Bonk rozhodl o porážce Bostonu - Sport.cz\nBonk rozhodl o porážce Bostonu\n12. března 2003 09:43 - NEW YORK\nPouhých 28 vteřin ukrojila časomíra z prodloužení v utkání Ottawy s Bostonem, když český útočník Radek Bonk rozhodl o výsledku utkání. Dva body za vítězství 4:3 udržely Senátory na čele boje o Prezidentskou trofej pro nejlepší tým základní části NHL, druhý Dallas ztrácí jediný bod.\nRadek Bonk v dresu Ottawy (vlevo) oslavuje gól Zdena Cháry v síti Bostonu.\nOttawa, která nedovolila Bostonu zvítězit na svém ledě v osmi utkáních za sebou, začala dobře také v úterním zápasu: díky Rachůnkově brance a Havlátově asistenci na Leschyshynův gól vedla po první třetině 2:0. Rachůnek se vrátil na led po vyléčení pochroumaného kolena a navázal na dva góly ve dvou zápasech před zraněním, když dostal křížný pas od Magnuse Arvedsona a střelou na lapačku zavěsil.\nBruins však převzali inciativu a otočili skóre. Slovák Zdeno Chára po Bonkově asistenci ovšem v poslední části vyrovnal a vynutil pro domácí prodloužení.\nPo 28 sekundách nastaveného času se dostal Bonk po přihrávce dalšího slovenského hráče Mariána Hossy do sólového nájezdu a rychlý blafák do bekhendu zakončil zasunutím kotouče mezi betony gólmana Jeffa Hacketta. Byl to už 21. Bonkův gól v sezoně a znamenal čtvrtou výhru Ottawy za sebou.\n"Puk byl při té přihrávce od Hossy tečován, ale naštěstí tím správným směrem," řekl Bonk. "Nejdřív jsem si myslel, že gólman vyjede, ale on zůstal v brance a mně se podařilo mu bekhendem propasírovat puk mezi betony. Bylo velmi příjemné dát vítězný gól v prodloužení. Je to jeden z nejlepších pocitů vůbec," dodal český útočník.\nAutor dvou gólů Bostonu Thornton byl spokojen i s bodem, který si Boston odvezl za prohru v prodloužení. "Snažíme se hlavně dostat do play off a bod z Ottawy nám dodal sebevědomí, takže jsme všichni nažhavení na čtvrteční domácí utkání s New Jersey. Jedeme odsud se vztyčenými hlavami," pravil.\nTugnutt vychytal své bývalé spoluhráče\nGólman Dallasu Ron Tugnutt vychytal svůj bývalý tým, Columbus, na jeho ledě a výrazně tak přispěl k výhře svého nynějšího mužstva 2:0. Tugnutt zlikvidoval 25 střel Blue Jackets a zaznamenal tak 25. nulu v kariéře a čtvrtou v této sezoně. Dallas zůstává v čele Západní konference, v rámci celé ligy ztrácí na vedoucí Ottawu jeden bod.\n"Ron má teď fazonku. Chytá všechno, co by měl, a ještě něco navíc," pochválil svého brankáře dallaský trenér Dave Tippett. Tugnutt vychytal nulu také v nedělním utkání proti San Jose; přesto je jeho pozice jedničky ohrožena, protože další brankář Dallasu Marty Turco se uzdravuje ze zranění kotníku.\nTurek nestačil, Hemský asistoval\nV souboji dvou rivalů z kanadské provincie Alberta byl úspěšnější Edmonton, který porazil Calgary na jeho ledě 5:2. Roman Turek v brance Flames si připsal 25 zákroků a edmontonský útočník Aleš Hemský se dvěma asistencemi odvděčil trenérovi za důvěru, kterou mu kouč projevil zařazením do první řady Oilers na místo Ansona Cartera, vyměněného do New Yorku Rangers.\n"Je to skvělý pocit," řekl Hemský. "Todd (Marchant) a Smytty (Ryan Smyth) jsou oba skvělí hráči. Hra s nimi mě velmi bavila, víc jsem si věřil, dostal jsem i víc času na ledě. Cítil jsem se skvěle," liboval si.\n1. Ottawa + 70 44 7 1 18 224:152 96\n2. New Jersey 68 39 6 5 18 180:143 89\n3. Washington 71 33 8 5 25 195:187 79\n4. Philadelphia 68 35 11 4 18 159:142 85\n5. Toronto 70 38 5 1 26 203:178 82\n7. Boston 70 31 8 4 27 211:207 74\n8. NY Islanders 69 30 9 2 28 184:192 71\n9. NY Rangers 71 28 9 2 32 187:207 67\n10. Montreal 70 25 8 8 29 174:203 66\n11. Florida 70 22 12 9 27 159:202 65\n14. Carolina 70 21 9 6 34 148:198 57\n15. Atlanta 68 23 6 4 35 181:242 56\n1. Dallas 70 39 15 2 14 212:140 95\n2. Vancouver 70 40 11 1 18 222:178 92\n3. Detroit 69 39 9 3 18 220:173 90\n4. Colorado 69 34 12 7 16 203:167 87\n5. St. Louis 69 36 8 6 19 218:180 86\n8. Edmonton 70 30 8 8 24 189:192 76\n9. Nashville 68 27 10 5 26 166:168 69\n10. Phoenix 68 27 9 4 28 177:186 67\n11. Los Angeles 69 29 4 4 32 177:187 66\n13. San Jose 69 25 6 5 33 186:205 61\n14. Calgary 68 23 10 4 32 156:200 60\n15. Columbus 69 24 7 3 35 180:222 58\nPozn.: Údaje v jednotlivých sloupcích označují počet odehraných zápasů, výher, nerozhodných zápasů, proher v prodloužení (tým získává jeden bod), porážek v normální hrací době, skóre a počet bodů. Na prvních třech místech v konferencích jsou vedoucí týmy jednotlivých divizí. Tým označený + má jistou účast v play off.\nPoborský: Konečně jsme měli i štěstí\nPryč byla jeho nadutost po utkání s ostravským Baníkem. Kapitán fotbalistů pražské Sparty Karel Poborský po drtivé výhře nad obhájcem ligového...\nNěkdy se mi stýská po Häkkinenovi, říká Coulthard\nNa startovním roštu Velké ceny Austrálie figuroval až na jedenáctém místě, přesto nakonec viděl šachovnicový praporek jako první. Skotský pilot...\nHokejisté Pittsburghu prohráli v sobotu na domácím ledě s Ottawou 1:5 a hned o den později se mohli pokusit na ledě Senátorů o reparát. Na rozjetou...


Nicki minaj nosí jasně růžové vlasy do newyorského týdne módy - Nicki-Minaj\nNicki Minaj tančil na Nicki Minaj na Fashion Week\nNicki Minaj tančí. Foto: Bryan Bedder / Getty Images pro IMG\nVčera byl národní den pizzy sýrů. Byl to také oficiální začátek týdne módy v New Yorku a jen málo lidí dostalo na jaro 2019 tolik pumpy, než Nicki Minaj. Čerstvý z sporu nebo tři nebo pět, rapper zúčastnil E! Zábava/Ona NYFW zahajovací párty časopisu / IMG Modelu oslavující „Super modely a super trendy“. Po příjezdu, ona pokračovala dokázat Kylie Jenner, Travis Scott, Cardi B, a pravděpodobně Remy Ma pro dobrou míru, že ona dělá dobře dobře. Udělala to přesně stejným způsobem, jako bych to chtěla přilepit k nenávistníkům: Rozdělením to na „Chun-Li“ od Nicki Minaj.\nTento úžasný akt sebe-lásky stačil korunovat Nickiho vítězem 1. dne New York Fashion Week. Ale to, co z ní udělalo opravdový pohled, byly její nové vlasy. Extrémně dlouhé, extrémně zářivě růžové vlasy, které měl Minaj na sobě, dokázaly zastínit své žluté sivobílé sako. Bylo to perfektní plus pro noc, nonšalantně kymácející se do rytmických a třecích loktů s Ninou Garcíou a Stephanem Ganem.\nA co je ještě lepší, na večírku to bylo úplně na téma: Horké růžové vlasy jsou ve výrobě „super trendem“, pokud jsem je někdy viděl. Co bychom to nazvali? Flamingo vlasy? Victoria's Secret Push-Up Bra Hair? Motorola RAZR Hair? Jednoduše napište první iniciál soutěžícího, kterého chcete volit, na „21523“.\nmince peněženka městský slovník\nNicki Minaj tančí na 'Chun-Li', když dorazí na #NYFW. Ou8UpA10QV\n- onika. (@ HARDWHlTE) 6. září 2018\nQUEEEN na večírku @ELLEmagazine @maybelline #nyfw! @NICKIMINAJ #NickiMinaj L4wJAUZTsr\n- Sarah Mendelsohn (@ahitofsarah) 6. září 2018\nKterá je nejhornější tvář Emoji?\nCo se stane po Wayfair Walkout\nNejlepší běžecká obuv roku 2018\nVědci si myslí, že přišli na to, co způsobuje závažné PMS\nJe Leo DiCaprio připraven navrhnout své 21leté přítelkyni?\nBreaking: Pamela Anderson je nyní bruneta\nPrůkopnická novinářka Cokie Roberts zemřela v 75 letech\nCheatují muži, protože jejich koule jsou příliš velké?\nFundraiser na pomoc dětem přistěhovalců zvyšuje 4 000 USD za minutu\nForever 21 Úspěšně používaná pánská košile „Rapey“ k vyvolání kontroverze\nJak vás může přemýšlet jako malé dítě, jak jste ve věku\nKit Harington je důvodem, proč má Jon Snow „Tiny Pecker“ na Game of Thrones


Využijte výhod krátkodobých pronájmů - eZajímavosti ze světa bydlení a zahrady\nUvažujete o pronájmu své nemovitosti a váháte, zda poskytnout byt dlouhodobě jednomu nájemníkovi nebo naopak pronajímat byt krátkodobě? Krátkodobé pronájmy jsou v poslední době velmi oblíbené, souvisí to i s rozvojem turistického ruchu.\nČeská republika je velmi zajímavou destinací, počty turistů každoročně rostou a v roce 2018 přibližně desetina hostů využila sdíleného ubytování, pod které spadají právě krátkodobé pronájmy. Sdílené ubytování je však výhodné i pro majitele nemovitostí. U krátkodobého pronájmu jsou totiž zaručeny vyšší zisky a návratnost, flexibilita a navíc máte maximální kontrolu nad nemovitostí.\nKrátkodobé pronájmy přinášejí vyšší zisky\nKaždý měsíc čekat s obavami, zda nájemníci zaplatí? To se vám u krátkodobých pronájmů nestane. Platby přes různé webové platformy probíhají vždy předem, odpadají tedy dohady s neplatiči nájemného nebo nedoplatků.\nCenu si stanovujete vy sami na základě lokality, stavu bytu a ostatních nabízených služeb. Kolik můžete krátkodobými pronájmy vydělat? To zjistíte velmi jednoduše s kalkulací správy pronájmu bytu.\nByt je vám kdykoli k dispozici\nJedete pracovat do zahraničí? Ale současně chcete čas od času byt poskytnout rodičům a známým, kteří přijedou? Výhodou krátkodobého pronájmu je maximální flexibilita. Byt můžete pronajímat celý rok, jeho část nebo dokonce jen pár týdnů. V takovém případě nevyděláte sice na celoroční provoz, ale příjem vám pokryje např. náklady na nutné investice nebo údržbu. Zároveň můžete byt svěřit do rukou odborníků, kteří se vám o správu pronájmu bytu postarají, odpadnou vám tak zbytečné starosti s předáváním klíčů i úklidem.\nByt pod kontrolou\nZeď v duhových barvách, rozbité dveře, poničená podlaha nebo všudypřítomná špína a odpadky? S dlouhodobými nájemníky bývají často problémy. Kromě neplatičů se najdou mezi nájemníky lidé, kteří byt zničí neúmyslně, třeba vlastní kreativitou a poničí zdi, nábytek nebo okna kutilstvím nebo „uměním“. Nebo zcela úmyslně, vlastním nezodpovědným jednáním, kdy dojde k poničení vybavení špínou, zvířaty či nedbalostí. Při krátkodobých pronájmech se vám něco takového nestane. Klíče od bytu si předáváte osobně při příjezdu a odjezdu, byt si tak můžete zkontrolovat, navíc většina platforem typu Airbnb poskytuje ochranu majetku nebo pojištění.


Zdeněk Havlík, 26. 10. 2014, 19:03\nJiž 6. ročník Podvečerního čtení v naší škole ve Slavkovicích jsme zahájili návštěvou pana Františka Hynka a jeho dcery, paní Libuše Zítkové. Pan Hynek je nevidomý pán, bývalý učitel, který i přes svůj složitý životní úděl napsal veselou knížku pro děti s názvem Lumpárny pejska Azora a jiná povídání o zvířátkách.\nNež paní Zítková začala s představením knížky, přiblížila dětem úskalí života s bílou hůlkou - v případě pana Hynka dokonce s červenobílou, protože kromě slepoty také velmi málo slyší. Rozvinula se neplánovaná debata, naše děti měly spoustu otázek a pan Hynek jim vše trpělivě vysvětloval.\nPo přečtení několika kapitol z knížky, která je teprve připravena k vydání, a my byli asi jejími prvními čtenáři, si děti nezbedného Azora oblíbily a smály se jeho kouskům... Paní Zítková si nachystala i zpestření. Protože je učitelkou na ZUŠ v Bystřici nad Pernštejnem, nemohlo chybět výtvarné vyjádření dětí, jak si pejska Azora vlastně představují. Vznikly krásné a různorodé obrázky, jelikož tu byly děti od čtyř až do třinácti let. Po přehlídce výtvorů jsme se opět usadili a poslechli si na závěr ještě několik legračních básniček z další připravované knížky Básničky a říkánky pro kluky i holky ze školy i školky.\nS paní Zítkovou se děti rozloučily květinou a s panem Hynkem dárečkem z keramiky. Poprosily ho, aby podle hmatu hádal, jaké zvířátko od nich dostal. Protože dobře zná děti, nejdřív schválně tipoval nosorožce či prasátko, jen aby je pobavil. Nakonec prozradil, že poznal myšku. Dětem se ani nechtělo odcházet, stále se na něco vyptávaly...\nDěkujeme za příjemně strávený podvečer a těšíme se na slíbené další setkání.\nZdeněk Havlík, 30. 06. 2014, 10:50\nV sobotu a v neděli 21. a 22. června 2014 se konaly ve Slavkovicích oslavy 750. výročí založení obce. Při této příležitosti byla na budově školy odhalena pamětní deska zakladatele a prvního ředitele naší dvoutřídní školy, národního buditele, překladatele a spisovatele Josefa Koněrzy. Škola jako samozřejmá součást dění v obci se zapojila výstavou školních fotografií, kronik a historických dokumentů. Umožnila ve svých prostorách také výstavu pamětních fotografií domů a obyvatel obce, obrazů a písemností. Dále přispěla ke kulturnímu programu akademií dětí, konanou v kulturním domě. S radostí jsme na naší oslavě přivítali kolegy z partnerské školy v Bratislavě.\nZdeněk Havlík, 08. 04. 2014, 13:10\nV naší škole se stalo tradicí, že nejstarší ročník si vezme svátek učitelů do svých rukou... Letos nás naši čtvrťáci pořádně překvapili – a to velmi mile.\nO velké přestávce pozvali všechny učitelky i paní školnici do kávou provoněné kanceláře (uvařili nám ji sami a naservírovali v porcelánu). Ke kávě jsme měli k „zakousnutí" výborný oříškový dort. A že nebyl ledajaký – čtvrťáci nám ho sami společně upekli a nazdobili!\nAle to nebylo všechno – po přestávce se ujali role učitelů a zastoupili nás ve vyučování. Všichni čtvrťáci měli předem nachystané přípravy do hodin. Mladší žáky rozdělili do skupin a ti podle pokynů pracovali do sešitů, na tabuli, četli, soutěžili a hlavně na slovo poslouchali své nové „pedagogy". Všem čtvrťákům děkujeme za krásný den...\nZdeněk Havlík, 06. 04. 2014, 12:13\nV pátek 28. března 2014 zazněly slavkovickou školou tóny vážné hudby v podání brněnského kvarteta s názvem Bohemia classic quartet. V úvodu programu si děti poslechly úryvek skladby Malá noční hudba. Poté se nám muzikanti představili a ukázali dětem své hudební nástroje. Smyčcový kvartet se skládá ze dvou houslí, violy a violoncella.\nNáhle se nám naše tělocvična proměnila v zámek, děti v prince a princezny a za doprovodu smyčců si zatančily menuet. Po tanci jsme se s názornými ukázkami naučili, že tóny mají svou výšku, sílu, délku a barvu.\nDále jsme si poslechli ukázky skladeb Antonia Vivaldiho a Antonína Dvořáka. Děti si také s doprovodem zazpívaly známé lidové písničky a zatančily čardáš. Ke konci programu jsme se ještě seznámili s hudebním nástrojem s názvem ukulele a za jeho doprovodu jsme si na závěr všichni společně zazpívali.\nPodvečerní čtení s členy hasičského sboru\nZdeněk Havlík, 27. 03. 2014, 19:41\nVe čtvrtek 6. března 2014 zavítali do naší školy hosté dětem známí – členové Sboru dobrovolných hasičů Slavkovice, jmenovitě paní Kateřina Mikešová, starosta pan Josef Košík a velitel mladých hasičů pan Stanislav Pejcha. Nejdříve dětem přečetli poutavý příběh o „úplně prvním hasiči" – dráčku Hasíkovi, který děti velmi zaujal. Dokonce i plyšový dráček Hasík byl celou dobu přítomen. Děti se také dozvěděly, že tuto hračku vozí všichni hasiči v autech a dávají ji vyděšeným dětem, které jsou bohužel často účastníky nehod či jiných smutných událostí, při kterých členové hasičských sborů zasahují.\nPotom nastala druhá část setkání, kdy pan Pejcha zajímavě dětem vyprávěl o historii hasičů, o našem místním sboru a také o kroužku mladých hasičů, kteří často zaujímají přední místa v okresních soutěžích. Přitom jim promítal na interaktivní tabuli záběry z těchto soutěží. Nakonec dostal slovo pan Košík a popovídal dětem o uniformách dříve a dnes, o uniformě sváteční i pracovní, ukázal dětem velmi cennou historickou helmu i oblek, opasky, boty a další pomůcky.\nDěti si s radostí vše zkoušely, vyptávaly se a nakonec udělaly hostům radost, protože se skoro všechny přihlásily do kroužku mladých hasičů. Jako vždy na závěr podvečerního čtení hosté hodnotili obrázky z výtvarné soutěže a vybrali jako nejlepší obrázek prvňáčka Samuela Maťáše.


Not so bad! | Maney's World\n2. prosince 2013 v 14:10\t| Maria\t| Maria píše\nAhojte lidi! Vím, že jsem řekla, že sem napíšu už v sobotu, ale ještě jsem neměla čas na to, abych se zastavila. Pořád něco.. Ale teď jsem tady, abych vám mohla popsat, jaký jsem měla víkend a dnešek!!!\nJak už víte (a pokud nevíte, najdete to níže) byla jsem v pátek večer na šluskoloně mé kamarádky Kiki. Kdybych to měla popsat jedním slovem, bylo by to NEPOPSATELNÉ! Přišla jsem tam dřív společně s Kiki a jejím tanečním partnerem a kamarádem Jirkou a sledovala jejich zkoušku a byli ROZKOŠNÍ! Udělali jsme pár fotek a dobře jsme se pobavili. Pak už se začaly scházet rodiny tanečníků a já jsem se teda postavila na místo, ze kterého jsem mohla fotit. Otočím se a kdo tam není?! Naše učitelka z Ošetřovatelství! No tak jsem k ní přišla a zeptala se (samozřejmě slušně) co tam dělá. Řekla mi, že tam má neteř a že jestli bych ji mohla fotit. Tak říkám, že jasně. V duchu mi hrálo: Každý šplh dobrý!\nKdyž přišlo na řadu tančení s rodičema od dívky (Kiki), její mamka šla hned tančit, ale její taťka nechtěl jít. Tak jsem šla nakonec já. Všichni nás sledovali, jak si bezstarostně tančíme jako jedinný holčičí pár. Na to, že jsem vůbec žádné tance neznala, tak mi to docela šlo. Odtud už to zkrátím. Byly tam některé vystoupení profesionálů a soutěž párů. Nepodstatné. (Dobře, tu soutěž vyhrála učitelčina neteř a taky měla proč, fandila jsem jí, byla úžasná !) A tady začíná ta pravá sranda, volná zábava! DJ hrál takové vykopávky, že i mrtví vstávali z hrobů, protože poznali známou píseň. Ale nikomu to nevadilo, zábava byla dokonalá. Tančili jsme, až nás bolely nohy a ruce a všechno. Ale abych zase nepomluvila DJe, zahrál i Gangnam style (mezi písničkami z Pomády )! Na konci jsem si zatančila s jedným strašně milým mládencem a už ho asi v životě neuvidím . Ale i tak to stálo za to a s Kiki jsme se rozhodly, že odteďka budem vymetat všechny možné plesy, které najdeme! Takže tolik ke šlusce, která neznamenala žádný trapas, jak jsem si myslela.\nV sobotu jsem se vyspávala z pátku, takže nic moc zajímavého.\nNeděla byla v duchu usmiřování s jednou osobou (nakonec to dopadlo dobře, oslazené pivečko a sladkosti nakonec obměkčily naštvaného človíčka) a venek s jedným dávným kamarádem. Taková normální neděle.\nA konečně dnešek! Dnes moje skupinka přestupovala už na třetí oddělení od té doby, co nám začala praxe (letošní září). Je to tam docela fajn, učitelka bude docela záhul.. Ale co už. Pak zkoušení na nemocničního Mikuláše! No, už teď vím, že se nesmím dívat na účinkující, ale na děti. Jako uvaděč a mluvčí a nevím co ještě si nemůžu dovolit se smát a jakmile se na ně podívám, neudržím to\nTakže to byl můj víkend a dnešek, jaký byl váš? (Nepíšu to tu jen tak pro pěkné zakončení, vážně mě to zajímá, tak pište! )


Adela Banášová zpět v Čechách: Vyměnila Mareše! | Spy.cz\nShowbyznys Adela Banášová zpět v Čechách: Vyměnila Mareše!\nVydáno: 25. 6. 2012 Aktualizováno: 25. 6. 2012 Čtěte více: Adela Banášová, Petr Vágner, Leoš Mareš, herec, moderátor, Moderátorka, reality show, kulinářská show, pořad o vaření\nSlovenská nosatá moderátorka se vrací zpět na naše obrazovky, ale Leoš Mareš jí už po boku stát nebude. Stane se tváří televize Barrandov a bude moderovat soutěž o ty nejlepší kulinářské recepty. Adela Banášová měla ještě nedávno zájem o moderování nové řady Česko Slovensko má talent, ale nakonec jí v televizi přiklepli novou kulinářskou show.\nJak se zdá, vaření je teď v kurzu a všechny stanice se předhánějí v tom, která dokáže ke sporákům ve studiu přitáhnout co nejvíce diváků.\nBanášová se stala tváří společného projektu televize JOJ a TV Barrandov, ty budou uvádět soutěž o ten nejoriginálnější recept a vítěz, kromě toho, že získá finanční částku, bude mít navíc také možnost prodávat svůj originální produkt v českých a slovenských obchodech.\nJen s Marešem se už znovu nesetká. Během SuperStar jí nedával moc prostoru, tak teď televize vedle ní nasadila nepříliš známou tvář herce a moderátora Petra Vágnera.\nNová soutěž s návem Recept na bohatství se začne vysílat až v září a právě teď ještě probíhají castingy. Banášová u nich ale určitě porotě radit nebude, protože jako zapřisáhla vegetariánka by jim s masovými pokrmy moc nepomohla.


Naučte se vytvořit vzorník barev, který si zamilujete | Interiérové a exteriérové barvy – náměty na malování - Dulux\nNaučte se vytvořit vzorník barev, který si zamilujete\nZnáte své oblíbené barvy, ale máte problém s jejich kombinací?\nZhodnoťte svůj prostor\nRůzné barvy se hodí do různých místností, takže prvním krokem je zhodnotit váš prostor. Pokud vaše místnost směřuje na sever a máte v ní pocit chladu, výrazné barvy v živých, sytých odstínech zlepší světlost a získáte zde pocit většího tepla. Pokud vaše místnost směřuje na jih, projde vám většina barev – klidné barvy, dokonce tmavé, dramatické.\nPřemýšlejte o tom, co použít do místnosti. Slouží k podávání jídla nebo ke spaní? Použijte barvu k vytvoření nálady, která je vaším cílem. Studené, klidné, tlumené barvy, jako je světlá zelená a vodová modrá evokují klid, zatímco jasné, syté, výrazné barvy, jako je červená a purpurová dodávají energii a stimulují.\nBarevné inspirace jsou všude kolem nás\nPříroda je skvělým zdrojem nenucených barevných kombinací. Jděte na procházku do přírody a obklopte se volnou přírodou. Která krajina vám dodá nejvíce sil?\nVšimněte si vašeho vzácného kuchyňského nádobí. Máte polštář nebo přehoz, který stále poskytuje okouzlení jakémukoliv prostoru? Vyberte barvy z oblíbených vzorovaných doplňků, potom věci dejte do dokončeného pokoje pro dosažení sladěného osobitého vzhledu.\nTaké umění může inspirovat úžasné barevné návrhy. Vyberte několik klíčových barev z obrazu, který se vám líbí, pro vzorník barev, což zaručí, že vaše kreativita začne proudit.\nKouzlo tabule nálad\nPoté, co si vyberete své barvy, shromážděte pruhy s barvou, látky a vzory tapet, které se vyznačují různými odstíny vámi vybraného tónu. Použijte rovné místo nebo velký kus bílé tabule jako podklad pro nově vznikající návrh. Přikládejte vzorky k sobě a znovu je přeskupujte, dokud nenajdete kombinace blízké vašemu srdci. Věnujte tomu čas. Nezapomeňte si udělat odstup a poodejít. Lehce poznáte, kdy je to správně.\nPřed nákupem si vyzkoušejte\nTestery jsou skvělým způsobem, jak se ujistit, že barva, kterou milujete, vypadá právě tak skvěle na vaší zdi, jako na vaší tabuli nálad. Namalujte různé body v proměňujícím se světle nebo pověste natřený list papíru A4 na různé zdi, abyste viděli, jak barvy vypadají pod přírodním i umělým osvětlením v různých částech dne.


Autor: Kim Sarah Reevesová\nPráce odevzdána: 5. 1. 2020 16:53\ntak letos již naposledy, uteklo to, vítejte u závěrečné eseje! :-)\n1) Tajemné dveře do světa magických symbolů!\nA já si říkala, co je to tam v rohu za závěsem a ony magické dveře do světa symbolů! Viděla jsem jen růžek dveří a na nich symbol nekonečna, vždycky mi připadalo, že se točí. Jakoby se pohyboval, ale zároveň stál na místě. Myslela jsem si, že to bude mít co do činění s magií!\nKdyž jsem pak pohlédla na samotné dveře, oněměla jsem úžasem! Tolik různorodých symbolů jsem po hromadě ještě neviděla! Na dveřích jich byli stovky, tisící možná i desetitisíce. A když se člověk zaměřil na jeden symbol, tak v něm se schovával klidně i další symbol. Oči mi z toho šly kolem. Rozpoznávala jsem tam pár známých symbolů, jako jing a jang, čtyřlístek, symbol nekonečna, symboly různých květin, ať už známých (mandragora, asfodel), tak i těch neznámých. Zahlédla jsem si symboliku stromů, ovšem některé stromy od sebe byly téměř k nerozeznání.\nSamozřejmě se na dveřích objevily i symboly pro celou sluneční soustavu, našla jsem tam i pár run, symboly křesťanství, islámu i budhismu. Rovněž pár symbolů, které byly velmi jednoduché, možná dokonce i pravěké!\nPod všemi těmito symboly byla šedo-bílá původní barvou dveří. A jak jsem říkala, že se mi zdál symbol nekonečna, jakože se točí, tak se opravdu točil! Některé symboly pulzovaly, jiné se točily, jiné mizely a objevovaly se na jiných místech. Spoustu z nich jsem viděla poprvé v životě, ale celé to kolosální dílu mělo hlavu a patu a kdybych všechny symboly měla vypsat, strávila bych nad tím dny, možná týdny!\nCelým dveřím ale vévodila obrovská vlčí hlava, která v tlamě svírala klepadlo. Obojí bylo mosazné a dveřím to dodávalo na důležitosti. Ve druhém ročníku se vydáme za tyto dveře? Zajímalo by mě, co tam nejdeme a jestli tam je svět složený ze všech možných symbolů! Ráda bych ho viděla, protože v mých představách je nekonečný!\na) Má Ex libris.\nNa obrázku najdete psa, věrného přítele vyjícího na měsíc, rovněž to můžete chápat i jako vlka, protože i on je pro mě rovněž, co pejsci. Mám je hrozně moc ráda! Pak je tam mladá dívka na houpačce, jde o symbol hravosti a lehkosti. Taky trochu dětinskosti...to vše jsem já!\nPak tam najdete strom, konkrétně tedy jilm, který je mi dle keltského kalendáře přisouzen. Zbožňuji podzim, proto ty padající listy. Znázorňují tak mojí občasnou melancholickou povahu. Pak je tam za větvemi měsíc, který značí jakási tajemství a možná určité duchovno. Následně v kořenech naleznete podpis. Písmeno "S" je tam znázorněno jako had, občas totiž dokážu být pěkně jedovatá! A pak je "R", které je složeno z květin, pomněnek...občas mám totiž v hlavičce guláš a nevím, na co s dřív vzpomenout.\nV horní části pak naleznete dračí šupiny. Celý Ex libris je totiž v dračí vajíčku. Draci znamenají moc, ale pro mě značí soudržnost a jednotu. A jelikož je v jednotě síla a moc, tak bych jako draci táhla za jeden provaz!\n3) Vlastní symbol\nAbych pravdu řekla, tak můj symbol vznikal tak, že jsem nechala tužku jezdit po papíře. A vzniklo z toho výše nakreslené. Když si to teď rozebereme, tak v dolní části vidíme letící šíp. Mohla bych ho interpretovat jako cestu vpřed a nikdy vzad. Případně jako rychlost. Letící šíp je poměrně rychlá. Pak tam máme něco jako kříž, který může symbolizovat víru. Možná víru v lepší zítřky! A pak na samotném kříži je drobné sluníčko, nebo nějaká lesklá věc! Každopádně nám celý obrázek prosvětluje! A pak tam máme tu ústřední motanici. Ta mi zůstává záhadou. Vím, že vznikla jako první a moc se mi líbila, ale z jakého důvodu? Nevím!\nNa konci motanice je lísteček z nějakého listnatého stromu. To nám může symbolizovat spojení s přírodou a pak tam máme tu ostražitou sovičku. Ta bude zase něco hlídat! Vypadá tak trochu nabroušeně, ale kdo ví, co stráží. Možná musí být ostražitá!\nDěkuji za esej,


Ostatní - Drogba při premiéře ve Phoenixu zařídil výhru 2:1 | FotbalPortal.cz\nZpět na » Ostatní » Drogba při premiéře ve Phoenixu zařídil výhru 2:1\nOstatní - Drogba při premiéře ve Phoenixu zařídil výhru 2:1\n© beIN SPORTS - Didier Drogba\n12.06. - Útočník Didier Drogba má za sebou premiéru v nižší americké soutěži USL. Devětatřicetiletý fotbalista v sobotu odehrál za Phoenix Rising celý zápas a při vítězství 2:1 nad Vancouverem se podílel na obou brankách. První vstřelil a na druhou přihrál někdejšímu spoluhráči z Chelsea Shaunu Wrightu-Phillipsovi.\nDrogba, který je současně spolumajitelem klubu, nastoupil s kapitánskou páskou a ve 40. minutě otevřel skóre. V 77. minutě pak deset minut po vyrovnání připravil vítězný gól. "Trvalo mi pět týdnů, než jsem se dostal do formy. Ještě to není ono, ale nebyl to špatný začátek," uvedl bývalý reprezentant Pobřeží slonoviny.\nDrogba přišel do Phoenixu v dubnu poté, co v listopadu skončil po dvou sezonách v Montrealu v MLS. Předtím působil mimo jiné v Galatasarayi a v Chelsea, s kterou získal čtyři anglické tituly a jednou vyhrál Ligu mistrů. Dvakrát se také stal nejlepším střelcem Premier League.\nvavan\t- 12.06.\tOdpovědět\ndebut didier drogba drogba fotbal fotbal phoenix video


Profesionální sportovní soutěže by se už kvůli koronaviru v ČR zastavovat neměly - Sport.cz\nProfesionální sportovní soutěže by se už kvůli koronaviru v ČR zastavovat neměly\n13. listopadu 2020 13:54 - Praha\nProfesionální sportovní soutěže by se už kvůli koronaviru v Česku zastavovat neměly. Vyplývá to ze souboru odstupňovaných opatření, které na dnešní tiskové konferenci zveřejnil ministr zdravotnictví Jan Blatný. I v nejvyšším stupni rizika zůstanou zachovány profesionální soutěže, ale ve zvláštním režimu. Ochozy by se ale měly zaplňovat výrazně později a jen skromně. I ta nejmírnější opatření počítají s omezením na maximálně 1000 lidí venku a 500 uvnitř.\nZleva brankář Třince Jakub Štěpánek, Jiří Průžek z Liberce a Guntis Galvinš z Třince. Ilustrační foto.\nDnes představený systém pro uvolňování nebo zpřísňování opatření označovaný názvem PES vychází z rizikového skóre rozděleného do pěti stupňů. To se vypočítává podle výskytu nových případů na 100.000 obyvatel za posledních 14 dní, výskytu nákazy mezi seniory, reprodukčního čísla a podílu pozitivních testů v jejich celkovém počtu.\nAni v nejhorší situaci by už neměly být znovu zastaveny profesionální soutěže, jak se tomu stalo letos od 12. října. Nehrálo se měsíc, než vláda 2. listopadu povolila obnovení profesionálních soutěží ve zvláštním režimu s pravidelným testováním hráčů. Po schválení výjimek minulý týden začal fotbal a hokej, tento týden dostaly zelenou nejvyšší soutěže v halových míčových sportech a očekává se povolení mužského florbalu.\nZvláštní režim by měl platit ve čtvrtém a pátém stupni rizika. V tom budou zakázány amatérské soutěže, které ho nemohou dodržovat. Česko se podle Blatného aktuálně dostalo z pátého do čtvrtého stupně rizika. Pokud taková situace potrvá týden, ministerstvo navrhne vládě zmírnění opatření.\nK obnovení organizovaného amatérského sportu to ale stačit nebude. Ten bude povolen do třetího stupně, kdy už nebudou muset mít profesionální soutěže specifický režim. Hrát se ale bude bez diváků.\nTi se vrátí do ochozů, až riziko klesne na druhý nebo první stupeň, ale v mnohem menším počtu než na začátku září. Ve druhém stupni plánuje ministerstvo povolit maximálně 500 lidí venku a 250 uvnitř, pokud budou dva sektory. V nejmírnějším stupni opatření by to mělo být 1000 lidí venku a 500 uvnitř rovněž při rozdělení do dvou sektorů.\nNa fotbale na začátku září mohla být přitom několik dnů zaplněna více než polovina stadionů, pokud kluby dokázaly splnit požadované rozdělení do sektorů. Ještě ve fázi před úplným zákazem fanoušků mohly do ochozů 2000 lidí. Hokejová extraliga měla před úplným zákazem fanoušků povolených 1000 lidí v ochozech. Při zahájení aktuálního ročníku soutěže v polovině září platilo pravidlo o maximálně tisícovce lidí a polovině kapacity stadionu při respektování sektorů. Do pražské O2 Areny tak mohlo až 8000 diváků.\nV případě třetího stupně rizika budou moci lidé využívat vnitřní sportoviště pro individuální sporty do deseti osob, venku spolu budou moci soutěžit dva týmy. Při prvních dvou nejmírnějších stupních pak bude možné sportovat venku i uvnitř, na vnitřních sportovištích se ale budou moci utkat pouze dva týmy na jedné ploše.\n"V současné době je pro nás rozhodující, že se mohou rozběhnout alespoň profesionální soutěže. Dalším důležitým krokem pro nás je, aby mohli začít trénovat a později i hrát i amatéři a především mládež. Co se týče počtu diváků, tak uvidíme, jak se bude situace vyvíjet. Věříme, že bude co nejdříve přístupná i vakcína, která umožní počty diváků na stadionech navýšit," řekl ČTK tiskový mluvčí Českého hokeje Zdeněk Zikmund.


Pelješac poloostrov, Dalmácie, Chorvatsko\nRodinný dům se čtyřmi byty – 2dvosobna, 2jednosobna, samostatný vchod, je ideální pro turistiku. Garáž 22 m2 oddělené budovy. Rodinný dům se nachází v klidné části Pelješac, druhý řádek (80 až 100 metrů od moře), ideální pro rodinnou dovolenou. Velikost domu 260 m2 se zahradou 512 m2.\nPokoje - 4 Vzdálenost od moře (m) - 200 Obytná plocha - 230 m2 Pozemek Velikost - 550 m2 Velikost domu je 230 m2. Skládá se ze dvou pater.Horní část se skládá ze… Zobrazit detaily\nTribunj atraktivní dům Šibenik\nPokoje - 2 Vzdálenost od moře (m) - 4000 Obytná plocha - 240 m2 Pozemek Velikost - 1000 m2 Tento dům je situován v krásném a klidném místě, pouhé 3 km od Solin,… Zobrazit detaily\nOblast dům Solin Split, Dalmácie, Chorvatsko\nPokoje - 4 Koupelny - 2 Vzdálenost od moře (m) - 25000 Obytná plocha - 360 m2 Pozemek Velikost - 2000 m2 Informace o nemovitosti: Jedná se o krásný dům postavený v roce 2001 v australském… Zobrazit detaily\nDům – Split oblasti Split, Dalmácie, Chorvatsko


Johnny Depp: Češi po něm na festivalu šíleli podruhé! | stars24.cz\nJohnny Depp: Češi po něm na festivalu šíleli podruhé!\n18:00, 28. srpna 2021 0 komentářů přidejte názor\nDavy fanoušků dnes opět čekaly na hvězdu končícího festivalu v Karlových Varech, amerického herce Johnnyho Deppa. Zatímco v pátek byl v obležení hotel Thermal a jeho okolí, dnešní projekci umístili pořadatelé do mnohem menšího Městského divadla, v němž Depp uvedl film Minamata. Ztvárnil v něm hlavní roli a produkoval ho.\nStovky lidí obklopily prostranství okolo karlovarského divadla už hodiny předem, hlavně okolí hlavního vchodu. Johnny Depp na sebe ale tentokráte nechal fanoušky i diváky v divadle čekat asi hodinu. I proto zřejmě tentokrát vynechal v pátek obvyklé podepisování a podávání si rukou s lidmi. Navíc přjel k vedlejšímu vchodu do divadla, takže v okamžiku,kdy projelo auto s Deppem, se stovky lidí snažily narychlo přemístit. Štěstí na dobrý záběr a alespoň fotografii oblíbeného herce tak tentokrát měli jen lidé v prvních řadách.\nVe filmu režiséra Andrewa Levitase hraje Depp amerického fotožurnalistu Williama Eugena Smithe (1918 až 1978). Ten se za druhé světové války se účastnil jako fotoreportér bojů v Atlantiku a Pacifiku a v květnu 1945 byl vážně zraněn. Po válce fotografoval pro časopis Life, pro který vytvořil sérii fotografických esejů Vesnický lékař, Těžké časy na Broadwayi, Porodní sestra, Španělská vesnice a Milosrdný člověk. V roce 1955 se stal členem agentury Magnum Photos, pro niž mimo jiné nafotografoval reportáž z hornického prostředí Pittsburghu.\nJohnny Depp pobláznil Česko! Lidé čekali i dlouhé hodiny!\nFilm Minamata vypráví o počátku 70. let, kdy Smith žil v japonském rybářském městě Minamata. Místní obyvatelé tam trpěli otravou rtutí, kterou do oblasti vypouštěla chemická továrna. Snímky této zkázy od Eugena Smitha se dostaly do předních světových médií, což mimo jiné vedlo k vyplacení odškodného obětem a továrna musela učinit opatření k zastavení znečišťování životního prostředí.\nDrama je založené na Deppově výrazném herectví a vypráví o odvaze potřebné k boji s bezprávím a zamýšlí se nad hranicemi novinářské etiky. Zároveň se ohlíží za dobou, kdy změna klimatu nebyla součástí veřejného diskursu a usilovat o čistotu životního prostředí nebylo populární.\nJán Zákopčaník (†63): Jak na jeho úmrtí reagovala…\nTakhle si Agáta Hanychová užívá první dny ve…\nZ Pentagonu zaznělo, čeho chce Putin na Ukrajině dosáhnout


Krmivo BEAPHAR Fruit Mix doplňkové 150g\nDoplňkové krmivo pro exotické ptactvo. Beaphar Fruit Mix je důležitým doplňkem běžné stravy, který obsahuje lahodné ovoce (pomeranče, rybíz, rozinky, šípky), semena a zrní, med a celou řadu hodnotných vitamínů. Krmný návod: podávejte 2 čajové lžičky krmiva denně, buď sa.. zjistit více >>\nTerarijní žárovka s vlnovými délkami, které vnímají oči plazů. Podporuje chuť k jídlu a chov a zlepšuje u zvířete vnímání svého prostředí. Zlepšuje přirozené chování a je přizpůsobena pro 4 receptory v očich plazů... zjistit více >>\nNáhradní držák uhlíkové desky k jedenotce Nutrafin Carbo Plus CO2. Obsah balení: 1 držák na uhlíkovou desku, jeden "umělý" blok s klipem, který vytváří tlak, přísavky a 1 kontaktní destičku... zjistit více >>


Michal Šanda: Špacírkou přes čenich! cena od 169 Kč - Srovname.cz\nSrovnání cen » Knihy, filmy, hudba » Knihy » Próza - beletrie » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o Poradna Michal Šanda: Špacírkou přes čenich!\nMichal Šanda: Špacírkou přes čenich!\nPublikace: Špacírkou přes čenich! - Štos neobvyklých knížek z časů minulých - Michal Šanda. Stále ještě se dají v antikvariátech objevit neobvyklé až podivné knihy. Východočeské otrokářství, Kolárovičtí dráteníci, Zločinci z povolání, Požár v dolech příbramských dne 31. května 1892, Zaříkávání v nemocech, Pud ...a dál?\nProdukt Michal Šanda: Špacírkou přes čenich! neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Michal Šanda: Špacírkou přes čenich! nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Michal Šanda: Špacírkou přes čenich! neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nŠpacírkou přes čenich! - Michal Šanda\nDo obchodu » Michal Šanda: Špacírkou přes čenich! Superknihy.cz\nDo obchodu » Michal Šanda: Špacírkou přes čenich! Megaknihy.cz\nPASEKA Šanda Michal - Špacírkou cez čenich!\nDo obchodu » Michal Šanda: Špacírkou přes čenich! Knihy.abz.cz\nSpecifikace Michal Šanda: Špacírkou přes čenich!\nStále ještě se dají v antikvariátech objevit neobvyklé až podivné knihy. Východočeské otrokářství, Kolárovičtí dráteníci, Zločinci z povolání, Požár v dolech příbramských dne 31. května 1892, Zaříkává ... a dál?\nPorovnat ceny Michal Šanda: Špacírkou přes čenich!\nMichal Šanda: Špacírkou přes čenich! - parametry\nPublikace: Špacírkou přes čenich! - Štos neobvyklých knížek z časů minulých - Michal Šanda. Stále ještě se dají v antikvariátech objevit neobvyklé až podivné\nknihy. Východočeské otrokářství, Kolárovičtí dráteníci, Zločinci z\npovolání, Požár v dolech příbramských dne 31. května 1892,\nZaříkávání v nemocech, Pud pohlavní a prostituce, Slovník české\nhantýrky, to jsou namátkou některé z nich. Svazek nazvaný Špacírkou\npřes čenich shrnuje nejzajímavější pasáže z osmadvaceti takových\nknih, které posbíral, seřadil a poznámkami opatřil spisovatel a\nznámý humorista Michal Šanda. Punc kuriozity pak těmto textům\ndodává časový odstup, ve své podstatě jsou autenticky syrové, jako\nsám život. Jako flaksa od řezníka. Autor Michal Šanda se narodil\nroku 1965 v Praze. Je archivářem v Institutu umění - Divadelním\nústavu. Vydal více než desítku knih, mj. Blues 1890 - 1940 (2000),\nSudamerická romance (2003), Kecanice (2006), Merekvice (2008),\nDopisy (2009), Remington pod kredencí (2009) nebo Sebrané spí si\n(2012). Publikace: Špacírkou přes čenich! - Štos neobvyklých knížek z časů minulých - Michal Šanda. Michal ŠandaŠtos neobvyklých knížek z časů minulýchPASEKA 2013Kniha, čeština, 194 stran


Vyprávění příběhů: Krysí děti - Den 2 (E)\nKrysí děti - Den 2 (E)\nVarování: Dlouho jsem se rozmýšlel, zda toto své první rozsáhlejší dílo napsané v mladické melancholii a pochybnostech nad lidstvím zveřejnit. Svým žánrem zapadá nejvíce do NEW-WEIRDu a nese divnost až krutost, tohoto žánru nejvíce ze všech mých děl. Nedoporučuji jej slabším a romantickým povahám!\nPŘÍBĚH KUDRNATÉHO DĚVČÁTKA\nKdyž tenkrát umíralo kudrnaté děvčátko a sláblo každým okamžikem, ztvrdlou zemí přišli mrchožrouti. Poznali svou šanci a tak obcházeli okolo a do kraje zněl jejich hnusný smích. Běhali poblíž a jejich kruh se zmenšoval, jak děvčátko sláblo.\nPak posedali okolo, skvrnité hřbety zašedlé prachem pouště a čekali. Tak, jako já. Mrchožrouti.\nKluk bez vlasů a dvě děvčata byla u toho, když kudrnaté děvčátko zesláblé hladem zavřelo oči k poslednímu spánku. Ale nikoho z nich to nezajímalo. Ten kluk ležel přikrčen v rohu na tmavém rounu a neklidně usínal. Budil se každým šelestem zaznívajícím sem ze ztemnělé chodby a opět upadal do hlubokého spánku. Neklidná noc v níž lovil alespoň něco odpočinku.\nStarší dívka měla dlouhý cop s krvavě rudou mašlí v plavých vlasech. Kulatý nos lehce vzhůru a přivřené šedé oči. Uměla nevnímat strach a nemyslet na zítřek, Ty tři dny, co svedla přežít v dlouhých chodbách byla vlastně docela šťastná. Nezáleželo ji na nikom, tím méně na umírajícím děvčátku.\nTu noc objímala, milovala se s mladší dívkou hrubých křivek dospívání a nemotornou povahou.Ta tu byla krátce, sotva pár hodin. Pořád ještě zmatená a vyplašená se raději nechala svést. Ještě neuměla bránit svůj život a zemřela by tu noc, nebýt kudrnatého děvčátka, kterou bylo zaplaceno za všechny.\nNikdo z nich neviděla tu chvíli, kdy přišli ONI. Jen já byl svědkem.\nHoch spal. A dívky ležely na svých několika věcech, oči přivřené omámením orgasmu. Nevnímali krev, jež se rozlévala okolo. Jež byla jejím lůžkem.\nNa takové obrazy se nezapomíná.\nTRNY ZLA (Trist)\nPrvní černý trn patří pláči.\nJe zadřený pod kůží a hnisá.\nZavřena s bolestí za tisícem bran.\nDruhý černý trn je slepota.\nNejdelší trn, ten zabíjí cit.\nPronikl hluboko, hluboko k srdci.\nPoslepu tápu a marně hledám,\nDEN II. -VÍRA\nOdešel jsem od ní a celou noc se procházel šerými chodbami chrámu. Bloudil jsem po místech, jež jsem znával a připomínal si svůj dlouhý život v tomto vězení dětských snů. Vzpomínal jsem na pláč a strach ve tváři dítěte. Na malé prsty sevřené děsem v pěst a nevinný pohled bez moci. Na šero v duši krysích dětí. A když už jsem nevěděl, kam bych šel dál, vrátil jsem se do dlouhé chodby u Ješuova chrámu.\nPomalu jsem šel podél sloupů a pozoroval odraz slabého světla dne na jejich lesklém povrchu.\nChtěl jsem se dívat jinam, ale příliš mne přitahovaly. Viděl jsem je stokrát dříve, ale tehdy poslední z nich ještě nenesl její znamení.\nKdyž jsem se vracel, možná jsem věřil, že to není pravda. Že jejich lesklý povrch nemůže být nijak změněn, stejně jak nikdo nenalezne vykoupení.\nPřesto tam bylo, kostrbaté písmo vyryté kusem střepu. To ona! A já byl ten, co ji přivedl!\nUž nebyla tam, kde usínala. Seděla přikrčená v rohu, kam světlo nedosáhlo a chvěla se horečkou. Slyšel jsem jak drkotá zuby a v pláči se snaží popadnout dech.\n"RÁ-ŠEL." Posadil jsem se naproti před sloup. Její unavené oči vzhlédly ke světlu za mnou a tvář se sevřela vyčerpáním.\n"Je mi zima," šeptala tak slabě, že jí bylo sotva rozumět.\n"Strašná zima," sklopila tmavé oči k dlaním křečovitě svírajícím deku. Zahlédl jsem pot, jež se ji zaleskl na skráni.\n"ZA CHVÍLI TO PŘEJDE RÁ-ŠEL."\nKývla a víc se vmáčkla do rohu.\n"Budeš tu se mnou?"\nPosadila se na malý kobereček hned vedle postele a útlé nožky natáhla ke stínu v němž jsem ležel .\n,,Říkal jsi, že tam žijou také děti. Vyprávěj mi o nich něco?"\nByl únor a zima se nehodlala jen tak vzdát. I když venku sníh nebyl, proháněl se za oknem vítr, jehož hvízdání doprovázelo její slova. I oblečení v pootevřené skříni bylo teplé.\n"DĚTI?... JSOU TAM TAKÉ...."\n"Vyprávěj", nenechala se odradit smutnou neochotou mého hlasu a rozčesávala si nedávno zastřižené vlasy tmavým kartáčem. Všiml jsem si, jak jeden vlas dopadl na podlahu vedle koberce. Čekal jsem lehké cinknutí, ale nic jsem nezaslechl.\n"V CHRÁMU TRIÁD ŽIJE MNOHO DĚTÍ"\n"S kým si tam hrají?"\n"NEHRAJÍ SI..... PLÁČOU A MAJÍ STRACH!"\n"Proč? Kdybych měla někde strach, tak bych šla radši jinam. Proč neodejdou, když se jim tam nelíbí? Třeba sem, jako ty. Mne by nevadilo mít ještě další sourozence."\nAsi o hodinu později začala vykašlávat krev. Blouznila a vykřikovala těžce srozumitelné věty postrádající smysl. Pamatuji si už jednu, opakovala ji do nekonečna, než upadla do bezvědomí. Trvalo mi chvíli, než jsem porozuměl všem slovům zkomolených horečkou.\n"Ve světě máte soužení .....Já přemohl svět."\nChvíli po té, co ji opustilo vědomí jsem ulehl na oltář v Ješuově chrámu a zavřel oči. Věděl jsem, že mne nepřijme ani jako oběť, ani jako zpovědníka. Ale na tom mi už dávno nezáleželo.\nJá se chtěl jen ptát a odpovědi, ty jsem nečekal od nikoho. Musel jsem říct nahlas, co v tichosti jen hlodalo v duši dávno prokleté.\n"SYNU MARIE, BYL TVŮJ OTEC TESAŘEM ČI MATKA COUROU?" Vdechl jsem zatuhlý vzduch a usmál se nad svým zatracením.\n"TVÉ ŠÍLENSTVÍ SE STALO VZOREM, TO UZNÁVÁM. NA BLÁZNA SLUŠNÝ VÝKON. JENŽE,..."\nPosadil jsem se a upřel oči ke kříži ve stínu. ,,JÁ UŽ CHCI ZEMŘÍT!!"\nČas mizel a světlo na stěnách uteklo ke vzdálenému stropu kde utlačován temnotou živořil poslední světelný bod. A pak zemřel.\n"AMEN" , zašeptal jsem do nočního ticha a s úlevou se rozesmál.\nKdyž jsem pohlédl do chodby, stála zesláblá Rášel u sloupu a ryla v jeho hladký povrch jemné písmo.\n"Musím pomoci Šhad," její hlas zněl slabě a bylo ji těžko rozumět. Bolest asi ustoupila tíživé únavě, již děvče odevzdaně snášelo, ale stále měla problémy s rovnováhou. Viděl jsem, jak se jí chvějí kolena, když dlaněmi svírala sloup, snažíc se udržet na nohou. A pak opřena jen levicí znovu sevřela střep a pokračovala v rytí.\nI když bylo děvčeti špatně, dávalo si na písmu záležet. Psalo s určitou pomalostí. ale důkladně opravovala každý špatný vryp, každou neupravenost písma.\nStál jsem nedaleko a pozoroval ji při práci. Jak s pečlivostí ji vlastní držela pomyslné linky v rovině i jak přikládala jednotlivé znaky k sobě v podvědomém citu pro tvar s vyváženými odstupy. I když hrubost jakým těžce ryla do kamene ovlivnil značně její rukopis, psala kulatým lehce nakloněným písmem, v pečlivosti typické pro dívky s dobrým prospěchem.\nUnavené děvče se otočilo k oknům a opřelo se těžce o sloup nesoucí výsledek její práce. Na čele se ji perlil pot, určitě měla ještě horečku, když jej setřela hřbetem ruky a zašeptala.\nJen odmítavě zakývala hlavou a po několika rychlých vdechnutích se odstrčila od sloupu. Těžkým krokem se ploužila chodbou nechávaje za zády Ješuův chrám. Jen se více zabalila do špinavé deky nesoucí znamení posledních dní.\nNaposled jsem se otočil k malým dvířkům vedoucím do svatyně, než jsem ji tichým krokem dohonil.\nChodby byly tmavé a po stěnách stékaly kapky vody. Bylo slyšet jak kapají na podlahy z křivého stropu daleko v předu před Rášel i za mými zády. Bosé nohy zesláblé dívky se bortily do jílu podlahy a její těžký krok byl zdánlivě jediným zvukem chladných chodeb.\n"RÁ-ŠEL." Šepot hlasu se chodbou příliš roznášel.\n"Ano", vydechla těžce a zastavila se.\n"JE ZA NÁMI!"\nNa sloupu u Ješuova chrámu byl vyryt nápis:\nJÁ PŘEMOHL SVĚT!\n(Konec 3 kapitoly - Den 2.: Víra Pokračování zde)\nVystavil Ondřej Netík v 0:28


Kutná Hora byla součástí doprovodného programu mezinárodního kongresu WFTGA | Kutnohorské listy\nKutná Hora byla součástí doprovodného programu mezinárodního kongresu WFTGA\nDomů > Kutná Hora byla součástí doprovodného programu mezinárodního kongresu WFTGA\nAsociace průvodců České republiky hostila na konci ledna letošního roku významný mezinárodní kongres Světové federace asociací turistických průvodců (WFTGA). V termínu 26. – 30. ledna 2015 se této výjimečné akce v Praze zúčastnilo na 300 delegátů a hostů z 60 zemí světa.\nAsociace průvodců České republiky oslovila Průvodcovskou službu Kutná Hora, coby přidruženého člena asociace, se žádostí o spolupráci ve věci zajištění doprovodného programu kongresu.\nDíky velmi dobré spolupráci s kutnohorskými farnostmi a s destinačním managementem zajistila Průvodcovská služba pestrý celodenní program pro 79 účastníků kongresu. Účastníkům programu se věnovaly tři průvodkyně, jejichž profesionalitu a přístup klienti velmi ocenili. Pro všechny účastníky byly připraveny i press kity s materiály o Kutné Hoře a přehled akcí, související s 20. výročím zápisu Kutné Hory na Seznam světového kulturního a přírodního dědictví UNESCO.\nPražský kongres WFTGA byl zaměřen na interpretaci kulturního a přírodního dědictví, spolupráci s destinacemi a památkovými objekty, na průvodcovské služby v muzeích, galeriích a církevních památkách, na služby pro zdravotně postižené návštěvníky a řadu dalších témat. Akce se uskutečnila pod záštitou Karly Šlechtové, ministryně pro místní rozvoj, pod záštitou hlavního města Prahy, Jihomoravského kraje a města Brna. Generálním sponzorem kongresu byla Pražská informační služba (Prague City Tourism). Hlavním partnerem se stala Vysoká škola obchodní v Praze. V průběhu kongresu byla v přísálí jednacího sálu hotelu Ambassador v Praze vystavena prezentační stěna s upoutávkou na Kutnou Horu a Průvodcovskou službu. Zároveň byly účastníkům k dispozici průřezové materiály o Kutné Hoře a jejím okolí.\nPředchozí příspěvekKam zajít v Kutné Hoře o víkendu 13. února – 15. února\nDalší příspěvekMěsto Kutná Hora vydalo výroční turistickou vizitku


Líbil se vám článek? Poděkujte oblíbeným autorům penězi - Měšec.cz\nMěšec.cz » Účty a platby » Líbil se vám článek? Poděkujte oblíbeným autorům penězi\nTechnické řešení dodává česká služba GoPay, která na Měšci poprvé uvádí svou novou online platební bránu. Díky ní je platba velmi jednoduchá. Když na tlačítko Odměnit autora kliknete, zobrazí se vám nad stránkou okno pro vyplnění informací o platební kartě, ze které chcete peníze poslat. Chcete-li raději použít bankovní převod, můžete na něj přepnout v menu v levém horním rohu. GoPay podporuje všechny velké banky operující v ČR.\nPokud jste nechali kartu zapamatovat, bude druhá platba ještě jednodušší. Když zadáte svůj e-mail, odešle vám brána automaticky SMS s čtyřmístným kódem potřebným k autorizaci platby. V okně můžete nechat zapnutou možnost Zůstat přihlášen, díky které budete moci další platby provádět už jen na jedno kliknutí.\nPřímé odměňování autorů momentálně běží v testovacím provozu a je možné, že v budoucnu ještě změní.\nKdyby tam bylo číslo konta přímo toho autora, bylo by to lepší. Takhle mi to připadá jako stejná hra jako s těmi DMS.\nE-mail, platební karta a ještě 2,2% (+ 3 Kč) jako poplatek? Proč tak složitě? Obávám se, že se takhle moc příspěvků nesejde... Např. Changetip tohle řeší elegantně a bez poplatků, i s přímým odměněním konkrétního autora za článek, tweet apod.:


Policejní honička v Bílovicích: pirát ujížděl na letních gumách, dostal smyk - Blanenský deník\nŠofér chtěl hlídce ujet na letních pneumatikách. | Foto: Policie ČR\nPár desítek sekund trvalo pronásledování třiačtyřicetiletého šoféra centrem Bílovic nad Svitavou. Ten prudce sešlápl plyn, jakmile ve zpětném zrcátku spatřil přibližující se hlídku.\n„Nezpomalil ani, když projížděl úzkými uličkami a jen těšně míjel několik nic netušících chodců, mezi kterými byly i maminky s malými dětmi,“ uvedl policejní mluvčí Petr Vala.\nJenže se rozhodl zmizet na letních gumách. Na zledovatělé cestě pak dostal smyk, narazil do plotu a zůstal s autem stát napříč vozovkou.\nDůvod řidičovy paniky policisté odhalili okamžitě. Motorista odmítl test na drogy a navíc měl dvouletý zákaz řízení. „Nyní musí počítat s tím, že mu za trestný čin maření výkonu úředního rozhodnutí a vykázání hrozí až dvouletý pobyt za mřížemi,“ doplnil Vala


Nejsme horskými průvodci ani vůdci | Zirhamia\nDomů → Příběhy Zirhamie → Nejsme horskými průvodci ani vůdci\nTento článek vznikl z důvodu potřeby dovysvětlit potenciálním účastníkům expedic a zvláště pak státnímu aparátu principy našeho fungování. Tento názor byl úřadům sdělen na začátku roku 2019. Ze strany státu nebyly podané žádné námitky, naše fungování je tedy zcela v souladu se zákonem. Na vyžádání rádi poskytneme důkazy 🙂\nNaše expedice nespočívají v organizování a provádění jednotlivců nebo skupin v horském prostředí ve smyslu definice vázané živnosti průvodcovská činnost horská.\nPrůvodci cestovního ruchu, kam spadají průvodci ZIRHAMIA, jsou v rámci své živnosti oprávněni doprovázet skupiny osob nebo jednotlivců a při tom v jazyku podle jejich výběru poskytovat výklad o kulturním a přírodním dědictví země. Výklad obsahuje zejména informace o:\nkultuře (historické, umělecké, archeologické, folkloristické, etnologické, gastronomické a podobně),\nživotním prostředí (geologické, přírodní, klimatické a podobně),\njednotlivých lokalitách (historických, průmyslových, městských centrech a podobně),\nmístech (muzea, kostely a podobně) a oblastech (turistických regionech, krajích a podobně).\nDále jsou průvodci oprávněni zajistit další nezbytné činnosti spojené s doprovodem skupiny osob nebo jednotlivců, vedením a kontrolou itineráře, zajištěním programu, obstaráním základních informací během cesty, včetně praktických informací vztahujících se k místu pobytu a poskytováním základní pomoci doprovázeným osobám. V rámci této činnosti lze prodávat věci související s cestovním ruchem, zejména vstupenky, mapy, plány, jízdní řády, tištěné průvodce a upomínkové předměty.\nVýše uvedná obsahová náplň živnosti průvodce cestovního ruchu popisuje podstatu činnosti realizovaných jednotlivými průvodci, kteří nabízejí své průvodcovské činnosti na www.zirhamia.cz\nZ výše uvedeného je zřejmé, že naši průvodci a jejich činnosti v rámci expedic nevykazují žádné známky vázané živnosti průvodcovské činnosti horské a k tomu ještě připojujeme následující:\nPojem horské prostředí není v právním řádu ČR definován. Z laického pohledu lze soudit na to, že určujícími kritérii budou prvky geologické, přírodní, klimatické a podobně, v kombinaci s prvky socioekonomickými, např. dostupnost služeb, bezpečnost. Jelikož poskytujeme služby výhradně v zahraničí, je při posuzování povahy prostředí jako prostředí horského, potřeba zohlednit také místní právní předpisy, technické a jiné standardy a hlavně místní reálie.\nZ obsahu činnosti průvodce cestovního ruchu je zřejmé, že mezi obsahem činnosti průvodce a průvodce horského existují přesahy. Průvodce cestovního ruchu bude těžko poskytovat výklad o životním prostředí, k čemuž je oprávněn, aniž by popisoval krajinu, ve které se s klienty nachází. Je přitom zcela běžné, že průvodci cestovního ruchu se se svými klienty vyskytují i na horách, projíždějí jimi, atd.\nČinnost průvodce cestovního ruchu i činnost horského průvodce se tedy může odehrávat na horách, resp. v horském prostředí, stěžejní rozdíl je ale v povaze činnosti, kterou jeden nebo druhý průvodce svým klientům v horském prostředí nabízí.\nNaši průvodci v horském prostředí s klienty nachází za účelem výkladu dle specifik výše.\nCílem našich cest nejsou výstupy na hory, skály, přechody ledovců. V případech, kdy je součástí expedice skutečně výstup nebo sestup v horském terénu najímáme místní horské průvodce. V takových případech je využití služeb místního horského průvodce často dokonce vyžadováno místními právními předpisy.\nNaši průvodci se s účastníky expedic pohybují v národních parcích nebo jiných přírodních rezervacích, a to na místech, které jsou zpřístupněny veřejnosti formou informačních tabulí, vyznačených stezek, vyhlídkových bodů, apod.\nV mnoha destinacích se pohybujeme autem nebo jiným dopravním prostředkem a realizujeme okružní cestu, která vede skrze zajímavé přírodní útvary, parky, rezervace, ve kterých se zastavujeme a fotíme.\nÚčastnici expedic jsou si vědomi, že se účastní expedic na vlastní riziko a odpovědnost. Pokud povaha expedice předpokládá pohyb v horském nebo odlehlém prostředí, účastníkem expedice se může stát pouze ten, kdo má s pohybem v tomto prostředí dostatečné zkušenosti.


Kniha: Slovanská knihovna - můj osud - Jiří Vacek | Knihy.ABZ.cz\nKniha: Slovanská knihovna - můj osud -- Mozaika vzpomínek - Jiří Vacek\nKnihkupectví > Osobnosti a fakta > Vzpomínky > Autobiografické vzpomínky > Slovanská knihovna - můj osud\nKniha: Slovanská knihovna - můj osud\nPodtitul:\tMozaika vzpomínek\nKnížka autobiografických vzpomínek literárního historika, rusisty a knihovníka Jiřího Vacka, jehož profesní život je spojený se Slovanskou knihovnou; vzpomínkový text je v závěru ... (celý popis)\nSkupina třídění: Odborné/speciální knihovny\nKnížka autobiografických vzpomínek literárního historika, rusisty a knihovníka Jiřího Vacka, jehož profesní život je spojený se Slovanskou knihovnou; vzpomínkový text je v závěru doplněn Vackovou výběrovou bibliografií.\nKnížku lze charakterizovat jednou větou: Netradičně pojaté memoáry, které si přečtete se skutečným potěšením. Knihovník, slavista a literární historik, mezinárodně respektovaný odborník specializující se na problematiku ruské, ukrajinské a běloruské emigrace Jiří Vacek se na stránkách těchto pamětí ukázal jako talentovaný vypravěč. Proud vzpomínek zahrnuje především více než půlstoletí jeho práce ve Slovanské knihovně (dnes odboru Národní knihovny České republiky), jedné z nejvýznamnějších světových slavistických knihoven, kde působí od roku 1964. Autor připomíná nejen důležité události z dějin "Slovanky", ale představuje i širokou plejádu osob (pracovníků knihovny i odborných badatelů-slavistů z celého světa), kteří s ní přišli od jejího založení v roce 1924 do kontaktu. Téměř románové příběhy - ať už tragické, nebo humorné - tvoří umně poskládanou mozaiku, která vás při četbě okouzlí svou barvitostí a člověčenstvím. (mozaika vzpomínek)\nVacek, Jiří, 1939-2017\nSlovanská knihovna (Praha, Česko)\nKnihovníci -- Česko -- 20.-21. století\nSlavisté -- Česko -- 20.-21. století\nLiterární historici -- Česko -- 20.-21. století\nředitelé knihoven -- Česko -- 20.-21. století\nVědecké knihovny -- Česko -- 20.-21. století\nSlavistika -- Česko -- 20.-21. století\nKnihovnictví -- Česko -- 20.-21. století\nVzácné knihovní fondy -- Česko -- 20.-21. století\nKatalog předmětový > V > Vědecké knihovny > Česko\nKatalog vybraných autorů > V > Vacek - Jiří Vacek


Ivo Budil 2. díl: Máme být spaseni multikulturalismem, ultraliberální výchovou, a jako spasené bytosti už nemáme mít požadavky, ani svobodu - Svobodné Universum\nPrávě se nacházíte: Home / Všechny příspěvky / Společnost / Ivo Budil 2. díl: Máme být spaseni multikulturalismem, ultraliberální výchovou, a jako spasené bytosti už nemáme mít požadavky, ani svobodu\nCo se to děje se světem v posledních letech, či desetiletích? Kam se otočil vývoj Západu? To jsou jen některé otázky, které jsme probírali už před týdnem s antropologem, profesorem Ivo Budilem. Některé jeho výroky vás hodně zaujaly. Namátkou: „Západ rezignoval na smysl a logiku svých dějin za poslední staletí. Je to hluboký historický předěl, který může skončit zánikem Západu.“ Nebo: „Zranitelnost západní společnosti před ovládáním různými ideologiemi typu genderismu, multikulturalismu a dalších vyplývá z intelektuální slabosti elit a akademického prostředí.“ A ještě jeden jeho výrok: „Ti, kdo dnes nastolují ideologickou agendu, o žádné ponaučení, nebo vlastní obohacení nestojí. Považují se za dokonalé, za jediné nositele pravdy, lásky a dobra. V zásadě nikdy neprošli žádnou skutečnou zkouškou, kde by museli čelit protivníkovi, který by je ještě před sto, sto padesáti lety vykázal jako nedovzdělané amatéry zpátky do školních lavic.“ V této části rozhovoru budeme s panem profesorem Ivo Budilem mluvit o nástupu další krajně levicové ideologie, a také o zvláštním bloudění konzervativní části společnosti.\nMartina: Proč konzervativní část tak ochotně vyklidila pozice, a přenechala je, jak jste to nazval, nedokvašenému egu levičáctví, včetně školství?\nIvo Budil: Těžko říct, i když to byla možná určitá zmatenost celkového dědictví osvícenství, ve kterém se proudy, které směřovaly k přirozené normální emancipaci, a liberální proudy, vzájemně promísily, a byly občas obtížně rozeznatelné. Zároveň ale už od první světové války, od vystoupení prezidenta Woodrowa Wilsona a podobně, se do politického intelektuálního života dostává mesianismus, militarismus, snaha spasit svět. Přitom Západ nechtěl spasit svět, Západ chtěl mít otevřenou budoucnost pro svou expanzi. Spasení světa už znamená určité uzavírání historického horizontu.\nMartina: Což se děje teď.\nIvo Budil: Což se děje teď.\nMartina: My všichni musíme být spaseni i před svými názory, u kterých bytostně cítíme, že jsme k nim dospěli a že takto vypadá náš pohled na svět, život a společnost.\nIvo Budil: Přesně tak, a protože budeme spaseni, a jsme spaseni realizací multikulturalismu, genderismu, liberální výchovy, ultraliberální výchovy a podobně. A jako spasené bytosti už nemáme mít žádné další požadavky, žádnou svobodu.\nMartina: Jsme spaseni sami před sebou.\nIvo Budil: Přesně tak.\nMartina: Pane profesore, když jste hovořil o kořenech přetavení školství, tak jste zmínil osvícenství. Já jsem myslela, že se budeme pohybovat třeba v 50. letech, 60. letech minulého století, ale tyto kořeny jsou tak hluboké?\nIvo Budil: Jsou tak hluboké, protože mi připadá, že 20. století v zásadě nevytvořilo intelektuálně nic nového, inovativního ve srovnání s 19. stoletím. A když se člověk podívá na intelektuální život 19. století, tak mu připadá, že je to spíše komentář k tomu, co bylo vytvořeno v 18. století.\nVysoké školy místo toho, aby naplňovaly vizi odpovědného, vizionářského vzdělání, vědomého si omezenosti lidské existence a nutnosti disciplíny, se změnily v inkubátor ideologických aktivistů\nMartina: Takže minulé století je spíše okamžik, kdy jsme si toho všimli?\nIvo Budil: Kdy to bylo uvedeno do politického života, a kdy to začalo ovlivňovat i širokou veřejnost.\nMartina: Náš kolega Dušan Neumann, který žije už více než 40 let ve Spojených státech, vysvětluje proces proměny školství, a odevzdání humanitního školství do rukou ultralevice tak, že vznikaly naprosto zbytečné, a od začátku zideologizované obory, jako právě zmíněná genderová studia a mnoho dalších. A z nich vycházeli lidé, kteří se pak nemohli uplatnit v praxi, takže mohli nadále jen učit tyto předměty, nebo se aktivizovat, stát se aktivisty, případně realizovat obojí. Vidíte tento proces podobně, nebo to už je opravdu jenom špička ledovce?\nIvo Budil: Já bych možná polemizoval tím výrazem „zbytečný“. Zbytečný jak pro koho. Rozhodně to nejsou zbytečné obory pro aktivisty, kteří se cílevědomě snaží přetvořit tuto společnost v nějakou svou milenialistickou, mesianistickou, laminární nebo jinou vizi. Pro ně jsou odchovanci těchto oborů aktéry, kteří budou tuto vizi realizovat. Čili máte pravdu, a pan Neumann, v tom, že opravdu vysoké školy místo toho, aby naplňovaly původní vizi, to znamená odpovědného vzdělání, vizionářského, ale zároveň vědomého si omezenosti lidské existence, a nutnosti určité disciplíny, se změnily v zásadě v inkubátor ideologických aktivistů. Předpokládám, že dlouho tomuto směru odolávaly přírodovědné a technické obory, protože tam mají jako korekci konkrétní realitu, konkrétní fyzikální svět, přírodní zákony, které musí respektovat, a na jejichž respektování a využíváni jsou tyto obory založeny. Nemůžeme mít fyziku, matematiku, přírodní vědy, technické disciplíny, které nerespektují přírodní zákony, to je velký korektiv.\nZároveň to byly obory, které přispívaly k velkému impozantnímu materiálnímu růstu západní civilizace a západní moci. Ale obávám se, aby tenhle ideologický aktivismus nepodryl vůdčího ducha a svobodu i v těchto disciplínách, protože by to znamenalo, že Západ poté, kdy je na kraji intelektuálního bankrotu, by zbankrotoval i materiálně, což by už opravdu ohrožovalo v tvrdé konkurenci civilizací jeho samotnou existenci, jeho přežití.\nPolitické elity, ve snaze vyjít vstříc ultraliberální neomarxistické agendě, se dopouštějí příšerné intelektuální ignorance\nMartina: Pane profesore, ale zdá se, že ani přírodovědné obory už nejsou tak úplně bezpečné před tímto ideologickým tažením. Na mnoha amerických univerzitách sami studenti vyhazují ze škol nepokrokové profesory a brání jim vystoupit, mluvit a podobně, a už nejde jen o humanitní obory. Myslíte si, že toto má ještě pořád něco společného se vzděláváním, nebo se postupně tento Májin závoj ideologie rozprostře skutečně i na matematiku?\nIvo Budil: Doufám, že ještě ne. Není to tak dávno, kdy Alan Sokal vydal knihu, ve které ukazoval, jakým tragickým způsobem se mnozí postmoderní myslitelé pletou v přírodních vědách, do jaké míry nechápou základní fungování přírodních věd. Čili přírodovědci a technici dokázali relativně nedávno, řekněme, vrátit úder. Nicméně se obávám, aby se nám skutečné přírodovědné a technické vzdělání nestalo čím dál tím více elitářským odtržením od iracionalismu zbytku společnosti, tedy enklávami, které si musíme udržovat, abychom si udrželi svou infrastrukturu, svůj způsob života, produktivitu naší ekonomiky a podobně. Případně, aby se tato technologická vzdělanost, která ztrácí na Západě vhodné prostředí a příznivé klima, nepřesouvala mimo Evropu na čínské, ruské, indické vysoké školy. Aby se technika, jako jeden z produktů faustovského ducha Západu, nevrátila zpátky do Orientu, odkud mimochodem původně přišla. Francis Bacon kdysi prohlásil, že tři velké vynálezy, které vytvořily moderní svět, jsou knihtisk, kompas a střelný prach a všechny tyto tři inovace přišly v rámci mongolského impéria ve 13., 14. století z Číny, z východu. Západ jim pak ovšem udělil neuvěřitelnou dynamiku.\nMartina: Pane profesore, když se znovu vydám do přírodních věd a technických oborů, tak jak jste zmínil, jsou zatím, z podstaty své věci, v bezpečí. Ale takové okamžiky, kdy Joe Biden při kampani ke svému plénu z ničeho nic prohlásí, že žárovku vynalezl černoch, sice na podstatě fungování žárovky zatím vůbec nic nemění, ale je vidět, co on cítí velmi správně, že chce být slyšeno, a co líbivé.\nIvo Budil: Jistě, to je samozřejmě další záležitost, že se politické elity ve snaze vyjít tomuto trendu vstříc, být v souladu s ultraliberální neomarxistickou agendou, dopouštějí příšerné intelektuální ignorance.\nMnohé strany, které se označují za pravicové, jimi už nejsou. Jejich vnitřní obsah se vyčerpal, a samotní aktéři už nedokáží hodnotově rozlišit, co je pravice, levice, co je konzervativní, co je socialistické.\nMartina: A to právě nedokážu pochopit, protože v naprosté většině západních zemí se politické strany, které by sestavily programy z těchto utopistických ideí, ani nedostanou do parlamentu. Dostanou se tam třeba stoupenci mírnějších, nebo vyloženě konzervativních názorů, a vzápětí přeberou rétoriku ultralevicových politiků, kteří se do parlamentu nedostali. A pořád se tváří, že jsou to pravicové strany, přestože už dávno převzaly opoziční rétoriku.\nIvo Budil: To je pravda, že v zásadě i v našem politickém prostředí vidíme, že mnohé strany, které se z nějakého důvodu označují za pravicové, liberálně pravicové, a podobně, jimi už nejsou. Že se jejich vnitřní obsah vyčerpal, respektive, že samotní aktéři už pořádně nedokáží hodnotově rozlišit, co je pravice, levice, co je konzervativní, co je socialistické. Zkrátka politika se změnila v prázdný marketing, který využívá laciná hesla, která lidé odchytí. A myslím, že konkrétně Biden si nemyslí nic. Biden prostě zachytil, popřípadě mu někdo řekl, že by bylo dobré upozornit na intelektuální přínos Afroameričanů k technickému, vědeckému pokroku ve Spojených státech amerických, takže prohlásil tuhle hloupost. To je čistě prázdná nádoba.\nMartina: Řekněte mi, čím to je, že pravicový politik převezme socialistický program, aniž by ho jakkoliv změnil? Proč to dělá? Je to moderní, je to populismus?\nIvo Budil: Myslím, že je to velice individuální, záleží to na psychologii, na vývoji daného člověka. Byl ten člověk opravdu pravicový?\nMartina: A nebo také prázdná nádoba.\nIvo Budil: Když se začátkem 90.let vytvářel český politický systém, tak „konzervativní, pravicový, liberální“, byla adjektiva, která byla velice v módě, a tak se jich řada lidí chytila. A po 20 letech kariéry, poté co vědí, že jejich pozice může být ohrožena, a chtějí se udržet u moci, tak se zkrátka vezou s davem.\nPo roce 1990 jsme neporozuměli situaci, že vstupujeme do globálního světa volného trhu a globálních dravců, predátorů, který je hierarchický, s centrem, které si udržuje privilegované postavení, a z ostatních dělá závislé periferie, kolonie\nMartina: Pane profesore, vy jste řekl, že současný politický, mediální a akademický establishment je nastaven tak, aby nás udržel v periferní pozici, a v zárodku zabránil formování nové národní elity.\nIvo Budil: To je pravda, a je to velice důležité téma, které se teď už týká i České republiky jako takové, a které vyplývá z celého našeho polistopadového vývoje. Zkrátka po roce 1990 jsme se stali obětí toho, čemu marxisté říkají falešné nevědomí, to je, že jsme nebyli úplně schopni porozumět situaci, ve které se nacházíme. A tím pádem jsme zvolili nepříliš šťastnou strategii, která zabránila naší úplné emancipaci ekonomického a kulturního rozvoje. V roce 1990 jsme částečně oprávněně chápali svou situaci jako osvobození od totalitního režimu. Sám jsem to tak intenzivně prožíval.\nNeuvědomili jsme si ale, že vstupujeme do globálního světa volného trhu, globálního světa globálních dravců, predátorů. Globálního světa, který je, a vždy byl, hierarchický, to znamená globálního světa, kde jsou pravidla nastavená tak, že se někomu podařilo stát se jádrem, a toto jádro, toto privilegované postavení si chce udržet. Kolem sebe pak má státy, které jsou závislé, periferie, nebo semiperiferie, jak to nazývá třeba Emanuel Waldstein, a dostat se z této závislé pozice je nesmírně obtížné, a vyžaduje to obrovskou národní energii, a zároveň uvědomování si této situace a vědomé postulování, nastavení vhodné strategie. A my jsme si tohle vůbec neuvědomili.\nMy jsme si vůbec neuvědomili, že jsme vlastně jako Československo z hlediska našich západních takzvaných partnerů prohráli studenou válku, a jsme tedy prostor, který je vhodný ke kolonizaci. Prostor, který má být opět začleněn do světového hospodářského systému. Ovšem pokud se nechá, pokud nebude dostatečně rezistentní, tak v pozici periferie. A to se týká samozřejmě i ekonomiky. Česká ekonomika byla nastavena jakožto periferní dodavatel s nižší přidanou hodnotou rozvinutějším zemím v západní Evropě. Ale zároveň se to týká i nastavení mediálního i akademického prostředí. Zkrátka, pokud jste v situaci až koloniální podřízenosti, tak je vám imponována koloniální podřízenost, takže musíte myslet tak, abyste tuto koloniální podřízenost reprodukoval v sobě samotném. To se týká i politických elit, ty musely být vyselektovány tak, aby tam byli lidé, kteří ať už vědomě, v tom případě jsou to cizí agenti, nebo nevědomě, v tom případě jsou naivní oběti, přijali toto podřízené periferní postavení. Toto se týká i akademického života, čili všechno.\nA veškerá národní energie, veškerý národní potenciál, který by zpochybňoval naše periferní postavení, který by se proti němu chtěl vzbouřit, který by nedej bože začal konkurovat centru světového hospodářského systému, musel být v uplynulých 30 letech eliminován, marginalizován, vyselektován. Čili to, co musíme udělat, je vzbouřit se vůči tomuto perifernímu postavení prací, jinak to nejde. Systematickou, cílevědomou prací, určitou národní strategií. Obnovit národní průmysl, obnovit sebevědomé, emancipované národní myšlení, a zkrátka se stát součástí centra, jádra světového hospodářského systému, což nám z hlediska naší historie, našeho potenciálu, prostě náleží.\nExistují národní společenství, civilizace, které se najednou ocitly na periferii Západu. Ale ony si to uvědomily a intenzivně pracovaly, aby tento stav napravily.\nMartina: Pane profesore, ve mně nyní tento váš názor vzbudil desítky otázek. A ta úplně první je triviální: když jste řekl současný politický, mediální a akademický establishment je nastaven tak, aby nás udržoval v periferní pozici a tak dále. Kdo ho takto nastavil?\nIvo Budil: Nehledejme v tom žádnou konspiraci.\nMartina: Nehledám, jenom potřebuji těmto věcem více rozumět.\nIvo Budil: Čistě přirozené národní a politické západní zájmy.\nMartina: Pomohla k tomu naše značná naivita?\nIvo Budil: Naivita a neschopnost porozumět světu, ve kterém jsme se ocitli, protože i pro politický život je velice důležitá imaginace toho, co je, a co není možné. A my jsme rok 1989, 1990 prožívali velmi euforicky, lyricky, v zásadě utopicky.\nMartina: Bylo to hezké.\nIvo Budil: Zapomněli jsme úplně na Machiavelliho, zapomněli jsme na realismus, zapomněli jsme prostě na racionální pragmatické ohodnocení toho, v jaké situaci jsme.\nMartina: Lze nám to zazlívat?\nIvo Budil: Asi ne, protože řada národů, které byly v minulosti, a ještě budou v budoucnosti, v podobné situaci, se k podobnému poznání, a k nastolování národní strategie dopracovávala také později. Některé to pochopily poměrně rychle, jiným to trvalo. Ale máme řadu precedentů národních společenství, národních komunit a civilizací, které se najednou ocitly na periferii Západu, uvědomily si to a intenzivně pracovaly, aby tento stav napravily.\nIvo Budil: Japonsko, Finsko, Irsko. Irsko bylo ve 40. letech 19. století jednou z nejchudších zemí nejen evropského kontinentu, ale vůbec západní Eurasie. Milion lidí tam umřelo hladem na bramborový mor. Třetina obyvatel se vystěhovala do Ameriky. Byla to kolonie Velké Británie, a Britové kdysi říkali, že indiáni jsou velice divocí, skoro tak divocí, jako Irové. Čili Irové pro ně byli větší barbaři, než původní obyvatelstvo Severní Ameriky. A Finové? Finsky ještě začátkem 20. století mluvilo zemědělské obyvatelstvo ve vnitrozemí, ve finských lesích. Kolem roku 1900 pouze 2/3 Finů během svého života spala někdy v posteli. Byla to zaostalá ruská provincie, a během několika generací se jim podařilo stát se jedním z technologicky nejrozvinutějších národů světa. Tedy takové příklady existují. Tyto země se k tomu dopracovávaly postupně, potřebovaly vyškolit příslušnou národní elitu, ale dosáhly toho.\nKdyž se tady začínají objevovat hlasy o plnohodnotné ekonomické emancipaci České republiky, tak nastupují mediální a politické tlaky, které podobné hlasy umlčují\nMartina: Pane profesore, vy jste řekl, že kdo rozeznal, že se dostáváme do periferní pozice, musel být během posledních 30 let vyselektován, nebo odstaven. Máte na mysli někoho, nebo něco konkrétního?\nIvo Budil: Nemyslím, spíše mi jde o to, že bychom se museli podrobně zabývat českými dějinami v posledních 30 letech, a vidět je trochu realističtěji. Ovšem pravda je taková, že poznávání situace, v jaké jsme, určitou dobu trvalo, a v okamžiku, kdy někteří lidé prohlédli, kdy bylo patrné, že se tady začínají objevovat hlasy, volající po plnohodnotné ekonomické emancipaci České republiky, tak nastoupily určité mediální a politické tlaky, které podobné hlasy umlčovaly.\nMartina: Myslíte, že právě proto se tady tak rozbujela cenzura, a omezování svobody slova? Aby lidé náhodou nebyli upozorněni na to, že nás Amerika vnímá jako periferii, a abychom nedokázali pochopit, že jsme se stali také periferií Evropy?\nIvo Budil: Myslím, že částečně. Protože přeci jenom ve srovnání s jinými západoevropskými státy není pořád ještě cenzura a nesvoboda v ČR tak silná, jako jinde. Čili jednak je to liberální, nebo ultra liberální neomarxistická agenda, o které jsme hovořili, a která začíná svazovat výkonost, produktivitu a svobodné myšlení západních zemí. A jednak je to samozřejmě tento tlak. Ovšem máme určitou historickou šanci právě díky mentálnímu oslabování západoevropských zemí, které začínají viditelně stagnovat. Čili by to mohla být příležitost, abychom se stali nositeli západní modernity, určitým vzorem, zkrátka abychom očistili naše školství a náš průmysl, vědu udělali konkurenceschopnými. Zkrátka v okamžiku, kdy jádro začíná oslabovat, a ono opravdu oslabuje, tak to není pouze příležitost pro mimoevropské státy, které toho také využily, ale je to příležitost také pro samotnou evropskou periferii, včetně nás.\nMartina: A vy u nás vidíte vůli, tendenci, aby se intelektuální elita probouzela, a dokázala jasně formulovat své postoje a názory?\nIvo Budil: Připadá mi, že to široké veřejnosti dochází, ale pořád ještě nenašla politickou sílu, nebo je tak trochu zdravě nedůvěřivá vůči politickým elitám, a ze setrvačnosti pořád ještě volí ty, kteří zaštiťují periferní postavení ČR.\nEvropská unie nepřipouští, aby český politický život vytvořil nějakého vizionáře, pragmatika, realistu s charismatem, a hlavně s pozitivní historickou vizí. Pokud by se objevil, snažila by se ho zničit.\nMartina: A nemůže v tom být i jiný faktor? Když se ptali Ronalda Reagana ještě předtím, než se stal prezidentem, proč lidi oslovuje komunismus, tak odpověděl: „Umožňuje jim svádět své neúspěchy na něco jiného, než na svou vlastní neschopnost.“ Není vlastně tato situace tak trochu pohodlná?\nIvo Budil: Je, pokud se spokojíme s periferním, respektive koloniálním postavením, pak ano. Záleží na tom, jaké máme aspirace. Ovšem problém je, že pokud jste závislí na určitém ohnisku, které samo začíná ochabovat a stagnovat, které se řítí nejen do intelektuální, ale i do hluboké ekonomické krize, kdy z 16 největších technologických firem světa dnes ani jedna nemá hlavní sídlo v Evropě, kdy vidíte, že se nemůžete vézt s nějakým ekonomicky, kulturně, intelektuálně vyspělým centrem, ale naopak jste strháváni jeho vlastní stagnací, jeho vlastním úpadkem, tak o to je vzpoura, a potřeba emancipace naléhavější. Teď už vás v zásadě ten váš koloniální plán, to vaše jádro, jehož jste periférii, nikam nemůže povznést, naopak vás může strhnout.\nMartina: Jsme kolonií Ameriky, nebo Evropy?\nIvo Budil: Kolonie je možná silnější výraz.\nMartina: Tak periferií, řekněme.\nIvo Budil: Řekněme periferií. Řekl bych, že jsme především periferií západní Evropy.\nMartina: Ale pane profesore, říkáte „emancipace“ a vyzýváte, že to takto nemůžeme dál nechat, protože nás jinak tento vír stáhne do hlubin. Ale na druhou stranu jste řekl, že EU nepřipustí, aby byl v ČR nějaký lidový vůdce. Jak se tyto informace doplňují?\nIvo Budil: EU momentálně nepřipustila a nepřipouští, aby se to stalo, čili by se to nemělo stát. Zkrátka nedovolí českému politickému životu vygenerovat někoho podobného, nějakého vizionáře, pragmatika, realistu s určitým charismatem, a hlavně pozitivní historickou vizí.\nMartina: Ale vy jste řekl, že pokud by se měl ukázat, musí být zničen.\nIvo Budil: Ano, EU by se ho snažila zničit.\nMartina: Když někdo bude parafrázovat tento náš rozhovor, tak k čemu vlastně vyzývá? Co všechno se skrývá za tím, abychom přestali být periferií, a aby nás Titanik, který, když se potápí a vytváří velký vír, nevzal sebou? Kam plavat od toho epicentra ponoru?\nIvo Budil: Jednak Evropu bych neopouštěl. ČR je součástí Evropy. Od počátku našich středověkých dějin jsme se podíleli na politickém životě Evropy, občas i jako silní hráči. Čili jsme přirozeně spříznění s Francouzi, Angličany, Italy, Španěly, Švédy, Poláky a podobně. Je to naše přirozené společenství. Čili to, co děláme, neděláme pouze pro nás, děláme to i pro záchranu evropské civilizace jako takové. Program, nebo vizi, se snažím nastínit ne jako nějaké egoistické, nebo až šovinistické opuštění, distancování se od evropského prostoru, od evropanství jako takového. Jde o to, že k tomu, abychom mohli přispět k plnohodnotné záchraně Evropy, evropské civilizace, musíme mít prostor. Jako periferie prostor nemáme, čili se musíme osvobodit z periferního postavení, konkrétně v obnově plnohodnotného českého průmyslu.\nObnova intelektu jako takového, politického systému, který se stane mateřskou platformou formování našich národních zájmů, naší národní strategie, naší národní politiky, obnovy vzdělanosti, plnohodnotného kulturního života, literatury, filmu, hudby a podobně, musí začít materiální kreativitou a tvořivostí.\nMartina: Ale teď už jsme vyloženě jako v dreamlandu.\nIvo Budil: Teď to nabývá podobu utopické ekonomie.\nMartina: Děkuji vám, pane profesore, za tuto další zcela necenzurovanou analýzu.\nIvo Budil: Také vám děkuji.\nKrize, které čelíme má ještě mnohem hlubší jádro. Jde o krizi intelektu, který v prostředí nastupující technologie umělé inteligence – zde aplikované do mediálně/sociální sféry- ztrácí půdu pod nohama. Vliv virtuálního prostředí na vývoj lidského mozku vede ke ztrátě schopnosti vnímat a chápat realitu.\nMarie Myslilová napsal:\nDěkuji paní Kociánové a panu profesorovi za skvělý rozhovor. Osobně mne těší, že pan profesor učí na universitě, kterou vystudovala naše neteř a že naše dcera zná jeho knihy ze studia oboru „dějiny evropské kultury“ na KTF UK.\nPokud se tu tyto odkazy objeví 2x, tak se omlouvám.\nAle jsou to zajímavé odkazy, které by mohly napovědět, co se vlastně dnes podstatného děje.\nČlánek s mezititulkem *** Nie dagewesene Machtkonzentration (nebývalá koncentrace moci)***\na rozhovor s právničkou Lisou Khan ohledně velkých monopolů a jejich vlivu na společnost\nMohla by to redakce předat p. Budilovi?\nNie dagewesene Machtkonzentration\n– Nebývalá koncentrace moci\nNebo tento velmi zajímavý rozhovor s Linou Khan\nTo chce hodně silnou intelektuální výbavu v této situaci strašit „levici“ (tedy uměle vytvořenou atrapou, která evidentně kašle na zájmy řadového občana, je mimo jiné financována a mediálně protěžována mediálními overlordy) asi tak jako v 30. letech české tajné služby posedlé především Habsburkem a jeho příznivci.\nAle na druhou stranu zase chápu, že do takového jednostranného cirkusu se asi chodí strašit s lidmi jako jsou Budil, Kovanda, Landa … můj názor.\nMartina Kociánová si jede svou agendu. To ví jenom ona, proč někdy vede tento web zvláštním způsobem, pro mě manipulativním způsobem.\nNa jedné straně je schopná položit odvážnou a trefnou otázku ***“Vy jste volili v nějakých volbách šéfa Amazonu, Googlu nebo Twitteru? Ne? Tak proč nám šéfují?“***\nviz super video ( https://www.youtube.com/watch?v=WFDM9mn3vj0 ).\nAby v následné pikosekundě otočila a pokračovala v líčení „levice“ jako hrůzy hrůz i skrze pro mě bizární postavy jako Budil apod.\nŽe „levice“, kterou straší není žádná levice, ale atrapa levice (cílené mediální vyprázdnění obsahu slov, Overton jako vyšitý) dobře živená především globálními oligarchy prosazující jejich zámy ( oslabení role národního státu skrze různé destruktivní agendy, který doposud občas ještě hají zájmy vlastních občanů a domacího kapitálu) je pro Budila apod. asi nepodstatná skutečnost.\nA my mezitím případně míříme do korporátního fašismu či dokonce feudalismu 2.0 ?\nDo „západní pravicové“ fikce zahleděná moderátorka se svými (některými) posluchači.\n„Kapitalismus je udivující víra, že ti nejpodlejší lidé budou dělat ty nejpodlejší věci pro největší dobro všech.“ (J. M. Keynes)\nVýchodiskem má být egoismus a asociálnost? Stejné vlastnosti a postoje, které v historii vždy vedly lidi i země do krizí a válek?\nKde se vzaly pojmy „ultra liberální“, „ultra levicový“ a „neomarxistický“ ve společnosti, kde lze myšlenku efektivně šířit JEN prostřednictvím multifinancovaných technologií a médií? Kdo tyto technologie a média vlastní? Chudina, nebo oligarchie a skupiny za korporacemi?\nZájmem církví, sekt, kohort i politických stran (bez ohledu na to, kdo za nimi stojí) VŽDY bylo a je (pokud se nejednalo nebo nejedná o ad hoc zřízený účelový spolek) dosáhnout VLASTNÍ jednotu a pevnost „Svatoplukových prutů“ (a opak dosáhnout u protivníka). Mnozí, či mnohé mají symbol prutů ve znaku. Kde tedy vzniká slepá a fanatická víra v individualizmus, asociálnost a egoismus? Roztříštěná, navzájem se požírající sebestředná společnost má být „motorem“ společné budoucnosti, jednotného národa, pevné země nebo stabilní ekonomiky? Vždyť ti lidé ve své ZASLEPENOSTI dělají přesný opak.\nVýchodiskem není ani slepá nenávist k jakémusi neexistujícímu komunismu nebo fanatická adorace jakéhosi mafiánského demokratismu.\nPraktický důsledek, promrhané energie a ztraceného času, je soustředění bezcharakterních, průměrných lidí v politice, managementu, na školách i vědeckých institucích.\nÚřady, školy i rektoráty jsou plné neschopných, všehoschopných ohnutých poskoků, kteří obsadili pozice právě díky chaosu vzniklému z roztříštěné, do sebe zahleděné, egocentrické, na zisku postavené společnosti. Resp. sebestředných jedinců, kteří se krátkodobě, účelově, oportunisticky spojují se sobě rovnými do po staletí známých „bolševických partiček“. V konečném důsledku pak VŽDY MUSÍ společnost skončit citátem:\n(A na tom nezmění nic blábolení o „pravici“ ani zaslepená fanatická nenávist k jakési „levici“. Naopak, lidé se stále více vzdalují humánnímu řešení.)\nByli tady takoví, kteří věděli, jak to na západě chodí: prof. Milan Zelený, Karel Kryl, ale nikdo je do politiky ani ekonomiky nevzal.\nVýborný rozhovor! Díky\nNikdo tu nehovoří o žádných kasárnách a klášterech, už vůbec ne profesor Bazarnyj..\nJe jedno, zda je učí muž či žena, klidně se mohou potkávat o přestávkách, ale obě pohlaví žijí v různých světech a tomu je třeba uzpůsobit i výklad. Zažil jsem to na střední škole, funguje to.\nMěl jsem to štěstí být žákem PhDr. Stanislava Voláka, ano, je to ten ministr práce a sociálních věcí ve vládě Josefa Tošovského.. Dr. Volák vyučoval do roku 1986 spojovací techniku na učilišti Tesly Karlín ve Stodu u Plzně, byli jsme jeho poslední třída, s námi odešel ředitelovat manželské a předmanželské poradně v Domažlicích.\nByli jsme smíšená třída, prakticky všechna děvčata byla ze závodu v Českých Budějovicích a nedalekých Nýřanech, kde převažovala jemná mechanika, kluci byli zase z pražského závodu, kde se telefonní ústředny kompletovaly a oživovaly.\nPamatuji si to jako dnes, na začátku školního roku s námi uzavřel dohodu:\n„Holky, vy se vyučíte, budete pár let pracovat ve výrobě, pak se vdáte, porodíte a vychováte pár dětí, některé budete i následovat manžela do úplně jiného města, po mateřské skončíte na telefonní ústředně nebo za kasou v Jednotě. Chci, aby jste uměly to, to, a to a já vás s trojkou pustím k závěrečné učňovské zkoušce. Poslouchejte výuku, když vás to bude bavit, ptejte se, nebo si klidně lakujte nehty, malujte si řasy, štrykujte, čtěte si, hrejte si piškvorky, ALE! NERUŠTE MNE PŘI VÝUCE!“\nPotom se otočil ke klukům a řekl:\n„Kluci, vy budete stavět telefonní ústředny, budete jezdit na montáže, živit rodinu. Musíte umět to, co holky a ještě to, to a to. Pokud to zvládnete, pustím vás s trojkou k závěrečné učňovské zkoušce.\nPoté se obrátil k nám všem, a řekl:\n„Kluci, holky, víte, co od vás chci, a kdo z vás bude chtít lepší známku než trojku, tak si o tom popovídáme u tabule“\nA tak se i stalo. Někdy krátce po Novém roce jsme měli naučenou a pochopenou látku celého ročníku a zopakované prakticky vše, co jsme se učili celé tři roky. Do konce roku jsme si jen namátkově osvěžovali znalosti a povídali jsme si o psychologii, životě, vztazích a vůbec o dalších věcech, které nás zajímaly, nebo, které považoval za důležité či užitečné Dr. Volák natolik, že nám o tom řekl.\nPokud vím, tak po nějakých 10-ti letech jen jedna z našich spolužaček pracovala ve spojařině, a to byla zrovna ta, co se nespokojila s trojkou. Já osobně jsem z toho, co mne naučil Dr. Volák „žil“ až do maturity na večerní škole, opravdu nových věcí jsem se učilišti Ředitelství Telekomunikací v Jesenické naučil minimum a většinou to byly okrajové, čistě „telefoňácké“ speciality.\nVšichni jsme se naučili to, co jsme potřebovali a ještě mnoho a mnoho dalšího. Tedy, oddělená výuka v rámci jedné třídy, dnes naprosto nemyslitelná, šlo to jen proto, že se jednalo o vysoce specializované učiliště konkrétní továrny.\nHolky i kluci potřebují každý jiný způsob výuky, naše mozky fungují jinak, máme jiné zájmy a kdo tvrdí že tomu tak není je nevzdělaný hňup naprosto popírající přírodní zákonitosti. Jako otec párečku dvojčat, mohu naprosto jasně říci že platí metafora o tom, že „kluci jsou z Marsu a holky z Venuše“. Výjimky z tohoto pravidla jsou naprosté marginálie, které se prosadí samy v dalším životě a není třeba kvůli falešnému respektu k nim mrzačit celou dětskou populaci inkluzí a dalšími zhovadilostmi.\nPřísně chlapecké vzdělávací ústavy vedly a vedou maximálně k raketovému nárůstu homosexuality, jen vezměte např. britské privátní internátní školy a homosexuální elity, které z nich zhusta vycházejí, o církevních seminářích v katolických zemích ani nemluvě. Jednoduchá řešení bohužel neexistují a nikdy neexistovala.\nNo jenže třeba mladej Trojan je mnohem lepší herec než starej Trojan, tolik k tomu slabému odvaru.\nZápadní strom civilizace usychá od kořenů.\nDomnívám se, že degradace školství je záměr. Nemusí to být zrovna žádné „globální zákulisí“, stačí naše místní politická „šlechta“.\nJe pravidlem, že na dětech géniů příroda odpočívá a je to vidět i na naší politické „aristokracii“.\nJiří Dienstbier mladší je velmi slabým odvarem svého tatínka, to samé je vidět i u mladého Uhla či principála Hrušínského.\nJenže i oni chtějí, aby se jejich děti jednou měly také dobře. Chtějí to tak všichni rodiče..\nPokud ministryně školství svěří svou dceru soukromé školičce, znamená to, že o těch školičkách, které má ve svém referátu, nemá zrovna nejlepší mínění. Určitě to byl velmi laciný faul..\nNejlepší způsob, jak zajistit svým dětem dobrou budoucnost a schopnost patřit k vládnoucí „elitě“, je, dát jim co nejlepší školy a plebsu školy co nejvíce pokazit. Inkluze není nic jiného.\nOpravdu elitní školy na západě mají oddělenou výuku chlapců a děvčat, nejpozději od druhého stupně. Tam se vychovává vládnoucí třída.\nFungovalo to, v meziválečném období strýc studoval na chlapeckém gymnáziu a matka s tetou v dívčím lyceu.\nDokazují to i celoživotní výzkumy profesora Bazarného, ruského oftalmologa, který se původně jen podivoval, proč najednou mají ruské děti takové potíže se zrakem.. Výsledkem jeho celoživotních výzkumů byly nejprve různě vysoké lavice se skloněnou psací deskou, které jsem ještě i já zažil ve venkovské dvoutřídce, až to došlo do doporučení zavést oddělenou výuku chlapců a dívek, od které museli ustoupit po válce, ve které padlo na frontě příliš mnoho učitelů.\nRusko, Čína, Kazachstán, asijští ekonomičtí tygři, tam všude se hledají postupy, jak co nejefektivněji vzdělávat děti, všechny a bez rozdílu.\nMezitím prakticky celý Západ dělá vše proto, aby většina jeho děti byly co nejhloupější, zakomplexované, nedisciplinované, nevzdělané. Víceletá gymnázia jsou u nás trnem v oku. Propracované speciální školství se bez náhrady likviduje. Připadá vám to jako dobrý plán pro západní civilizaci? Mně nikoliv. Ale může to být docela dobrý plán pro degenerující politické elity..\nDěkuji za skvělý rozhovor! Pan Budil výborně popisuje stav naší země a společnosti.\nA to, že jsme pro Západ periférií, je vidět mimo jiné i v korporátních firmách s cizími vlastníky, jak se vedení firem chová různě k zaměstnancům v různých zemích a jak mu naši manažeři lezou kdo ví kam, aby si hlavně udrželi své židle.\nOno asi nemá valný smysl přít se o obtížnosti jednotlivých škol. Pro někoho může být matfyz brnkačka, pro jiného hotový očistec. Někdo prostě vydře jakékoli studium, jiný se na to po prvních obtížích v prvním semestru vykašle. A klidně to může být tak, že ten dříč je tak trochu blb, a ten flink je inteligentní člověk. Dovolím si taktéž tvrdit, že ani ta nejtěžší škola nebo obor nedělají z člověka vzdělance – inteligenta. O charakteru v souvislosti se školním vzděláním nemá vůbec smysl mluvit. Snad i Vy jste přeci v životě potkal otitulovaného pitomce, skutečného vola, kterému to nepálilo a myslím si, že ani tak nesešlo na tom, zda ten pitomec vystudoval to či ono. Já ze své zkušenosti tvrdím a vůbec nechci zobecňovat, že absolventi řekněme exaktních oborů nevědí o společnosti nic nebo nic moc, což může být i osvěžující, nejsou ničím zatíženi, zatímco absolventi humanisté vědí o společnosti málo, jsou to obvykle takoví ti čtenáři jedné nebo několika málo knih, kteří se pro něco nadchli a tak seznali pravdu pravdoucí, přes kterou nejede vlak. Prostě bylo to ve skriptech a navíc to přednášel pan profesor. Abych to shrnula dnešní technici nejsou zatížení poznáním (společenským, historickým – protože při vši úctě, schopnost propočítat vynutí elektromotoru mě ve světě moc nezorientuje), zatímco dnešní humanisti jsou zatížení minimálním či zkresleným poznáním. Tak bych to aspoň viděla já.\nAno, ano, za feudalismu to byla učiněná bomba. Na šmejda s velevznešeným rodokmenem jeden jen tak nenatrefil..\nUž za komunistů se říkalo, že na MatFyz není těžké se dostat, ale je to dřina po celou dobu studia, zatímco na právech mají ti, co prošli u přijímaček, prodloužené mládí. To samé platí i pro medicínu, doktoři opravdu musí hodně umět a ještě nebylo snadné se tam dostat.\nPrávníci také, ale v dřívějších dobách se tam hned tak někdo nedostal. Ti co uspěli, pokud to nebyly protekční dětičky, měli laťku tak vysoko, že to zkrátka dávali relativně snadno. Ale tohle platilo v dobách, kdy vysokoškolsky vzdělaných lidí bylo v populaci podstatně méně. Fakticky se nebojím vyslovit kacířskou myšlenku, že dnešní Bc. je méně než má, „pouhá maturita“, ale získaná na večerní škole ještě za komunistů.\nSoukromé vysoké školy to celé pokřivily a degradovaly skutečnou hodnotu vysokoškolského vzdělání.\nPolitika přitahuje psychopaty, protože politický boj uvnitř politických stran je jejich živná půda. Levice nebo pravice, jsou všude. Hovořil o tom Dr. Hnízdil, i pan Frýbort, když popisoval, jak kancléřka Merkelová „vyotravovala“ ze své partaje všechny, kdož by jí mohli konkurovat.\nPolitické partaje, složené z osazenstva jednoho většího výtahu se něčemu takovému nedokáží vyhnout.\nPolitické elity by měly být generovány i jinak, než jen kariérním růstem uvnitř strany.\nFeudalismus to měl vyřešené povyšováním ctihodných osob do šlechtického stavu, a korigováním chování těchto lidí přes dodržování rytířského kodexu. Noblesse oblige fungovalo.\nRepublikáni ale ještě správný recept nenašli, zejména v dobách dlouhotrvajícího míru, který je opravdu fenoménem dnešní doby. I v republikánské Římě byli patriciové lidé, kteří museli prokázat lidské kvality, ať už tím, že se narodili do dobré rodiny, nebo dosáhli společenského postavení svými lidskými kvalitami, ale vždy to byli lidé, kteří byli povinni bojovat za republiku.\nMyslím, že s pravicovými psychopaty, kteří vedli společnost, máme i my Češi, bohatou zkušenost. Toliko o náchylnosti.\nJe třeba přijmout fakt, že na techniku či přírodovědu vezmou každého. A kdyby i každého vyhodili .. Toliko ohledně statistiky.\nProtože pravicové znamená též individuální a levicové je spíše kolektivní. Věřím tomu, že svůj vlastní život si chci řídit podle vlastního svědomí a chci být zároveň odpovědný jenom za své vlastní chyby. Levicová společnost, která mi bude centrálně plánovat život, je náchylná k tomu, aby se do jejího čela posadil psychopat, který pak přes centrální plánování bude ovlivňovat životy v celé společnosti daleko snadněji, než by tomu bylo v pravicové společnosti, založené na individualitě.\nPna Mařeno, je třeba přijmout statistický fakt, že mezi techniky a přírodovědci je výskyt skutečných blbců signifikantně nižší, vyhodí je zpravidla už v prvním ročníku.\nProsím nezaměňovat inteligentní psychopaty a sociopaty s hlupáky.\nČelíme něčemu, co nemá v dějinách vědy a vzdělání obdoby, likvidaci akademických svobod. Ani církev ve svých nejtmářštějších obdobích si nedovolila to, co dnes dělají pokrokáři na vysokých školách v celém západním světě. Není od věci to nazvat nevědomým spiknutím frustrovaných hysterických blbců a úchylů.\nUž to tu bylo, zejména v dobách etablování protestantismu. Tam, na západě od nás se především upalovaly, věšely a topily čarodějnice, a spolu s nimi i nemnozí stateční a vzdělaní lidé, kteří se této zvůli úchylů a ošklivých zhrzených bab postavili na odpor. Katolické země, s výjimkou Španělska, toho byly spíše více než méně ušetřeny. Ale díky ignorantům neznajícím historii za všechno zlo na světě mohou Jezuité, Katolická církev, Sanctum officium a Zikmund, liška ryšavá..\nV protestantských zemích a ve španělských koloniích bujelo otrokářství nejdéle. Tam se i zrodil marxismus a jeho moderní formy.\nLidé, hlavně ti starší, jako třeba já, kteří si stále pamatují komunistickou propagandu zjišťují, že opět slyší staré fráze, jen v opačném gardu. Opět je tu jediná správná pravda, každý kdo si myslí něco, byť jen trochu jiného, je ignorován, v televizi máme zase parodie na diskuse, obsazení stejnými panáčkující mopslíky, jako byli ti, kterým jsem říkal „rytíři od kulatého stolu krále Jambora“.\nPravdou je, že ti, kdož tvoří naši současnou elitu jsou skutečně neznámí lidé, loutky stranických sekretariátů, o jejichž názorech, pokud nějaké mají, nevíme zhola nic, jen to, co se dostane do médií, o kterých pouze tušíme, komu slouží.\nLidé, kteří mají rádi svou vlast, jsou nálepkováni jako náckové, fašouni a xenofobové. Jakýkoliv kritický názor na EU je považován za spikleneckou teorii. Nejvíce to je znát na postoji k atomové energetice. Německo a Francie plánují postupnou likvidaci vlastních jaderných elektráren, dokud ještě mají lidi, kteří té technologii rozumí, americká společnost Westinghouse je na pokraji bankrotu, a korejským technologiím nevěřím od té doby, co jsem měl tu pochybnou čest být přítomen při stavbě továrny Nexen Tire u Žatce. Představa, že by tito pracovití a dobrosrdeční lajdáci a fušéři stavěli v Temelíně či Dukovanech atomový reaktor mne naplňuje strachem. RosAtom koupí podniku Škoda jaderné strojírenství zachránil pro naši zemi celou generaci inženýrů a techniků schopných stavět a udržovat jadernou energetiku. Nebýt jich, celá divize jaderného strojírenství by skončila ve šrotu a přestalo by se to i učit na vysokých školách.\nZbývá už kromě Ruska jen Čína jako další země schopná vyrábět a provozovat jadernou energetiku jinak, než v režimu plánovaného útlumu. Multikulturní společnost dokáže nanejvýše nastartovat v Číně vyrobenou elektrocentrálu k nabití tamtéž vyrobených chytrých telefonů, ale není schopna provozovat pokročilé technologie. To je, dle mého názoru, hlavní důvod ústupu od bezemisní energetiky, která nakonec zlomí vaz i elektromobilitě.\nZelení ekoteroristé neumí počítat a nechápou vztah mezi příčinou a důsledkem. Ekologii si může dovolit jen vyspělá a bohatá země.\nVždy platil citát Bertolda Brechta, „Nejdřív žrádlo, potom morálka“.\nDo moří ústící kanalizační systémy Asijských, Afrických a Jihoamerických metropolí, pravidelně ucpávané igelitovými pytlíky a PET lahvemi jsou toho jasnou ukázkou.\nJen bohaté a průmyslově rozvinuté země si mohou dovolit ten luxus, starat se o něco tak bezcenného a zbytečného, jako jsou vlastní odpadky.\nNevzdělaní a ignorantští levičáci, neschopní se uživit vytvářením hodnot tvořivou prací, zaplevelují naše státní úřady a školy, média, překřikují všechny, kdo jim rozkovávají jejich bábovičky. Produkují další generaci ignorantů a nemyslí na to, kdo je bude živit. Tak to vidím já. A jsem rád, že stále více slyším lidi, kteří vidí a hovoří o tomtéž.\nS prominutím, to jsou tedy sr**ky.\nMi přijde Budil jako jeden z dalších pěstovaných falešných proroků cíleně vypuštěný do mediálního cirku, zatím mimo mainstreamová média.\nJeho perverzní manipulace, skrze které útočí na levici, jsou typickým příznakem aktuálního intektuálního běsnění.\nBudil jenom provozuje jednu z dalších ideologických variant, která vtlouká lidem do hlavy, jak správně si všimli jiní, dnes již mainstreamovou a zároveň velmi primitivní tézi, kterou význavá značná část nejen český elit, ale začíná úspěšně zamořovat vědomí i středních a nižších tříd tzv. „co je dobré, je pravicové, špatné je levicové“ .\nZničit třídní uvědomění vlastních zájmů.\nLevicovost má menší možnost být správné než pravicovost? Nezlobte se, ale to je pěkná blbost. 🙂\nPravicové má možnost být správné, zaručeno to není.\nLevicovost funguje jen ve velmi specifických společnostech typu kibuc, Skandinávie a jinak spíš škodí.\nS mnohým souhlasím, ale trochu mě zaráží stále přítomné byť obvykle otevřeně nevyřčené přesvědčení paní moderátorky a naprosté většiny jejích hostů, že co je pravicové, to je správné, a naopak.\nJá bych hlavně neházela všechny do jednoho pytle. Jsou blbci mezi humanisty a společenskými vědci, jsou blbci mezi techniky a přírodovědci. Myslet si, že všichni humanisti jsou indoktrinováni progresivismem či ultraliberalismem je nesmysl. Taky není humanitní obor jako humanitní obor.


Lavrov: Vměšování do voleb USA? Fantazii se meze nekladou | Týden.cz\nLavrov: Vměšování do voleb USA? Fantazii se meze nekladou\nObviňování Ruska z vměšování do voleb ve Spojených státech a v Evropě představuje výmysly nepodepřené "jediným důkazem", prohlásil ruský ministr zahraničí Sergej Lavrov. "Fantazii se ale meze nekladou," řekl při setkání s evropskými podnikateli v Moskvě. Šéf ruské diplomacie prohlášení učinil den poté, co ze Spojených států přišla zpráva, že vyšetřování údajného ruského vměšování do amerických prezidentských voleb dospělo ke vznesení prvních tří obvinění.