co ten úsměv znamenal. Pro dotyčného to nejspíš nebude příjemná zkušenost, soudě podle pološíleného pohledu, kterým zrzek svou morbidní grimasu doplnil. Stačila mu dvě první slova, nacházející se vedle fotky, aby pochopil... „Valen Moretti," přečetl je nahlas. „To je opravdu velice zajímavé," zopakoval svou předchozí větu a podíval se na Taie, který ho celou tu dobu pozoroval jako ptáčka v kleci. „Věděl jsem, že s tvou prací budu nadmíru spokojený. Koneckonců...jsi mistr svého oboru," usmál se Katsu, v očích stále ještě ten prazvláštní lesk, který upoutal Taiovu pozornost. Usrkl další doušek whisky. Chvíli tu božskou tekutinu převaloval na jazyku a vychutnával si její kořeněnou hořkou chuť, než jí s polknutím poslal do krku, kde zanechala příjemné teplo, které se mu žilami rozlilo po celém těle. Katsu pozoroval, jakou rozkoš mu ta zlatavá tekutina přináší a přál si, aby i jemu dovolil, aby se postaral o jeho blaho. Aby se podvolil jeho touze a vášni a dopřál si tak slast, kterou mu nabízel. Bohužel ten chladný, nepřístupný a celkově nádherný blonďák byl heterosexuál. To on ale hodlal změnit. Na zrzkově tváři se objevil zvláštní úsměv, když se díval, jak Tai poliká whisku. Kdybys tak věděl, co v sobě tvá drahá whisky skrývá, určitě by sis jí tak nevychutnával, pomyslel si Katsu vítězoslavně a usmíval se stále víc, aniž by si to uvědomoval. Tai si nemohl nevšimnout jeho upřeného pohledu, kterým ho už nejméně minutu pozoroval. Co máš zase za lubem, Katsu? pomyslel si pro změnu on a podíval se do aristokratových očí, ve kterých se zračila nevyslovitelná radost z vítězství. Nechápal, co to má znamenat. Zamračil se, jak se na to snažil přijít a z usilovného přemýšlení se mu na čele objevila vráska. Pak mu to ale došlo, když se mu najednou začala motat hlava a všechno kolem viděl dvojmo. I Polojaponcův vítězný úšklebek.\n"Copak se děje? Ta whisky ti nesedla?" zeptal se na oko starostlivě Katsu, když se Tai chytil desky stolu, aby se nesvalil na zem. „Víš, měl bys být opatrnější na to, co piješ, když nevíš, kdo ti pití nalívá...taková začátečnická chyba tě může stát i život, my Shark," mluvil dál nezaujatě k čím dál tím více dezorientovanému zabijákovi. Ten lapal po dechu a snažil se nepoddat droze, kterou mu ten podvraťák určitě dal do pití. Jak mohl být tak neopatrný. Vždycky přeci dohlížel na to, jak se pití připravuje, tak proč ne teď? Zamračil se a snažil se zaostřit svůj otupený zrak na Katsua.\n"Venom...ty všiváku!" stihl mu ještě zanadávat, než se mu droga, posilněná alkoholem, dostala krevním oběhem do celého těla. Snažil se postavit, ale ruce i nohy mu vypověděly službu. Hlava se mu motala a třeštila tak, až se bál, že se mu každou chvíli rozskočí a zrak měl rozostřený. Žaludek měl jako na vodě a celkově byl celý malátný. Snažil se racionálně uvažovat a přijít na to, co mu do whisky mohl dát za drogu. Kdyby mu dal do sklenice jed, už by byl mrtvý, takže s ním něco zamýšlel, ale co? Ledaže...Ten parchant, určitě mi tam dal GHB, pomyslel si trpce. Katsu mezitím zavolal číšníka a zaplatil. "Příteli se najednou udělalo nevolno. Raději ho odvezu domů," argumentoval Taiův stav a dál se číšníkovým zmateným a vyděšeným pohledem nezaobíral. Zvedl se a přešel k Britovi, jenž právě sahal po své zbrani, kterou měl ukrytou za opaskem. Katsu mu ruku zastavil právě včas.\n„Ale ale, Shark...Tohle je nebezpečná hračka a my přece nechceme, aby se někomu něco stalo, že?!" provokoval ho. Nebyla to otázka, ale konstatování. Neuvěřitelně ho bavilo si s blonďáčkem hrát. „Dal jsem ti trochu GHB, což ti už jistě došlo. Víš, než umřu, potřebuju ještě zařídit jednu důležitou věc, takže se od tebe teď nemůžu nechat zabít. Můžeš se hýbat i mluvit a dokud máš u sebe tohle..." vytáhl mu poloautomatickou Force ráže 9mm z pod opasku a schoval ji na bezpečné místo k sobě pod sako do pouzdra na pistol. „...pak pro mě představuješ jisté nebezpečí," dodal, zvedl ho z kožené sedačky a přehodil si jeho ruku přes rameno. "Neboj se, určitě se ti to bude líbit," zašeptal mu do ucha a spokojeně se vydal ven z klubu ke svému autu, do kterého dezorientovaného Taie posadil. Připoutal ho bezpečnostním pásem, obešel auto a posadil se na místo řidiče. Ještě se na blonďatého Brita podíval s neidentifikovatelným úšklebkem a rozjel se směr jeho dům. Tai nemohl přijít na to, odkud Katsu ví, kde bydlí. Celou dobu si myslel, že o něm nic neví. Byl tak opatrný.\n"Koho sis...najal, aby mě proklepl?" zeptal se zrzka namáhavě. Vztek se v něm mísil s bezmocností a odporem, když si představil, co s ním chce Katsu dělat. Už jen z té představy se mu žaludek obracel vzhůru nohama. Zrzek se jen pousmál a nechal Taiovu otázku nezodpovězenou. Nebyl tak hloupý, aby prozradil, a tak poslal na smrt, svého nejlepšího špeha. Raven by mu za to jistě nepoděkoval. Pozoroval cestu před sebou a tetelil se radostí, když si uvědomil, že už jsou skoro na místě. Tai to ale takhle nehodlal nechat. Přece ho nenechám, aby si se mnou hrál jako s panenkou. Mám svou hrdost, říkal si v duchu Tai. Tak rychle, jak mu to šlo, se pravou rukou odpoutal a levou zatáhl za otevírání dveří. Měl v plánu vyskočit z jedoucího auta i za cenu toho, že by si měl dolámat všechny kosti v těle. Bohužel se ale dveře nehnuly ani o milimetr. Zkusil to tedy ještě jednou, ale se stejným výsledkem. Naštvaně zavrčel. Tohle nemyslí vážně. Katsu jeho počínání pobaveně sledoval.\n"Snad si nemyslíš, že jsem tak hloupý, Shark," oslovil ho, již po třetí za tuto noc, jeho přezdívkou. "Předvídal jsem to, a tak jsem ty dveře zamkl. Nechceme přeci, aby sis ublížil," dodal provokativně a dál se věnoval řízení.\nTai se zhnuseně zamračil nad jeho vítězným úsměvem, který mu daroval asi už popáté za jejich dnešní setkání. Kdyby nebyl tak malátný, nahnul by se dopředu a jednu pořádnou mu vrazil. Bohužel, byl rád, že se vůbec dokázal odpoutat, jak byl kvůli droze dezorientovaný. A jeho snahy nakonec přišly vniveč. Vztekle zatnul pěsti a div nezaskřípal zuby, jak pevně je k sobě tiskl.\n„Ty bastarde," ulevil si skrze zatnuté zuby a obdařil zrzka takovým vražedným pohledem, že kdyby jeho pohled zabíjel, byl by teď Polojaponec dávno na cestě na pokec se svatým Petrem. Zatraceně, tak něco dělej Tai, vybízel se v duchu naštvaně. "Přísahám, že tě zabiju, jestli se mě jenom dotkneš!...A bude to pomalá a extrémně bolestivá smrt!" provrtával ho svýma chladnýma ocelovýma očima, ve kterých se zračilo jediné...smrt. Nebýt zdrogovaný, Katsu by ho i bral vážně, ale v tuhle chvíli to byl on, kdo měl navrch. Proto si z jeho výhrůžek absolutně nic nedělal a v klidu se věnoval řízení.\n"Tai, Tai, Tai..." převaloval to jméno na jazyku, jakoby to bylo drahé víno. „Neříkej, že jsi nikdy nepřemýšlel nad tím, jaké to je, spát s někým jiným než se ženou?!" podíval se na něj zkoumavým pohledem a hned na to odvrátil zrak zpět na ztemnělou silnici. „Znám tvou povahu a vím, jak dokážeš být neodbytný, když jsi zvědavý. Jsi jako malé dítě, které se nezastaví, dokud neprozkoumá všechny zapadlé kouty. Neříkej mi, že jsi ještě nikdy neměl chuť si zaexperimentovat," nahlodával Brita dál. Tai jen vztekle zavrčel a obdařil zrzka dalším zhnuseným pohledem. Tseh...to snad nemyslí vážně. Já nejsem nějakej přiteplenej magor, kterej by přefik i svýho bráchu, kdyby na to přišlo! tiše pěnil. I když, jednou už přemýšlel nad tím, jaké by to bylo, kdyby pod ním místo ženy ležel muž. Tomu aristokratickýmu parchantovi by to ale v životě nepřiznal. To by si radši ukousl jazyk. Z přemýšlení ho vytrhla až Polojaponcova ruka, která se pomalu sunula po stehně až do jeho nejcitlivějších míst. Vztekle ji zastavil a odhodil, ani nevěděl, kde se v něm tolik síly ještě vzalo. Daroval Katsuovi další vražedný pohled.\n„Co si to sakra..." zavrčel skrze zatnuté zuby, ale Katsu mu nedal šanci větu dokončit. Autem se rozlehl zrzkův pobavený smích, který ho ještě více rozčílil.\n„Takže měl," smál se dál pobaveně nad tím zjištěním. Taiovi, ač neplánovaně, mírně zčervenaly tváře a vztekle se podíval jinam, než aby se musel dál dívat na toho zrzavýho hajzla.\n„A kdyby, tak tobě je do toho hovno, Venom!" prskal vztekle. "Já nejsem žádná přiteplená děvka z klubu Leona Moretti, se kterou si můžeš dělat, co chceš!" Vzteky téměř skřípal zubama. Katsu se usmál.\n„Ne to jistě ne...tvoje tělo je ale stejně vzrušující a lákavé jako těch...cituji tě: přiteplených děvek z Leonova klubu," odpověděl mu pobaveně. Sjel blonďáka pohledem a provokativně si přitom olízl své plné rty. Hodlal co nejrychleji dojet na místo. Byl tak nedočkavý, že jel několikrát omylem na červenou. Nemohl se dočkat na výraz Britovo tváře, až se ho dotkne na holé kůži nebo až bude postupně sundávat všechno jeho oblečení. Těšil se jako malé děcko, což trochu narušil menší problém. Jak dostat blonďáka do jeho bytu, aniž by oba přišli k úhoně.\nDéšť neustal ve své intenzitě a ani vítr, jak se zdálo, nechtěl povolit v běsnění. Dva páry, vztekem a deštěm, přimhouřených očí, nespouštěly pozornost z toho druhého a svými nehnutými postoji připomínali sochy. Jenom horký dech, který v chladném vzduchu vytvářel páru, dokazoval živost dvou mužů.\n„Tak co bude dál, Beloved? Budeme tu takhle stát do konce věků nebo se rozumně domluvíme?“ promluvil skoro po deseti minutách Shiego, jemuž byla už docela zima. Rád by zapadl na nějaké teplé místo a nechal by se rozmazlovat. I když čas strávený v jeho přítomnosti se mu také zamlouval, ale tohle by nejspíš nahlas neřekl. Minulost byla minulostí, a jestli chtěl jít dál, musel ji pevně uzamknout ve své mysli a pouštět ji na povrch jenom tehdy, když vzpomínat chtěl.\n*Byl opřený o dřevěný bar, vyrobený z kavkazské jedle, popíjel si svou whisky a sledoval dění okolo. Spousta lidí, ještě víc jídla a nadmíru velká dávka alkoholu. Všechno, co k večírkům na vysoké úrovni patřilo. Neztěžoval si na žití ve vysokých kruzích, neboť mu dávalo jisté výhody, kterých patřičně využíval. Jen ho to prostě někdy nebavilo, protože japonská aristokratická smetánka zřejmě nedostávala nové nápady, a tak byly snad všechny večírky stejné jako ty předešlé. Ano, Japonci byly slušní a konzervativní. Věděli, jak se ve společnosti chovat, jejich zdvořilost a návyky s tradicemi byly návštěvníky cizích zemí obdivovány, ale právě proto ho nebavilo každodenní stejné dění. Pro jeho dobrodružnou a velmi energickou povahu to byl jako trest, nebo vězení. Potřeboval někde uplatnit svoji energičnost, neskutečný apetit a svůj sex-apeal, o kterém nepochyboval, že ho má. Ani spousta jiných, které měl v posteli, nemohla tvrdit opak. No, spousta... Spíš několik. Nikdy se na veřejnosti netajil tím, že by nerad flirtoval, nebo že by neokusil všechny zákoutí hříchu, ba ne. Naopak. Užíval si, když mohl někoho veřejně, či neveřejně, lovit, dobývat si ho a ve finálním tahu si ho přivlastnit a využít výhody poraženého, jež nevydržel to napětí, které na něj vyvíjel a zkrátka podlehl touze. Usmál se nad sebou a pohledem se dál loudal po luxusním střešním bytě s dvěma terasami, venkovním bazénem se saunou a to všechno v dvacátém poschodí budovy. Někdy ho až překvapovalo, co všechno byly schopni architekti vymyslet a ještě víc, co všechno byly schopni realizovat. Znovu si usrknul, když pohledem zavadil o objekt jeho náhlého zájmu. Seděl úplně napravo od hlavních vchodových dveří na kožené sedačce s nohou přes nohu a stejně znuděně sledoval dění. Víc se natočil, aby lépe viděl a jal se nový objekt prohlížet. Sestříhané černé vlasy po pás se stejně sestříhanou ofinou do obličeje se mu lehce pohybovaly, jak od otevřeného okna proudil čerstvý vzduch. Na sobě černou upnutou košili s ležérně uvázanou kravatou a modré džíny, moderně potrhané. Aspoň měl tak lepší výhled na jeho kůži, která byla bledá. Ale která by v tomhle proměnném podnebí nebyla, že.Vzhledem k tomu, že měl nohy přehozené přes sebe, nemohl odhadnout jeho výšku, ale něco mu napovídalo, že bude větší než on sám. Rovný nos se lehce tyčil nad zrůžovělými souměrnými rty. Celá jeho tvář byla taková…zvláštní, ale něčím krásně zvláštní, jinak by si ho nevšiml. Bohužel na tu dálku nemohl posoudit barvu očí, což ho štvalo. Během jednoho okamžiku se rozhodl, že tu barvu zjistí, prostě musí. Převzal si od barmana za pultem celou lahev a tichým jaguářím krokem pomalu obešel pokoj tak, aby se dostal za sedačku. Vztáhl ruku a nalil Neznámému whisky do prázdné skleničky. Neznámý s sebou lehce trhl, ale nijak neprotestoval. Až když mu dolil, se na něj otočil a on se mile usmál. Modré...modré oči jako modré nebe kolem zářícího měsíce. Mladý muž jeho úsměv opětoval.\n„Všiml jsem si, že vám už došlo pití,“ vysvětlit své počínání obratně, přisedl si vedle a pohodlně se uvelebil. Cítil na sobě zkoumavý pohled a užíval si to, zatímco zvažoval, jaké zbraně by měl použít. Začneme s představováním. „Já jsem Shiego Kanegawa,“ představil se svým sametovým hlasem, za kterým se sice leckdy schovávalo ostří, ale to jen v případě, že byl v ohrožení nebo vytočený. Díval se do těch prazvláštních očí,mezitím co čekal na odpověď a měl pocit, jakoby právě našel to co hledal. Kus skládanky sebe sama, kterou ne a ne složit a teď...s přítomností toho muže mu přišlo, že našel poslední dílek. Neznámí muž chvilku neodpovídal, než se pak lehce pousmál a jeho oči zářily tajemným ohněm.\n„Jaseino Koroši. Těší mě.“ Pokývali hlavami a pak se bavili o všem možném. Aspoň nějak zaplnily tu nudu, jež je potkávala na každém kroku.\nZatřásl hlavou, jak se snažil dostat vzpomínky pod kontrolu…teď ne…teď ne… Jaseino pozoroval tu náhlou změnu a zajímalo ho, co se děje. Shiego byl vždycky rezervovaný, klidný, až chladný a tohle chování, kdy se mu v očích objevila chvilková bolest spolu se zmatením, se k jeho povaze absolutně nehodila. Začal se nekontrolovatelně třást po celém těle a vrah nějak vycítil, že to nebude zimou. Aristokrat musel pevně zavřít oči, přičemž skousl rty, aby ty vzpomínky z jeho hlavy už zmizely. Drtily ho zevnitř. Jedna vzpomínka za druhou, jako v nějakém starém filmu. Vědomí se začalo propadat do čiré bezmoci nad tak tvrdým nástrojem, až povolil v ostražitosti a maličko odtáhl svoji dýku od Jaseinova krku. Ten té výhody okamžitě využil, vytrhnul mu zbraň z ruky, chytil ho za límec a podtrhnul mu nohy, takže s překvapeným vyheknutím dopadl na zem. Jaseino si na něj pro jistotu lehl, ruce uvěznil v jedné svojí a pistoli mu přiložil ke spánku. Jistota je jistota. Z blízka hleděl do pobledlé tváře, pevně semknutých víček i rtů a nevěděl, co si myslet. Pokud to bylo ale to, co si myslel, nejradši by si nafackoval, i když netušil, k čemu by to bylo dobré.\n*Nemohl dýchat. Žaludek se mu sevřel nevolností, před očima se mu zatmělo a v uších mu nepřetržitě hučelo. Celý svět se s ním točil a plíce…plíce jakoby okolo sebe měly obří kleště, jež jim nedovolovaly se naplnit čerstvým vzduchem. Bezmocně lapal po dechu, držel se hrany stolu vší silou, ale nohy se mu stejně podlamovaly a jeho oslabené tělo to prostě neustálo. Svalil se na všechny čtyři a dál na zemi lapal po dechu. Zoufale zatínal ruce do chlupatého koberce v dávivých křečích, z očí odkapávajíc na zem slzy bolesti, zoufalství a bezmoci. Nemohl křičet, nemohl se hnout, nemohl prostě vůbec nic. Nemohl ani slyšet, jak se otevřely dveře a do nich vpadl vyděšený muž, jež o chvilku později padl před něj na kolena chytajíc ho za ramena. Upřeně se díval do vyděšených očí, jež ho němě prosily o pomoc.\n„Shiego,“ vydechl jen, ale hned se vzpamatoval a musel mu pomoci. „Poslouchej mě Shiego, lásko. Prosím. Snaž se uklidnit. Nesmíš propadnout panice, jen prostě zklidni dech, zhluboka se jednou nadechni a pak vydechni.“ Shiego vyděšeně zavrtěl hlavou na znamení, že to nezvládne, že to nejde a dál se bezmocně dusil.\n„Ja…Jasei…“ chroptěl jak neměl možnost se nadechnou a dál křečovitě svíral všechno, co se dalo. Jaseino zběsile přemýšlel co by měl v tuhle chvíli udělat, ale napadla ho jediná věc. Popadl jeho třesoucí se hlavu do svých dlaní a políbil ho. Korigoval tak, kdy zběsile zalapá po dechu a kdy ne a předával mu tak svoje dávky kyslíku. Postupem času, když to několikrát zopakoval, se to vše dalo do normálu a Shiego se uklidnil. Roztřesenýma rukama se zachytil za jeho ramena a hlavou se opřel o jeho hruď, vydýchávajíc právě prožitý zážitek. Mohl se nadechnout…zhluboka se sám nadechl a pak i vydechl.\n„Děkuju, Jasu…zachránil jsi mi život,“ šeptal vysíleně, když ho Jaseino hladil po zvlhlých dlouhých vlasech barvy kaštanu. Prstem mu zvedl bradu, čímž ho donutil ,aby se na něj podíval. Něžně se usmíval, hřbetem ruky hladil jeho bledou unavenou tvář, ale pořád se jenom usmíval.\n„Miluju tě, Loveless,“ zašeptal mu do ucha a pevně ho objal.\nZnovu už ne, prosil všechny možné, kdo by ho mohli slyšet, a nechtěl, aby se to znovu stalo. Aby znovu musel prožít tu hrůzu, kdy nevěděl jak mu pomoci a jeho němá prosba v jeho očích mu strachem o něj zastavovala srdce. I když už to bylo dávno, celá ta vzpomínka se vrátila v plné intenzitě a s ní se i vrátily pocity, které tehdy cítil. Nikdo o jeho záchvatech nevěděl a dokonce se i zmírnily natolik, že je měl i jednou za měsíc nebo jednou za půl roku, ale zřejmě se díky tomuto setkání spustil nějaký mechanismus, který ho uvrhl do tohoto stavu. Ani Leon nevěděl, že trpěl těmito záchvaty, které ani doktoři nedokázali identifikovat, i když to podle příznaků přisuzovali na psychické poruchy, jež je vyvolávaly. Buď to si v dětství prožil nějaké trauma nebo šlo o psychický blok neurčitého původu. Zkrátka byly všichni bezmocní a on nejvíc. Neměl na to lék, nevěděl co to je, netušil jak se toho zbavit. Mohl jen zoufale znovu lapat po dechu jako už kdysi a vědomí se bez dostatku kyslíku začalo propadat do temnoty.\n„Zklidni dech, Shi. Musíš zklidnit dech, nelapej tak po něm. Zklidni se,“ slyšel z velké dálky povědomý hlas, ale nedokázal udělat to, co mu ten hlas radil. Prostě nedokázal. Nedokázal to ovládat, natož s tím něco dělat a zoufalí lidé, jež jsou v bezvýchodné situaci, ztrácejí hlavu. „No tak, kotě. Jsi Shiego Kanegawa sakra! Zpomal dech, snaž se zpomalit dech a zhluboka se jednou nadechnout.“ Hlas na něj skoro křičel a o to víc byl zoufalý. I ten hlas vyzařoval prvky zoufalství smíchaného se vztekem. „Loveless, jestli to neuděláš, vystřelím ti mozek z hlavy!“ varoval ho a na důkaz svých slov mu chladnou zbraň ještě víc namáčkl na spánek. Jenže ani vyhrožování smrtí jeho stav nezlepšilo. Dál se třásl jako osika, začínal se míň pohybovat nedostatkem kyslíku a pořád nebyl schopný se nadechnout. Potřeboval se nějak zklidnit. Jaseino se nad něj sklonil, žhavě se přisál na rozechvělé rty a vdechl jeho zadržovaný dech do sebe. Nosem se nadechl a ústy mu předal kyslík. Několikrát to zopakoval a pak ho políbil. Vášnivě, tak jak to kdysi dělávali celé dny, celé noci, které strávili zachumlaní v posteli, v náruči jeden druhého. Netušil, jestli ho tím gestem překvapil nebo něco jiného, ale zabralo to. Shiego trochu zklidnil dech, třas jakoby se úplně vytratil a tělo se pomalounku uvolnilo. Loveless otevřel pomalu oči, jež se zdály být tak unavené, až bylo neuvěřitelné, že je byl schopný vůbec otevřít. Jaseino ho přestal líbat, ale rty nechal tak, aby se neustále, při každém jejich pohybu, dotýkaly a otíraly o sebe. Díval se mu do očí, hledajíc známku toho, že ten odporný záchvat je pryč. Ke své nebo Lovelessově úlevě, v nich viděl jen únavu, slabost a mizející strach, který záchvat vyvolal. Ať už to bylo neuvěřitelné nebo ne, v unavených očích se zaleskla voda a nebyla to ta dešťová.\n„Znovu jsi mi zachránil život….“ zašeptal vysíleným hlasem a i jemu se okamžitě vybavila ona odporná vzpomínka na první záchvat od začátku jejich vztahu. SHiego plakal. Ten, vždycky chladný, sexuchtivý muž plakal jako malé dítě. Plakal štěstím, zoufalstvím...plakal, prostě plakal. Jaseino byl asi tolik otřesený, že se místo odpovědi znovu sklonil a znovu ho políbil. Tentokrát ne s důvodem záchrany života, ale prostě to chtěl udělat. Chtěl po těch dlouhých letech ochutnat jeho rty, zjistit, jestli jsou pořád tak sladké, tak hedvábné jako kdysi. Byly…Byly přesně takové, jaké si je pamatoval a přesto jiné. Nebyly už jeho, nepatřily mu a díky tomu z nich cítil i jistou ostrost. Pistole zacinkala o tvrdou zem, jak ji pustil, aby se mohl zabořit do slepených mokrých vlasů. Bylo jim zřejmě úplně fuk, že leží na ledové mokré zemi, prší na ně a fouká ledový vítr. To jim absolutně nevadilo. Vychutnávali si tíhu jakou Jaseino obdarovával Shiegoovo tělo a hladově si přivlastňoval čím dál víc napuchlejší rty. A Loveless to vůbec nevadilo, naopak mu vycházel vstříc s radostí, že po tolika letech se ho znovu může dotknout. Když nemohl, dotýkal se Valena. Možná…možná proto na Valena nedal dopustit a vždy ho jen chránil před ostatními a dopřával mu rozkoše, které se mu od jiných zákazníků nedostávalo. Tolik mu ze začátku připomínal Jaseina, až se na něj prostě moc upnul. Až teď, tady, v tuhle chvíli si uvědomil, jak moc jsou oba rozdílní. Nemají skoro ani jednu věc společnou, až na dlouhé černé vlasy a nebesky modré oči. Usmál se v polibku a plně se podrobil naléhajícímu jazyku.\nSpokojeně se zavrtal do přikrývek a hnědé vlasy, vlhké od koupele, měl rozházené po polštáři. Dostal v práci konečně vytoužené jednodenní volno, které mohl strávit podle svého uvážení… A on se ho rozhodl strávit v posteli…sám. S úsměvem se ponořil ještě hlouběji do voňavých přikrývek, když v tom mu někdo zaťukal na dveře. Znechuceně protáhnul obličej, letmým pohledem zkontrolujíc hodiny na nočním stolku. Červeně na něj blikalo sedm dvacet pět. Otráveně se zvedl z postele, natáhnul na sebe černý saténový župan a otevřel dveře. Za nimi stál mladý chlapec se sytě zelenýma očima, které byly plné bezmoci. Určitě tu musel být nový, protože jenom nováčci, neboli New Pets, se takhle tvářili. Ovládl počáteční vztek, že ho někdo ruší a mile se usmál. New Pets to tu neměli lehké. Rozhodně ne v tomhle napjatém podnebí, kdy se šuškalo o válce mezi gangy.\n„Copak potřebuješ?“ optal se ho, aniž by se ho zeptal na jméno. Mladík sklopil zrak k zemi a na tváři mu vyskákaly ruměnce červené jako dvě malá cherry rajčátka. Pobaveně se zakřenil jeho nervozitě, jelikož byla opravdu roztomilá. Popadl ho za klopy jeho košile a vtáhnul ho do svého pokoje, aby jejich rozhovor, ať už bude o čemkoli, neslyšel nikdo jiný než oni dva. Tyčil se nad tím mladíkem, co byl o půlku hlavy menší a čekal, jestli z něj něco vypadne. Když se dlouho nic nedělo, znovu zopakoval svou otázku. „Tak proč jsi mě vyhledal? Svoje volno nehodlám trávit tím, že tu na tebe budu koukat jak sůva z nudlí a že ty budeš pohledem analyzovat chlupatý koberec,“ zachrčel trochu rozzlobeným hlasem, aby ho přiměl k nějaké reakci. Úspěch zaznamenán. Prudce zvedl hlavu, v očích omluvu.\n„Odpusťte, pane. Nechtěl jsem vás rušit při vašem volnu.“ Znovu sklonil hlavu, což ho krapet rozčílilo. Rukou mu ji zase hrubě zvedl nahoru a zabodnul do něj oči.\n„Tak podívej. Přestaň s tím a hned řekni, co jsi ode mě potřeboval...já přece nekoušu,“ vzápětí se jeho přísná tvář změnila v povzbudivý úsměv, který chlapci dodal trošičku odvahy.\n„Víte...já...“ koktal nervózně, se stále se zvětšujícím ruměncem, který Nive pobaveně sledoval.\n„Ano…já poslouchám,“ poodešel od něj, posazujíc se do naducaných přikrývek, které ho přímo vábili, aby se do nich znovu ponořil, nevnímajíc přítomnost toho prazvláštního Pet.\n„Víte…jde o...o pana Shiega...“ zašeptal sotva slyšitelně, ale i tak upoutal pozornost druhého muže v pokoji. Pomalu obrátil svoji pozornost zpět na něj s přimhouřenýma očima. On znal jeho, jeho! Shiega? Pohledem ho sjel od hlavy k patě, až se drobný blonďák neklidně ošil pod tím drobnohledem.\n„Kdo jsi.“ Vypálil na něj otázku, přehlížejíc jeho první slova. Oslovený se znovu lehce otřásl, ale odpověděl napoprvé.\n„Jsem Hanaku...Hanaku Yuriteka a jsem Pet teprve týden.“ Druhý muž kývnul hlavou.\n„Nive,“ oznámil mu ledabyle své jméno a dál pokračoval ve vyptávání. „Odkud znáš Shiega, Hanaku?“ pohodlněji se uvelebil na posteli.\nHanaku si připadal jako při nějaké audienci. Stál před tím krásným klukem, možná už mužem, skoro jakoby čekal na popravu nebo na rozsudek, vynesený z jeho smyslných rtů. Dlouho potom, co potkal Shiega, nad tím přemýšlel. Kolovaly tu o něm zvěsti milovníka, co si libuje v sexu s více mladíky a když ho tehdy oslovil, měl z něj strach, ale zároveň ho výraz v jeho očích uklidňoval. Taky se od jiných Pets dozvěděl, že Shiego má stálého Pet, kterého navštěvuje pravidelně a on je tak de facto jenom aristokratův. Nikdo jiný na něj nesměl sáhnout. A tak ho napadlo, že půjde přímo za ním a zeptá se ho na něj, ale teď si začínal myslet, že to byla chyba. Nive se tvářil jako by snědl kyselou okurku, jakoby se bál, že mu Hanaku Shiega vezme. To on ale přece nechtěl…\nUpřený pohled tmavých očí ho dělal ještě nervóznějším, než byl. Z Niveho vyzařovalo něco, co bylo podobné vzteku, což pro něj očividně nebylo dobré. Moc dobře věděl, co Pets dokážou. Člověk by si myslel, že to jsou nevinná, krásně vypadající stvoření určená pro hraní…Ani za boha ne. Nikdy neviděl zlejší, pomstychtivější a nejnebezpečnější stvoření než Pets. Žárlivost, která se objevovala u každého jedince, neměla hranice a nikdy nebrala konce. Kolikrát byl svědkem, kam až může žárlivost zajít a co člověk v jejím zajetí dokáže udělat. Bál se jich, protože v tu chvíli, kdy je ovládla žárlivost, už to nebyly oči Pets oddaných svým pánům, ale oči zvířete. Tohle opravdu nebyl dobrý nápad, Hana, říkal si v duchu, když se v Niveho očích objevil ten strašidelný lesk.\n„Já…já ho ani tak moc neznám…“ dal se do nového koktání, snažíc se mu při tom nedívat upřeně do očí, a tak se pilně věnoval analyzování koberce. „Tenkrát, při předvádění toho kluka si mě odchytil a byl…velmi...jak jen to říct...“ snažil se najít vhodné slovo, při kterém by nezrudnul a zároveň by nepřišel o život.. „…velmi přítulný…“ zašeptal s obavami a už jen čekal na příval vzteku smíchaného z žárlivostí. Bál se co všechno by mu mohl Nive provést.\nK jeho překvapení však Nive dál elegantně seděl na své posteli s lehkým úsměvem na rtech. Ta tam byla žárlivost či vztek. Teď je nahradilo pobavením. Moc dobře znal vkus svého pána i jeho výběr co se týče pet. Pán…nemuseli je tak oslovovat, ale de facto jejich pány byly. Nikdo z Pets vlastně neexistoval, takže Nive přišlo normální oslovovat návštěvníky klubu, pane. Zprvu se bál, když se tenhle klučina vyptával na jeho, ale úplně jenom jeho, pána, že by ho snad mohl nahradit i přesto, že má status „nejluxusnějšího zboží“ v klubu, které je jenom pro prestižní a vážené hosty. Možná taky proto patřil jen aristokratickému Japonci. Jenomže SHiego byl, co se týče výběru Pet´s, horší než londýnské počasí, a tak si u něj Nive nemohl být ničím zcela jistým. Téměř ničím. Jeho vkus se vůbec neměnil, za to si potrpěl na pravidelné obměně Pet, jelikož prý neměl rád stereotyp. Jelikož si liboval ve více početném sexu, vždy po týdnu jednoho Pet vyměnil. Jenom Nive zůstával a tak bylo ostré chování vůči Hanaku, pochopitelné. Aspoň podle něj.\n„Nemusíš být tak nervózní.“ Rozhodl se chlapce dál netrápit svým mlčením. „Nesnížil bych se na úroveň skoro všech Pets a neublížil bych ti, tak přestaň být tak nervózní.“ Pobaveně sledoval lehce vykulené zelenkavé oči s pusou mírně dokořán. Hlavně sebou Hanaku trhnul, když promluvil, takže Nive měl co dělat, aby se nezačal smát. Při bližším pohledu musel usoudit, že pán si vždy potrpěl na exkluzivním zboží a chápal jeho záměr si mladíka v nebližší době vzít. Pěkné rysy tváře, směsice dospělosti s dětinskostí, ho dělaly bytostí nanejvýš zajímavou včetně postavy, jež mohl posoudit díky upnuté černé košili s černými kalhotami. Ach ano, oblečení Nováčků. Neustále se oblíkaly, aby náhodou někde nevykukoval kousek kůže v nesprávnou dobu a kdesi cosi. Stejně brzy přijdou na to, že je naprosto zbytečné se oblíkat díky velké návštěvnosti, a proto je lepší nosit jednoduché pohodlné látkové kalhoty či župan. Nic víc, nic míň. Hanaku se na něj mírně uculil, ale nervozita z něj opadla jenom napůl. To horší ho ještě čekalo.\nTouhle otázkou si přestal lámat hlavu, když dorazili na místo určení a dálková světla jeho červené Alfy Romeo 8C, na moment ozářila postavu s dlouhými stříbrnými vlasy. Samolibě se usmál a zaparkoval před domem, ve kterém Tai bydlel.\n„Jsi doma, Shark," podíval se na objekt svých zvrhlých choutek a vyndal klíčky ze zapalování. Tai bezmocně seděl a provrtával Katsua pohledem. Ne, on se prostě jen tak nevzdá. Nenechá ze sebe udělat děvku. Nenechá se takhle ponížit, má přece svou hrdost. On, který si vybudoval pověst chladnokrevného zabijáka, kterému se všichni raději dobrovolně vyhýbají, pokud od něj něco nepotřebují. V tom případě mu musí zaplatit dost tučnou sumu, aby se o to vůbec začal zajímat. Ne, já se tak lehce nevzdám a je mi jedno, kolik jsi mi toho dal, Venom, říkal si v duchu Tai a pozoroval Katsu, který mezitím vystoupil z auta, obešel ho zepředu a zastavil se na straně spolujezdce. Tai se ušklíbnul a zamáčkl vnitřní zamykání dveří. Jsem zvědavý, jak si s tímhle poradíš, zmetku. Na blonďákově tváři se objevil pobavený úšklebek, když se Katsu pokusil otevřít zamčené dveře.\n„Budeš muset rozbít sklo, jestli mě...odsud chceš opravdu dostat, Venom," informoval zrzka se zvláštním leskem v očích. „Pochybuju, že to uděláš. Vím...jaký jsi perfekcionista, co se tvých aut týče," dodal ještě a založil si ruce na prsou. Já se prostě nenechám ošukat jako nějaká laciná kurva. Nejsem tvoje hračka, Venom. Katsu se pobaveně usmál při pohledu na blonďáka, jež se zamkl v jeho drahém autě. Víc než obávaný a všemi respektovaný zabiják, vypadal teď spíš jako malé trucovité dítě. V očích se mu zalesklo a z kapsy saka vytáhl malé dálkové ovládání od zámků auta. Tai nadskočil leknutím, když uslyšel ten známý zvuk, který vydává auto, když jeho majitel zmáčkne tlačítko na odemykání dveří. Než se však stačil vzpamatovat, čísi silné ruce už ho z auta vytáhly ven. Ať se vzpíral jakkoliv, bylo mu to prd platný, jelikož byl kvůli droze slabý jako moucha a dotyčný měl stisk silnější než svěrák. I jeho všestranné bojové umění mu teď bylo k ničemu, když neměl sílu se bránit. Avšak nehodlal se vzdát, a tak to zkoušel všemi způsoby. Kopal, škrábal, házel sebou, dokonce dotyčného pěkně pokousal, ale i to mu bylo, bez cenzury řečeno, k hovnu. „Ty hajzle," prskal vztekle. „To vždycky, když si nevíš rady, tak používáš drogy a...sakra pust mě," trhnul sebou, ve snaze se osvobodit ze sevření tý gorily, která ho držela. „Koukám, že tys taky moc slušnýho chování nepobral, když se ani nepředstavíš, zmetku," snažil se dotyčného vyprovokovat kousavými připomínkami a případnými nadávkami.\n„Nebraň se, jen si ublížíš," naklonil se k blonďákovu uchu a víc mu stiskl ruce, zkroucené dozadu. Tai mírně zasykl, jak ho silný stisk zabolel. Dost na tom, že už se mu ruce skoro neprokrvovaly.\n„Ty parchante," zavrčel mu v odpovědi a znovu sebou škubl. „Až mě pustíš, jsi synem smrti," dodal vztekle už značně omámený drogou, kterou mu Katsu dal do whisky, přesto z jeho hlasu číšila vyrovnanost a chlad. To se Rafaelovi začínalo líbit.\n„Nemůžu se dočkat," pošeptal mu do ucha a schválně se ho letmo dotkl rty. Musel se usmát, když Tai hlavou ucukl. Katsu se celou cestu do Taiova bytu bavil jeho zoufalými snahami o osvobození. V téhle situaci by do něj nikdo neřekl, že je to obávaný zabiják, nýbrž by ho označili za oběť, i když za jeho současný stav mohla droga, kterou mu podal. Celý nedočkavý otevřel dveře od jeho bytu a počkal, až dovnitř Rafael Taie dostane. Jako poslední záchranu před tím, co ho čekalo, se Tai zaklínil nohama o futra dveří, od kterých se následně odrazil vší silou, kterou mu droga poskytovala. Dosáhl toho, že Rafael na okamžik ztratil rovnováhu, čehož také využil. Šikovně si vymanil z jeho sevření jednu ruku, čímž mohl provést chvat z karate, kdy svého protivníka přehodil přes rameno. Velké tělo s duněním dopadlo na kamennou podlahu a to dalo Taiovi možnost na útěk, leč to pro něj bylo nadmíru ponižující. Zalarmoval všechny své síly a malátně se vydal pryč. Stačilo se dostat k autu a byl v bezpečí, ale k jeho smůle se nedostal ani ke schodům, když ho Rafaelovy silné paže opět uvěznily ve svém sevření.\n„Kočička nám vystrkuje drápky," neodolal si Taie popíchnout, když ho, zmítajícího se, táhl zpátky k jeho bytu.\n„Drž hubu!" osočil se na něj blonďák a vztekle sebou házel ještě více než předtím. Nehodlal se jen tak vzdát. On prostě odmítal dovolit Katsuovi to, co s ním chtěl udělat. Zatraceně, že se na něj nevysral. V zopakování jeho kousku mu bohužel zabránil pohotový Rafael, který se s ním otočil a do bytu zacouval. Nehodlal si opakovat tvrdý dopad na kamennou podlahu. „Přísahám, že tě zabiju, Venom," prskal dál jako vzteklá kočka, když ho Raf táhl dál do útrob bytu, směrem k jeho ložnici. A je to v prdeli. Kurva práce!!! vztekal se Tai v duchu. Katsu s vítězným úsměvem na tváři zavřel dveře od bytu a jal se je následovat. Dost se bavil, když sledoval, jak se blonďák zmítá, když mu Rafael poutal ruce k pelesti rozložité postele po tom, co se ho Tai pokusil zastřelit pistolí, kterou měl skrytou pod polštářem. A jsi můj, pomyslel si Katsu při pohledu na spoutaného Brita, který poutama škubal jako vzteklý.\n„Díky za tvou spolupráci, Rafaeli. Přišla vhod," promluvil ke stříbrovlasému muži, který zmítajícího se blonďáka pozoroval s neskrývanou touhou v očích. Zato Tai po něm šlehnul pohledem, který sliboval pomalou a bolestivou smrt. Rafael musel uznat, že nebýt Brit dezorientovaný a připoutaný jako pes k boudě, už jen díky tomu pohledu by raději vyklidil pole. Jenže teď ho to naopak pobavilo. Jak málo stačí k tomu, aby se z obávaného zabijáka stala oběť, pomyslel si hořce a sledoval, jak blonďákovi docházejí síly ze snahy se osvobodit. Katsu přešel ke svalovci a nahnul se k jeho uchu. „Neodolatelný, že," zapředl mu do ucha jako kočka. S Rafaelem to však nic neudělalo. Jen se usmál a přesunul se ke dveřím od ložnice.\n„Mám ještě pár věcí k zařízení..." řekl jakoby nic k usmívajícímu se zrzkovi. V očích se mu však nebezpečně zalesklo. „Snad jindy," dodal s pohledem na blonďáka a vydal se ke vchodovým dveřím. Tai na něj však ještě stačil křiknout.\n„Jestli se znovu uvidíme, bude to naposled, ty zkurvysyne!" To Rafaela rozesmálo. Jeho smích zněl Taiovi v uších ještě dlouho poté, co se za ním zavřely vchodové dveře. Ten parchant zavšivenej! Zatraceně, tohle je v prdeli. Kurva práce, tak povol, ty potvoro! nadával v duchu Tai, škubaje dál pouty, i když ho to kvůli přítomnosti drogy v jeho krvi vysilovalo. Zápěstí už měl od kovových pout rozedřené, jak se snažil osvobodit. Katsu jeho marné snahy s pobavením pozoroval a pomalu se přesunul k posteli. Jak byl Tai zabrán do svých myšlenek, ve kterých nadával jako dlaždič, nepostřehl, že se nad ním Katsu sklání, což mělo za následek, že nadskočil leknutím.\n„Okamžitě mně pust, ty hajzle!" vztekal se blonďák. Katsu se jen pousmál a naklonil se k jeho uchu.\n„A když nepustím?" provokoval ho a skousl mu ušní lalůček. Tai trhl znechuceně hlavou. Tohle se mu začíná vymykat z rukou. Ten parchant to myslí vážně. O tom se ostatně přesvědčil v dalším okamžiku, kdy mu zrzek doslova rozerval černou košili, až z ní uletěly všechny knoflíky.\n„Opovaž se na mě jen sáhnout, ty zatracenej perverzní..." Jeho další nadávky umlčel Katsu, když se vrhl na jeho rty a pohltil je tak ve vášnivém polibku. Tai sebou začal zmítat ještě víc. Chtěl se zbavit toho odporného vlezlého jazyka, který mu plenil ústa. Jediné, co ho napadlo, bylo kousnout. Pusu měl v tu chvíli, kromě zrzkova jazyka, plnou i rudé tekutiny, linoucí se z Katsuových úst. Zhnuseně krev vyplivl a pak se při pohledu na krvácejícího polojaponce výsměšně ušklíbl. „Já jsem tě varoval, Venom!" Katsu si sáhl na ústa a podíval se na rudou tekutinu na svých prstech. Jen počkej, pomyslel si se lstivým úsměvem na rtech, ze kterých mu vytékala krev. Utřel si pusu do kapesníku a ignoroval železitou pachuť, která mu s každým polknutím zaplavila celá ústa.\n„Nehraj si se mnou, Shark. Přestaň se bránit, stejně ti to je k ničemu. Víš, že se neosvobodíš," díval se Katsu Taiovi do očí se zvláštním leskem, který otrlému zabijákovi přivodil mrazení v zádech. Zamračil se na zrzka a znovu sebou zazmítal.\n„Tseh, myslíš, že se tě bojim, Venom?!" Byla to spíš řečnická otázka, ale Katsu se usmál a nahnul se znovu k blonďákovu uchu.\n„Měl bys," pošeptal mu s hlasem skrývajícím nebezpečně nabroušené nože a olízl bezbrannému Taiovi tvář. "Ty nevíš, čeho všeho já jsem schopný, Shark," pokračoval s jazykem na jeho krku, kde se zastavil. "Raději se mi poddej, bude to tak pro oba lepší. A já se postarám, aby se ti to líbilo tak, jako mě," dodal a skousl jeho jemnou bílou kůži, na které se téměř okamžitě objevil fialový flek, jak byla citlivá. "Ale jestli se budeš dál chovat takhle, nezaručuju, že to pro tebe bude příjemný zážitek," podíval se Britovi znovu do očí. Tai v těch jeho ocelových, o jeden odstín tmavších očích, zahlédl hrozbu a něco neidentifikovatelného. Něco, z čeho mu vstávaly chloupky na zátylku. Tai se zamračil a plivl mu do tváře.\n„Jdi do hajzlu!" řekl, jakoby chtěl slovy vyjádřit, co jeho nynější čin měl znamenat. Katsu se na něj zlostně podíval. Takovým způsobem, který u zrzka Tai ještě nikdy neviděl. S očekáváním co přijde, sledoval, jak si Katsu otírá tvář kapesníkem, který následně odhodil někam vedle postele. Chtěl se mu vysmát do obličeje, ale v tu chvíli, jakoby ho někdo praštil palicí po hlavě. Všechny svaly v těle se mu napnuly a on se prohnul, až pouta, kterými byl připoután k pelesti postele, zachrastily. Ta droga, zatracená, pomyslel si vyčerpaně. Katsu se usmál místo něj.\n„Tak začala pořádně účinkovat," olízl si své plné rty při pohledu na omámeného Brita, který se na něj díval se zastřeným pohledem. Zrychleně dýchal a na čele se mu objevily krůpěje studeného potu. Vypadal tak bezbranně, skoro jakoby blouznil v horečkách. Jenže to byly jen účinky drogy, která mu kolovala žilami. Po Katsuově tváři přeběhl lstivý vítězný úsměv, když se nad bezbranného Taie sklonil a přisál se mu rty na bělostný krk, který nyní hyzdil velký fialový flek, jež mu zrzek před chvílí udělal. Od krku pokračoval dál od levé kliční kosti k pravé, kde začínalo blondýnovo tetování, které se táhlo těsně kolem pravé bradavky, dolů k podbřišku, kde se pod pupíkem stáčelo až na levý bok. Tai se otřásl odporem. Po celém těle mu naskočila husina a po zádech mu přeběhl mráz.\n„N...ne...ch..." vydralo se blonďákovi z plných rtů namáhavě. Tohle už vážně neměl pod kontrolou. Možnosti na útěk už vyčerpal a v tomhle stavu by se stejně nikam nedostal. Pochyboval, že by se vůbec dostal z pout, když dezorientovaný sotva pohnul prsty. Bylo mu ze sebe samého špatně a ze své bezmocnosti se mu chtělo brečet. „Z...tra...c...ně...hajzle," dostal ze sebe s velkým úsilím jedno smysluplné celé slovo. Jaké překvapení, že to byla zrovna nadávka. Katsu se pobaveně sklonil k Taiově hrudi.\n„Tak bezmocný, a přesto stále tak vzpurný...Tvé chování se mi nelíbí. Jsi jako zlobivé dítě, asi tě budu muset potrestat." Taiovu hruď ovanul horký dech, když se Katsu slonil blíže k jeho světlé pokožce. Blonďák zalapal po dechu, když zrzek obkroužil jazykem jeho pravou bradavku. Přísahám, že tě zabiju, ty grázle, nadával v duchu. Proč tohle muset trpět zrovna on? Zapřisáhlý heterosexuál!\n„Tohle...mi...z...zap...latíš...ugh!" zachrchlal a překvapeně vykulil oči, když Katsuovy horké rty ucítil na podbřišku. Polojaponec se zasmál dvojsmyslu. Opustil Taiův podbřišek a přesunul se k jeho načervenalému obličeji. Zadíval se mu významně do očí, ve kterých se zračila nenávist a vztek.\n„Oh, to jsem netušil, že si za to necháváš i platit," provokoval ho s neskrývaným potěšením. Opravdu se královsky bavil. Tai zrudnul ještě víc. Těžko říct, jestli vzteky nebo rozpaky. Ten parchant!\n„Ty..." hodlal mu i přes drogu říct něco peprného pěkně od plic, ale Katsu se v ten moment znovu zmocnil jeho krásných rtů. Blonďák se ani nestačil nadechnout, jak se na něj vrhl, což mělo za následek, že z nedostatku kyslíku začal lapat po dechu, když se od něho zrzek zase odtáhl.\nhaha a Jaseino.xD\nLuna,25. 8. 2010 14:40\nXoDD kibernetickou šikanu už jsem jí taky slibovala, že draku XoDDD no každopádně, aby sem mohla naku dát 6.díl, tak musim dopsat jednu velice důležitou pasáž XoD\nNaku,23. 8. 2010 13:11\n...hahaxD..krásné oslovení..xDDjen klid jen klid.xD..do skončení světa nikdo čekat nebude.xDDD..na dalším díle se pracuje,a je to téměř u konce.xDtakže se pracuje na jeho konci...taky se pracuje na sedmém díle,který je tak někde na začátku,skoro v polovině,podle toho,jak se s Lunou rozepíšeme a vzhleedm k tomu že přístí týden už se nastupuje do školy.....je zajímavý,že sme múzu měli předevšim,když sme chodily do školy a e o prázdninách.xD...takže myslim,že ke kibernetické šikaně nedojde.xDD\nMyia,23. 8. 2010 12:32\nTy! Ty temný živle! Ty nás týráš!!!:D ale mas pravdu... ne kazdy ted o prazdninach ma cas... a proto si s ochotou pockam na dalsi dilek i do skonani sveta:D..... ale jestli to bude trvat moc dlouho, tak te budu kiberneticky sikanovat... tes se!!! muheee:D\nNaku,19. 8. 2010 10:38\n...další díl je nějak ve skluzi a v nedohlednu,protože ani nejdna z nás,Naku a Luna,nemá tolik času na psaní...Luna pracuje a Naku se snaží o řidičák...takže..a navíc je teď o prázdninách málo z vás v Praze a tudíž skoro nikdo to nečete,nebo sem nedává komentáře a kčemu by to bylo to em dávat,když to pak nikdo neocení,že?...takže co se týká dalšího dílu,záleží jen na Luně,kdy bude mít čas,chuť a náladu a na mě,kdy prozměnu já budu mít chuť a náladu...takže prosíme o strpení a do konce srpna se tu MOŽNÁ,další díl objeví...\nNctis,19. 8. 2010 1:42\npls pridej sem dalsi dilek\nLuna,6. 8. 2010 17:03\njá myslim, že to myslel tak, že někdy neni poznat, o kom se právě mluví =oD...ale je fakt, že nás ta absence komentářů neuvěřitelně štve ^^\nNaku,6. 8. 2010 16:09\n..."těžke"?xDDco je na tom těžkýho?xD..teda jako...blbě se to čte,nebo to někdy nedává smysl?..noooooooo...tak podle mě sou prázdniny a ne vsichni,jako Naku nebo Luna(xD) dřepí u kompu,ae jinak ti děkujeme za pochválení ^^\nmno potěš Gackt... xDD\nYazzy,6. 8. 2010 12:56\njá ty vaše kapitol yvždycky musím číst nejmíň na dvakrát xDDD takové "těžké" čtení..... ale jakto, že taková dobrá povídka má tak málo komentářu???????????\nNaku,27. 7. 2010 22:44\n...ty si uchyl.xDDDDDD Katsu snad není?xDDDDDDDDDD stejně u mě vyhrava Raf,Raven a SHi.xDDDD:.noo...vlastně tak nejak ...ehm...kurňa..xD..VŠICHNI SOU...AAAAAGH..xDDDDDDD\nLuna,27. 7. 2010 22:41\náááááááá Jasu je kunda největšího kalibru XoDDDDDD


Luxusní podprsenky pro každou příležitost. Sportovní, na svatbu svatební, na ples pod šaty. Push-up podprsenka Lormar Souffle\nPush-up podprsenka Lormar Souffle\nPush up podprsenka Lormar Souffle italské firmy na spodní prádlo Lormar. Podprsenka má celovyztužené a vyplněné košíčky. Push-up podprsenka má náplň ... celý popis\nVyberte 65B - italská 1B 70B - italská 2B 75B - italská 3B 80B - italská 4B\nPush up podprsenka Lormar Souffle italské firmy na spodní prádlo Lormar. Podprsenka má celovyztužené a vyplněné košíčky.\nPush-up podprsenka má náplň odstupňovanou odspodu pro vytvoření push-up efektu. Push-up výplň není sice gelová, ale na omak je velmi měkoučká, takže gelovou připomíná. Podprsenka díky vysoce kvalitnímu materiálu se nejen hezky přizpůsobí různým tvarům poprsí, ale je taky velmi příjemná na těle.\nPush-u podprsenka má vzadu dvojité zapínání (nad sebou) a možnost regulace velikosti objemu ve třech pozicích. Podprsenka má navíc vzadu bezešvě zašitá ramínka, takže nejsou pod oblečením viditelná.\nPush up podprsenky Podprsenky dle velikostí Lormar košíček B


ŠÍLENÉ. UDAVAČSKÉ CENTRUM EVROPSKÉ HODNOTY A SEZNAMY NEPŘÁTEL. ZDE JE ROZBOR JEJICH MANIPULAČNÍCH TECHNIK – CZ24.NEWS\nČESKO: Tím nejšílenějším, co se tento týden v českých médiích objevilo, je obsáhlý materiál Seznamu Zprávy o tom, že nejúspěšnějšími dezinformátory v Česku jsou zpěvák Janek Ledecký a SPD Tomia Okamury. Jde o přepsanou zprávu Evropských hodnot gay pornoherce Jakuba Jandy. Petr Žantovský v pravidelném přehledu mediálních zajímavostí popisuje, jak tahle špiclovací a udavačská organizace funguje, a ptá se, kým jsou tyto projekty placeny, s jakým cílem a proč se zveřejňují seznamy nepřátel a co ty chudáky nepřátele potom čeká.\nČlánek s titulkem „‚Nejúspěšnější‘ dezinformátoři v Česku: vyniká SPD i Ledecký“ ze Seznamu Zprávy byl vůbec tím nejšílenějším, co česká média tento týden přinesla. Informuje nás o tom, že Bezpečnostní centrum Evropské hodnoty v současnosti sleduje okolo 40 dezinformačních webů a některé stránky na sociálních sítích.\n„V podstatě jde o přepsanou zprávu Evropských hodnot a Seznam Zprávy z ní vyrobily hodně nafouklý materiál. Vytištěný vyjde bez obrázků skoro na čtyři strany, což je opravdu neobvyklé. Z toho vyplývá, že Seznam Zprávy tu zprávu považuje za velmi významnou a klíčovou informaci. Já bych se nejprve zastavil u Bezpečnostního centra Evropské hodnoty. Svého času si tahle skvadra říkala think-tank, tedy myšlenkový trust. Bezpečnostní centrum je něco úplně jiného a nového. Vidím to prvně v souvislosti s Evropskými hodnotami,“ uvádí Petr Žantovský.\nVedle seznamů politiků a celebrit představily Evropské hodnoty i seznam tzv. občanských dezinformátorů. „Tuhle formulaci jsem ještě neslyšel, je moc ‚pěkná‘. Spadli tam lidé jako David Formánek, Michael Svatoš, Michal ‚Shark‘ Hašek, také zesnulý Ondřej Höppner. To považuji za krajně nevkusné, že střílejí do člověka, který nedávno zemřel na těžkou nemoc, a řadí ho do seznamu nepřátel společnosti. Vyrobily z toho všeho elaborát o tom, jak jsme obklopeni nepřáteli. Jako v padesátých letech. Na každém rohu stojí imperialistický agent, viz plakáty ‚Nemluv o své práci, nevíš, kdo tě poslouchá‘. Myslím, že se tomu blížíme. Tyhle seznamy nám dávají další argument k tomu, že se nemýlíme. Jsem zvědav, kdy Evropské hodnoty přiznají vazbu na Ministerstvo vnitra a jak to bude ministr vnitra potom vysvětlovat. Zajímalo by mě, kým jsou tyto projekty placeny, s jakým cílem a proč se zveřejňují seznamy nepřátel a co ty chudáky nepřátele čeká. To nám Bezpečnostní centrum Evropské hodnoty zatím nesdělilo. Tak jsme v očekávání.,“ říká Petr Žantovský.\nTo by bral jako docela výstižnou významovou charakteristiku té sochy, jejího smyslu a koneckonců i výsledku činnosti mladé dámy, kterou socha představuje. „Bohužel, je to ukazováček, jenž nám má ukazovat správnou cestu k tomu, abychom provedli změnu. Je dobré zaznamenat, že proti té soše protestovali tamní obyvatelé i studenti té univerzity s tím, že to jsou vyhozené peníze. Ale autorka té sochy Christine Charlesworthová zdůvodňuje svůj výtvor tím, že univerzita chtěla sochu Grety, protože je to velmi ‚zelená univerzita‘ a měla pocit, že Greta bude inspirací pro všechny studenty. Já si myslím, že inspirací pro všechny studenty by mohla být, protože by mohli její ideové dílo dotáhnout do důsledku. Švédská aktivistka nechodí do školy pouze v pátek, oni by mohli přestat chodit do školy i v jiné dny. A v tu chvíli budou ryzími následovníky ideového odkazu Grety Thunbergové. Jinou verzi nevidím,“ dodává pro Petr Žantovský.\nJste zrádci a pátá kolona, rozohnil se Babiš na Piráty kvůli jejich poslední snaze zlikvidovat svrchovanost ČR v prospěch Bruselu. Padnou trestní žaloby za velezradu? Nebo šlo jen o Babišove předvolební sbírání hlasů? Jindřich Kulhavý: Prolhaný Seznam o Rakousku TOTAL BRUTAL DEZINFORMACE NA WEBU MINISTERSTVA ZDRAVOTNICTVÍ ČR. GOEBBELS RADOSTNĚ TLESKÁ\nTagy: ČeskoDezinformaceJanek LedeckýTomio Okarmura


Karimatka Sedco YOGA MAT EVA 172x61x8 mm - Fialová | aFit\npredchádzajúce 10,67 EUR Karimatka Sedco YOGA MAT EVA 172x61x8 mm - Modrá / nasledujúce 5,93 EUR Opasek FITNESS NYLON 1020-38palců OBV.96CM DOPRODEJ\nFitness náradie Karimatka Sedco YOGA MAT EVA 172x61x8 mm - Fialová\nKarimatka Sedco YOGA MAT EVA 172x61x8 mm - Fialová\nKarimatka Sedco YOGA MAT EVA 172x61x8 mm Je ideální cvičební podložkou pro aerobic či jógu, ale rovněž se dá použít i pro další sportovní účely. Karimatka je lehká, jednoduše přenosná, skladná a má un... Viac informácií\nKarimatka SEDCO yoga mat eva 172x61x8 mm je ideální cvičební podložkou pro aerobic či jógu, ale rovněž se dá použít i pro další sportovní účely. karimatka je lehká, jednoduše přenosná, skladná a má univerzální použití. karimatka je protiskluzová. technický popis:- výrobce SEDCO- 3 barevné kombinace- rozměry: 172x61x0,8 cm- dodávána složená s gumovými pásky Viac informácií...\nAerobic guma W1443 0,55 mm - Šedá\nAerobic guma SEDCO TPE 1200 x 150 x 0,7 mm - Šedá\nZátěž NEOPREN na ruce 2x 1kg\nBandáž kotníku TRAINING UNI - L - Šedá


Losos indiánský horoskop charakteristika - Horoskopo.cz\nHoroskop Losos (22.7. - 21.8.)\nJedince narozené ve znamení Lososa ovlivňuje ohnivý živel (aktivita, tvoření, vůle, činy), vládne jim pak vítr jižní (cítění, vnímání, empatie). Losos je symbol obrovské síly, energie. Na své cestě zdolává nespočet zdánlivě nepřekonatelných překážek. Jako by měl nezlomnou vůli, obrovský motor, který ho žene vstříc úspěchu. Navíc je od přírody vybaven očividnou mrštností a hbitostí, které mu putování ulehčují. Podobné vlastnosti viděli indiáni i v jedincích narozených v totemu Lososa.


Dovolená Livingstone Jan Thiel Resort 2022 | NaCesty.cz\nÚvod ➝ Karibik ➝ Curaçao ➝ Willemstad ➝ Livingstone Jan Thiel Resort\nLivingstone Jan Thiel Resort / Willemstad - Curaçao\nNacesty.cz Hotel Livingstone Jan Thiel Resort | 79%\nNáš názor na hotel Livingstone Jan Thiel Resort\nPodle 949 hodnocení je již naprosto přesvědčivá průměrná známka 79% kvality. Tento výsledek je celkem uspokojivý, služby určitě splnily očekávání rekreantů. Hotel se dá doporučit, měl by vyhovovat i středně náročným klientům.\nPodrobné hodnocení hotelu Livingstone Jan Thiel Resort\nHodnotitelé HolidayCheck.de o hotelu Livingstone Jan Thiel Resort\nResort má jeden venkovní a jeden dětský bazén. Hosté mohou využít terasu, lehátka a slunečníky. V baru u bazénu jsou k dostání různé osvěžující nápoje. Kdo chce i na dovolené sportovat, ten se může věnovat plážovému volejbalu a volejbalu. Jízda na kole/horském kole je za poplatek. Příznivci vodních sportů si ze zdejší nabídky jistě vyberou. Je zde jízda na kajaku a za poplatek vodní lyžování, windsurfing, jet ski, jízda na motorovém člunu, jízda na kánoi, plachtění, jízda na katamaránu, šnorchlování a potápění. Hosté se mohou věnovat různým činnostem i uvnitř prázdninového areálu. Je tu například fitness studio. Komplex nabízí mnoho sportovních a volnočasových aktivit, například spa a solárium. Malí a velcí hosté si mohou vybrat z velkého množství zábavních aktivit. Copyright GIATA 2004 - 2019. Multilingual, powered by www.giata.com for client no. 120272\nbaby bazén, dětský bazén, dětské hřiště, dětské židličky, privátní hlídání\nkajaky, kurzy potápění, plachtění, plážový volejbal, šnorchlování\n✓ Počet vil 41\n✓ URL http://www.livingstoneresort.com\n✓ Telefon - hotel 0059997470332\n✓ Fax 0059997679600\n✓ E-mail info@livingstoneresort.com\nDatum aktualizace: 03.11.2021


DIVADLO BEZ ZÁBRADLÍ SLAVÍ TŘICET LET SVÉ EXISTENCE - Radio 1\nDIVADLO BEZ ZÁBRADLÍ SLAVÍ TŘICET LET SVÉ EXISTENCE\nV září Divadlo Bez zábradlí zahájilo jubilejní 30. sezónu, a to je důvod k pořádné oslavě!\nVe čtvrtek 4. listopadu od 19 hodin pro své diváky a přátele přichystalo slavnostní program plný vzpomínek a historek, kterým bude provázet moderátor Aleš Cibulka. Těšit se můžete na herecké osobnosti, které jste mohli na jevišti Divadla Bez zábradlí vídat od počátku jeho existence: Veroniku Freimanovou, Danu Morávkovou, Janu Švandovou, Jiřího Bartošku, Josefa Cardu, Jana a Rudolfa Hrušínské, Petra Pospíchala, Pavla Zedníčka, Zdeňka Žáka, zakladatelskou dvojici Hanu a Karla Heřmánkovy a spoustu dalších.\nO hudební složku se postarají zvláštní hosté Ondřej Havelka a Jaromír Nohavica. Ve foyer divadla bude ku příležitosti narozenin připravena výstava fotografií, plakátů a dalších materiálů, které jsou s třicetiletou existencí této scény spjaty. Za těch třicet let má Divadlo Bez zábradlí za sebou řadu věhlasných inscenací, které přilákaly tisíce diváků a jichž se odehrály stovky repríz – hry jako Jakub a jeho pán, Revizor, Blbec k večeři, Tři muži na špatné adrese, Hráči, Kontrabas a mnoho dalších. Na těchto i jiných inscenacích spolupracovaly takové režisérské legendy, jakými jsou Jiří Menzel, Boris Ščedrin nebo Sergej Fedotov. Z poslední doby připomeňme úspěšnou komedii Hra, která se zvrtla, muzikály Cikáni jdou do nebe a Cabaret (jenž kromě notoricky známých jazzových melodií láká na devítihlavý orchestr pod vedením Jakuba Šafra) nebo monodrama Iliada.\nJak na začátky vzpomíná zakladatel, herec, režisér a umělecký ředitel v jedné osobě Karel Heřmánek? Jaká byla spolupráce s Jiřím Menzelem? A jakou cestou se bude nyní, pod novým vedením Karla ml. a Josefa Heřmánkových, divadlo ubírat?\nOdpovědi na tyto otázky se diváci dozví první listopadový čtvrtek, kdy spolu s plejádou hereckých osobností oslaví završení třetí dekády této významné pražské scény.


Jako každoročně jsme se v pondělí 21. 12. 2015 sešli na Vánoční besídce s Baltíkem. Tentokráte poprvé v nových prostorách spolku Budík. Předváděli se vánoční programy všech dětí, porotou byli rodiče a kamarádi, mlsalo se přinesené cukroví a rozdávali se dárečky. Programy poté byly odeslány do...\nZačala nám korespondenční soutěž Baltíkoviny. Letos je tu 2. ročník. Za nás máme v kategorii A - začátečníci 5 účastníků, v kategorii B - pokročilí 2 účastníci a v kategorii C - pokročilí 1 účastník. Zadání úloh a průběžné výsledky najdete webových stránkách soutěží TIB, z.s.\nPovltavské setkání 2015\nPovltavské setkání 2015 se konalo ve dnech 23.10 až 24.10.2015 v ZŠ a MŠ L. Kuby v Českých Budějovicích. Za nás se zúčastnili tři kluci - Vojta, Martin a Lukáš. Klukům se soutěž povedla: 4. místo Lukáš (kategorie B) , 7. místo Martin a 20. místo Vojta (kategorie A). Všichni byli skvělí,...\nKroužky na rok 2015/2016\nV letošním roce budeme otevírat kroužky: Baltík začátečníci (středa od 16:15 do 17:00), Baltík mírně pokročilí (středa od 14:30 do 16:00) Baltík pokročilí (pondělí od 16:00 do 17:30). Pokud jste již rozhodnuti, můžete se přihlásit přes elektronickou přihlášku. Kroužek Baltík začátečník je...


› Nejlepší zrnková káva\nVelmi čerstvá nejlepší zrnková káva 1000g potěší každého náročného spotřebitele a odborníka na kávu. Tato kvalitní nejlepší zrnková káva je vyrobena z nejlepších kávových zrn odrůdy Arabica a odrůdy Robusta. Vynikající italská chutná nejlepší zrnková káva je vhodná pro pravidelné, každodenní chvilky odpočinku při posezení s přáteli. Výrazné aroma lahodná chuť osvěžující nejlepší zrnkové kávy provoní celou místnost. Tato báječná voňavá nejlepší zrnková káva má prokazatelné osvěžující a povzbuzující účinek.\nJedinečná černá nejlepší zrnková káva vyrobená ze směsi Arabiky a Robusty je nezaměnitelná. Italská nejlepší zrnková káva má vyváženou a okouzlující chuť. Tato nejlepší zrnková káva 1 kg je ideální k různým cukrářským lahůdkám a pečivu jako je třeba pravý francouzský croissant. Na našem e-shopu si můžete objednat online skvělou kávu za nejlepší cenu na internetu. Tuto exclusivní a luxusní kávu Vám doručíme po celé ČR.\nTop praženou kávu si můžete objednat a koupit v jakémkoli městě jako je Praha, Brno, Ostrava, Liberec, Plzeň, Hradec Králové, Pardubice, České Budějovice, Jihlava, Kolín, Mladá Boleslav, Děčín, Karlovy Vary, Ústí nad Labem, Tábor, Písek, Olomouc, Zlín, Přerov ale také na vesnici. Tato káva patří mezi nejoblíbenější potraviny z Německa. Tato dokonalá pražená čerstvá káva 1000g za akční cenu patří mezi nejprodávanější potraviny z Německa.


„Islám jako nástroj sexuálního devianta.“ Byla jsem na srazu Konvičky s jeho příznivci - Seznam Zprávy\nZprávyDomácíŽivot v Česku„Islám jako nástroj sexuálního devianta.“ Byla jsem na srazu Konvičky s jeho příznivci\nMy, s Konvičkou. Nový díl publicistického pořadu Šárky Kabátové. Redakce upozorňuje, že i ve videu, které vám předkládáme jako součást dokumentární série, pronáší Martin Konvička problematické výroky. Některé se pohybují na hraně paragrafu trestního zákoníku o hanobení národa, rasy, etnické nebo jiné skupiny osob.\nZajímá mě, kdo jsou lidé, kteří i po ochladnutí debaty o uprchlické krizi vyhledávají agresivní teorie kdysi trestně stíhaného protiislámského aktivisty (zde je namístě připomenout odporný výrok o „muslimech v masokostní moučce“, za nějž ale Konvička není odsouzený, protože trestní stíhání bylo zastaveno). Chci vědět, jak jeho příznivci smýšlejí a z čeho mají obavy.\n„Vývoj, který sledujeme, zničehonic v posledních dvou až třech letech propojil moje tři koníčky posledních dvaceti let,“ říká v úvodu přednášky Martin Konvička, vysokoškolský pedagog a mimo jiné stále aktivní protiislámský aktivista, který kdysi zastával post předsedy Bloku proti islámu.\nMy, s Konvičkou. Nový díl publicistického pořadu autorky Šárky Kabátové. Redakce upozorňuje, že i ve videu, které vám předkládáme jako součást dokumentární série, pronáší Martin Konvička problematické výroky. Některé se pohybují na hraně paragrafu trestního zákoníku o hanobení národa, rasy, etnické nebo jiné skupiny osob. (Video: Seznam Zprávy)\n„Islám vznikl jako mocenský nástroj sexuálního devianta. O tom se asi nemusíme přít, že jo…“ pronáší do davu posluchačů. Jeho teorie pokračuje následujícím: „Láká k sobě, řekněme, psychosexuálně zvláštní pošahané nespokojené lidi.“ V podobném duchu se pak nesou bezmála dvě hodiny.\nNikdy čas neplynul tak pomalu. A tak tíživě…\nTyto a podobné Konvičkovy výroky se totiž pravděpodobně pohybují na hraně zákona. Trestní zákoník dost jasně vymezuje pojem „hanobení národa, rasy, etnické nebo jiné skupiny osob“ a také trest odnětím svobody až na dva roky. Ostatně nebylo by to poprvé, co by měl Konvička problém.\nProtože jsem ale nepřišla kvůli přednášejícímu a jeho ničím nepodloženým tvrzením, odcházím do předsálí Konírny, kde se střemhlav pouštím do rozhovorů s účastníky přednášky.\nSpojení bez spojení\n„Velká očekávání jsem neměl, ale ta linka hysterie, která spojuje tři v zásadě nesouvisející témata, se mi docela… no, ne že by se mi úplně líbila… ale přišla mi celkem inovativní,“ hledá slova jeden z účastníků přednášky. „Nejdřív jsem si říkal, co se děje, a pak to začalo aspoň zevrubně dávat smysl,“ dodal vzápětí s tím, že Konvičku sleduje na Facebooku už nějakou dobu.\nSeznamuji se také s lidmi, kteří o Konvičkovi dosud neměli nejmenší ponětí. „Vůbec jsem o něm dosud neslyšela,“ líčí žena, která dostala doporučení k akci od aktivní sousedky ze Zábřehu na Moravě. Po poslechnutí Konvičkových myšlenek hodlá aktivistu dále sledovat. „Nelíbí se mi, co se děje, u nás takhle v Česku,“ zasměje se nejistě, jako by se bála vyslovit takové tvrzení nahlas.\nKdyž se jí doptávám, jestli naráží na Konvičkou zmiňovaný islám, odpoví, že „aj tak“. Znepokojují ji prý ale také informace o „předělávání dětí“. Má tím na mysli trans osoby a hormonální, případně i chirurgickou přeměnu v případě, že jejich genderová identita není v souladu s pohlavím, s nímž se narodili.\nNakonec se seznamuji i s dvěma bojovníky, kteří odmítají Istanbulskou úmluvu jakožto největší zlo na světě (Jen připomínám, že Istanbulská úmluva je mezinárodní smlouva o potírání násilí na ženách a boji proti domácímu násilí). Jde o manželský pár, jenž z vlastní iniciativy objíždí region a rozdává materiály, které vysvětlují, proč považují přijetí úmluvy za špatné.\nPoté, co mi oba sdělují svoje obavy, nasedají do auta polepeného nálepkami SPD. Zajímavé je, že když jsem se jich ale před kamerou zeptala, zda jsou politicky aktivní, případně zda jsou členy SPD, manželka kopla do manžela na znamení, aby mlčel.\nZdá se, že Konvička své příznivce, ať už ty věrné či nové, během přednášky přesvědčil o dalších jakýchsi skrytých pravdách. Působil na ně totiž jako učitel, který nabídl vhled do komplikovaného světa. Říkám si jenom, jak moc jsou lidé v jeho teoriích zabalených do akademického hávu schopni odhalit ve skutečnosti přílišně zjednodušující soudy.\nV textu jsme doplnili informaci, že v kauze Martina Konvičky bylo trestní stíhání zastaveno.


Úvod » Pláže a aquaparky » Gran Canaria - pláže pro naturisty a nudisty\nVyužijte naši dopravu a užijte si dovolenou na plážích či v lokalitách na Gran Canaria určených pro nudisty a naturisty.\nGran Canaria se pyšní svým velmi liberálním vztahem k turistům, kterých ročně přijíždějí na ostrov skoro 4 miliony. Mezi nimi jsou samozřejmě lidé, pro něž se odhalování těla stalo koníčkem či dokonce stylem života. Nahota je pro většinu lidí jednou z intimních věcí, kterou si snaží co nejvíc chránit. Přesto ale nejsou nudistické pláže na "kanárech", ničím neobvyklým.\nNudistická pláž v Maspalomas\nNejznámnější pláž na Gran Canaria, pláž vedoucí podél světově známých písečných dun, má samozřejmě svou nudistickou část, tedy části dvě. Ta větší je nedaleko majáku FARO na pláži Maspalomas, kolem "kiosku č. 4". Ta druhá pak za dunami na pláži Playa del Inglés kolem "kiosku č. 8".\nObě nudistické pláže jsou pak dostupné i přechodem přes duny z vyhlídky z hotelu RIU Palace Maspalomas. Na plážích je k dispozici občerstvení a služba záchranáře v dobách určených správcem pláží. Je nutné respektovat pokyny členů pobřežní hlídky.\nVyužijte naši dopravuz hotelu na pláž a zpět do hotelu v čase, který si sami určíte.\nCENA zpátečního jízdného (auto s kapacitou 1 až 4 osoby), nikoliv za jednu osobu\nSan Augustín 20 E\nMaspalomas/Meloneras/Playa del Inglés 20 E\nANFI/Puerto Rico /Amadores 29 E\nNudistická a naturistická pláž Playa de Medio Almud\nZapomenté "barranco" (údolí) na půli cesty mezi Puerto Rico a Taurito, využívané příznivci koupání a života bez "oděvu". Nádherná zátoka, kde sice nenajdete písečnou pláž, zato Vás tady nebude nikdo rušit. Pláž je neoficiálně označena jako FKK.\nNa pláži není k dispozici služba záchranáře ani občerstvení. Pláž je od silnice vzdálená cca 500 metrů (zpevněná cesta).\nZajistíme Vám dopravu z hotelu na pláž a zpět do hotelu v čase, který si sami určíte. V lokalitě ani blízkém okolí nestaví bus.\nCENA zpátečního jízdného (auto s kapacitou 1 až 4 osoby), nikoliv za jednu osobu :\nSan Augustín 29 E\nMaspalomas/Meloneras/Campo International/Playa del Inglés 29 E\nCestu na pláž Medio Almud je možné spojit s dvouhodinovým výletem do Mogánu. Při současném objednání dopravy na nudipláž a výletu do přístavu Mogán Vám na výlet do přístavu Mogán poskytneme slevu 30%. Z destinace Playa del Inglés Vám tak doprava na celodenní výlet jedním autem (pláž Medio Almud a přístav Mogán) vyjde celkem na 31 € (18 € pláž a 13 € přístav Mogán).\nNaše nabídka spočívá pouze v dopravě z hotelu na pláž a zpět, Vy sami si určítě dobu, kterou na pláži strávíte, bez jakéhokoliv příplatku k ceně dopravy. Na přání Vám zajistíme osušky, ručníky, sedačky či slunečníky (info).\nJsme levnější než taxi a konkurujeme cenám autobusů, s námi však nemusíte čekat na zastávce a v přeplněném autobusu a horku se vracet do hotelu. Přijedeme s klimatizovaným vozem pro Vás v čas a na místo, které si určíte.\nPři rezervaci e-mailem zašlete zprávu na e-mail grancanariaservis.cz@gmail.com ve formě : jméno, příjmení, kontaktní telefon, požadovaný termín, místo ubytování a počet osob.\n© 2022 Grancanariaservis.cz | RSS | WebSlice Gran Canaria - pláže pro naturisty a nudisty | Tisk | Aktualizováno: 16. 5. 2022 | Nahoru ↑


Seznam lékařů, chirurgie (2602) stránka 9\nMUDr. Jan Ječmínek, chirurgie, posudkové lékařství\nMUDr. Josef Ječmínek, Opava 9, chirurgie, všeobecné lékařství\nMUDr. Vladimír Ječmínek, Ostrava 8, chirurgie, traumatologie pohybového ústrojí\nMUDr. Daniel Jedlička, Praha 414, chirurgie, urologie\nMUDr. Josef Jedlička, Stod, chirurgie\nMUDr. Tomáš Jedlička, Hořovice, chirurgie\ndoc. MUDr. Václav Jedlička, Ph.D., Brno 2, chirurgie\nMUDr. Ludmila Jelenová, Ústí nad Labem 1, chirurgie, ortopedie, posudkové lékařství\nMUDr. Roman Jelínek, Příbor, chirurgie\nMUDr. Efthimia Jelínková, Brno 28, chirurgie\nMUDr. Jiří Jeřábek, Brno 2, chirurgie\nMUDr. Karel Jerie, Libochovice, chirurgie\nMUDr. Petr Jermář, Kyjov 1, chirurgie\nMUDr. Josef Ježek, anesteziologie a resuscitace, chirurgie\nMUDr. Josef Jílek, Litoměřice 1, chirurgie\nMUDr. Jana Jindrová, chirurgie\nMUDr. David Jirava, Praha 10, chirurgie\nMUDr. Miroslav Jiříček, Most 1, chirurgie\nMUDr. Jaroslav Jiroušek, České Budějovice 1, chirurgie, interní lékařství\nMUDr. Milan Jiskra, Slaný 1, chirurgie\nMUDr. Marek Jokl, Praha 5, chirurgie\nMUDr. Bohumil Jon, CSc., Hradec Králové 2, chirurgie\nMUDr. Simon Julínek, Praha 415, chirurgie\nMUDr. Milan Junek, chirurgie, všeobecné lékařství\nMUDr. Milan Junga, Havířov 1, chirurgie\nMUDr. Miloslav Juráček, chirurgie\nMUDr. Petr Jurák, Hustopeče u Brna, chirurgie\nMUDr. Miroslav Jurásek, chirurgie\nMUDr. Jiří Jurečka, anesteziologie a resuscitace, chirurgie\nMUDr. David Jurenka, Frýdek-Místek 1, chirurgie, cévní chirurgie\nMUDr. Otakar Jurenka, Břeclav 2, chirurgie, urologie\nMUDr. Vladimír Juříček, Jihlava 1, chirurgie\nMUDr. Michal Jurka, CSc., chirurgie\nMUDr. Jaromír Kabát, chirurgie, cévní chirurgie\nMUDr. Vojtěch Kabela, Břeclav 2, chirurgie\nMUDr. Karel Kabeláč, Hradec Králové 2, chirurgie\nMUDr. Josef Kabrhel, Pardubice 3, chirurgie, urologie\nMUDr. Dagmar Kachlíková, Brno 2, chirurgie\nMUDr. Petr Kačer, Ústí nad Labem 2, chirurgie\nMUDr. Petr Kačer, Praha 4, chirurgie\nMUDr. Tomáš Kaděra, Odry, chirurgie\nMUDr. Michal Kadlčík, Ostrava 8, chirurgie, intenzívní medicína, plastická chirurgie, popáleninová medicína\ndoc. MUDr. Miloslav Kadlec, chirurgie, fyziatrie, balneologie a léčebná rehabilitace, ortopedie\nMUDr. Miloš Kadlec, Česká Lípa 1, chirurgie\nMUDr. Alois Kafka, Liberec 7, chirurgie, otorinolaryngologie\nMUDr. Ivan Kafka, Mladá Boleslav 1, chirurgie\ndoc. MUDr. Zdeněk Kala, CSc., Brno 25, chirurgie\nMUDr. Jaromír Kaláb, Zlín 1, chirurgie\nMUDr. Jan Kalač, Brno 2, chirurgie\nMUDr. Josef Kálal, Praha 5, chirurgie\nMUDr. Stanislav Kalandra, Brno 2, chirurgie, traumatologie pohybového ústrojí\nMUDr. Martin Kalenda, Třinec 1, chirurgie, cévní chirurgie\nMUDr. Martin Kalina, Pardubice 3, chirurgie\nMUDr. Milan Kalina, chirurgie\nMUDr. Vanda Kalinová, chirurgie\nMUDr. Josef Kalný, CSc., Sušice 1, chirurgie\nMUDr. Yvona Kaloudová, Brno 2, chirurgie, plastická chirurgie, popáleninová medicína\nMUDr. Dagmar Kalousová, Hradec Králové 2, chirurgie, radiodiagnostika\nMUDr. Alice Kalužová, chirurgie, interní lékařství, posudkové lékařství\nMUDr. Jaroslav Kalvach, Praha 5, chirurgie\nMUDr. Miroslav Kameníček, Uherský Brod 1, chirurgie\nMUDr. Václav Kameníček, Bílovec 1, chirurgie\nMUDr. Richard Kania, chirurgie\nMUDr. Zdeněk Kaplan, Ph.D., Brno 2, chirurgie\nMUDr. Zuzana Kapounková, Praha 10, chirurgie, plastická chirurgie\nMUDr. Georgios Karadzos, Semily, chirurgie\nMUDr. Jiří Karban, - - -, chirurgie, traumatologie pohybového ústrojí\nMUDr. Pavel Karhánek, chirurgie\nMUDr. Vlastimil Karlík, Frýdek-Místek 1, chirurgie\nMUDr. Yaser Karnoub, Duchcov, chirurgie\nMUDr. Petr Kašák, Liberec 1, anesteziologie a resuscitace, chirurgie\ndoc. MUDr. RNDr. Milan Kaška, Ph.D., Hradec Králové 2, chirurgie\nMUDr. František Kašpar, Přerov 2, chirurgie, urologie\nMUDr. Karel Kašpar, chirurgie, všeobecné lékařství\nMUDr. Martin Kašpar, Znojmo 2, chirurgie\nMUDr. Svatopluk Kašpar, Ph.D., Hradec Králové 9, chirurgie, cévní chirurgie\nprof. MUDr. Bohumil Kašťák, DrSc., Břeclav 2, chirurgie\nMUDr. Petr Kavalec, Uherské Hradiště 1, chirurgie\nMUDr. Zdeněk Kavan, chirurgie, ortopedie\nMUDr. Ivan Kawaciuk, CSc., Praha 5, chirurgie, urologie\nArkadiusz Kawka, Frýdlant v Čechách, chirurgie\nMUDr. Kazimír Kawka, Orlová 4, chirurgie\nMUDr. Josef Kazda, Brno 2, chirurgie\nMUDr. Jan Kelbl, Jindřichův Hradec 1, chirurgie\nMUDr. Tomáš Kempný, Zlín 1, chirurgie, plastická chirurgie\nMUDr. Svatava Keplová, chirurgie, ortopedie