Německo: Život jednoho utopeného migranta vykoupí 4 měsíce ve vězení | Reflex.cz\nJiří X. Doležal13. srpna 2017 • 15:00\nPři lodním neštěstí u ostrova Lesbos se utopilo 7 migrantů, mezi nimi čtyři děti.\nČTK, EPA, Reuters, Profimedia\nAsi celá Evropa se shodne na tom, že v řešení migrační krize je klíčový boj s pašeráky lidí, pro které se stala migrační vlna zdrojem krvavého zisku. Když ale pak dojde na lámání chleba a pašeráci lidí skutečně stanou v Evropě před soudem, tak se jim s prominutím prd stane.\nV Bavorsku v pátek místní soud soudil trojici pašeráků lidí původem ze Sýrie. V září 2015 vypravili člun s migranty, který ovšem nezvládl plavbu do Evropy a potopil se. Při tom zahynulo třináct migrantů, utopili se v Egejském moři. Německá justice soudila tři lidi - hlavní organizátor, který sháněl pasažéry a cestu připravil, kormidelník, který neúspěšně kormidloval loď do Řecka, a bankéř teamu, který pro ně prováděl peněžní převody. Dostali doslova směšné tresty. Šéf čtyři roky natvrdo (v Německu, s tím, že v německém vězení je dnes výrazně lépe než na většině území Sýrie). Kormidelník dostal dva a půl roku natvrdo a pokladník dva roky podmínku. Soud byl tak shovívavý prý proto, že dotyční gentlemani byli Syřani - tudíž také uprchlíci - a že byli v pyramidě obchodu s lidmi jen na nejnižších příčkách.\nPokud dobře počítám - tak třináct mrtvých za čtyři roky vězení dělá v průměru čtyři měsíce na jednoho utopeného. Taková je tedy podle bavorského soudu cena lidského života - takový trest dostane někdo, kdo zmaří život druhého člověka při tom, když se ho ilegálně pokouší dostat před hranice cizí země. S takovou spravedlností ovšem může jak bavorská justice, tak celá unijní migrační politika jít do háje.\nPodívejme se na podmínky, ze kterých největší zločinec z trojice, organizátor, vyšel, než nastoupil do člunu a následně do vězení. Pocházel ze Sýrie. Takže buď žil na území ovládané teroristickou organizací Islámský stát, nebo žil na území ovládaném bestiálním Asadovým režimem, nebo žil na územích ovládaných protidemokratickou opozicí - teroristy podporovanými Ruskem. Případně žil na území ovládaném prodemokratickou opozicí, což jsou teroristé podporovaní USA. Jiný tip státního uspořádání než nějaká forma krutovlády teroristů na území Sýrie dnes neexistuje. A tak ten muž žil - možná léta - v reálném nebezpečí, že mu zítra uříznou hlavu, zabije ho bomba při náletu, nebo ho umučí v Asadově věznici. A myslí si někdo, že perspektiva čtyř let v německém civilizovaném vězení - jako dostal šéf pašerácké skupiny v pátek odsouzené v Bavorsku - může pro takového člověka představovat jakékoliv odstrašení? Obzvláště s tím, že bude za dobré chování nejspíše po půlce trestu humanisticky propuštěn.\nPašeráci, díky jejichž akci přišlo o život třináct lidí, měli samozřejmě všichni tři dostat doživotí. To by fungovalo jak z hlediska elementární spravedlnosti (čtyři roky za třináct mrtvol je fakt málo), tak z hlediska odstrašení možných dalších pašeráků. Na tresty, kterých by se báli, ovšem Evropa už dávno nemá koule.\nKlíčová slova: sýrie, Německo, islám, uprchlíci, muslimové, migranti, migrace


6.2.2011 parlamentnilisty.cz Obce voličům Praha11.cz\nJak vlastně nápad s vydáním podobné mapy vznikl? „Reagujeme tím na četné dotazy občanů, kteří se zejména v období sněhové kalamity ptají na to, kdo má zodpovědnost za úklid konkrétních chodníků a cest," říká místostarosta Josef Belaník.\nV nové mapě, kterou právě dostávají obyvatelé Jižního Města zdarma do schránek společně s časopisem městské části Klíč, najdou odpovědi nejen na to, kdo je odpovědný za údržbu toho kterého chodníku, ale také na to, kde jsou kontejnerová stání, či kdo má na starosti údržbu konkrétních zelených ploch. „Mapa je v měřítku 1:6000 a je tedy velmi přehledná. Také díky barevnému značení se každý velmi rychle zorientuje v dané problematice," říká starosta Dalibor Mlejnský. Například plochy veřejné zeleně ve správě městské části jsou označeny zeleně, plochy jiných vlastníků barvou šedivou. Modrá linka označuje chodníky, které má ve správě Technická správa komunikací, červená ty, které má na starosti odbor správy majetku Úřadu městské části Praha 11 atd.\nMěstská část v uplynulých letech vydala několik map. Největšímu zájmu se zatím těšila (už také aktualizovaná) Cyklomapa městské části Praha 11. „Pro případ zájmu jsou všechny mapy, včetně té nejnovější, zdarma k dispozici v informačních kancelářích naší městské části," říká na závěr starosta Mlejnský.


MKS Jaroměř » Práskni do bot\n„Jako každá dobrá hra je tato komedie o mnoha věcech. Pro mě je o hledání lidské důstojnosti a štěstí, pochopitelně skrze ponižující a trapné, nešťastné situace,“ říká režisér Jan Hřebejk.\nV režii Jana Hřebejka uvádíme komedii „Práskni do bot“. Ve hře úspěšného severoirského autora Owena McCaffertyho má čtveřice kumpánů vydlaždičkovat veřejné záchodky a umývárnu. Řemeslníky, které dobře známe i u nás, a kteří se mezi sebou baví jako dlaždiči, hrají Jan Hrušínský, Radek Holub, Martin Sitta a Václav Liška. Práskni do bot mělo na Jezerce premiéru 7. března 2013.\n„Práskni do bot, se svým způsobem vymyká repertoáru Divadla Na Jezerce, a přesto cítím, že do něj patří. Je to zábavná i tragická hra. Má drsný jazyk, který je ovšem přirozenou mluvou současných řemeslníků,“ uvádí principál divadla Jan Hrušínský. „Hrdinové hry jsou přesvědčeni, že ke štěstí mohou dojít jen tehdy, pokud něco ukradnou. To se nám zdálo natolik české, že jsme hru přenesli z irského Belfastu do současné pražské reality.“\n„Všichni máme zkušenosti s některými stavbaři. Bývají nespolehliví, drzí, občas i kradou. Investory přivádějí na pokraj nervového zhroucení. Zlaté české ručičky přitom zůstaly kdesi v nenávratnu první republiky. I proto jsme přesunuli dějiště hry z Irska na stavbu českého fotbalového stadiónu,“ říká Jan Hrušínský. Česká jména, respektive přezdívky, mají i postavy dlaždičů: Šulin (hraje ho Jan Hrušínský), Mudrc (Radek Holub), Drátěnka (Martin Sitta) a Volej (Václav Liška).\nKomedii „Práskni do bot“ přeložila Hana Pavelková, producentem je Jan Hrušínský, scéna je dílem scénografa Jana Štěpánka, dekorace vyrábí firma Com-Pars Stanislava Hrdličky, asistentkou režie je Veronika Zemánková.


Jihostroj odstartoval přípravu bez šesti hráčů základního kádru – Jihočeský sport\nDomů\tFotbal\tJihostroj odstartoval přípravu bez šesti hráčů základního kádru\nnapsal Tisková zpráva 9. 8. 2021\nJihostroj nemění svůj model přípravy, který je osvědčený z předchozích sezon. Tréninky absolvuje výhradně v Českých Budějovicích a blízkém okolí. „Máme pět hráčů v národním mužstvu a dělat soustředění pro sedm hráčů je zbytečné. Tady máme všechno, co potřebujeme. Uvidíme, co nám počasí dovolí, podle toho budeme program přizpůsobovat,“vysvětluje hlavní trenér Dvořák, který sestavuje tréninkový plán.


Příchuť Pack ALO - à l'Ô / Peanut Waffle - 10 ml - Elektronické cigarety - Vaporism.cz\n› DIY Báze a Aroma › Aromata › Pack ALO (à l'Ô) (MAL) › Příchuť Pack ALO - à l'Ô / Peanut Waffle - 10 ml\nPříchuť Pack ALO - à l'Ô / Peanut Waffle - 10 ml\nCítíte tu vůni? To je delikátní, čerstvě upečená wafle s pořádnou porcí pravého amerického arašídového másla. Tu si teď můžete dopřávat vždy dokonale připravenou a neustále čerstvou. Jednoznačně dokonalý gurmánský požitek, který se jen tak neomrzí.\nPrázdná lahvička s ryskou určená pro...\nKrémovitý cannoli povznáší...\nPříchuť Mama Kitchen - Peanut Waffle - 10 ml\nDokonalá snídane z mamčiny kuchyně...\nPříchuť PRALINE AMANDE / wafle s vanilkou,pralinkama a oříšky - CLOUD'S OF LOLO\nNa cestě Značka: CLOUD'S OF LOLO\nČerstvé wafle má po ránu rád snad...\nSladké příchutě (?) Arašídové máslo, Wafle\nMF Marie Fürstová | 22.1.2019\nSuper chuť , příjemné zpestření , celodenní vapování


Hazrat Inayat Khan ŘEČ VESMÍRU - PDF\nHazrat Inayat Khan ŘEČ VESMÍRU\nDownload "Hazrat Inayat Khan ŘEČ VESMÍRU"\n1 Hazrat Inayat Khan ŘEČ VESMÍRU Rozmanité kapitoly této knihy vznikly ze řady přednášek, které pořádal pro své žáky Hazrat Inayat Khan v letní škole v Suresnes u Paříže v roce Přeložil a poznámkami opatřil Karel Makoň\n2 I. Hlasy Celý projevený svět ve všech svých aspektech je gramofonová deska, na níž byl nahrán hlas a tímto hlasem je lidská myšlenka. Není místa na světě - není pouště, lesa nebo hory, domu, vesnice nebo města - kde by stále nezněl hlas, který mu byl jednou vtisknut a který od té doby trvá. Každý takový hlas je ovšem časově omezen. Některý hlas se udrží snad po tisíciletí, jiný několik měsíců nebo několik dní, a opět jiný jen několik hodin nebo okamžiků. Neboť všechno, co bylo stvořeno úmyslně nebo neúmyslně, má život, zrození a tím také smrt, čili jinými slovy začátek a konec. Toho si začneme být vědomi, když vycítíme atmosféru různých míst. Posadíme-li se v horách na skálu, tu často pocítíme záchvěvy myšlenek člověka, který zde dříve seděl. Usadíme-li se v lese na nějakém osamělém místě, můžeme pocítiti dějiny onoho místa. Snad na tom místě kdysi stálo město nebo dům, snad žili lidé na tom místě, které se dnes stalo pustinou. Ponenáhlu se našemu citu objasní historie celého místa. Mluví k nám. Každé město má svůj zvláštní hlas. Jako by nahlas oznamovalo, jací lidé tam žili, jak žili a jak vypadal jejich život. Prozrazuje vývojový stupeň, činnost a snahy těch lidí a výsledek jejich činů. Jistí lidé cítí záření domů, v nichž strašívá. V takových domech se prostředí ocitlo v neklidu, a proto je naléhavější, takže jest často zřetelně postřehnutelné. Není města, není místa, které by nemělo vlastního hlasu, a to hlasu, který se do místa vtiskl. A tak se stává místo gramofonovou deskou, která všechno reprodukuje, co se do ní vrylo vědomě nebo nevědomě. Kde žilo mnoho lidí, tam převládá hlas, který zaznívá jasněji než všechny ostatní hlasy. Stejně jako rozpoznáme celkový dojem, který chtěl skladatel vzbudit hudbou pomocí různých nástrojů, tak také hlasy, které současně zní na určitém místě, vytvářejí celek. Kdo pak dokáže slyšeti souzvuk těchto hlasů, pro toho je současně celek jakousi symfonií. Vnímavému člověku zvláště zaznívá vstříc v městech a novějších střediscích kolektivní myšlenka. Jde svým způsobem o hlas minulosti a také přítomnosti, o hlas všech, kdož se slili do jediného hlasu, jenž potom působí jemu vlastním způsobem. V něm se obráží celý život místa. Kdo ho umí zřetelně vyslechnout, tomu připadá, jako by mu vyprávěl o minulosti a přítomnosti místa. V odlehlých místech jsou tyto hlasy často ztlumené a je slyšitelná jen hlavní melodie, která působí zcela jemně a uklidňujícím\n3 způsobem. Hlasy samy se ztlumí a chvění existuje nadále jen jako atmosféra.- Dojem je ještě více povznášející, když je místo odjakživa pusté, neboť pak má vlastní přirozenou atmosféru, což je ještě více povznášející. Když prošli tamtudy lidé, místo přináší nám jejich hlasy. Přece však toto vše je daleko lepší než všechno, co vnímáme a pociťujeme ve městech. Neboť v přírodě je člověk zcela jinou bytostí. Čím více žije v přírodě, tím z něho více odpadá všechno umělé a tím více se s ní sjednocuje. Vzrůstají v něm stále více jeho původní vlohy - jmenují se přirozenost, pravdivost a dobrota - a současně mění jeho život v sen, zpěv, báseň. A tak se stává, že jeho myšlenka na tom místě začíná zaznívati přírodou jako lidská myšlenka. Když byl Abraham v Egyptě zasvěcen do mysterií života, odebral se do Mekky, kde na paměť zasvěcení, jež přijal ve staré egyptské, esoterické škole, zasadil pamětní kámen. Hlas, jenž vložila Abrahamova zpívající duše do kamene, zazníval i nadále a byl slyšitelný všem, kdo jej uměli slyšeti. Od té doby zřeci a prorokové putovali k tomuto kameni Ka-aba, hlas zněl dále a žije dodnes. Takové místo jako Mekka - pouštní místo, které neskýtá nic zajímavého, kde je půda neplodná a lidé nejsou příliš vyspělí, kde nekvete ani obchod ani průmysl, kde nenajdeme ani umění ani vědu - přitahovalo miliony lidí, kteří je navštívili z jediného důvodu jako cíl jejich pouti. Co bylo a je dosud toho příčinou? Jen hlas tohoto místa, který byl předán kameni. Kameni byl propůjčen dar řeči, a on ještě dnes mluví k lidem, jejichž sluch je otevřen. Myšlenka duchovně vysoko stojícího člověka má sama v sobě větší moc než vlastní obsah myšlenky. Vždyť člověk tvoří život myšlenky a myšlenka naproti tomu je schránkou tohoto života. Snad by nebyl Abraham býval schopen převésti svůj vliv na jiný kámen, než na který jej přenesl v onom okamžiku, kdy v něm žil první dojem po jeho zasvěcení. Snad jeho vliv byl tehdy silnější než kdy před tím nebo potom. Řekl: "Zasazuji tento kámen jako památník svého zasvěcení, jako pomník Boha, kterého máme uznávati jako jednoho jediného Boha. Nechť tento kámen je na věky chrámem!" Abraham neměl bohatství, nemohl postaviti jako památník jiný chrám než tento kámen. Přece však tento kámen vydržel daleko déle než mnohé jiné, velmi nákladně postavené chrámy. To je jen jeden příklad, ale je množství jiných, jako např. atmosféra v Benaresu a ovzduší v Adžmiru, kde žil, meditoval a zemřel Khadžah Mojnuddin. Čisti. Ze hrobu svatého, jenž tam jest vychází nepřetržitě vibrace, která je tak silná, že meditativní člověk by tam mohl být a chtěl být neustále. Hrob je uprostřed města a\n4 přece z něho vyvěrá nálada samoty, ve které tam světec přebýval a meditoval o kosmické symfonii, o Sauti Surmadu. Protože slyšel tuto kosmickou hudbu nepřetržitě, vznikla tam kosmická hudba. Myšlenky později přišlých lidí neprodlužují původní myšlenku, ale mohou k ní přidati nový prvek. Připojí-li se klarinet, trubka nebo pozoun k flétně, zvýší zvukový obsah, avšak pořád jeden nástroj bude hrát první hlas. Hlavní hlas působí jako dech, a všechny ostatní, k němu se přidavší hlasy, tvoří formu, která jej obklopuje. Dech působí jako život. Tvar se může vytvářet a rušit, avšak dech působí jako život dále. Za života Khadžaha z Adžmiru se přihodilo něco zázračného. Světce přišel do Adžmiru, kde se konala podivuhodná schůzka, navštívit z Bagdadu Khadžah Abdul Kadr Gilani, rovněž velký a duchovně velmi pokročilý mistr.khadžah Abdul Kadr Gilani velmi lpěl na přesném dodržování náboženských předpisů, které vůbec nepřipouštěly hudbu. Jelikož si Khadžah z Adžmiru přál ctíti tuto víru, vzdal se přirozeně své denní hudební meditace. Když však přišla chvíle meditace, zazněla symfonie sama od sebe a všichni jí naslouchali. Když velký mudrc z Bagdadu slyšel, že zaznívá hudba, aniž by kdo hrál, řekl ke světci: "I když náboženství zakazuje hudbu, tento zákaz platí pro ostatní, nikoliv pro tebe. Každé místo, v němž se usadí člověk a okamžik přemýšlí o něčem, přejímá lidskou myšlenku. Zaznamenává, co bylo řečeno. A tak člověk nemůže skrývati myšlenku nebo city, neboť tyto jsou dokonce zaznamenány místem, které zaujímá. Lidé s jemnou vnímavou schopností, kteří se později usadí na takovém místě, postupně vycítí všechny takové myšlenky a city. Často se dostaví neočekávaný účinek: může se stát, že někoho může napadnout úplně cizí myšlenka, nebo jemu neznámý cit, jakmile se usadí na určitém místě. Důvodem toho je, že záření této myšlenky a citu se drží na tomto místě. A jelikož se myšlenkové vibrace mohou déle držet na tomto místě, než tam žil člověk, který tyto myšlenky myslel a vyslovil, pak na takovém místě, kde se usazujeme nebo žijeme, kde myslíme nebo cítíme, a kde zažíváme radost nebo zármutek, zůstává vliv, který nesrovnatelně déle trvá než život toho, který tam mluvil nebo myslil. Proto se v dřívějších dobách připravoval hrob na místě, kde dotyčný člověk obyčejně přebýval, kde si vytvořil své ovzduší, kde žil. Hrob označuje místo, kde obyčejně člověk zůstával. V Indii, kde jsou obvyklé pohřby žehem, označuje se místo, kde zemřelý vytvořil vibrace, sedadlem. Je možné, že na tom místě vůbec není pochován, ale tamní lidé je tak označují, aby zůstalo zachováno.\n5 II. Hlasy (pokračování) Tajemství požehnaného působení posvátných míst spočívá v tom, že tato svatá místa už dávno nejsou místy, nýbrž že se z nich staly živoucí bytosti. Od pradávna hlásali proroci ve Svaté zemi jméno Boží a zákon Boží existence. Proto je tato země neustále živou a působí na celý svět silně přitažlivě. Říká se, že odedávna rostou růže na Saadisově hrobě, že tam nikdy růží nescházelo. Tomu lze uvěřit, neboť on napsal svou Růžovou zahradu v touze po kráse. Ačkoliv se smrtelné Saadisovo tělo rozpadlo, žije dále krása jeho myšlenek, které kdysi oděl do slov, a nebylo by nic podivného, kdyby na jeho hrobě vydržely po staletí kvést růže. Mnozí lidé se diví, že Indové při veškerém svém filosofickém myšlení a při hlubokém proniknutí do mystiky věří na takové věci, jako např. na svatou řeku. Myšlenka svaté řeky je symbol, má však mimo to jiný význam. Velcí mahatmové, kteří přebývají v himalajských výšinách, kde prýští Ganges a Džamna - odtamtud se oba proudy ubírají různým směrem, a nakonec se opět shledávají a splývají v jedinou řeku - představující ve skutečnosti zjev, který má hluboký smysl jak v symbolickém významu, tak ve své skutečné podstatě. Symbolický význam spočívá v tom, že oba proudy, které začínají jako jeden, později se rozdvojují, daleké míle cesty tekou odděleně, pak se opět k sobě přibližují a konečně se stékají blíže Allahabadu u města, které se jmenuje Sangam a je poutím místem. Význam symbolu nám ukazuje ideál celého stvoření. Na začátku je Jedno, které je při svém projevení dvojností a nakonec se opět stává jednotou. Mimo to však plynou myšlenky velkého mahatmy s vodou, spojeny s živým proudem Gangou, dolů do světa. Ganges přináší od mahatmy chvění a ke všem, kteří mu rozumějí, mluví hlasem moci, požehnání, čistoty a jednoty. Ale tíž lidé, kteří si nejsou vědomi tohoto požehnání, stanou se jeho podílníky koupelí v Gangu. Vždyť oni se nekoupají jen ve vodě, nýbrž též v myšlence, v něm obsažené, v myšlence plné síly a životnosti. Všichni, kdo to poznali, přišli též na tajemství Gangu. V četných sanskrtských básních můžeme čísti, jak zasvěcenci ve vlnách Gangu a Džamny poznávali hlasy vznešených duší a pociťovali vliv těchto bytostí jako by byl zprostředkován proudem vod. V Mekce je studna zvaná Zemzem, ze které pili proroci všech dob. Nepili jen vodu, nýbrž pociťovali z ní, co v ní bylo\n6 ponořeno a pak do ní vložili, co jí měli dát. Dodnes putuje poutník k tomuto místu a přijímá vodu jako požehnání. V Indii je místo, kde měl ve zvyku sedat jakýsi velký lékař. Za svého života uzdravil tisíce nemocných, mnohé z nich v okamžiku. Na témže místě, zvaném Miran Datar, jej též pochovali. A ještě dnes tam přicházejí lidé a mnozí z nich, kdo se toho místa dotknou, jsou na místě uzdraveni. Na východě se vypravuje historie pěti bratří, kteří na své cestě přišli do jakéhosi místa, kde každý z nich zjistil, že přišel o zvláštní jemu propůjčený dar. Zmateni a zarmouceni se ptali, co by mohlo býti příčinou této ztráty. Konečně silou koncentrační se ujasnilo mudrci mezi pěti bratry, že ztráta nastala vlivem místa. Místo ztratilo život, bylo to mrtvé místo. A každému, kdo tam přišel, připadalo, jako by již v sobě neměl života. Vnitřní život se tomuto místu ztratil. S tímtéž zjevem se shledáváme v krajinách, které byly po mnoho tisíc let osídleny a konečně ztratily sílu a životnost své země. Může-li pak kus země ztratiti zevně sílu, může také vnitřně ztratiti životnost, dech země. Jsou místa, na nichž se cítíme osvěženi, na jiných místech se cítíme sklíčeni, opět jinde zmateni a otupeni, nic nás tam nezajímá, nic nás tam nepřitahuje. Možná, že si myslíme, že je tím vinno počasí. Jsou místa, která nás neosvěžují, ačkoliv jsou krásná a mají nádherné klima. Narodí-li se umělec v mrtvém místě, jeho nadání se v něm nemůže rozvinouti. Schází mu potrava, jeho umělecký impuls je podlomen. Také rostlina nemůže sama od sebe existovat, potřebuje vzduch, slunce, vodu. Prorok však dokáže mrtvou krajinu inspirovat pouhým svým průchodem. Dželel-ud-Din Rumi řekl již před staletími, že oheň, voda, země a vzduch jsou lidem jen věci, ale před Bohem jsou to živé bytosti, které podle příkazu působí a vládnou. Tím chtěl Rumi říci, že všechny věci, všechna místa se podobají gramofonovým deskám. Co do nich vryjeme, to reprodukují. A naše duše a smysly to vnímají podle vývojového stupně. Zdá se, že člověk dnes začíná věřit na tak zvanou psychometrii. Co je to psychometrie? Je to znalost řeči, kterou mluví věci, je to poznání, že předmět nemá jen barvu a tvar, nýbrž že obsahuje něco, co k nám mluví. To něco patří buď samotnému předmětu nebo člověku, který jej používá, ale je to předmět. Stává se, že přineseme do domu nějaký předmět a od té chvíle jiné předměty se začínají rozbíjeti. Dokud ten předmět vlastníme, dotud přináší nepříjemnosti. Lidé, kteří znají z předmětů vycházející psychologické působení, mají se na pozoru, aby si\n7 neopatřovali staré předměty, ať jsou již jakkoliv krásné a cenné. Kupují pro svou potřebu jen nové předměty. Při klenotech a drahých kamenech nemůžeme však tak jednat. Musí býti staré. Velmi často lze zjistiti, že právě šperky vykonávají na lidi, jejich povahu, jejich jednání a okolí větší vliv než kterákoliv jiná věc. Můžeme získati perlu, která snad od první chvíle přinese štěstí všeho druhu, snad ale také vyvolá opačné vlivy. Velmi často na skutečnost tuto nepomyslíme, působení však nastává a trvá. Také co na sobě nosíme, působí na naše zdraví, na stav mysli a na pocity. Jde-li o klenot, snad z něho mluví hlas tisíciletí. Stáří skvostů odpovídá také tradici, která za ním stojí, a této tradici propůjčuje výraz. Intuitivní, sensitivní a citlivý člověk může vědomě vnímati záření starých kamenů jako by k němu mluvily. Ještě něco: dáváme-li někomu jídlo a nápoj, sladkosti, květiny nebo ovoce, předáváme mu také své myšlenky a pocity. To vše vyvolává vliv. U východních sufiů je zvykem darovati kus látky, květinu, ovoce nebo několik obilních zrnek. Takový dar má hlubší význam. Nezáleží na tom, co se daruje, nýbrž na tom, co se dává s darem. Jak málo víme, když trváme na stanovisku: "Věřím v to, co vidím." Avšak kdybychom dokázali viděti, jak působí vlivy, jak mluví myšlenky a city, jak se na nich podílí předměty a je předávají jiným, jak myšlenky a city, život a vliv se přenáší předmětem, pak bychom vlastnili podivuhodný dar. III. Dojmy Na mnohých místech nalézáme do kamenů nebo do kořenů vryté umělecké kresby. Rozeznáváme na skalách v horách do kamenů vryté znaky, jež už dnes nikdo nerozluští. Kdo však má intuici, může tyto znaky přečísti za pomoci ovzduší a citu, z nich vycházejících. Zevně jsou to nápisy, ale vnitřní podstatou je to nepřetržitě promlouvající zpráva, která vyjadřuje vše, co je v ní zaznamenáno. Nikdo z intuitivně založených cestovatelů nepopře skutečnost, že v zemích se starou tradicí přišel na mnohá místa, která svým způsobem zpívala hlasitě píseň minulosti. V lesích a zahradách vnímáme ovzduší stromů. Také ty mluví o minulosti a říkají nám, jaké dojmy přijaly od lidí, kteří seděli pod nimi. Zvláště v Orientu je široce rozšířena pověra, že v určitých stromech sídlí duchové. Tento zjev se dá jednoduše vysvětlit tak, že člověk, který žil v bezprostřední blízkosti stromu, nebo nalezl pod ním přístřeší a tam o něčem přemýšlel, prožíval nějaký cit, vědomě nebo nevědomě způsobil chvění, jež strom\n8 přijal do sebe a teď je vyzařuje. Onen člověk možná už zapomněl, na co tehdy myslel, ale strom neustále ještě opakuje, co kdysi přijal. Strom dokáže na něj přenesený hlas dokonaleji vyjádřiti než skála. V tropických zemích, kde lidé v dřívějších dobách pěšky procházeli lesy a háji a obvykle hledali útočiště pod určitým stromem, tam tento strom přijal všechny jejich myšlenky a city. A intuitivní lidé rozuměli řeči tohoto stromu lépe, než kdyby byl mluvil živoucí člověk. Se stejným zjevem se setkáváme u zvířat, jako např. u oblíbených zvířat, která žijí s člověkem, stále jsou s ním ve styku, a proto se podílejí též na jeho myšlenkách a citech. To se týká zvláště koní. Kdo to ví, postupuje opatrně při koupi koně a nehledí jen na původ a rasu, ale především dbá na to, aby kůň dobře vyzařoval. Zcela zdravý kůň velmi dobrého původu často přináší neštěstí. To vzniká tím, že na zvířeti zůstávají lpět a v jeho srdci jsou vryta zklamání a nezdary toho, kdo na něm jezdil. Životní postavení jezdcovo se možná zatím změnilo, ale co kůň přijal, působí dále. Na mne samotného udělal kdysi hluboký dojem pohled na koně a slona, na nichž výlučně jezdil maharadža z Nepalu. Zdálo se, jako by si byla ta zvířata vědoma vznešeného původu svého jezdce. Každý pohyb koně, každý pohled slona dokazoval přítomnost maharadžovu. A ještě více: všechno, co bylo vlastní maharadžovi - bolest a radost, život a osobní výraz - zdálo se, že se přeneslo na slona. Nejpodivuhodnější však byla skutečnost, že zvíře nebylo větší než ostatní sloni - povětšině totiž slon působí tak majestátním dojmem pro svou velikost a také kůň nebyl větší než jiné koně. Avšak u těchto zvířat nezáleželo na velikosti, nýbrž na duchu a životě, který z obou mluvil a na živém citu v jejich srdcích, který projevovala navenek. Zde se objevuje nový problém myšlenkového světa. Jaké následky pro nás může míti styk se zarmoucenými nebo šťastnými, s hloubavými nebo s moudrými, se šlechetnými nebo nízkými lidmi. Člověk se podílí na všem, co se děje s jinou, s ním spojenou bytostí a při všem vibruje, na čem se zúčastní. Je tomu právě tak, jako bychom slyšeli, že se projevuje ovzduší tohoto člověka, jeho výraz, řeč i čin. I nejšťastnějšímu člověku se vtiskne bolestný tón, je-li ve spojení s nešťastným člověkem. Tón zaznívá ustavičně, zpívá svou píseň, která neodvisle od celé symfonie zní zvláštním zvukem, jenž je neustále patrný. Chytrý člověk, který se spojuje s hloupým, přijímá tón, zcela jiný zvuk, jinou výšku tónu a druh než má základní tón člověka. Kdo se spojí s člověkem ušlechtilým, s osobností stojící na vysokém stupni, získá přes\n9 všechny své nedostatky tón, který je pro naslouchající srdce jasně slyšitelný. Není tak úplně nedůležité rozmysleti si, s kým se chceme stýkat nebo spojit. Z psychologického hlediska je to dokonce velmi důležité a rozdíl je dobře patrný. Neboť chytrý nechová se vždycky positivně vůči hloupému a stejně je tomu mezi dobrým a zlým. Positivní nemůže býti vždycky positivním. Nastávají pro něho doby, kdy musí býti negativním. Člověk tedy přejímá mnoho stykem. Velká moudrost je uložena ve slovech: "Člověka poznáme podle toho, s kým se stýká." Na Východě se věnuje velká pozornost této okolnosti zvláště po stránce duchovních vztahů. Pro lidi, kteří dychtí po duchovní pravdě, je styk s lidmi, kteří jdou stejnou cestou cennější než cokoliv na světě. Všechno ostatní přichází teprve v druhé řadě, styk je první a nejdůležitější. (1) IV. O magnetismu bytostí a předmětů Připravujeme-li něco, vkládáme do toho nejen svůj magnetismus, nýbrž též hlas naší duše mluví z věci, námi připravené. Intuitivnímu člověku např. není nesnadné najíti v jídle, které se mu předloží, myšlenky kuchařovy. Nejen vývojový stupeň kuchařův, nýbrž i jeho myšlenky a nápady během přípravy jídla jeví se v pokrmu. Je-li během přípravy rozčilen, mrzut, vzdychá-li, cítí-li se nemocen nebo nešťasten, všechno vpracovává do jídla, které nám dá předložit. Znalost této skutečnosti přiměla Hindy, aby si brali za kuchaře brahmíny vysoké kasty a vývojového stupně, čistého života a vznešených myšlenek. Nejde tu o nějaký minulý zvyk, nýbrž o zvyk přítomné doby. Brahmín, mnohdy guru, který je učitelem jiných kast, je vhodným kuchařem. Dříve, když se ve všem, co dělal, viděla lidská osobnost, byl každý s to, ať jeho hodnost a postavení bylo jakékoliv, uvařiti a připraviti pro sebe a pro své přátele jídlo. Kdo si pozval přátele a příbuzné, prokázal jim velkou úctu a náklonnost, když jim předložil jídla, která sám připravil. Nezáleželo na jídle, nýbrž na myšlence, kterou vložil do jídla. (2) Z dnešního života, jak se zdá zmizelo mnoho takových ohledů osobní povahy. Ale byly doby na Východě i na Západě, kdy každé malé děvče umělo háčkovat nebo příst a kdy bylo zvykem bratrovi, sestře, milému příteli nebo příbuznému věnovati některou vlastnoručně zhotovenou maličkost. Dnes se jednoduše koupí nějaký předmět v krámě. Ale nikdo neví, kdo jej zhotovil, zda jej pracovník dělal rád, jaké byl povahy a v jaké byl náladě. Zvláště v\n10 dobách, kdy dochází mezi dělnictvem ke vření, ptáme se, co pracovník vložil do zhotoveného předmětu. Koná-li svou práci s láskou, probouzí každý steh novou myšlenku. Ptáme se dále, kdo zhotovil vozy, povozy a lodi, jimž člověk svěřuje svůj život. Kdo zná rozpoložení myslí těch, kdo spolupracovali při stavbě Titanicu? Byl mezi nimi strůjce míru, který je učil, aby zachovávali během práce určitý rytmus myšlení a cítění? Všechno, co se zhotoví, má v sobě magický vliv. Zhotovíme-li nějaký předmět a máme-li přitom myšlenky protivící se jeho určení, znamená to budoucí nebezpečí pro předmět, např. pro loď nebo vlak, pro vůz nebo jiné vozidlo. Často se ocitne loď bez jakéhokoliv důvodu v nebezpečí, protože se bez jakékoliv hmotné příčiny zláme nějaká součástka. Při stavbě byla lodi přidána myšlenka zničení. V lodi působí. Je to něco živějšího než předmět sám. Stejně je tomu při stavbě domu. Jaké myšlenky vložil do domu stavitel a lidé zaměstnaní na stavbě? To všechno přichází v úvahu. Na věcech lpící myšlenka jest životní síla, kterou za účelem přesnější definice můžeme jmenovati též silou chvění. Pro mystika jsou tři druhy chvění: slyšitelná, viditelná a pocitová. Do předmětu vložená chvění nikdy nejsou ani slyšitelná ani viditelná, dají se jen vycítit. Čím mohou býti cítěna? Lidskou intuicí. Tím není řečeno, že člověk, který nemá intuici, tato chvění nevnímá. Také on je pozoruje, avšak nevědomě. Krátce: na všem, co vyrobí jednotlivec nebo kolektiv, lpí myšlenka, a tato myšlenka vykoná svůj vliv. Síla do předmětů vložených vlivů odpovídá intensitě pocitů. Tón zaznívá podle intensity, s jakou je rozezvučen. Udáme-li silně na klavír tón, zní po určitou dobu. Udáme-li jej méně silně, zní kratší dobu. Zároveň zazní tou silou, s jakou uhodíme a podle povahy nástroje, na němž jej vyloudíme. Jsou nástroje, jejichž struny chvějí velmi dlouho a potom nástroje, jejichž struny nezachvívají příliš dlouho a brzy se vrátí do klidu. Tak závisí působení na prostředníku, jejž používáme při rozpoutání chvění. Bůh je ve všem. Předmět je nástroj a vedle něho je člověk přímo životem. Člověk propůjčuje předmětu život. Dodává předmětu život během zhotovování a tento život trvá jako dech v těle. Z toho můžeme usouditi, že květiny, které přineseme nemocnému a kterým předáme myšlenku na uzdravení, tuto myšlenku přenášejí na nemocného. Pozoruje-li nemocný květiny, přijímá do nich vloženou léčivou sílu. Vedle požitku z jídla nebo sladkosti nebo z jiných věcí, které příteli přineseme s myšlenkou lásky, mohou tyto předměty v něm vyvolati pocit harmonie, mohou na něho blahodárně působit. Proto má každá maličkost daná a\n11 přinesená vstříc s láskou a doprovázena harmonickou a dobrou myšlenkou větší cenu než předmět sám o sobě. Neboť podstatným není předmět, nýbrž co se za ním skrývá. Z toho si můžeme vzíti poučení, že vždycky nezáleží na věcech, které v denním životě děláme nebo připravujeme, nýbrž na tom, že tyto věci předáváme dále s harmonickými a optimistickými myšlenkami, čímž se naše jednání ve svém působení a v pravé hodnotě stane tisíckrát větší. Další poučka je, že můžeme vykonati velmi mnoho, když náš postoj a naše konání oživuje vědomí, že nejen zhotovujeme předměty, ale že jim též propůjčujeme život. Zda-li se nám zde neotvírá nové pole působnosti, oblast, v níž můžeme působiti lehce, bez velkých nákladů a námahy? A výsledek této činnosti může míti daleko větší účinek, než si dovedeme pomysliti nebo představiti. Není snad velkým požehnáním pro nás, můžeme-li udělati bez jakékoliv zevní domýšlivosti věc velké důležitosti? Dokonce při psaní dopisu vkládáme někdy do řádek věci, které se nedají vyjádřiti slovy, a které přesto dopis může zprostředkovati. Jediné, láskyplnou myšlenkou naplněné slovo, které napíšeme, bude hlouběji působiti než tisíce slov. Nepřipadá vám mnohdy, jako by k nám dopis mluvil? Neříká vždycky, co v něm je napsáno. Předává nám pisatele s jeho náladou a vývojovým stupněm, s jeho potěšením a odporem, s jeho radostí i zármutkem. Zprostředkuje více, než je v něm napsáno. Pomysleme na velké duše, které během dob přišly na zemi! Okolnosti jim byl nepříznivy. Při provádění díla, které chtěly vykonat, musely na každém kroku překonávat těžkosti. A přece pozdvihly svůj živoucí hlas. A tento živý hlas zazníval ještě dlouho po jejich odchodu. Šířil se potom celým vesmírem a dokonal to, co si tyto velké duše kdysi přály. Bylo třeba snad dlouhých staletí, než se stala účinnou a než něco zbudovala myšlenka velkých duší, zrozená v okamžiku. Ale bylo to něco cenného, něco, co přesahuje lidské pochopení. Kdybychom mohli změřiti, co je duch, vážili bychom si člověka více, ne činíme nyní. Tak málo mu důvěřujeme, tak málo mu věříme, tak málo na něho dbáme a tak nízko hodnotíme v něm odpočívající možnosti. Kdybychom věděli, co je skryto v základu každé silné nebo slabé duše, věděli bychom také, že všechny možnosti jsou v něm připraveny a nikdy bychom člověka přes jeho nedostatky nepodceňovali nebo nízko nehodnotili. Poznali bychom, že Tvůrce je činným ve všech bytostech a tvarech, že je jen jeden tvůrce a že všechno, co se připravuje, staví a utváří, bylo stvořeno jím, jedině jsoucím, který působí a spravuje náš svět mnohosti.\n12 V. O vlivu uměleckého díla V uměleckém díle, které vytváří umělec, je uložen vedle s ním zpřízněné dovednosti a jím zprostředkované myšlenky ještě cit, který je v díle utajen. Když jsem navštívil Berlín (krátce po světové válce ), viděl jsem sochy, které stály okolo císařského zámku: všude kolem umělecká díla, která vyvolávala myšlenky hrůzy, strachu a zničení. Jakmile jsem je uviděl, řekl jsem si: "Jaký div, že to došlo tak daleko, vždyť tyto sochy vznikly před těmi událostmi." Umělecké dílo může býti krásné na pohled, může dokazovat velkou dovednost, avšak dílem působí též myšlenka umělcova. Obraz nepůsobí jen dojmem, který má zevně zprostředkovat, ale také hlasem, který hlasitě mluví z jeho srdce. Dá se zjistit, že v každém obraze, v každé soše, v každém uměleckém díle je utajen hlas, který neustále prohlašuje, za jakým účelem bylo dílo vytvořeno. Mnohdy si umělec není vědom toho, co vytvořil. Dává se vésti fantasií. Za určitých okolností pracuje přitom proti svému uměleckému dílu a možná vyvolá působení, které si nepřál ani pro sebe ani pro budoucího majitele uměleckého díla. Kdysi jsem navštívil kterýsi kostel. Nemohu popírati, že byl krásný, avšak byl podivný a jedinečný. Jakmile jsem spatřil složení jeho barev a obrazy, které mu dávaly charakter, divil jsem se, že tak dlouho mohl stát. Ve skutečnosti měl býti už dávno zbořen. Krátce na to jsem se dozvěděl, že byl zbořen. Proč nemohl ten chrám existovat? Protože jeho stavitel byl svým plánem tak zaujat, že zcela zapomněl na rovnováhu ducha, který měl plán oživovat. Proto se dílo nepovedlo. Jednou mne jedna přítelkyně zavedla ke svému známému, aby mi ukázala obrazy, které namaloval její muž. Jakmile jsem shlédl obrazy, zjevily mi celou historii malířovu, životní cestu jeho duše a utrpení, která prodělal. To všechno dosvědčovaly obrazy. A jaký byl stav známého, který vlastnil obrazy? Nic než žal a sklíčenost. Jest lépe, když se má umělec na pozoru, aby nevytvořil dílo, které by mohlo vyvolati nežádoucí vliv, neboť pak jedná opatrně. A nesnaží-li se poznati ono působení, stane se mu známým. Je velmi snadné těšiti se z nějaké malířské myšlenky, ale ponejvíce si neuvědomíme, že nejen myšlenka, avšak především její výsledek - její ničivé nebo povzbuzující působení - je důležité. Vstoupíme-li např. na lodi, zvláště na lodi v kanálu La Manche do kajuty, první náš pohled padne na obrázek člověka, který si navléká záchranný pás, aby neutonul. Tento první dojem,\n13 který získáme - je první amen. Obrázek je nepochybně poučný, ale psychologicky pochybený. Je-li takové poučení nutné, bylo by lepší, kdyby se teprve po odplutí, až si pasažéři na loď zvyknou, daly kolovati ilustrované pokyny. Také jest to více nerozumné - a vlastně bychom měli užít jiného slova - umístiti ve školní místnosti nebo kapli zobrazení umírání, na příklad smrti světce nebo mistra, zvláště, když jde o svatého nebo mistra, který ve skutečnosti nikdy neumřel.(3) Stejně je tomu s básněním. Hindové mají svou psychologii básnění, které se básníci musí naučit, dříve než si mohou dovolit psát básně. Neboť básnění nemá jen vyjadřovati rytmus a vzlet básníkova ducha. Básniti znamená daleko více: stavěti, tvořiti a také vynechávati. Básně mohou někdy míti vliv na vzestup nebo úpadek velkých lidí, k jejichž poctě byly složeny. Jsou spojeny s věděním. Básník možná mluví vznešenými slovy o nějakém člověku, a přece může stavba slov nebo ztajená základní myšlenka působiti nezdravě. Tu se neškodí jen člověku, pro nějž byla báseň napsána. Když dotyčný člověk je silnou osobností, tu se někdy škoda obrátí zpět k básníkovi a navždy jej sklátí. A nyní se ptejme, zda drama nebo tragédie není škodlivá. Mnoho věcí je pro nás škodlivých, ačkoliv jsou to zároveň věci zajímavé. Mimo to se mnozí lidé cítí více přitahováni svým smyslem pro tragické než čímkoliv jiným. Takový sklon se jim zdá přirozeným, neboť je to stará rána, která se na okamžik znovu rozjitřuje, což je možná příjemné. Pocit ten se dá možná označit jako bolest, působí však zároveň blaženě, dotýká-li se rány. Zaručeně nadbytek tragického není pro každého žádoucí. Naproti tomu umělecky založený člověk, který miluje básnické umění a poesii, nachází v tragédii potravu pro svého ducha. Připravili bychom se o velkou radost, kdybychom nechtěli číst Shakespeara. Kdo píše básně o nějakém králi nebo vládci nebo o komkoliv, vyvolává přímé osobní působení. Působí všeobecně a dokonce velmi vážně. Co jsme právě řekli, bylo vysloveno z psychologického hlediska. Tím není řečeno, že je to hledisko sufiů. Sufi miluje poesii. Ve svém zalíbení pro toto umění mnohdy při vyjádření pocitů, snahy, touhy, zklamání, bolesti srdce jde velmi daleko. Z psychologického hlediska ani to není správné. Pro hudbu platí totéž. Pro hudebníka je velmi zábavné komponovati jakousi magicko-evokativní hudbu, líčiti jak stoupá příliv, jak ničí město se všemi jeho obyvateli. Považuje-li hudbu v té chvíli jen za potěšení, za podivuhodný nápad, přece ona i tehdy působí.\n14 Nejvíce povšimnutí hodné však je, že každé umění - poesie, hudba nebo pohyby při tanci - vyvolávají myšlenku nebo cit, jejichž působení je výsledkem celé činnosti. Umění je svým způsobem pokrývka. A každá sféra potřebuje takové přikrývky, aby se v ní mohl projevit život. Tak je hudba světem, básně světem, výtvarné umění světem. Kdo žije ve světě výtvarného umění, ten mu rozumí a umí jej ocenit. Kdo chce nahlédnouti do hudby, musí v ní žíti a její svět probádati co nejpodrobněji. Jinými slovy: nestačí být hudebně založen a věnovati se hudbě celým srdcem a duší. Je nutno vyvíjeti též intuici, abychom vnikli do její podstaty stále hlouběji. Je to podivuhodné poznání, že umění ve všech svých projevech je živou silou, která podává zprávu o dobrém nebo zlém. Co nám líčí fresky ve starých italských palácích a co nám představují starověké obrazy, to není vše, co nám přinášejí. Zpravují nás přímo o minulých dějích, o lidech, kteří je vytvořili, o vývojovém stupni, o pohnutkách a o duši těch lidí, o duchu oněch dob. Zde vidíme, že naše myšlení a cítění se přenáší nevědomky na všechno, čeho používáme, na místo, na skálu, strom, na sídlo, v němž přebýváme, na věci, které připravujeme. Uměním však umělec vyjadřuje dokonale hudbu své duše a ducha. Umělec nepostupuje automaticky, nýbrž velmi často si přeje vědomě zapůsobit. A toto působení rozpoutává opět další působení. Z toho vidíme, že nestačí, učíme-li se umění nebo je provozujeme. Máme-li je dovést k dokonalosti, musíme rozuměti jeho psychologii. Tak naplňujeme účel svého života. VI. O životě myšlenky Bůh je vševědoucí, všemohoucí, všepronikající, jest jediné bytí. Z toho vyplývá, že Absolutno je živé bytí, jediné bytí, že neexistuje nic takového jako smrt, jako konec. Každá bytost, každý atom má pokračování, protože život je ustavičný. Konec nebo smrt je jen změna. Proto každé myšlence, která prošla naší myslí, každému citu, který prošel naším srdcem, každému slovu, jež jsme jednou vyslovili, aniž bychom dále na ně myslili, každému skutku, který jsme učinili a opět na něj zapomněli, vnukáme život a tento život pokračuje. Je to, jako by poutník na své cestě roztrousil z ruky seménka. Rostliny, které na tom místě později vyrostou, nikdy neuvidí. Jen ta semena zasel. Zůstanou ležeti na zemi, země je přijme, voda je posílí, slunce a vzduch je přivedou ke vzrůstu. Náš život je bydliště a všechny věci - myšlenky, slova, skutky a pocity - se v tomto sídlu od chvíle zrození pěstují a\n15 dorůstají, až nesou plody. Sotva si dovedeme představiti, že tomu tak je. Myslíme si, že slovo zanikne, jakmile se vysloví, že je konec činu, jakmile se dokoná, že jsme něco cítili a že už tento cit neexistuje. Ve skutečnosti nastala změna a my si této změny nejsme vědomi. Něco víme, co náhle naší mysli uniká, a my si myslíme, že je to pryč. Ale ono je to stále zde, trvá to a jde svou cestou. Neboť to je život a ve všem je život. Život však trvá, a protože všechno je život, není smrti. Zajisté narození a smrt, začátek a konec jsou jména různých zjevů v mechanickém působení vesmíru. Je to druh automatického působení, které v nás vyvolává představu, že něco začíná a něco končí. Zvoníme-li na zvon, trvá naše jednání jen okamžik, ohlas však zůstává. V našem vědomí naproti tomu ohlas trvá jen tak dlouho, dokud je slyšitelný, pak se chvěje dál, aniž jej slyšíme. Avšak kdesi ještě je a trvá. Hodíme-li kamen do moře a on rozvlní vodu, vůbec si nepomyslíme, v jaké míře zapůsobíme na zvlněné moře. Co můžeme viděti, to jsou jen malé vlny a kruhy, způsobené vrženým kamenem před našimi zraky. Ty skutečně vidíme. Avšak v moři způsobené vlnění jde daleko dále, než si dovedeme představiti. Co jmenujeme prostorem, je daleko jemnější svět. Pojmenujeme-li jej mořem, je to moře z nejjemnějšího fluida, pojmenujeme-li jej zemí, je to neporovnatelně úrodnější země, než všechno, co nazýváme zemí. Všechno do sebe přijímá a vše mu dává v sobě sklíčiti. Živí všechno a způsobuje vzrůst všeho. Ale naše oči to nevidí, naše uši to neslyší. Neburcuje v nás tento myšlenkový postup pocit zodpovědnosti za každé naše hnutí, za každou naši myšlenku, za každý cit, který projde naším rozumem a srdcem? Vždyť nepromarníme ani jediný okamžik svého života od chvíle, kdy víme, jak své jednání máme učiniti užitečným, jak máme své myšlení vésti a vyjadřovati patřičnými slovy a jak si můžeme vytvořiti vlastní příhodné prostředí pomocí svého jednání a vnímání. Jaká je to zodpovědnost! Zodpovědnost, kterou nese každý člověk, je větší než panovníkova. Každý má rovněž vlastní království, za něž je zodpovědný, království, které vůbec není menší, nýbrž nesrovnatelně větší než všechna pozemská království. Z toho se máme naučiti opatrně a svědomitě si uvědomovati svou zodpovědnost při všem jednání. Každý člověk o ní neví, nezná sama sebe a neví nic o tajemství života. Potácí se jako opilec ulicemi města. Neví, co činí a zda ke svému prospěchu či nikoliv.\n16 Jak může žít myšlenka? Jakým způsobem žije? Potřebuje k životu těla, mysli, dechu? Zajisté! Především musíme věděti, že dech, jak vychází ze svého původního zdroje, hledá si tělo, bydliště, kde by mohl býti činný. Myšlenka, která jako paprsek ducha - ducha, jenž se dá přirovnati ke slunci - vytryskne ze svého zdroje, podobá se tělu. Myšlenka se tak stává bytostí a žije jako bytost. Takové bytosti se jmenují v sufistické řeči "mavakul", elementární bytosti. Žijí a mají splniti určitý úkol. Lidé je oživují a za nimi stojí účel, který jejich životu dává směr. Představme si, jak je to strašné, když člověk v neovládaném okamžiku vyjádří svou zlost, svou vášeň, a v takové chvíli musí začít žít vyslovené slovo a musí splniti svůj účel. Je to, jako bychom kolem sebe vytvořili nepřátelské vojsko. Některá myšlenka má snad delší život než jiná, podle životní síly, která jí byla předána. Čím silnější je její tělo, tím déle žije. A síla tohoto myšlenkového těla závisí na energii lidského ducha. Jednou se mě někdo ptal, jak vypadají elementární bytosti. Odpověděl jsem: "Vypadají právě tak jako vaše myšlenky. Myslíteli na člověka, mají podobu člověka. Myslíte-li na ptáka, mají podobu ptačí. Myslíte-li na zvířecí, dostávají tvar toho zvířete. Neboť tyto bytosti jsou obrazy vašich myšlenek." Elementární bytosti jsou vytvářeny lidmi. Vane-li vítr, zuří-li bouřky a přinášejí zničení, považujeme to za mechanický přírodní zjev. Ale tento jev není jen mechanickým děním, je doprovázen pocity lidí, intensivními city lidí. Tyto city se stanou obrovskými bytostmi, které přejímají vedení. Podobajíce se zdroji síly, živí větry a bouřky, povodně a sopky. Ze stejného důvodu musí přinésti bližním milost Boží myšlenky, v nichž prosíme o požehnání např. o déšť. Na Východě se nazývá déšť milostí Boží. Sluneční svit jasného nebe, nesčetná požehnání přírody, čistý, srdce osvěžující vzduch, jaro, dobrá sklizeň, květiny, plody a zelenina, všechna požehnání, jež nám dává nebe a země, také podléhají mocnostem, které za nimi jednají. Jako příroda mechanickým působením dává stoupati vodní páře ze země k nebi, a jako se tam pára shlukuje v oblaka a ta způsobují déšť, tak také myšlenky, city, slova a skutky mají svou mechanicky působící stránku a tato jejich práce řídí dění vesmíru. Z toho můžeme vypozorovati, že nejen mechanické působení přírody, nýbrž též jako mechanismus působící lidské myšlení, řídí celé dění přírody. Z toho lze pochopit, že zodpovědnost člověka je větší než kterékoliv jiné bytosti na světě. Na Východě se říká, že Bůh pravil: "Složili jsme svou důvěru v hory, ale ty nemohly unésti takovou tíhu. Přenesli jsme svou důvěru na stromy, ale ty nebyly s to ji\n17 převzít. Pak jsme svou důvěru přeložili na člověka a člověk ji na sebe vzal." (4) Bohem nám svěřený statek je naše zodpovědnost, naše zodpovědnost nikoliv jen vůči okolí a lidem, s nimiž se potkáváme v denním životě, vůči naší práci a životním zájmům, nýbrž i vůči celému stvoření. Jsme zodpovědni za přínos, který poskytujeme stvoření: má býti potěšující, má pomáhati, aby nastal lepší a harmoničtější stav naší sféry, ve světě, na zemi. Když se tak chováme, známe svou zodpovědnost. Když však si toho nejsme vědomi, nepoznali jsme účel svého pozemského života. V období dětského života je období, kdy dítě nic neví. Poslušno zvědavosti a nálady, ničí cenné, krásné věci. Když povyroste, začíná pociťovati svou zodpovědnost. Pocit zodpovědnosti je známkou zralosti. Tak začíná také zrající duše pociťovati zodpovědnost. Tou chvílí začíná člověk žíti, v tom okamžiku se duše znovuzrozuje. Dokud duše není znovuzrozena, nevejde do království Božího. Království Boží je zde na zemi. Dokud si člověk není vědom své zodpovědnosti, nepoznává království Boží. Teprve uvědomění zodpovědnosti mu otevírá království Boží, a v tom spočívá zrození duše. Aby se tato myšlenka slovně zdůraznila, existuje v sanskrtu zvláštní označení člověka, který si uvědomuje Boha, slovem "Brahman", Stvořitel. Jakmile člověk pojal tuto myšlenku, je mu jasné, že každý okamžik jeho života je tvůrčí jak zevně tak vnitřně. A když teď za všechno, co tvoří nese zodpovědnost, je také zodpovědný za každý okamžik svého života. Potom se v jeho životě už nic neužitečně nepromarní. Ať už jeho životní postavení je jakékoliv, jakkoliv bezmocné a bídné, jeho život přesto není promarněn, neboť v každém hnutí, ve všech myšlenkách a citech je činna jeho tvůrčí síla, neustále je činný. V sanskrtu je ještě jiný termín pro Brahmana, a to slovo "Duida", znovuzrozená duše. Ve chvíli, kdy tohle všechno poznáváme, naše duše se znovuzrozuje, neboť naše znalost života se mění, náš život vstupuje do jiné sféry, naše jednání se mění. Jděme dále: jsou lidé, kteří se někdy zdají být nečinní. A mnohý z nás si skrytě myslí: "Ovšem, tito lidé stojí na vyšším duchovním stupni. Ale co dělají? Co tvoří?" My totiž rozumíme činností ustavičný spěch, shon, neustálou zaměstnanost. Něco se musí dělat, i když je to nedůležité, tak se obyčejně soudí. Jde-li však o člověka duchovně pokročilého, dělá něco, i když zevně zdánlivě nic nedělá a může vnitřně působiti daleko více, než jak lze zjistiti podle zevního zdání. Tohle by mohla vysvětlit historka o jednom madzubovi. Madzub je člověk, který je považován za\n18 člověka ve světských věcech nečinného, o němž si mnozí lidé myslí, že postrádá vnitřní rovnováhy. Na Východě, kde takové osoby chápeme, chováme je v úctě. Před mnoha staletími žil v Kašmíru takový madzub, jemuž maharadža povolil, aby se mohl podle libovůle pohybovat v jeho paláci a zahradách, a věnoval mu kus půdy, kde by mohl bydlet. V jedné ze zahrad byl miniaturní kanon, s nímž si madzub čas od času rád pohrál. Popadl jej a namířil jej jižně, severně a do všech nebeských stran. Pak jej znovu obrátil, dělal různé posunky. A když toto své počínání skončil, zdál se býti velmi spokojen. Vypadalo to, jako když bojuje a nakonec vítězí, což jej potom velmi obšťastňovalo. To se stalo v době, kdy maharadža Randžit Singh vyzbrojil vojsko a odtáhl do války, kterou měl úspěšně zakončiti. Válka sice trvala mnoho, mnoho let, věci se pomalu vyvíjely a často se dlouhý čas nic neudálo. Avšak po každé, když si madzub hrál s dělem, došlo k bitvě. V Hyderabadu byl madzub, který měl ve zvyku každého obtěžovati a za lidmi volati tak zlé nadávky, že se mu lidé vyhýbali. Kdosi však přes všechno tupení se k němu odvážil přiblížiti. Madzub se ptal: "Co chceš?" Muž odpověděl: "Za šest měsíců se dostane má rozepře před soud a já nemám peněz, nemám prostředků. Co mám dělat?" Madzub řekl: "Vypravuj mi, čeho se věc týká, ale mluv pravdu!" Muž mu všechno řekl. Madzub pozorně naslouchal. Pak napsal na zemi: Žaloba se zdá neopodstatněná, a proto musí býti zamítnuta." A k tomu dodal: "Jdi! Případ je vyřízen!" Muž šel před soud. Protivník měl k ruce mnoho právních odborníků a zástupců, jemu však nikdo nepomáhal, neboť byl chudý. Soudce si dal případ vyložiti od obou stran a pak vyslovil tatáž slova, která madzub napsal na zemi. Jaký je význam této události? Je to jen výklad Kristových slov, že máme vstoupiti do království Božího, že každá duše má království Boží v sobě. Být si vědom tohoto životního tajemství, znamená otevřít oči pro království Boží. Pak má smysl a vliv všechno, co děláme, a nic se neztratí. Neuskuteční-li se něco hmotně, nic to neznamená, protože se to uskuteční duchovně. Tam nic nezmizí, tam se nic neztratí. Co se nestane na naší pozemské úrovni, stane se v jiné sféře. To se však znovu odrazí na naši úroveň, neboť mezi oběma úrovněmi je neustálé působení a protipůsobení. Jinými slovy: jestli to, co činíme, se nestane na naší úrovni hmotnou skutečností, zrcadlí se to přece jen z jiné úrovně nazpět na naši a zhmotňuje se to. Toť vše. Myslíme-li si: "Neuskutečnil jsem to," znamená to jen, že čas a okolnosti si ještě\n19 nevyžádaly toto uskutečnění. Ale co jednou vyzářilo, musí se uskutečnit. VII. Myšlenka a představa Postoje a hnutí našeho nitra spočívají na pěti různých vlastnostech nebo schopnostech, z nichž nejvíce hodná pozornosti se může označiti slovem "mysl". Co je mysl? Tvůrce myšlenky a představy. Je to pozemské království, v němž klíčí a vzrůstají rostliny - myšlenky a představy. Tam žijí dále, ačkoliv stále nové klíčení a pučení nám znemožňuje viděti dříve povstalé rostliny a stromy, takže si uvědomujeme jen nově vyrostlé. Tak se stává, že ne vždycky jsou přítomny zapomenuté myšlenky a pocity a že ne vždycky vidíme kupředu. Když však chceme znovu nalézti myšlenku, které jsme už jednou dali podobu, můžeme tak učiniti ihned, protože je tu. Část naší mysli, která není našemu vědomí bezprostředně patrna, jmenuje se podvědomí. Co nazýváme podvědomím, leží na povrchu a ukazuje nám s veškerou jasností ty z našich myšlenek a představ, na něž jsme právě myslili a jež jsme pozorně vnímali. Přece však nepřestávají existovati všechny představy a myšlenky, které jsme už jednou měli. Jakým způsobem trvají? Ve tvaru, který jí dala naše mysl. V našem hmotném světě nabývá duše tvaru, vzatého z tohoto světa. Právě tak přejímá myšlenka tvar vypůjčený ze světa mysli. Jasná mysl může proto dodati myšlence zřetelný a jasný život, zřetelný a jasný tvar. Nejasná, zmatená mysl způsobuje nejasné, zmatené myšlenky. Pravdivost této myšlenky lze pozorovati ve snech: lidé s jasnou myslí mají jasné, zřetelné sny, avšak sny lidí s nejasnou myslí jsou zmatené. (5) Zajímavé jest také pozorovati, že výtvarní umělci, básníci a hudebníci, kteří milují krásu, mají krásné sny, zatím co sny lidí, kteří žijí v pochybách a bázni, mají tomu odpovídající charakter. To nám dokazuje, že mysl dává myšlence tělo, mysl propůjčuje každé myšlence tvar, a tento tvar dovoluje myšlence dále žíti. Tvar myšlenky není znám jen tomu, kdo tuto myšlenku myslel, nýbrž též tomu, kdo tuto myšlenku přejímá, v jehož srdci se obrazí. Tak se stává, že mezi lidmi nastává tiché pouto, obrazí-li se myšlenkové tvary jednoho v mysli druhého. Tyto myšlenkové obrazy jsou jasnější a mocnější než slova a mnohdy působí mocněji než slova, neboť mluva je omezena, myšlenka naproti tomu má větší výrazové prostředky. Představa je neovládnutá myšlenka. Bylo by nyní otázkou, zda je dobré míti silné představy. Ano, je dobré býti silný. Jsme-li silní, pak jsou silné též představy a myšlenky, pak je silné vlastní\n20 já. Při silných představách nad to vychází z člověka síla, kterou vyzařuje a kterou nekontroluje. Proto nejsou silné představy vždycky dobré. Naproti tomu je žádoucí, aby myšlenka byla silná. Neboť co je myšlenka? Myšlenka je sama sebe řídící a se kontrolující představa. Když má myšlenka tělo, je vázána na místo nebo se šíří stejnoměrně celým vesmírem? Tato otázka je těžká. Uvažujeme především, zda mysl člověka, uvězněného ve vězení, je rovněž poutána na vězení nebo zda může proniknouti dál a opustiti vězení. Určitě může. Jen tělo lidské musí zůstat ve vězení, avšak lidská mysl se může ubírat kamkoliv. Ve světě mysli vytvořená myšlenka zůstává za určitých okolností vězněm svého předmětu nebo pohnutky, vězněm vlastního zdroje nebo použití v jedné sféře či v jediném okruhu, kde plní své určení. Nicméně je to myšlenka a ta může v jediném okamžiku dosáhnouti kteréhokoliv místa ve vesmíru. (6) Zkoumáme-li podstatu mysli, narazíme ještě na jinou obzvlášť důležitou skutečnost: každá mysl přitahuje myšlenky svého druhu a obrazí je, právě tak, jako se určitá země hodí zvlášť pro květiny, opět jiná pro ovoce, zatím co třetí druh země plodí jenom býlí. Tak také zrcadlení, padající z jedné mysli na druhou, uskuteční se jen v té mysli, která je přitahuje. Zde je důvod, proč stejné se přitahuje. Dostane-li se zločinec, zloděj do Paříže, jistě se tam setká s jiným zlodějem. Nebude mu za těžko se dověděti, kde takový bydlí a ihned se s ním sejde. Neboť jeho mysl se stala nádobou všech takových podobných myšlenek. Jakmile se setkají pohledy dvou stejně smýšlejících lidí, nastává mezi nimi spojení a napadnou jim stejné myšlenky. Denně můžeme v životě pozorovati, jak stejné stejným je přitahováno. Tato zvláštnost spočívá v tom, že naše mysl přijímá určitý a každému z nás odpovídající charakter a že všechny tyto myšlenkové obrazy, mající zvláštní charakter, se objevují v naší mysli. Kdo umí tento zjev pozorovati v běžném životě, sleduje jej s takovým zájmem, že jeho pravdivost vidí potvrzenu v každém okamžiku. Vznešenější mysl vždycky vábí a zrcadlí vznešenější myšlenky. (7) Kamkoliv se taková myšlenka může dostat, vždycky dospěje k této mysli, je přitahována půdou té mysli, která je pro ni připravena. Obyčejná mysl přitahuje obyčejné věci. Kdo má např. ve zvyku jiné kritisovat, bude dychtivě naslouchati kritice, protože se o kritiku zajímá a nalézá v ní potěšení. Namůže odolati pokušení dát si něco zlého vykládati o jiném. Zlá pomluva je mu dražší, neboť sám tak mluví. Avšak uším člověka, jemuž jsou takové myšlenky cizí, zní podobné řeči rovněž cize. Jeho srdce, které odmítá všechno neharmonické, nenachází v tom zalíbení. A


Národní oblastní kód Lambayeque je 74. Pro fiktivní telefonní číslo 7772429 a telefonní předvolba oblasti 74, které je potřeba vytočit, je 74 7772429. Lambayeque se nachází v Peru.\nTelefonní předvolba / kód oblasti přiděluje telefonnímu číslu účastníka určitou pozici. Kromě telefonní předvolby oblasti, existují i jiné druhy předvoleb: mezinárodní telefonní předvolby, telefonní předvolby mobilních operátorů a telefonní předvolby různých služeb. Z několika důvodů je lze kombinovat. Při volání z jedné země do druhé, v případě, že volaný má pevnou linku, je mezinárodní telefonní předvolba / kód oblasti kombinována s telefonní předvolbou oblasti a číslem účastníka. Pro fiktivní telefonní číslo 7772429, telefonní předvolba oblasti 74 (Lambayeque) a Mezinárodní telefonní předvolba 0051 číslo, které je potřeba vytočit, je 0051 74 7772429. Je-li hovor uskutečněn na mobilním zařízení, je Mezinárodní telefonní předvolba kombinována s telefonní předvolbou mobilního operátora a číslem účastníka. Pokud se jedná hovor pro účastníka ve stejné zemi, lze mezinárodní telefonní předvolbu vynechat. V případě vnitrostátního volání z jedné pevné linky na druhou, lze v mnoha zemích vynechat také telefonní předvolbu oblasti, pokud mají oba účastníci stejnou telefonní předvolbu oblasti. Zejména v zemích, kde si účastníci mohou ponechat stejné telefonní číslo i poté, co se přestěhují na jiné místo, nebo do jiného města, musí být samozřejmě vytočena také telefonní předvolba / kód oblasti – v tomto případě 74.\nPokud se nacházíte mimo území Peru a chcete zavolat osobě v Lambayeque, kromě národního oblastního kódu potřebujete také znát mezinárodní telefonní předvolbu. Mezinárodní telefonní předvolba Peru je +51 (0051), takže pokud se nacházíte v Česká republika a chcete zavolat osobě v Lambayeque, musíte nejprve vytočit +51 74 a poté zadat telefonní číslo. Nula před národní oblastním kódem se v tomto případě neuvádí. Pro fiktivní telefonní číslo 7772429, telefonní předvolba oblasti 74 (Lambayeque) a Mezinárodní telefonní předvolba 0051 číslo, které je potřeba vytočit, je 0051 74 7772429.


Je možné spojit „nelpění“ s tak vypjatou profesí, jakou je herectví? Duchovní mistři Orientu se cvičí ve vyprazdňování mysli, ale divadelník přece musí svou mysl denně používat a učit se zpaměti mnoho stránek textů.\nV tom to není. Já duchovní cvičení nepraktikuji, nebo lépe řečeno: jak kdy. Například když nemohu usnout, tak pracuji s dechem, ale jinak nic. Přesto v sobě nemám negativní pocity a mohu říct, že žiju v nirváně.\nTo vám přeji… Co bylo dřív: role na divadelních prknech, nebo nazírání duchovní podstaty světa podle lámů?\nTo druhé. Moje maminka vyrůstala v pravoslavném Rusku, kam dědeček odešel pracovat jako lesní rada v jednom šlechtickém sídle. Tehdy se v Rusku praktikoval hojně i buddhismus a to bylo dobře. Po revoluci se totiž maminka se svými rodiči ocitla v jednom v gulagu na Sibiři - nevím, jak tam byli dlouho, ani co tam všechno zažili, ale učení lámů jim asi pomohlo všechy ty hrůzy přežít. Maminka si tam zranila nohu, dostala sarkom a když se konečně s rodiči mohla vrátit do Brna, museli jí tu nohu amputovat. Nosila celý život vysokou protézu. I s tím se však díky své duchovní orientaci vyrovnala. Později, to už jsem byla větší holka a přicházely na mě občas bláznivé nápady, maminka říkala: Pozor! Něco si budeš přát a ono se ti to opravdu splní!\nSplnilo se, čeho jste později litovala?\nTo víte, že ano. Byly to spíše drobnosti.\nPředstavovala jste často osudové a nebezpečné ženy, lehké holky, travičky, samé záporné figury. Bylo vám to pochuti?\nVíte, já dělím bytosti na nebeské (neříkejte, že mezi nám nejsou! Když si dáte pozor, objevíte je!) a pak dvojlomné, kolísající mezi dobrem a zlem - to jsme vlastně my všichni. A pak jsou postavy třetí kategorie, které překročily všechny mravní hranice. Některý člověk udělá najednou něco tak strašného - je až k nevíře, že je to lidská bytost. Většinou bývá vrah a zločinec nenápadný, kdyby to měl napsané na čele, každý by ho předem poznal. Negativní figury jsem se tedy snažila hrát laskavě, aby to mělo větší účinek. Takovým lidem se však raději vyhýbám. Někdy u nich vidím takový tmavý až černý obrys. Dlouho se mohou chovat neškodně, ale najednou se naježí jako dikobraz... Člověk musí být před nimi ve střehu. Proto miluji stáří, že už je rozeznám, že jsem informovaná.\nKe své i divácké potěše dnes ztvárňujete v divadle i v televizi roztomilé staré dámy, často trochu popletené, ale vždycky laskavé.\nNemohu si stěžovat, během hereckého života jsem si zahrála všechno, co jeviště nabízí. V Městských divadlech pražských jsem například s Filipem Blažkem jako Haroldem hrála čtyři roky osmdesátiletou starou ženu Maude, která je mi svou filozofií velice blízká - tu roli jsem zdědilal po Mařence Rosůlkové. Záhadnou paní Savageovou ze stejnojmenné televizní inscenace, paní, která předstírá pomatenost, aby jí povedené dětičky nevyfoukly dědictví, tu zase na divadle hrávala moje přemilá kamarádka Nataška Gollová. Byla jsem s Natašou v angažmá nejprve v Českých Budějovicích a pak v Městských divadlech u Wericha - dohromady dost let. Když jsem před časem tu její roli dostala, moc jsem na ni vzpomínala. Ti, co jsou „nahoře“, jsou s námi určitě v nějaké vazbě. Představuji si, že Nataška koukne, co dělám a řekne si: Já té Květě pošlu roli! A Mařenka udělá totéž. Někdy z legrace říkám své kamarádce Nadě Konvalinkové: Počkej, až budu nahoře a zjistím, že se nudíš, taky ti něco pěkného pošlu! (smích)\nVám se to slibuje, když vám dramatici píší role přímo na tělo! Myslím na inscenaci brněnské televize Já z toho budu mít smrt. Za ztvárnění staré noblesní dámy, kterou využívá mladá „podnikatelka“ v oblasti sexu (vy jste v ní nakonec objevila nešťastnou holku a trochu ji dovychovala), tak za tu roli jste dostala sošku Elzy.\nPan Ivan Kříž se přiznal, že při psaní té hry na mne skutečně myslel. Bylo mi to milé a sošku jsem si postavila na stůl mezi své čarodějnice.\nProč tak málo spolupracujete s rozhlasem? Loni jste sice získala druhou cenu v anketě Neviditelný herec za role v Taboriho hře Matčina kuráž a v Lázňovského Hostině Barona Prášila, ale od té doby se po rozhlasových vlnách už zase „nevlníte“. Je rozhlas vážnější než divadlo, že ty vaše pošetilé a potrefené staré dámy nepotřebuje?\nNikdy o ničem takhle neuvažuji. Vím, že až mě budou v rozhlase potřebovat, tak se ozvou. Všechno je, jak má být.\nJeště k vaší sbírce čarodějnic, s nimiž se dělíte o svůj byt: už brzy mají svátek a ve vzduchu budou létat košťata. Autoři různých publikací o mýtech však tvrdí, že to byly ženy-vědmy, bytosti zasvěcené a zasvěcující. Teprve středověk je začal pronásledovat a upalovat.\nKdyž si rozložíte slovo čaro-děj-nice, tušíte, že se dělo něco neobvyklého a mohlo to být čaro-krásné i čaro-dobré. Ale církvi začalo vadit, že někdo chtěl, aby mu moudrá žena poradila. Církevní otcové chtěli vlastnit všechnu moudrost a radit sami. Když ta jasnozřivá žena byla navíc majetná, hodilo se to, protože mohli její majetek zkonfiskovat... Čarodějnictví mě nadchlo už jako dospívající holku. Nabízelo mi možnost úniku. Nějaký mužský mi třeba něco vykládal, snažil se mě třeba k něčemu dotlačit a myslel si, jak ho poslouchám. Byla jsem tam sice fyzicky přítomná, ale když měl to nebavilo, letěla jsem v duchu někam na koštěti, naprosto svobodná, a smála jsem se mu.\nMužský svět podle všeho vnímáte jako trochu nepřátelský. Kolik let jste vdaná ?\nPadesát. Víte, když máte mužského doma a je sám, tak to s ním jde. Běda však, když se mužští ocitnou v týmu! Tak vymysleli všechny totality. Ve jménu náboženství si uřezávají hlavy, v politice si jako v aréně dávají rány pod pás, ve sportu se mrzačí, v sexu, pozor, nemluvím o lásce, v sexu si čechrají peříčka. Dřív mívali také úlety, ale rodinu si chránili, dneska kvůli mladším milenkám hrdě opouštějí manželky a děti a všechno, co vybudovali, za sebou ničí. Samozřejmě někdy totéž udělá i žena, ale zpravidla proto, že její vztah v manželství nebyl dobrý. A jak by mohl být, když svět je dnes plný mužské agrese?\nVy ale s muži vycházíte dobře. Máte na to nějaký recept?\nTeď už ano. Dřív, když jsem byla mladá, tak jsem se do nich zamilovávala, a pak byla vždycky nešťastná. Muž vidí jinak, myslí jinak, všechno, co dělá, je v pořádku, jen on má pravdu a tak dále. Zkrátím to: my chceme hnízdit, oni dobývat. Nemohou za to. Proto je musíme milovat a ne házet do kontejneru! (smích)\nV neustále vyprodané hře Ernesta Thompsona Zlaté jezero, pojednávající o velké lásce dvou stárnoucích manželů, dojemně pečujete o svého „partnera“ Radka Brzobohatého. Zažíváte s ním dotek smrti i úlevu, že jeho srdce zatím vydrželo… Muži nás opouštějí nejen kvůli milenkám, ale odcházejí dřív i na onen svět. Čím si to vysvětlujete?\nVíte proč? Muž mívá sice náročnější zaměstnání, ale když přijde domů, povečeří, co manželka navařila, a tím pro něho všechno zpravidla končí, zatímco ženská, také zaměstnaná, udělá za den dvacet, třiacet, padesát drobných věcí a ještě večer má na starosti tisíc maličkostí pro příští den. Tím se natolik vytrénuje, že přežije. Když nakonec osamí, tak se kamarádí s jinou „babou“a jezdí spolu na dovolenou - chlapi zřídkakdy. Ženy navštěvují univerzitu třetího věku, kdežto mužských je tam pomálu. Znám dokonce osmdesátileté „mladice“, které se učí na stará kolena tancovat. Chlapa v tanečních kurzech neuvidíte, je pod jeho důstojnost, aby tam skotačil.\nZdá se, že jste - při vší své mírnosti - tak trochu feministka.\nS feminismem mě nespojujte, nemám ráda přehnané věci! Feminismus, to je vlastně mužský způsob uvažování, i když hájí ženské hodnoty. Chodívám raději na různé charitativní akce a kromě domovů důchodců jsem objevila, že dnes vznikají jakési kluby matek. Když máte miminko, jste úplně odříznutá od světa, a tak se maminky setkávají, pokud jim dá obecní úřad nějakou místnost, a navzájem si pomáhají. Některá potřebuje jít k lékaři a druhá jí tedy pohlídá dítě, šijou, přijde mezi ně právnička, vyměňují si recepty, vymýšlejí si kratochvíle. Je to výborné, osvědčilo se to už za časů Karolíny Světlé. To, že nějaký chlap zavře svou drahou polovičku do klece a připíchne si jí jako motýla, to má sice různé podoby, ale v podstatě se na tom nic nemění.\nV Simonově hře Návod na přežití, kterou uvádí Divadlo Rokoko, vyprávíte divákům nádherný příběh o převozníkovi a jeho pasažérce. Tam ale lidská pošetilost nemá mužský „kabát“.\nSamozřejmě, „přežití“ je obecné téma a já ten příběh, který zmiňujete, miluji. Je o tom, jak převozník převáží v loďce ženu po široké řece a ona mu celou cestu vypráví, co všechno se v životě naučila - její schopnosti jsou neuvěřitelné! Ale když se jí převozník zeptá, jestli umí plavat, zavrtí hlavou. To je škoda, řekne její průvodce, protože všechno, co jste se naučila, je vám teď k ničemu. Loď se potápí... Závěr? Ze všeho nejdřív se musíme naučit plavat, totiž postarat se o sebe. Diváci to chápou, jsou nadšeni a chválí autora. Musím tedy s pravdou ven. To nevymyslel dramatik Simon, ale Američan Dan Millman ve své knize Zákony ducha a já ten jeho příběh o převozníkovi do hry vpašovala, samozřejmě s vědomím autora i režiséra. Cítila jsem, že tam patří.\nŘíká se, že ani jedna myšlenka se neztratí a že atmosféra kolem planety je nabita samou negací. Chceme-li přežít, musíme vysílat do prostoru pozitivní myšlenky - třeba právě ty ze Zákonů ducha. Jen jestli to bude stačit…\nDokumentarista pan Viliam Poltikovič, který často pobýval v Tibetu, mi vyprávěl o tamních „svatých mužích“, kteří žijí naprosto nesobecky, o samotě, s nikým nemusí léta promluvit, ale to, co v jejich blízkosti člověk cítí a co vysílají do prostoru, budí úžas. Nemusíme však chodit tak daleko. Můj muž je těžce nemocný, bývám často v nemocnici, navštěvuji charitativní podniky a všude se setkávám s jedinci, kteří překonávají sami sebe v péči o ty druhé, doslova se jim obětují. Zvlášť obtížné je to, když dejme tomu udržují těla mentálně postižených bytostí, jejichž duch kdesi bloudí - co my víme, proč tu jsou? Podle toho, co jsem poznala, věřím, že dobra je kolem nás víc, ale je potichu. Zlo je hlučné, je víc slyšet.\nVraťme se k varování vaší maminky: Přej si něco, ale pozor, ono se to splní! Jaký život byste si propříště přála?\nExistují miliardy galaxií a v každé z nich plno oběžnic. Myslím, že tam pro mne jedna určitě bude a že na ní najdu nejrůznější jemné vůně. Všechny živé bytosti tam budou pomalu dýchat, sytit se těmi vůněmi, narozdíl od rostlin se však budou moci lehce pohybovat. Představte si, že je nebude ničit žádné jídlo, drogy, ani kouření! Když je někdo pozve do kavárničky, pak do takové, kde poroste zvláštní voňavý strom, bez koflíčků a podšálků tam budou podávat jeho ozónové aroma. Všichni návštěvníci té planety budou mít ušlechtilé záliby a umělecké sklony a nebudou vědět, že nějaké zlo vůbec existuje.\nI to mám vymyšlené. Když se tam potkají dva štastní lidé, objeví se u nich bytost, něco jako malá rostlinka, o kterou budou láskyplně pečovat. Chápu ale, že to by se mužským asi moc nelíbilo. Nemyslíte?\nText k obrázku (nahoře):\nPaní Květa Fialová se Týdeníku Rozhlas svěřila s představou ideálního světa, kde by se lidské bytosti živily pouze vůněmi, ale jaký vztah má k barvám, když sama nosí „barevné“ příjmení, na to už řeč nepřišla. Ač vdaná, ponechala si úmyslně příjmení otce. „Rodiče nás stvořili,“ prohlásila, „a najednou přijde nějaký muž, dejme tomu že bezvadný, a vy se najednou jinak jmenujete. Celý život si přece nesete otisky původní rodiny! Zdálo se mi to vůči mým rodičům skoro neslušné a svou dceru jsem vychovala tak, že jde v mých šlépějích“


Jiří Peterka: AžDSL od Telefóniky přichází o rychlejší upstream\n| Články z roku 2010 | ADSL v ČR | Mobilní operátoři a technologie\nVyšlo na Lupě, 7.6.2010\nVytištěno z adresy: http://www.earchiv.cz/b10/b0607001.php3\nNové ceníky, které Telefónica O2 Czech Republic vydala s platností k 1.6.2010, přináší několik změn. Asi nejvýznamnější z nich je ta, která změnila dosavadní službu O2 Internet Pro z „nabízené“ na „již nenabízenou“. Což se ihned promítlo i do popisu této služby přímo na webu TO2 CR:\nPřipomeňme si, že Telefónica dosud nabízela na maloobchodním trhu čtyři varianty svého ADSL, všechny s agregací 1:50:\nRychlost na downstreamu\nRychlost na upstreamu\nCeníková cena (včetně DPH)\nO2 Internet Start\n2048 kbit/s 256 kbit/s 600 Kč měsíčně\n8196 kbit/s 512 kbit/s 750 Kč měsíčně\n16384 kbit/s 512 kbit/s 908 Kč měsíčně\n16384 kbit/s 768 kbit/s 1059 Kč měsíčně\nPoslední z nich, služba „Pro“, tedy k 1.6.2010 vypadla z nabídky. Což v praxi znamená, že noví zákazníci si ji už pořídit nemohou – ale ti stávající, kteří si ji nechali zřídit již někdy dříve, ji mohou využívat i nadále.\nTelefónica tento svůj krok sama nijak neoznamovala ani nezdůvodňovala, a tak o důvodech lze jen spekulovat. Mohou být čistě „byznysové“ a vycházet z toho, že o tuto službu je mezi zákazníky jen minimální zájem. Což je asi možné, ale ani to ještě nemusí nutně být důvodem pro vyřazení z nabídky. Dovedu si ale představit i nemalou skupinu zákazníků, pro které je vyšší rychlosti na upstreamu naopak velmi podstatná.\nStejně tak ale mohou být důvody spíše technické a vyplývat ze samotné podstaty AžDSL: Telefónica může mít problémy s dodržením rychlejšího upstreamu. Připomeňme si v této souvislosti, že slůvko „až“ v dnešních nabídkách ADSL hraje opravdu významnou roli: Telefónica se snaží nastavit zákazníkovi co možná nejvyšší rychlost, která nepřekročí jím objednanou „marketingovou rychlost“, tj. 2, 8 či 16 Mbit/s. Dnes, se zvyšující se penetrací ADSL, je ale čím dál tím těžší najít takovou místní smyčku, která by „snesla vyšší zatížení“ (umožnila nastavení vyššího rychlejšího profilu).\nTakže třeba zákazník, jehož místní smyčka umožňuje dosahovat pouze 10 Mbit/s (například), formálně dostává službu s rychlostí 16 Mbit/s, a podle toho za ni také platí. A platí vlastně stejně, jako zákazník, jehož místní smyčka umožňuje dosahovat 12 Mbit/s, 14 Mbit/s či plných 16 Mbit/s.\nJde tedy o poměrně široké rozmezí rychlostí, alespoň pokud jde o směr k uživateli, alias downstream: všechno „od 2 do 8 Mbit/s“ je zpoplatněno jako 8 Mbit/s, a všechno „nad 8 Mbit/s“ je zpoplatněno jako 16 Mbit/s. Jenže pro rychlosti v opačném směru už je rozpětí podstatně užší: pro službu O2 Internet Pro musí být rychlost na upstreamu ostře vyšší než 512 kbit/s (do maxima 768 kbit/s). A jakmile není, zákazník nejspíše začne hned protestovat že platí vyšší cenu, ačkoli dostává službu s nižší cenou (buďto jako O2 Internet, nebo O2 Internet Plus).\nPřitom cenový rozdíl mezi službami Plus a Pro, které obě nabízí „až“ 16 Mbit/s na downstreamu, ale liší se právě rychlostí upstreamu, není zanedbatelný: 1059 – 908 dává 151 Kč každý měsíc.\nZ tohoto pohledu tedy vyřazení služby Pro z nabídky má určitou logiku. Ta se ale bude špatně vysvětlovat těm zákazníkům, pro které je co nejrychlejší upload důležitý. A kteří by si třeba i rádi připlatili za rychlejší upstream. Jenže v rámci ADSL nemohou, a museli by přejít na nějaké jiné připojení (na jiné technologii).\nMimochodem, podle zcela neoficiálních odhadů má UPC se svými high-end nabídkami kabelového Internetu největší úspěch právě mezi lidmi, kteří až tolik nepotřebují 50 či 100 Mbit/s na downstreamu, ale jde jim o co nejrychlejší upstream.\nCo je nového na velkoobchodní úrovni?\nZajímavou změnu přináší i nová podoba velkoobchodní nabídky ADSL, kterou Telefónica zveřejnila před několika dny, a která nabývá účinnosti k 1.7.2010. Podstatou změn je zlevnění všech variant „oblečeného“ ADSL (tedy s povinným souběhem s hlasovými službami), shodně o 59 Kč.\nV této souvislosti si dovolím připomenout, že podobnou změnu – ale zase jen u „nahého“ ADSL – jsem zde na Lupě popisoval v polovině března, s tím že šlo o změny platné k 1.4.2010. A šlo o ještě radikálnější zlevnění než nyní, o 107 Kč . Vše bez DPH (když jde o velkoobchodní služby).\nSvůj tehdejší článek jsem nazval „Nahé ADSL může zlevnit“, v očekávání, že změna na velkoobchodní úrovni se promítne i do změny cen na maloobchodní úrovni. To se ale nestalo, resp. nezaznamenal jsem nějaké zlevnění ani na straně „přeprodávajících“ operátorů, ani u samotné Telefóniky, v rámci nějakého synergického efektu.\nProto dnes budu raději opatrnější a nebudu nic naznačovat. Třeba to bude o to příjemnější překvapení, pokud ceny maloobchodního ADSL zlevní.\nOno je ale otázkou, zda dnes – a hlavně u Telefóniky O2 Czech Republic – má ještě smysl se bavit o řádných ceníkových cenách a o jejich snižování. Mám tím na mysli skutečnost, že koncové ceny tohoto poskytovatele jsou stále častěji dány spíše „výjimkami“ z řádných ceníků, v podobě nejrůznějších akčních nabídek. Ty jsou dnes prakticky souvislé, a jakmile jedna „báječná“ akční nabídka končí, navazuje na ni nová a „ještě báječnější“ akční nabídka.\nPřipomeňme si předchozí akce, které nabízely „8 megabitové“ ADSL (službu O2 Internet), se standardní ceníkovou cenou 750 Kč vč. DPH, za 600 Kč, nebo i 500 Kč měsíčně – po celý první rok využívání služby, a bez závazku (obvykle na 2 roky). Nově je trumfnula nabídka za 400 Kč (zatím do 15.6.2010), která se od těch předchozích liší ještě v jedné podstatné věci: zatímco ty předchozí se týkaly jen 8 megabitového ADSL, nynější 400 Kč platí i pro 16 megabitové ADSL. Přesněji: týká se jak služby O2 Internet (tj. až 8 megabitů za sekundu), tak i služby O2 Internet Plus (až 16 megabitů z sekundu), tj. obou služeb s upstreamem 512 kbit/s. Vzhledem k vyřazení z nabídky se tato akční nabídka netýká služby O2 Internet Pro (až 16 Mbit/s na downstreamu, s upstreamem 768 kbit/s).\nSlužby O2 Internet Plus, s řádnou ceníkovou cenou ve výši 908 Kč měsíčně, se ale tato nejnovější akční nabídka skutečně týká, a „akční skok“ na 400 Kč je u ní docela významný. A možná naznačuje ještě jednu věc: jakoby už rychlost přestala hrát roli. Pokud si totiž nejnovější akční nabídku přeložíme z marketingové do běžné řeči, pak vlastně říká: něco nám plaťte (zde: 400 Kč měsíčně), a my vám dáme tak rychlé ADSL připojení, jaké vaše pevná linka (místní smyčka) zvládne.\nNení to předzvěstí jakéhosi „absolutního AžDSL“? Tedy jediné „stabilní“ (nikoli akční) nabídky, která za jednu cenu nabídne takovou maximální rychlost, jaká je na dané místní smyčce možná?\nPak by ale bylo ještě otázkou, co se stane s nejnižší nabídkou: službou O2 Internet Start, s rychlostí 2048/256 kbit/s a řádnou cenou 600 Kč měsíčně.\nPro úplnost si ještě dodejme, že po popisovaných změnách se nijak nesníží rozdíly mezi velkoobchodní a maloobchodní nabídkou ADSL od Telefóniky O2 Czech Republic. Na velkoobchodní úrovni, v rámci služby Carrier Broadband, totiž zůstává 16 megabitové ADSL s rychlejším upstreamem (768 kbit/s), zatímco s pomalejším upstreamem (512 kbit/s) zde vůbec není. Stejně tak nejpomalejší variantou na velkoobchodní úrovni je 3 megabitové ADSL (až 3072/256 kbit/s), zatímco na maloobchodní úrovni je na nejnižší příčce nabídky 2 megabitové ADSL (až 2048/256 kbit/s).\nJak se ale zdá, konkurenti Telefóniky na poli maloobchodního ADSL – což je dnes hlavně T-Mobile – nejsou velkoobchodními nabídkami až tak moc svazováni. Což je dáno tím, že oni nejsou omezeni jen na předprodej velkoobchodního ADSL, které již je „nějak předdefinované“ co do svých vlastností, ale mohou využívat i platformu LLU (zpřístupněných místních smyček), kde mají jak více „podnikatelského prostoru“, tak i „technického prostoru“ k různému dimenzování svých služeb. Navíc kromě velkoobchodní služby Carrier Broadband mohou využívat i službu Carrier IP Stream, kde mají také více možností, jak svou vlastní službu dimenzovat.\nA tak třeba právě T-Mobile, který stojí za nedávným obratem trendu (novým růstem přeprodejů), již mohl přijít v polovině dubna na trh i s „byznysovou“ variantou svých ADSL přípojek. Jeho nový ADSL Business je dostupný jak ve verzi Standard (s rychlostí downstreamu až 8 Mbit/s), tak i ve verzi Premium (až 16 Mbit/s), a to jak v „nahé“, tak i v „oblečené“ podobě (tj. s hlasovými službami nebo bez nich). Hlavních odlišností celé Business varianty (od „rezidenční“ varianty Internet ADSL) je úroveň agregace: 1:8, místo „rezidenčních“ 1:50. V důsledku toho je pochopitelně odlišná i cena: například nejvyšší verze (až 16 Mbit/s) v provedení nahého ADSL přijde na 849 Kč s agregací 1:50, a na 2038,80 Kč s agregací 1:8 (vše včetně DPH).\nZměny i u mobilního Internetu\nVraťme se ale zpět k samotné Telefónice O2 CR: ta v nedávných dnech ohlásila změny i u svého portfolia mobilního Internetu. A to docela s předstihem, protože většina avizovaných změn má nastat až k 1. srpnu 2010. Pokud mi ale neuniklo něco podstatného, půjde spíše jen o přejmenování současných tarifů, podle následující tabulky.\nJedinou skutečnou změnou by tak mělo být zavedení zcela nového tarifu O2 Mobilní Internet Start, jako „low endové“ varianty: za 300 Kč získá zákazník možnost přenést data v objemu 500 MB (za měsíc). Tento nový tarif by navíc měl být dostupný již v předstihu před přejmenováním ostatních, a to již od zítřka, 8.6.2010.\nU tohoto nového tarifu se ihned nabízí srovnání s nedávno představeným „předplaceným Internetem“ na 24 hodinové časové úseky. I zde je totiž v rámci FU alokováno stejných 500 MB – ale nikoli na celý měsíc (jako u tarifu O2 Mobilní Internet Start), ale na 24 hodin. Přesněji: na 24 hodinový časový úsek, který se vůbec nemusí krýt s kalendářním dnem.\nZajímavé je také cenové srovnání: zatímco 500 MB na 24 hodin přijde na 50 Kč (či ještě méně, podle balíčku), 500 MB na 1 měsíc přijde na 300 Kč. Podle mého názoru to ale spíše odráží rozdílné očekávání operátora ohledně toho, jaká bude skutečná konzumace, resp. jak moc zákazníci oněch 500 MB vyčerpají: u tarifu na měsíc nejspíše hodně, u tarifu na 24 hodin asi spíše méně.\nA proč vlastně Telefónica takto mění názvy svých tarifů, ohlašuje to s velkým předstihem, ale ceny a objemové limity nechává beze změny? Napadá mne, zda s přejmenováním nebudou změněna i pravidla FUP. A to ne pokud jde o objemové limity (které se nemění), ale třeba pokud jde o definici provozu (ony šedé, hnědé či černé zóny). A pak také co do rychlosti, na které připojení spadne, jakmile je objemový limit vyčerpán.\nPrávě zde je přitom možné najít určitou indicii: dosavadní tarify mobilního Internetu „padají“ na 32 kbit/s, zatímco tarify Internetu do mobilu na 16 kbit/s. No a nový O2 Internet Start, který je prezentován jako tarif mobilního Internetu (nikoli Internetu do mobilu), po vyčerpání svého objemového limitu nezpomaluje na 32 kbit/s, ale rovnou na 16 kbit/s.


Dane Rudhyar: LUN�RN� UZLY, DRA�� HLAVA (severn�, NN) a OCAS (ji�n�, SN)\nLUN�RN� UZLY, DRA�� HLAVA (severn�, NN) a OCAS (ji�n�, SN)\n(Person Centered Astrology, kapitola 20)\nSymbol draka, kter� pohlcuje Slunce nebo Lunu, a tak p�sob� zatm�n�. Dra�� hlava nas�v�, pohlcuje energii a dra�� ocas ji vyvrhuje, vypou�t�. Hlava, severn� uzel tak odpov�d� v�emu, co slou�� k budov�n� osobnosti, dod�v� k tomu nov� materi�l. Tento materi�l m��e b�t nejen absorbov�n, ale i metabolizov�n - to se m��e vztahovat jak na �ten� knih, nebo absorbov�n� nov�ch my�lenek, stejn� jako na pohlcov�n� �ehokoliv, co m��e b�t asimilov�no v�dom�m individu�ln� osobnosti. Ji�n� uzel pak odpov�d� jak�mukoliv materi�lu, kter� organismus ji� nepot�ebuje (a� se jedn� o materi�l fyzick�, emocion�ln� psychick�, �i ment�ln�) a a� u� se jedn� o materi�l zahn�vaj�c�, nebo jedovat�, �i pozitivn�, tvo�iv� v�raz p�irozen�ch funkc� t�lesn�ho nebo ment�ln�ho organismu. (Analogie s vyprazd�ov�n�m mo�i nebo lejna a na druh� stran� s orgasmem, s uvol�ov�n�m semene nebo vaj��ka). Oba uzly tvo�� osu, mus�me m�t na pam�ti, �e severn� uzel je na jedn� stran� a v p�esn� opozici na n�j je ji�n� uzel! Severn� uzel tak sv�m postaven�m ve znamen� a v domu nazna�uje, kde m��e b�t vybudov�no pozitivn� ohnisko v�dom� existence, kde v�le m��e naleznout pole pro konstruktivn� �innost, kde se d�ky nezm�rn�mu nap�t� m��e osobnosti vr�tit maximum spirituality. Ji�n� uzel nen� v�dy jenom negativn�m faktorem, znamen� a d�m, v n�m� se nach�z�, nen� jen m�stem zni�en� nebo nedokon�en�, nebo dokonce jen m�stem ob�tov�n� se ve smyslu zni�en� individu�ln� osobnosti. V ji�n�m uzlu jedinec nebuduje sice osobnost m��e ji v�ak roz�i�ovat, m��e tu uvol�ovat, vypou�t�t sv�j obsah, aby ho pln� v�noval sv� komunit� a sv�mu ide�lu. Existuje mnoho zp�sob� jak se ob�tovat, n�kter� zcela nesmysln�, jin� egocentrick�, a dokonce i masochistick�. Spr�vn�m v�znamem je "u�init posv�tn�m, svat�m", je to naprost� zasv�cen� jedincov�ch my�lenek a �in� tomu, co naz�v� Bohem, nebo Lidstvem, nebo ur�it� skupin�, kultu�e �i ide�lu, je to vlastn� vzd�n� se, kapitulace v�le ega. S ji�n�m uzlem se m��e spojovat to, �emu ��k�me OSUD, n�co vy���ho ne� jedinec a jeho z�kladn� funkce ve spole�nosti a ve vesm�ru. V kone�n�m v�znamu to m��e b�t dokonce i resignace na harmonick� rozvoj individu�ln� osobnosti. Individualita a osud mohou b�t pova�ov�ny za polarity, pokud osud pova�ujeme za vztah k n��emu, co je v�t��, d�le�it�j�� ne� na�e osobn� self.\nPostaven� severn�ho uzlu ve znamen� zodiaku m��eme pova�ovat za ukazatel zp�sobu nebo typu �ivotn� energie, kter� m��e b�t nejplodn�ji vyu�ita k budov�n� jedincovy osobnosti, jak� druh pokrmu na v�ech �rovn�ch je t�eba "p�e�v�kat a asimilovat" s v�dom�m �sil�m. Ji�n� uzel ve znamen� pak upozor�uje na nebezpe��, kter� se skr�v� v nerozli�uj�c�m, nebo automatick�m, nebo pod tlakem nev�dom�ch komplex� u��v�n� negativn�ch str�nek znamen�.\nD�m nativity v n�m� se nach�z� severn� uzel obvykle p�edstavuje typ zku�enosti obsahuj�c�, zahrnuj�c� nejv�t�� nap�t� nebo n�mahu osobnosti, kter� v�ak za norm�ln�ch okolnost� vedou k nejhodnotn�j��m v�sledk�m v tom, jak se jednotlivec dok�e postavit sv�mu prost�ed�. D�m, v n�m� se nach�z� sestupn�, ji�n� uzel v nativit� ozna�uje zku�enost, z n� m��e m�t jedinec nejv�t�� u�itek tak, �e umo�n� zku�enosti kontrolovat, ovl�dat v�dom�, m�sto toho, aby v�dom� kontrolovalo zku�enost. B�v� to m�sto nejmen��ho odporu a tedy nejmen��ho nap�t�. To m��e spo��vat v darech �i schopnostech z�skan�ch geneticky od rodi�� nebo p�edk�, nebo pokud tato interpretace n�komu vyhovuje, v "minul�ch �ivotech". Zde se m��e projevovat jak�si genius. M��e to b�t tak� m�sto, kter� od n�s vy�aduje ob� na�eho rozmazlovan�ho ega, abychom se stali reprezentantem, symbolem pozoruhodn�ho sna�en� pro na�i komunitu nebo lidstvo.\nNN (vzestupn�, severn� uzel, Dra�� hlava) a\nD�le�itou v�c� pro jedince je u�it se ze zku�enost�, v nich� mus� zauj�mat osobn� stanovisko. To m��e v�st k jak�musi showmanstv�, ale tak� k originalit�. Hodnotn� v�sledky lze o�ek�vat v oblasti partnerstv�, man�elstv� nebo d�v�rn�ch vztah� (SN v 7.domu). Nebezpe�� spo��v� v d�v��ivosti ve vztaz�ch, v touze ztratit se mezi ostatn�mi lidmi.\nNen� to pouze oblast pen�z a majetku, ale i zd�d�n�ch tendenc�, fyzick�ch a ment�ln�ch schopnost�, co� jsou prvn� vlastnictv� vt�len�ho self. Hlavn�m n�m�tem je tu, jak zach�zet s vlastn�m majetkem, jak u��vat vlastn�ch sil. Pokud je u��v�me �sp�n�, velk� u�itek n�m plyne z partnerstv� (SN v 8.domu). M��eme ov�em vkl�dat p��li� nad�j� do partnersk�ch a skupinov�ch vztah�, a tak doj�t zklam�n�. M�li bychom tu kl�st d�raz na vlastn� tradice a background, sp� ne� p��li�n� v��it ostatn�m.\nS�la osobn�ho �ivota a rozvoj pevn�ch z�klad� ve sv�t�, kter� n�s obklopuje, z�vis� hlavn� na schopnosti konkr�tn�ho my�len� a hodnocen� celkov� situace, a tak� na schopnosti jasn� formulovat principy �innosti a metod, jak vyt��it vztahy mezi r�zn�mi fakty. Linie nejmen��ho odporu m��e b�t tendence uniknout do rozlehl�ch koncepc� a teori� 9.domu, kter� mohou b�t p��li� v�gn�, nebo do metafyzick�ch, n�bo�ensk�ch �i spole�ensk�ch ideologi�. Vnadidlo metafyziky, mystiky nebo exotiky by m�lo b�t vyv�eno p��snou intelektualitou, kterou bude posuzov�na imaginace (nespoutan�). Osoba s t�mto postaven�m NN a SN by mohla naj�t svoje posl�n� jako v�d�� osobnost, v�dce, v z�le�itostech 9.domu, tedy v oblasti filosofie, n�bo�enstv� nebo spole�ensko-politick�.\nHlavn�m t�matem je tu budov�n� hlubok�ch z�klad� osobnosti a osobn�ho �ivota na jedn� stran�, na stran� druh� tu m��e b�t i osudov� p�ita�livost ve�ejn�ho nebo profesion�ln�ho �ivota. Typick� je osud Richarda Wagnera, kter� nebyl p��li� p��jemn�m �lov�kem, jeho� bohat� tv�r�� nad�n� vyu�ilo jako z�klad pro pr�ci s obrazy a m�ty d�vn� germ�nsk� kultury.\nPot�eba sebevyj�d�en� a intensivn� tv�r�� emocionalita - p�edkov� tu nal�zaj� mo�nost prom�tnout se d�l - je z�kladn�m prost�edkem jak rozvinout vlastn� osobnost.Konstruktivn� uspokojen� m��e v�st ke spole�ensko kulturn� �ni/�rod�, k p��tel�m a lehk�, snadn� ��asti na spole�ensk� aktivit�. SN v 11.domu v�ak m��e nazna�ovat sklon k �t�ku do spole�ensk�ch utopi�. Sen by m�l b�t integrov�n do efektivn� pr�ce, nebo v r�zn�ch form�ch v�dcovstv�. Osobn� frustrace mohou v�st k nezdrav�m reakc�m na poli 11.domu, zvl᚝ v ohledu na p��tele nebo spole�ensk� vztahy.\nTvrd� pr�ce, zvl�dnut� techniky, zku�enosti z osobn�ch kriz� nebo z nemoc�, mnohdy i zasv�cen� se vt�len�mu duchovn�mu u�iteli, mohou p�in�st bohatou odm�nu, pokud je v�le a vytrvalost dostate�n�. Vynucen� introspekce a p��li�n� podl�h�n� vlivu spole�ensko n�bo�ensk�ch instituc� nebo kolektivn�m m�d�m m��e b�t nejslab��m �l�nkem (SN ve 12.domu), ale vrhnut� se do vnit�n�ho �ivota meditace, nebo osudov� anga�ovanost v n�jak�m spole�ensk�m p��padu mohou v�st k dobr�m v�sledk�m, pokud je na to Du�e p�ipravena, nebo pokud m� b�t napln�n t�k� osud (Karma).\nTento d�m odpov�d� t�m zku�enostem, kter� �lov�k z�sk�v� d�ky t�sn�m vztah�m s ostatn�mi osobami, tedy t�m vztah�m, kter� v sob� nesou z�rode�nou potencialitu ��astenstv� na komunit� - nebo n�jak�m v�t��m celku, k n�mu� je jedinec p�itahov�n. Nejedn� se tedy jen o vztah dvou isolovan�ch jedinc�, p�esto�e by to byl vztah trval�. D�le�it� je, �e vztahy 7.domu se projevuj� a funguj� na pozad� spole�nosti a kultury, a teprve v r�mci t�to spole�nosti �i kultury nese plody. To je spr�vn� v�znam man�elstv� nebo obchodn�ho partnerstv�. V 7.domu si jedinec uv�domuje, d�ky vztah�m k ostatn�m osob�m, z�sadn� mo�nost jak zaujmout p��slu�n� m�sto a funkci ve sv� spole�nosti - nebo v r�mci cel� planety Zem�, dokonce Vesm�ru. V�zva, kterou tato p�edstava implikuje, m��e b�t velmi t�iv�. M��e v�st ke "smrti" individu�ln�ho ega v 8.domu. NN v 7.domu nazna�uje d�le�itost mezilidsk�ch vztah� pro individualitu. M��e m�t spoustu pr�ce, aby asimiloval ve sv�m v�dom� lekce ve vztaz�ch, m��e uniknout do negativn�ho p��stupu 1.domu (SN) nebo se m��e st�t zosobn�n�m projevem, zt�lesn�n�m l�sky.\nV tomto dom� partne�i objevuj�, jak lze d�t partnerstv� konkr�tn� tvar a jak zach�zet s jejich z�le�itostmi a individu�ln�m vlastnictv�m. Je to d�m obchodu a obchod je zalo�en na transakci, odpov�d� to t� osobn� zku�enosti interakce mezi partnery, co� m��e v�st ke zku�enosti ob�tov�n� na�eho drah�ho ega ve prosp�ch v�t��, �ir�� jednotky. Je to t� d�m okultismu a ceremoni�ln� magie.Smysl t�to zku�enosti je z�visl� na v�sledc�ch skupinov� aktivity a na vztahu k neviditeln�m entit�m. SN ve druh�m domu m��e v�st k finan�n�m t�kostem a skand�l�m, ale teoreticky i k velk�mu bohatstv�, pokud je jedinec schopen vyu��vat relativn� skryt� s�ly.\nTakov� �lov�k m��e b�t p�itahov�n k expanzi, a� u� fyzick�, d�ky cestov�n� a dobrodru�stv�m v cizin�, nebo ment�ln� a duchovn�. M�v� tendenci absorbovat a asimilovat to, co je mimo norm�ln� lidsk� dosah. To m��e b�t zn�mkou t�eba imperialismu. SN ve 3.domu m��e odpov�dat negativn�m v�sledk�m velk�ch dobrodru�stv� v bl�zk�m prost�ed�, stejn� jako podivuhodn� schopnosti pro pl�nov�n� a strategii.\nLze nal�zt v horoskopech mocn�ch nebo ambiciozn�ch lid�, kte�� dos�hli a dr�eli spole�enskou a politickou moc s velkou n�mahou, �sil�m. �sp�chu je dosa�eno po dlouholet�m sna�en� a boj�ch. Vyv�enost ve�ejn�ho a priv�tn�ho �ivota je velmi d�le�it�. ��m je ve�ejn� �ivot �sp�n�j��, t�m pr�zdn�j�� a bou�liv�j�� m��e b�t osobn�. Mnoho z�le�� na situaci 1.a 7.domu. Napln�n� 10.domu z�vis� na mo�nostech, kter� n�m zjevuje Ascendent.\nTradi�n� d�m nad�j� a p��n�, nebo p��tel. Sp�e se v�ak jedn� o v�sledky ve�ejn�ho �ivota a profesion�ln�ch zku�enost�. Pokud ty jsou norm�ln� a �sp�n�, vede to k uspokojiv�m p��telsk�m vztah�m a ke spln�n� p��n�, m��e to ale v�st �lov�ka ke snaze zm�nit, nebo zlep�it syst�m. M��e to znamenat jak tvrdou pr�ci, tak pomoc Proz�etelnosti v dob�, kdy ke zm�n� uzr�l �as. V n�kter�ch p��padech vede SN v 5.domu k p��li�n� pozornosti k osobn�m emocion�ln�m tu�b�m, dokonce i k hazardu.\nJestli�e 6.d�m odpov�d� osobn� krizi, nebo reorientaci, pak 12.d�m je spojen se spole�ensk�mi nebo institucion�ln�mi z�le�itostmi v dob� p�echodu nebo krize, nebo s v�razn�m tlakem minul� Karmy na jedince a touhou po transcendenci a znovuzrozen�. To m��e v�st k introverzi, nebo SN v 6.domu k nemoci nebo p�ehnan�mu z�jmu o zdrav�.\nVelmi d�le�it� indikace nast�vaj�, kdy� se osa spojuj�c� uzly kryje s horizontem nebo meridi�nem. Pak je z�kladn� struktura osobnosti velice ovlivn�na uzly. Situace je v�ak rozd�ln� od t�, kdy je v t�chto m�stech Luna sama. Proto�e v p��padech, kdy se jedn� o uzly, m� na osobnost vliv lun�rn� ob�n� dr�ha m�sto Luny jako t�lesa, jde o vlivy mnohem hlub�� a mnohem instinktivn�j��. Okam�iky, kdy se uzly kryj� s horizontem a meridi�nem (poka�d� dvakr�t za den) jsou velmi d�le�it�, proto�e zaost�uj� charakteristiku vztahu Zem� - Luna na V�DOM� A IDENTITU (ASC) a SCHOPNOST OSOBN� A SPOLE�ENSK� INTEGRACE (MC) u lid� v tomto okam�iku narozen�ch. Takov� vliv je mnohem osudov�j�� ne� p�i v�chodu a kulminaci Luny.


Tommy Hilfiger 1781699 Doprava ZDARMA | Vivantis.cz - Být sám sebou\nKód produktu: hTH916\nTommy Hilfiger17816995670.00In stock\nDámské hodinky z dílny kultovní značky Tommy Hilfiger jsou jako stvořené pro všechny dámy se zálibou v kvalitních moderních doplňcích. Na první pohled se zamilujete do tmavě modrého ciferníku, který zdobí tři chronografy s funkcí ukazatele aktuálního data, dne v týdnu a 24 hodinového času. Díky luminiscenčním ručičkám a indexům s rafinovanými detaily v barvách značky uvidíte na čas i uprostřed té nejtemnější noci. Na zápěstí se hodinky připínají tahem z vysoce kvalitní ušlechtilé oceli. Ozdobte se doplňkem, který vaše okolí rozhodně nenechá bez povšimnutí.