tyfoza: února 2020\nRozlučkový večer s výborným čistým destilátem z vína. Má 40% a je opravdu chutný.\nNejlepší vtip ze Santa Cruz. Camba je jižan, ten co bydlí v Santa Cruz. Colla [čti koľa] je seveřan. A nemají se moc rádi a pořád se dobírají a tropí si ze sebe šprýmy.\nVtip: Jsou dva collas a jeden camba u řeky Piraí, který protéká Santa Cruz. A collas/sevařani se chtějí stát jižany/cambas. A místní camba jim říká - když přeplavete řeku Piraí stanete se taky camba. První colla přeplave a je z něj camba. Druhý colla plave, ale nemůže a těsně u druhého břehu se začne topit a prosí svého kamaráda o pomoc. Ale on ho nechá colla utopit, protože je camba.\nObecné bolívijské vtipy. Koka se někdy míchá se sodou bikarbonou. A hodně vtipů je na téma, že nahodíš na udičku koku a ryby se vždycky vynoří a poptávají k té koce ještě bikarbonu...\nPrezentoval jsem dva vtipy posbírané. Nejlepší vtip z hranice Kosova a Albánie. Kdy Albánec chytne zlatou rybku a ona mu nabízí splnit tři přání, když ji pustí a on to pořád nechápe. Tak mu říká, že ji před týden chytil jeden v Kosova a přál si velký dům, hezkou ženu a moc peněz a dostal to. A pak se rybka ptá Albánce, jaké je tvoje přání? On cvakne ákáčkem a řekne: Chci jeho adresu.\nNo a pochopitelně nejvtipnější turkmenistánský vtip, který tady v bolívii opravdu je směšný. U nás moc ne. Kdo znáte, přeskočte.\nStojí koza a beránek u propasti, kterou musí přeskočit. První přeskočí beránek a za ním přeskočí koza a moc se směje. Beránek se ptá, proč se koza směje. A ona říká - beránku, jak jsi skákal, pohnul se ti ocásek a byl ti vidět zadeček. Beránek na to: Ale tobě je vidět pořád. Je to vtip pastevecký.\nNa snídani přinesl Noel snídani, jmenuje se to enpanada de arroz/v toustovači mezi dvěma chlebíky zapečená vařená rýže. Nic víc. Je to neuveřitelně hutné a docela dobré.\nNové slovo nucita. To slovo padlo, když jsem si převlékal triko a bylo vidět jak jsem opálený. Ruce a krk spálený a zbytek jak pracovník vápenky.\nNucita je čokoláda napůl bílá a napůl tmavá, tak se od slunce opálí gringo.\nCalientito je oblíbené pití na horách, kolem města Vallegrande. Je to sklenice čerstvě nadojedené mléka dolitá na dva prsty destilátem.\nVíme, že do sedmdesáti let je požadováno, aby člověk pracoval. Pak je něco jako starobní důchodce. Stát se trochu postará a pomůže, ale nic výzrazného. K zápočtovým listům jsme se už nedostali. Taky neznám daňové zatížení ani strukturu státního rozpočtu, ale o tom asi příště.\nRáno jsem dostal rozlučkové video s Bolívií, které mě dojalo. Podělím se a moc díky: https://drive.google.com/file/d/1CgT1ZpvRFOPlkCyAoNGc9pidgid8h_Ge/view?usp=sharing\nVrácení motorky proběhlo bez problémů. Chtěli sundat tu kurtnu, která všechno drží pohromadě, tak jsem ji sundal a odpojit světla i tachometr, ať neplandají. Nějak to nacení a prý mi i vrátí něco ze zálohy, ale tomu něvěřím. Celý předek je rozsekaný a světla mají ulámané všechny držáčky. Buď to zůstane streetfighter nebo bude oprava druhá. Kupodivu přední ráfek srovaný hasákem se jim líbil, stejně jako nevadilo odpojené ABS a přední brzdy připojené napřímo.\nSanta Cruz a období dešťů. Dneska přišla bouřka, intenzivní. Asi čtyřicet minut jsem musel počkat v prodějně Triumph než déšť ustal. Na ulicích i dvacet centimetrů vody. Před hodinou prázdné koryto řeky má teď hladinu výš než metr. Z půjčovny motorek mně vezl Juan de Dios v tandemu, tak jsem mohl za jízdy fotit.\nZbývá se sbalit a ve 21:45 odlétám zpět...\nSucre -> Santa Cruz\nDo cíle to mám necelých 500km. Ráno je mlžné a údolím se valí cancoury mraků. Vypadá to přesně... Tohle znám, tak raději jedu opatrně, abych někde omylem nepřejel Františka Peterku v jeho legendárním kostýmu s širákem a fajfkou: https://youtu.be/CyTxVY03P8I\nZe Sucre je to 250km nádherných rychlých serpentin alpského typu. Povrch je dokonalý asfalt. Pravda, občas kámen, občas půl jízdního pruhu za nepřehlednou zatáčkou sypáno sesuvem, někde leží psi, jinde přechází kráva. Opravdu pěkná cesta, modré nebe, co víc si přát. Krásně strávené dopoledne.\nPak následuje kruhový objezd, benzinka a cesta pokračuje směr Cochabamba, tam ale nejedu. Mým směrem na mě čeká 40km rozbitého asfaltu a šotoliny a pak skoro 200km opravdu mizerné úzké asfaltové cesty typu Tanvald/Vysočina. Cesty úzké, ale provoz obrovský.\nJak se cesta šplhá nahoru a pak sestupuje dolů, tak vede skrz mraky. Není to mlha, neprší, ale je tu mokro. Morká cesta, mokrý já. Místy hluboké červené bláto rozježděné od kamionů.\nDo Santa Cruz de la Sierra vjíždím před pátou hodinou odpolední.\nNejprve jsem zamířil na mytí motorky a taky požádal, aby vapkou umyli i moje zablácené kalhoty a boty.\nJeště jsem se zastavil pozdravit v servisu, kde jsme dělali brzdy. Jen tak, pro radost, poklábosit a ukázat fotky zničeného ráfku. Kluci ocenili rovnání hasákem, prý je dobré vědět, že to jde.\nMají tady kousek za městem blátitou motokrosou trať a lákají mě, abych si zítra šel s nimi zablbnout. Obávám se, že nemám odvahu. Slibuju, že příště. Mám tady mnoho cílů, které jsem nenavštívil a spoustu offroadů, které jsem neabsolvoval. Myslím, že vrátit se, je dobrý plán. Ale už odmítám jet na motorce s 19" předním kolem.\nV domečku Kristen a Noela mě vítají jako ztraceného syna. Sleduju pár kol karetní hry Loba, takový druh jihoamerikánských žolíků. Každé odpoledne hraje Kristen se svojí dcerou Paolou.\nVrátili se i oba kluci na motorkách a mají pro mě nějaký dárek. Jupí, mám triko LLAMAHA, heč. Juan de Dios si jde projet Triumph Tiger a baví se tím, jak kontrola trakce cuká na hlubokém písku, který je tady všude po krajích betonové cesty.\nDneska to bude povídací a tak trochu rozlučkový večer.\nFotek moc nebude, protože tento typ krajiny už nafocený mám, ale mraky byly super:\nVstávám opravdu v 7h ráno, poprvé za celou dobu pobytu jsem si nařídil budík a byl potřeba. Loučím se kulatým majitelem hostelu, jeho paní se chtěla se mnou vyfotit, protože jsem první gringo z Česka, kterého tady mají ubytovaného. Je malinko chladno, ale nebe modré. V dáli je obloha temná a blýská se. Vyfotil jsem pár fotek, trochu se přioblékl a jedu si po krásném asfaltu, zatáčka střídá zatáčku.\nŘekl bych, že nebude co zapsat, protože se vracím po asfaltu zpátky do Santa Cruz de la Sierra. Jenže...\nMalá vesnice po cestě. Pro jistotu jedu v nepromoku, trochu mží. Pak začalo pršel víc a pak opravdu moc moc a za městečkem Cotagaita se valí přes cestu z hor něco jako blátivá řeka, do toho nevjedu. Vidím jak proud unáší přes cestu kompletní kolo z náklaďáku, ano to těžké obuté, se železým diskem. Udělal jsem krátké video o chvilku později ten strom vlevo padnul a byl taky odnesen. Vpravo od cesty vidím fotbalové hřiště celé pod vodou.\nVideo deště a na konci i ta blátivá řeka, ale moc pršelo a tak jsem telefon nevyndával z držáku na řídítkách.\nVideo viz https://youtu.be/mMtds8vtM6k\nJediný člověk, který z tohoto přívalu vody může mít radost je náčelník hasičů a pochvalně si může mručet: Jój, to je vody. To by sa hasilo.\nZaparkoval jsem pod střechou, dal si teplé kafé, suším merinové věci, pěkně v teploučku a poslouchám bubnování deště, který snad pomalu začne slábnout. Na obzoru se to už trhá. Počkám pár hodin než déšť ustane a budu pokračovat.\nJe velmi úsměvné, že vesnička Cotaigata je 80km od Tupiza, po asfaltu, ale opět jsem se musel vrátit a kvůli zavalené cestě nešlo pokračovat.\nUž chápu proč mají v každé dědině buldozer. Zhruba po dvou hodinách, ač pořád pršelo, začali se na ulici zase objevovat ňufající psi. To značí, že déšť brzdy skončí. Policisté odpálili tři dělobuchy, použili k tomu patku dopravní značky. Proč nevím. Jestli chtějí déšť rozehnat nebo jestli to znamená, že volají cestáře. Ale během půlhodiny přijel grejdr https://cs.m.wikipedia.org/wiki/Grejdr\nPočasí se lepší, sice pořád ještě prší, ale voda z cesty zmizela, auta už jezdí. Přijely dva autobusy ze směru, kde byla ta rozbahněná řeka přes cestu, řidič sdělil, že už je to průjezdné. Taky v tom dešti už zase jezdí malinké taxíky s plátěnou střechou.\nPokud by takový déšť zastihl člověka, klidně v autě na nezpevněné cestě někdo v horách, nezbyde než zaparkovat na bezpečném místě a čekat. Proto tady věšina lidí v kufru vozí něco jako základní expediční vybavení. Když počasí nepřeje, musí se počkat.\nPiju si čaj maté de coca, je to opravdu jenom čajový sáček plný nasekané koky a je to taky jediná věc, která se dá legálně vyvézt. Pytlík sušených kokových listů opravdu v kufru riskovat nebudu.\nPřisedl jsem s hrnkem čaje k nějakému strýcovi, co tam seděl s vnukem a zapředl jsem hovor na politické téma bývalého prezidenta jménem Evo Morales. Starší pán, na rudé čepici El Che. Živil se jako horník a probrali jsme kus jeho života. Do roku 2003 byla Bolívie naprosto nejchudší země v America Sur, co vytěžili americké firmy, z toho lidi tady moc neměli. Evo Morales to změnil, za 14 let dokázal změnit stav země k lepšímu, postavilo se opravdu moc nových cest a celkově se zvedla životní úroveň i těch nejchudších. Zaplatil to z těžby a exportu cínu, jakoby tu firmu američanům zestátnil/znárodnil. Jenže po těch letech začal být Evo víc doleva začal koketovat s komunismem podobným tomu na Kubě, tedy znárodnění soukromých podniků a plánované hospodářství. A to už bylo moc, navíc další volební období mít nemohl, zkusil změnit volební zákon a lidi se vzbouřili a teď mají prezidentku, jméno jsem si nezvládl zapamatovat.\nMladého kluka zajímalo, jak se žije v Česku a jaké výrobky produkujeme a jestli těžíme ropu jako v Bolívii. Pravda na Moravskou naftařskou jsem zapomněl, protože na ceně benzínu se to příliš neprojevuje.\nDopídili jsme se k tomu, že minimální mzda v Bolívii je 2200bol. ale obvyklá mzda je 2000bol. měsíčně. Celá rodina. Tady se to chápe zhruba jako 2 dospělí a 4 děti, taková rodina má měsíční náklady všechno včetně jídla asi 1000bol. Nezáleží jestli žijí v malém nebo velkém městě.\nPak jsme se rozloučili.\nDovnitř začali přicházet další a další lidé. Na oběd. Zastavily busy a všichni tady a naproti přes ulici pojedli.\nBylo na čase chystat se k odjezdu, pod mokré motoobleční si dávám teplé prádlo ostravské firmy Restless, které hřeje i když je mokré. Oblékám si plastový bodyarmor a u nejbližšího stolu sedí tři paní a jedna říká, že vypadám jako robot.\nNedal jsem se a strojovým pře-ru-šo-va-ným hla-sem říkám: No-soy-má-qui-na. Ten-go-al-ma. Soy-un-hom-bre. (Nejsem stroj, mám duši. Jsem člověk.) Fakt se holky, věkem lehce přes padesát, váhou lehce přes sto, smály. Trochu jsme se zavykládali a pak přišel řidič jejich autobusu a vyzval je, že se už čeká jenom na ně. To byl úprk.\nTrochu řeším motorku - s majitelem jsem v čilém kontaktu přes whatsup. K nehodě jen řekl, že je moc rád, že se nikomu nic nestalo. Poškození motocyklu pochopitelně odečte ze zálohy, kterou jsem tam nechal. Je fajn, že přední ráfek po opravě hasákem vypadá na první pohled skoro jako nový, jen trochu odřený, ale hlavně rovný.\nJeště dneska ráno jsem si řekl, že přijedu na křižovatku Potosí/Tarija a podle nálady a předpovědi počasí se rozhodnu, jestli dám dálniční přesun na server směr Toto Toro, které jsem pořád nenavštívil a nebo to stočím na jih do Tarija, kde to už znám. Přespím ve stejném hostelu a další den po pěkné nové dálnici dorazím do Santa Cruz. Podle počasí a času to vypadá na toto nejrychlejší a nejsnazší řešení. Jenže ! bych málem zapomněl na národní park Liščí chup a offroad skrz něj. V případě deště neprůjedné. Z Tarija do Santa Cruz se po asfaltu dostat nedá.\nKřižovatku míjím směr Potosí, přijíždím ze strany Cerro rico/Bohatá hora. Z té strany, kde se aktuálně těží. Na benzince jsem se konečně zbavil druhého kanystru a zcela doplnil nádrž.\nVýhledy jsou pořád krásné. Abych to sroval s výhledy u nás doma. Je to jako stát u Barborky na Buchlově, dívat se do kraje, vidět Bílé Karpaty, ale za nimi ještě nevím, třeba aspoň Fatru a v dáli Tatry...\nSkoro jako doma. Stejný hostel s parkováním pro motorku. Začala škola a malí čističi bot zmizeli. Zůstal tady jen jeden. Sám říká, že je profesionál. Padesátpět let na náměstí v Sucre čistí boty. Požádal jsem ho o pomoc. Moto boty mám od bláta a nemůžu vejít ani do restaurace. Chtěl jsem vyčistit boty jenom trochu - on řekl, že dělá pouze dokonalou práci - budiž. Rozepnul jsem přezky, vysvětlil jsem mu, kde je bota kožená a má smysl ji opečovat a kde je nesavý plast a stačí ho utřít. Na vnitřku motokalhot - Rockway enduro koncept - díky, Pardále; mám od kolen dolů pravou kůži. Tak tedy byla nakonzerována a vyleštěna i ta. Byla to velmi drahá služba - za 50bol. - vzhledem k tomu, že má boty mají asi 10× větší plochu než polobotky a vypatalal na mě hromadu krému a času, platím rád a s úsměvem. Jsem jako ze škatulky. Kéž by zítra nepršelo, boty vypadají fakt jako nové.\nVečeře opět z lamího masa a dvě vajíčka navíc. Mňam. Lomo/lamí maso mně bude chybět. Víno stolní, červené, běžné - přesně tak vypadá moje objednávka - chutná skoro jako Dornfelder.\nFotky, místy s popiskami viz https://photos.app.goo.gl/WorASETerkJoDeDe9\nRáno balím a když jsem vyzvedával motorku na parkovišti pod tržištěm, tak jsem musel dofouknout přední kolo.\nCesta Tarija směr Potosí je nádherná horská kliklatá cesta s nádherným povrchem. Všude kolem rostou kaktusy a vypadají děsivě. Doufám, že se v noci nehýbou. Po krásných padesáti asfaltových kilometrech odpočuji na nezpevněnou šotolinovou cestu, pokrytou červeným prachem. Offroad 170km horami a výhledy. Krajina se neustále mění. Po cestě je jenom jedno městečko Impora, u kostela seděl strýc, četl si noviny a říkal, že autobus tudy jezdí jednou denně tam a pak další den zpět. Až do města Tupiza.\nŠiroké cesty, veřejné tržiště, náměstí, obrovské ulice. Vede tudy aktuálně nepoužívaná železnice. Mají tu dvě benzinky a pak v širokém okolí už není žádná. Směruju k místám se jmény Barevná laguna, Zelená laguna nebo skalní útvar Árbol de piedra (Strom z kamene).\nV plánu bylo 600km offroadu, tedy asi 36litrů benzínu s sebou. Pořídil jsem dva kanystry, sbalil se a protože z předního kola nemám dobrý pocit, chtěl jsem si v servisu kolo sundat a dát dovnitř duši. Strávil jsem s tím aspoň hodinu a postupně navštívil tři pneu servisy, soustružníka a nikdo mě nedokázal pomoct. Tak jsem to aspoň zkusil. Vtipné bylo, že si opakovně mysleli, že jsem z Argentíny.\nZ Tupiza vede cesta klikatá, občas v protisměru náklaďák, občas autobus. Nechápu, jak projede, když místy je od vody vnější jízdní pruh pokleslý nebo úplně sesunutý.\nZastavuji na výhledech a kochám se. Do nekonečna se kupící hory, modrá obloha. Konečně jsem potkal lamy, které byly ochotné nechat se fotit. Stály dvě na malém vršku, vyhřívaly se na sluníčku a odmítali z vršku slézt. Přiblížil jsem se docela blízko. Mylím, že finta je v tom, chcípnout motor a jít v helmě se spuštěným slunečním štítem, takže nemohou vidět oči a utéct.\nLamy jsou označené, že někomu konkrétnímu patří. Ptal jsem se majitele lam a říkal, že někdy jeho označené lamy přivedou domů i nějaké lamy neoznačené. Další den už jsou všechny jeho.\nAle když přijdou cizí označené lamy s těmi jeho, tak je nechá spolu a pak si to nějak přeberou. Přeznačit něčí lamu je krádež a to tady nikdo nedělá, lam je tady pro všechny dost.\nPak jsme se bavili o množení lam a úplně jsem nepochopil, jestli se lamy vyrodí samy, nebo jestli jim musí pomáhat.\nPo padesáti kilometrech jsem opět musel dofouknout přední kolo. A na 82km jsem trefil nějakou příčnou drážku, přední kolo ušlo a než jsem stál, tak se přední bezdušová pneu svlékla z obou patek a plandala uprostřed.\nBlíží se večer. Chvíli jsem se snažil to nějak spravit, ale bez nářadí to nenasadím.\nZvolil jsem tu jedinou správnou možnost. Otočil to zpátky do Tupizy. Je dvacet hodin, slunce zapadlo, měsíc září nebe nad hlavou bez mráčku a v dáli bouřka. Jedu s prázdným předním kolem, jak se říká "po ráfku" ale ta pneu tam je.\nNávrat byla ta nejdrsnější a nejlepší enduro škola jakou jsem zažil. Motorka s prázdným předním kolem se nedá řídit. Tedy dá se řídit vlastně jen směrem působící síly zadního kola a pevným úchopem řídítek. Asi jsem se s řídítkami moc prát nemusel, ke konci zjišťuju, že jsem 80km s pneu plandající mezi vidlicemi zajel za tři a půl hodiny po docela nepěkné a místy kamenité cestě a jel jsem z nadmořské výšky 4000m do 3000m.\nNejel jsem rychle, každých deset a pak pět kilometrů pauza pro odpočinek rukou. Ač je v horách po slunce západu chladno, tak mě záhřálo řízení.\n80km bez přední pneu v této nadmořské výšce za tři a půl hodiny považuji za solidní sportovní výkon.\nLamám svítí oči červeně. Když jsem uviděl první dvě červené tečky, zajímavé. Pak se jich rozsvítilo desítky. Vzpomněl jsem si na Epizodu IV Hvězdých válek a raději zmizel, než přijdou a rozeberou mi motorku.\nO tomhle jsem snil jako kluk. Kdo nečetl edici Knihy odvahy a dobrodružstí? Má oblíbená kniha Pod plachtami kolem světa. Vždycky tam v námořní navigaci na jižní polokouli bylo toto souhvězdí zmíněnou jako důležité. Vždycky jsem ho chtěl vidět.\nPo cestě se nad hlavou ukázaly hvězdy, jižní obloha. Mé poprvé, předchozí dva týdny bylo zamračeno a v Uyuni prach zakryl oblohu. Dívám se na oblohu a nevidím to, co znám. Nejsem žádný astronom, ale v telefonu mám hvězdnou mapu oblohy, takže spolehlivě identifikuji jednotlivá souhvězdí. Stojím vždycky na horizontu někde výš něž 3800m nad mořem a jediné světelné znečištění mám kousek měsíce za zády. Použil držák telefonu a motorku jako dokonalý stativ a mám tu nejromantičtější fotku, jako si lze představit. A na ní září dole souhvězdí Jižní kříž.\nTupiza, dneska opět\nO půl dvanácté jsem doplandal do hostelu. Je jich tady mnoho. Pokoj pro sebe, sprcha a toaleta společná. Platím 40bol. za noc. Když jsem sundal zpracoval pana domácího, kulatý, relativně mladý kluk s tváří vypoulenou kokou. To jsem zapomněl zmínit. Už ráno jsem si za 10bol. koupil svůj pytlík sušené koky pro jistotu. Před cestou zpět jsem se napil a nacpal si pravou tvář hrstem lístků. Fungovalo to výborně. Bezpečně, bez pádu a s dostatkem energie.\nOgara jeden bolívijský slíbil, že hned ráno sem dostane svého mechanika a zkusí mně nějak pomoct. Koka lidi sbližuje.\nByl jsem opravdu unavený, než jsem se ubytoval a zabezpečil motorku venku bylo už po půlnoci. Ani nevím, jak jsem padl do kanafasu. Zápisek a fotky musí počkat, potřebuji spát.\nRáno mě prakticky probudilo klepání, že mechanik je už tady. Mrknul na přední kolo a řekl, že to on dělat nemůže, ale doporučil jiného. Hosteliér to nevzdal a jel se mnou. On si vzal malé taxi a já plandal za nimi. Rovně to jede pěkně, ale zatáčet je kumšt.\nBylo to příjemně strávené dopoledne. Naproti sobě přes ulici je gomería=pneuservis a taller de motos=motodílna. V motodílně měl cámara=duši 19palců, sice jen 90/90 ale to nevadí. Mám duši přes hruď a mířím do pneuservisu. Chlapík v pneuservisu nemá imbus 17mm na povolení osy přeního kola. V motoservisu se borec snaží to nějak vymyslet. Nejprve navařil 17mm matku na šroubek a moje poznámky a nedostatečné tloušce dříku šroubu a matičce, která má příliš malou plochu na přenesení síly nebral vážně, řekl jen veremos=uvidíme. A po třetím zabrání ulomil vyrobený svařenec. Mezitím se už scházeli místní. A ptal jsem se po nějaké jiné dílně, kde bych si půjčil takový klíč. A uličané říkali, že tam kousek má autoservis jeden gringo=cizinec, ale ten nic nepůjčí, nepodporuje místní. Tak říkám, že jsem taky gringo, že by to mohlo vyjít.\nAutodílna velká, měli všechno, ale takový klíč ne. Největší imbus měli 10mm a pak jeden vyrobený 19mm. Jinak nic.\nVrátil jsem se, a to už můj mechanik uspěl. Má dílnu otevřenou do ulice, je tam s ním manželka a podává mu klíče a radí mu, venku mají kočárek s dítětem. Taková rodinná pohoda.\nSvařil dva dlouhé šrouby 17mm dříky k sobě a s velkou ráčnou přední kolo povolil a sundal.\nPřes ulici do penuservisu, sundat pneu. Chlapík byl ochotný a udělal přesně, oč jsem ho požádal. Sundal pneu a opravdu poctivě pošel každý milimetr v zářícím slunci, jestli netrčí nějaký drát dovnitř. Vše vypadá vpořádku. Ráfek vypadá otřesně, jako takový podivný mnohohran. Chci to srovnat, bere kladivo. To jsem ho zastavil, nemůže bušit do hliníkového ráfku kladivem, navíc když ho má položený na zemi na brzdovém kotouči. Pěkně hasák nebo velký francouzák, či co to bylo a opravdu ráfek srovnal. Něco ven, něco dovnitř. Vypadá skoro jako zánovní.\nChtěl jsem dovnitř mezi pneu a duši dál pruh gumy jako případnou ochranu. Znají to, říkají tomu ponchillo - rozstříhnul podélně starou duši a do ní dal tu moji novou a celé to vložil do pneumatiky a obul.\nNež pneuservis oservisoval mě, tak kolem zastavovali taxíky a za 3bol. jim dofoukávál kola. Má vyvedený vzduch až k silnici.\nKolo opraveno, nafoukáno. Pneuservis si řekl 20bol. to znamená, že to byla "drahá oprava" dal jsem mu ještě 10bol. navíc za srovnání ráfku.\nV motoservisu mně zkompletovali motorku. Strávili se mnou dobré dvě hodiny. Svařovali improvizovaný klíč - jasně, že bez ochranné kukly. Ptám se, co budu platit a borec se jen usmál a řekl, že by se chtěl projet na Triumph Tiger 800. Jakože jasně, aby zkusil, jestli je to všechno vpořádku... Tak jel. Bez helmy. Vrátil se za možná patnáct minut, vysmátý a říkal, že mu tygr změnil účes. Pak se ještě chtěl se mnou a s motorkou vyfotit. Tomu říkám služby.\nMít tady někdo dílnu vybavenou tak, jak měl děda ve Veletinách, tak by to tady chápali jako fábrika/průmyslový provoz. Z motodílny jsem měl pocit, že mám v garáži víc nářadí než ten kluk tady. Ale oni si umí poradit, já ne - zatím.\nJsem připraven zase vyrazit. Opouštím myšlénky na barevné laguny, budou muset zůstat napříště. Lehčí motorku a musím se naučit řešit defekty na cestě.\nFotky s popiskami viz https://photos.app.goo.gl/tRnDyU2EmTKft5VU6\nSanta Cruz ráno\nBalím motorku na cestu, nějakou vodu, trochu jídla a kolem osmé můžu vyrazit. Přemýšlím se vydat. Na sever nebo na jih?\nKrajina se mění, vše je zelené, kolem cest louky s krávami nebo lány kukuřice (nebo slunečnice?) Nejprve je to pár set kilometrů rovně a bouřka, která byla v dáli se kvapem blíží. Ač mám nepromok, je to přívalový déšť, který bolí do rukou. Ten typ deště, který když zastihne strýca na Antoníčku na půti, tož než rozevře deštník, má vodu v holénkách a zplihlý klobůk přes uši jak kokršpaněl. Tedy během půlhodinky jsem mokrý skrz.\nPak vysvitlo sluníčko, nebe modré a já absolvoval první policejní kontrolu. Řidičský průkaz. Hm, pas. A dotaz policisty ať předložím carné de conducir internacional. Tak mu říkám, že Bolívie nemá podepsanou žádnou ze dvou smluv o mezinárodních řidičácích, tak mám pro jistotu oba. Zklamaný nebyl, opravdu se smál. Po cestě jsou mýtné brány a u nich občas policejní kontrola. Mýtné brány motorky projíždí, ale běda, když nezastaví u policisty. Většinou jenom mávne, ale je potřeba zastavit a podívat se.\nNa této kontrole sbalím mokrý nepromok a crčí mně z rukávů voda. Slunce vypaluje a věřím, že po cestě pěkně proschnu.\nDruhá policejní kontrola byla vtipná. Policajt si mě zavolal, říkám co že chce, jestli dokumenty a on že si chce pohlédnout motorku a že by chtěl takovou motorku řídit. Zdržel jsem se dlouho a ostatní řidiče jenom odmával, aniž by se díval.\nNa takových kontrolách taky bývá napsáno, že pokračovat dál s autem bez poznávací značky je zakázáno. Jenom vás s autem bez SPZetky otočí zpět.\nPěkné město u Národního parku Aguaragüe, kde by se dalo rozumně bydlet, kdyby někdo chtěl zkoumat národní park. Je opravdu horko, tak horko, že jsem rád, že si v kalhotech a bundě vezu vlastní pařeniště a výborně se chladím tím, jak schnu.\nUž po cestě do Villa montes začaly nádherné serpentiny, klikatá cesta s dokonalým povrchem. Pravda, místy leží v jízdním pruhu hejno krav, jindy stojí kráva/býk/nerozpoznáno uprostřed cesty a odmítá se hnout. Na motorce není problém, ale jestli uhne tomu kamionu v protisměru, uvidíme.\nDalší mýtná brána a začíná další cesta, krásná dálnice mizí za zatáčkou. Vyrazím a po dvou zatáčkách asfalt skončí, začíná průjezd skrz Aguaragüe, znamená to v guaranštině liščí chlup/srst. Guaranština je jeden z myslím 35 účedních jazyků, které jsou v p.t. Mnohonárodnostním státě Bolivíe k užití.\nCesta se zúží prakticky do jediného pruhu, zakouslá do oranžové skály, dole meandruje divoká řeka, povrch cesty je šotolina, písek, místy sesypané kamínky a kameny. Bez svodidel, hluboký sráz dolů. Velmi podobně vypadá Cesta smrti u La Pazu a i tady mě čeká pěkných 90km offroadu.\nTeď už Triumph Tiger 800, úprava streetfighter, typ Venóš.\nPravda, v úzkém průjezdu mezi dvěma skalami jsem v protisměru potkal náklaďák Coca-Cola, cesta se používá. Na úzké motorce není problém. Po tisící děkuji za to, že jsem sbalený do výšky a že nemám široké boční kufry. Nevím, jak by to dopadlo v autě, protože řidič náklaďáku nedal výstrahu a určitě do zatáčky neviděl. Možná to byla chyba psa.\nNa nepřehledných úsecích jsou domečky a v nich je chlap a pes. Myslím, že pes je signální a lidská obsluha se stará o potřeby psa. Budky jsou umístěné tak, že na sebe přes údolí asi vidí. Tohle je jediné místo v Bolívii, které jsem navštívil, kde neplatí teze: kde je osídlení nebo vede cesta, tam je i signál mobilního operátora Entel. Liščí chlup je offline.\nSe sjezdem do údolí se cesta změní na šířku čtyřpruhé, pořád šotoliny. Je to příjmená rychlá šotolina, kamení velikosti polovičního makadamu buší do krytu motoru a jedu si krásných sedmdesát nebo osmdesát kilometrů v hodině, ve stupačkách a připadám si, že zkušenosti nabyté v offroadových vyjížďkách u nás měly smysl. A předjíždí mě strýc na skůtru. Pak další motorka, vzadu naložené dva pytle snad brambor s křížem přivázaný rýč. Ano, tady běžný třicátník s motorkou má najeto po nezpěvněných cestách=v offroadu víc, než my v Evropě najedeme za celý život.\nDalších padesát kilometrů a jako rozjetím kouzelné žáby je za dalším horizontem opět dokonalý asfalt, dva široké jízdní pruhy, uprostřed nová žlutá dvojitá plná čára. Je to před dvě stovky kilometrů zatáček, stoupání, klesání mezi zelenými homolovitými horami a oblohou blízko, že se na ni dá sáhnout.\nSmráká se. Na další mýtné bráně, mě policista vyzve, ať si nastavím světla, aby mu svítili na hruď a ne do očí. Tak jsem povolil kurtnu, která drží celý kokpit pohromadě, nastavil jsem světla níž a on se zajímal jak se stane, že taková velká motorka má světla na špagátku.\nVětšina malých sídel po cestě se jmenuje podle svatých, na směrovník by stačilo nahoru připsat modleme se a dole orodujte za nás. Města podle svatých, ale vždy mužů. Po svaté holce se občas jmenuje nějaký most - Puente santa Ana, santa Bárbara...\nCelým jménem Villa San Bernardo de la Frontera de Tarixa=město svatého Bernarda z hranic s Tarixou. Je to slušně velké město, založené v 16. století, vzhledově podobné Cochabambě nebo Santa Cruz.\nToť má dnešní cesty cíl. Necelých 700km ze Santa Cruz a se soumrakem, plný radosti z pěkného offroadu jsem našel ubytování dvě ulice od náměstí za 70bol. se sprchou a klimatizací; hned jsem všude rozvěsil mokré věci a přepnul klimu na vysušování. Parkování motorky v podzemní hlídané garáži ochodního cestra za rohem od bydlení za 5bol. do rána. Otevírají v osm. Ideální.\nPak už nic zajímavého, procházka městem. Ráno zkusím něco vyfotit. Na večeři milanesa neapolitana=řízek/šunka/sýr. Přišel za mnou nějaký člověk a říkal, že je umělec. Já mu na to, že to vidím, že se to pozná podle toho, že má kolem krku šátek i když je horko. Smál se a nabídl mě ke koupi své jedinečné skvosty. Tak jsem si ho alespoň vyfotil.\nZprvu to vypadalo, že kvůli dešti fotky nebudou, pak jsem si říkal, jestli to neotočit, když ten přívalový déšť odhadly předpovědi na srážky čtyři milimetry s pravděpodobností šesedát procent.\nNeděle, den odpočinku a regenerace.\nPrvní mši v katedrále sloužil biskup a lidí bylo plno.\nDneska mám v plánu nedělat nic, proto není co psát.\nVyrazil jsem místního parku kultury a oddechu/bioparku Güembé. Video řekne víc, než bych dokázal napsat.\nTedy video viz https://youtu.be/i9K6Y02FSAQ\nVálet se v bazénu bylo velmi příjmené. K večeru jsme vyrazili od Noela na besedu ke strýčkovi, který má velkou Toyotu a zajistilí transport na letiště. Strávil jsem příjemnou hodinku se studentou medicíny a jejími dvěma bratry, kteří jezdí na motorkách a jsou nadšení do postapo filmů. Tak jsme si pak prošli nějaké fotky a bylo to příjemné setkání a klábosení o hloupostech.\nJak tráví čas, když mají prázdniny? Motorka, fotbal a hlavně kolo. Pořád chtějí všichni jezdit na horských kolech po horských cestách.\nNové slovo z jazyka quechua: akulliku=žvýkat koku.\nJe neděle a tady je všude párty už od soumraku. Odpoledne se hrál fotbal. Jen tady kolem pěti cuadras/bloků jsou tři hřiště. Většina soukromých obchodů a stánků kromě supermarketů a velkých obchodních center má zavřeno. Mají šestidenní pracovní týden, sobota je pracovní. V neděli je klid a hlavně večer se všude pije, hraje muzika a všichni se baví.\nPtal jsem se, jak je možné, že se tam baví a pijí, když je zítra pracovní den. A odpověď jsem dostal třikrát prakticky stejnou: Ano je, pero hasta mañana=ale až zítra. Navíc, jestli mohou pracovat v pondělí podle bolívijského čau, tak není problém. Malé soukromé obchůdky nemají napsanou otevírací dobu, nikde. Jsou soukromé a buď otevřené jsou a nebo ne a to každý vidí, tak proč se svazovat pravidly. A když nebude otevřeno tady, tak za dvěmi bloky jsou tři podobné obchody.\nPár fotek s popiskama:\nFiesta, rodinná oslava\nJe po čtvrté odpoledne a já se chystám přesunout na rodinnou oslavu. Jsou to první narozeniny vnučky, sešlost v domě rodičů otce malinké Ariane. Jsem tam mezi prvními, abych se správně naladil a seznámil. Tesně před odjezdem jsem zjistil, že oslava je tématická - kočičky. Tak si beru jediné triko, které tady mám, triko s vlkem žijícím v národním parku Picos de Europa na severu Španělska. Mám v plánu lovit a sežrat nějaké kočky.\nVítá mě majitel domu, vysmátý strýc s tetováním lezoucím z pod rozepnuté košile a se znakem hippie na krku. Nemít ten znak tu nožičku dole, zapadl by mezi typické mercedesáře na konci omsdesátých let v Česku.\nChce mě přivítat štamprlí, ale jak vidí, že jsem přijel na motorce ihned teskní nad tím, že na fiesty se jezdí taxíkem.\nZačátek je oddělený - ženy zvlášť mají svůj kroužek a muži v zahradním domku pijí a vedou moudré řeči. Začali jsme povídáním ve dvou plus harmonikář a během pár hodin nás už bylo přes tucet.\nBylo veselé, když harmonikář pro mě a pana domácího hrál tango. Zdvořile jsem se zeptal, zda s ním musím tančit. Trochu mě vyděsil, řekl, že je to typické argentinské tango a v Argentíně se také tančí tango ve třech chlapech. To se musí vyzkoušet, jednou, doma. Pevně doufám, že ne tady a teď.\nLidé se schází, přinesli nějaké obrovské dorty. Na to, že je to oslava narozenin malinké holčičky, rozsahem a výpravou je to zcela srovnatelné s běžnou moravskou nekrojovanou svatbou.\nServíruje se první, co bych nazval párek v rohlíku, oni říkají panchita=pan+chorrizo=pečivo a klobása. No atibiotika proti průjmu dojím až zítra ráno, takže s chutí do toho. Vždycky roznesou jídlo postupně všem a než všichni pojedí, čeká se.\nPak je pár písniček, nejprve harmonikář a pak i nějaké bolívijská Dáda s dětskými písničkami. Por ejemplo=například:\n:ZACATEK Jede X traktor a vesele si zatáčí, pak přejede most a potká další traktor, a jedou X+1 traktory a vesele si zatáčí, pak přejedou most a potkají další traktor... GO TO :ZACATEK\nDalší se servírovala bulka uvnitř s kuřecím salátem. Chutnalo to jako rybičková pomazánka, asi to bylo vodní kuře...\nVeselosti veselé, tetičky vysmáté. Malé děti mají kočičí ouška nalepené na vlasových čelenkách. Se psem na triku je můžu honit, oni si pak sundají uši a dělají, že už nejsou kočky... Když jsem si ta ouška zkusil já, tak jak byla čelenka malinká, opírala se mně o spánku pouze na dvou bodech, jak jsem se pohnul, spadla mně ouška na bradu a to už se tetičky kolem smíchem dusily dorty.\nPak mě požádali, abych udělat piñatu. Stál jsem na židli a držel velkou papírovou věc ve tvaru kočičí hlavy, dole třásně a děti se snažili vyskočit a vytrhat zevnitř sladkosti. Pak hlavu vysypaly a začali sbírat. Já tam stojím, v rukou obrovskou prázdou hlavu, tak jsem si ji nasadil a bylo hotovo.\nKrájení dortu, nejoblíbenější zákusek marshmallow napůl namočený v čokoládě nabodlý na dlouhé špejli.\nVšechna výzdoba se musí dělat ručně, dělají ji sestřenice a zakládají si na tom, aby vše bylo vystříhané slepené a aby nic nekupovaly. Do toho vánoční blikátka a oslava jak vyšitá.\nKaždé dítě dostalo kabelku s dárečky, pár drobností, a hlavně - a to nevím, koho to napsalo - přidal signální píšťalku s kuličkou. Děti si pohvizdovaly, pak mně můj amigo comandante América přinesl červenou píšťalku pro mě. A pak začal rej, protože osm dětí přes celý dům až na zahradu vytlačilo mě, abych já pak sám je přepískal a zahnal je zpět. Zvládl jsem tak deset iterací a potřeboval jsem pauzu.\nPřišla lehká večeře. Půl brambory, vařená zelenina a voňavý kus pečeného kuřecího. Každý k tomu talíři dostal pouze vidličku a každý bojoval s talířem v jedné ruce, sedící, s vidličkou v druhé ruce s kuřetem. Bylo to vtipné a evidentně to byl záměr. Ověřil jsem to a ano byl. Jde o to, aby hosté jedli pomalu, protože po další písničce se bude servírovat dort.\nJsou tady asi tři lokální santacruzské písničky a zpívali je s harmonikářem všichni - pamatuju si Vivat Santa Cruz. Všechny písničky, co za celý večer hudebník odzpíval byly velmi textové a všichni je poslouchali a on sděloval moudra. Opravdu všichni poslouchali text. On hrál pro společnost a společnost dávala pozor. To mě zaujalo.\nPřed krájením dortu rodinné focení všech s mladým párem a malou holčičkou.\nDort vypadal hezky a kupodivu nebyl odporně sladký, opravdu dobrý lehký dort. Opět se nařezal na tácky a každý dostal, k tomu v listovém těstě zapečený banán.\nOblíbená věc tady je listové těsto přeložené do tvaru hřebenu a buď je to sladké a uvnitř je banán. Nebo je to naslano a uvnitř je nějaký plísňový sýr a nějaká kvašená zeleninová čalamáda. Sladká verze byla jako o maminky a slaná verze spolehlivě odradila podivnou vůní zapečeného kimči.\nJsem rád, že jsem na fiestu jel na motorce, jinak bych tam asi zůstal v podroušeném stavu doteď. Bolívijci umí pít a říkali, že když je třeba svatba, tak fiesta trvá i pět dní.\nPovídal jsem si tam se spoustou lidí a dojal mě motorkář jménem Juan de Dios=Jan z Boha. Který si večer odpáral nějaké bolívijské nášivky, aby mně je mohl dál. Těžko sdělit někomu, kdo nejezdí na motorce - asi srovnání jako by si pro mě vyřezával tetovanou kůži z těla.\nExistují i nějaká videa, které pořídili přítomní hosté a pak mně je poslali, ale obávám se, že prezentovat se dá jen pan harmonikář a možná je za ním přistřiženo něco navíc:\nVstávám až v osm ráno. Dneska mně ani nevadil řvoucí ventilátor, tak jsem byl znaven.\nServis motocyklu, možno přeskočit:\nPrvně řeším motorku.\nZa 20bol. jsem v krámečku s náhradními díly sehnal držák levého zrcátka a spojky. Díl z vraku, ale poslouží. Ještě jsem si ve vedlejším servisu půjčil klíč 14mm, abych zrcátko mohl nastavit. Ten chlapík měl v krámečku na motorky úplně všecho.\nPak jsem se doptal na nejbližší myčku. Velký prostor vedle supermarketu a drsný šéf všechny hlídá ze své klimatizované budky.\nTlakové mytí, šampon, ruční mytí hadrem, tlakový oplach. To se musí dodržet. Tak jsem aspoň kluka a vapkou požádal, aby pořádně prostříkl brzdové destičky a zámek od kufru.\nKdyž jsem mu řekl, že jsem spokojen a že motorka za dva dny bude vypadat stejně, tak jen loupnul okem do budky a řekl, že musí vykonat všechny části práce.\nMotorka i po pořádné sprše svítí, budík funguje a hlavně startuje. Měl jsem trochu obavy, když jsem viděl, jak se tachometr na kurtně zmítá a uhýbá tlaku vapky.\nDalší zastavení motodílna, která se honosí nápisek žluté na černé - brzdy a tlumiče. Vysvětlil jsem svůj problém, přední brzdu mám pravděpodobně zavzdušněnou a taky se po pár použitích neuvolní.\nKluci se snažili, změřili jestli jsou kotouče rovné a jsou. Takže by měly fungovat brzdiče na obou stranách.\nChyběly nějaké podložky pod banja na hadicích, pak měli kapalinu jen DOT3 aj. Majitel vždycky sedl nehlučnější skůtr, jaký kdy byl a za řevu motoru určitě bez výfuku vyrazil na nákup a vždy vše sehnal. Trvalo mu to vždycky patnáct až dvacet minut, tak jsme mezitím klábosili s klukama v dílně o tom, jak všichni všechno v Bolívii umí opravit. Někdy už nevratně, ale umí to opravit.\nKaždý z kluků má tady vypoulenou tvář a cucá koku. Protože kluci bojovali s ABS a fakt se snažili systém odvzdušnit, ale jediné podlakové vybavení měli hubu a když jsem viděl, jak borec plive brzdovou kapalinu a stejně se jim to nemohlo podařit odvzdušnit, vyrazil jsem za roh na nákup, koupil tři energy drinky, pracovali na tom tři - podavač nářadí, mačkač páčky/radič, šéf/majitel dílny. Vyhlásil jsem pauzu na přemýšlení.\nOni mně nabídli koku.\nKoka za skrání/koka za škraňů, nutno přečíst:\nPár suchých lístků si strčím vedle zubů do skráně. Nijak se nežvýká ani s ničím nemíchá. Nechat tam, proslinit. Štávu, kterou to pustí nepolykat, ale vyplivnout. Mám tak malinko, že ani nemám bambulku na tváři. Je to zajímavé, jazyk a líce trochu dřevění. Prý to generuje energii.\nHned jsem zjišťoval, zda dostanu klepeta, když si to koupím domů jako vítané. Ale podle kluků je legální vyvézt jednu libru sušených listů koky. Ještě\nověřím na letišti.\nAsi se z koky dá vyrobit nějaká droga, ale samotné listy sušené koky jsou tady vnímány jako u nás třeba káva nebo redbull. Každý řidič náklaďáku má vypoulenou tvář.\nÚspěšně dokončený servis motorky:\nKdyž už se chystali rozebrat jednotku ABS, tak jsem do procesu vstoupil s tím, že zadní brzda včetně antiblokačního systému funguje dobře a chci aby to tak zůstalo. Požádal jsem je, aby přední brzdy zapojili napřímo bez nutnosti vést kapalinu přes jednotku ABS. Tak se taky stalo, brzdovou hadici ze staré krosky a už mám odvzdušněno a nastaveno a vše funguje a brzdí tak, jak má.\nLevé zrcátko jako nové, světla a budíky drží kurtna od rockway.cz a aní se nehnou. Vzhledem tomu, že jsem s tím takto včera ujel neméně 150km v noci, tak to svítí správně. Jen na nezpevněných objížďkách se to celé trochu natřásá.\nUchycení čelního štítku řešit nebudu, stejně při rychlostech kolem 80km/h není štítek potřeba. Entonces/pues=tož motorka připravená na další cestu.\nFirmičky kolem cest tady fungují tak, že když někdo nový přijde, snaží se mu ihned pomoci a vyhovět, či v případě servisu alespoň uvést vozidlo do stavu, aby nemohl pokračovat a musel zůstat. Než dodělali moji motorku stihli asi čtyři další zákazníky a menšími věcmi jen tak mezi řečí.\nJe pravda, že sedí a čekají jak pavouk v síti. A jak přijde zákazník, tak už se nezastaví. Obvykle jsou aspoň tři. Někde i pět.\nNa oběd jsem si zašel do společné jídelny u supermarketu, jako zákusek jsem si koupil nějaké cerálie, chci udržet střeva v dobrém stavu. A sušenek bylo moc a vedle u stolu seděl nějaký starý strýc a pil kafé. Tak jsem mu nabídl sušenky jako vhodný doplněk ke kávě. Povídal, jak se mu jako seniorovi žije v Santa Cruz, pochází někde z jihu Bolívie, do Santa Cruz přišel jako mladý a už tady zůstal. Pak jsme se dostali k tomu, že se stará a někdy i žije v nějaké síti kláštěrů tady v okolí a dal mně tipy na návštěvu.\nIndiáni a indiánky z vysočiny, to jsou ty domečky roztroušené na obrovské ploše. Říká se jim chulo/chula. Nejsem si jist, zda se tak nazývají oni sami. Jestli to není tak trochu městké označení vesnického prosťáčka. Pánové -chulos se obléká docela moderně, jen nosí barevný opasek, kombinace kůže a látky. Dámy - chulas nosí zásadně vrstvené sukně, opravdu nemají takové zadky, ale třeba deset sukní nad sebou. Přesné počty ještě zjistím - dotazem. Čím bohatší chula, tím víc sukní.\nVe včerejší dávce fotek byla fotka ze svatebního salónu, šaty pro bohatou chulu.\nNa vlasech mají klobouk odpovídající místu/regionu odkud pochází. Někde jsou to bílé široké klobouky, někde vysoké buřinky hnědé nebo černé. Klobouk mají na drdolu připnutý jehlicí nebo mají uvnitř velkou zapínací vlasovou sponku.\nMyslel jsem, že tady nakoupím hromadu krásných buřinek pro Okrašlovací spolek Calma, žel buřinky se nosí na vlasech a byly by na obvod hlavy, odhaduji, čtyřicet centimetrů. To je dětská velikost.\nK večeru mě čeká účast na rodinné akci - oslava prvních narozenin vnučky Noela. Ale o tom napíšu až později a podrobně.\nFotky přidám také až v další části.\nCelou noc opravdu vydatně pršelo a na plechové střeše nad mou komůrkou bez oken kapky řvaly tolik, že jsem si musel dát sluchátka na spaní. Motorka ráno vypada docela umytě.\nSvítí slunce a modré nebe.\nNeváhám a před snídaní chci na kopec nad městem, kde rozpíná své svaté ruce Cristo de la Concordia https://cs.m.wikipedia.org/wiki/Cristo_de_la_Concordia\nKaždý místní kočabamban vám v první větě k monumentu řekne, že je větší než ten v Riu. Ale kdo by si poměřoval Ježíše. Ne to není vtipné, musím to vyškrtnout.\nShora, stojíce 230m nad městem vidím, jak je rozlehlé. Je to něco jako Santa Cruz de la Sierra, ale v mírnějším pásu, se vzrostlými palmami uprostřed širokých ulic. Celkově se říká, že je toto město lépe udržované.\nNapříklad se to pozná podle toho, že všude chodí oražově uniformovaní prodejci a kontroloři parkovacích lístků. Platí i pro motorky, jinak mně dají cadena=řetěz a pokutu. Viděl jsem i pát aut s botičkou.\nNa snídani pozdě, na oběd brzy, řekl by Porthos. V pěkném bufetu, kde si každý nabere, co se mu líbí a na konci mu to zváží a zaplat; vybírám dobroty oku lahodící. Již předtím jsem se stavil v lékárně a dostal jsem něco po dvou hodinách, co spolehlivě moji faraonovu/inckou pomstu zastaví.\nCesta do Santa Cruz z Cochabamba\nVolím severní cestu, vypadá velmi klikatě a serpentinovatě a také tomu ttak alepoň dvě stě kilomentrů je. Pak začnou opravy cesty, místo tunelů se jede po vrtevnici po šotolině. Všude kamiony a provoz.\nDžungle kolem je nádherně zelená a mlžná. Někdo v půli cesty je policejní kontrola se psem, otevřít kufr, vysypat pytel. Psovi to moc nevoněl a tvářil se, že mít delší vodítko, tak mně ty věci označkuje.\nPokračuju dál a v jednom šotolinovém úseku, kde jsem jel první, inu jsem přec na létajícím koberci; chtěl jsem objet velkou díru a když jsem cuknul doleva, na přední kolo mně sestřelil jiný člověk, taky na létajícím koberci. Měl takového čopra, jel bez helmy, jak se tady jezdí. Jeli jsem všichni krokem. Mám chrániče všude, tak jse, zvedl sebe a motorku a šel jsem řešit amigo. Byl v pohodě. Oba jsme upadli na levou stranu. Jeho řadička byla srulovaná, ale za pár minut tam byl jiný motocyklista, sjel pro kus trubky, narovnal plechovou řadičku. Pak jsme se chvíli vzájemně omlouvali.\nTriumph Tygr je plastomrdka . jak říká Honza Žlábek o moderních cestovních endrurech. To slovo přesně vystihuje, co se stane, když taková motorka, řádně vybavená všemi padacími rámy od výrobce, upadne. Stát se mi tohle na mém VStromu, tak ho jen zvednu a pokračuju.\nTygrovy budíky, světla štítek a boční plasty jsem sbíral na cestě. Nejvíc bude chybět levé zrcátko.\nKluci počkali, než ověřím, že motorka je ok a můžu pokračovat. Pak jsme na sebe mávli o nic odjeli. Poctivě čekali asi dvacet minut, než jsem zjistil, že bez připojených budíků Tygr nestartuje. Pak už stačilo podle servisního manuálu, co mám v mobillu, spojit - krutyho spojem - ty správné kabely, aby motorka běžela v chybovém režimu.\nVe výsledku se nic nestalo, přišel jsem o přední brzdy - vyřešeno později v první dědině pod kopcem - levý přední kotouč trefil čopr, takže brzda byla kouslá. Mně teď stačilo povolit brdovou hadici, aby se všechno uvolnilo a nic nedře. Zadní brzda funguje včetně ABSka. Světla a budíky jsem přitáhl kurtnou a pak jednou večer na benzince proti zdi našteloval tak, že svítí dobře a kurtna nepovolila ani po natřásnání na desítkách objížděk, kdy jsou čtyři pruhy svedené do dvou, ale nikdo si neláme hlavu s tím, aby to propojil asfaltem. V Bolívii má obvykle silnice dva pruhy, pak je betonový plot, pár metrů místra, další betonový plot a druhá část silnice. V těch místech, kde je to svedené do jednoho pruhu jsou muldy jako na sjezdovce.\nHned v první dědině jsem se stavil v motoopravně, jsou tady opravdu všude. A levý brzdvový třmen jsem odpojil, pravý brdzí. I v této úpravě pořád tygřík brzdí výborně.\nPo drobném škobrtnutí, jsem do Santa Cruz ujel asi 300km a nebyl žádný problém. Chybí mně přední štítek.\nK nočnímu provozu v Bolívii. Všechno jede pomalu, asi 40km/h. Nikdo nepředjíždí a většinou je to dva tři náklaďáky, pár aut a tak pořád dokola. Nekonečný pomalu se pohybující hlemýžď.\nNa základnu v Santa Cruz de la Sierra jsem dorazil před jedenáctou hodinou večerní a hned jsem se celý vypral. Mají tady na praní dvě vekovní umyvadla s kamennou valchou. Voda je velmi velmi měkká, takže věci namočí s práškem na praní, nechají odležet asi deset minut, ovalchutí, opláchnou, ovalchují, opláchnou... vymačkají a pověsí. Tak jak to píšu, tak jsem to taky udělal, ale nebylo to snadné - zlatá pračka nebo alespoň odstředivka.\nVyhlašuji na víkend pauzu, zrestuji se, dospím, dořeším motorku. Seženu levé zrcátko a můžu se zase toulat. Jen vím, že mě majitel motocyklu určitě nepochválí.


Už vás nebaví každý rok čekat, jak dopadne nejisté silvestrovské lyžování na horách? Vsaďte spolu s námi na portugalskou Madeiru a oslavte letošní konec roku na ostrově věčného jara! Zájezd Silvestr - Madeira pořádáme již počtvrté a je o něj vždy velký zájem - rezervujte včas. Ubytování zajišťujeme v kvalitních a prověřených hotelelech: 2* Monumental Residencial a 3* Orquidea v centru Funchalu.\nNa rozkvetlé Madeiře, právem nazývané botanickou zahradou uprostřed Atlantiku, vás čeká příjemné klima a bujná tropická vegetace. Ohromí vás rozeklané štíty hor, nádherné pohledy do hlubokých údolí i divoké pobřeží plné strmých srázů a vodopádů. A také zdejší působivé kulturní dědictví a vynikající kuchyně.\nNejnižší cenu získáte při ubytování ve 2* hotelu Monumental Residencial, asi 15 minut pěšky od centra Funchalu v turistické oblasti Lido. Hotel je vzdálený cca 200 m od moře, zastávka autobusu do centra je přímo u hotelu. Klienti jsou v hotelu ubytováni bez průvodce, který je vyzvedává k dennímu programu.\n29. 12. - 5. 1. 2019


Koupelna nejlevnější\n✅JJOSEPH JOSEPH SurfaceTM Soap Pump Set – dávkovač s nerezovým mýdlem. Dávkovač tekutého mýdla s odnímatelným nerezovým mýdlem: - nerezové mýdlo odstraňuje pachy na prstech a rukou tím, že přitahuje molekuly síry, které vznikají například při krájení cibule nebo strouhání česneku - základna s miskou zachycující kapky mýdla - protiskluzné gumové nožky Matný nerezový povrch odolný proti otiskům. Velikost: 10,6 x 14,5 x 7,9 cm Pouze ruční..\n✅JOSEPH JOSEPH C-pump ™ – dávkovač tekutého mýdla ovládaný jednou rukou. Unikátní design dávkovače tekutého mýdla umožňuje snadné a hygienické ovládání jednou rukou. Jednoduše vložte ruku do hlavice pumpy ve tvaru písmene C a jemně hřbetem ruky přitlačte na spodní část. Tekuté mýdlo vyteče otvorem v horní části hlavice do vaší dlaně. Dávkovač má protiskluznou základnu a okénko indikující úroveň hladiny mýdla. Plnění a čištění je..\n✅POPIS PRODUKTU • Během své činnosti přístroj nespotřebovává elektrickou energii • Snadné použití díky speciálnímu odtokovému ventilu • Indikátor na displeji upozorní na nutnost výměny..\n✅Vneste do své koupelny futuristickou atmosféru s našimi osvětlenými zrcadly v designu Slim. Tato koupelnová zrcadla s osvětlením jsou vybavena funkcí proti zamlžení, která se automaticky aktivuje při zapnutí světel LED. Zrcadla s dotykovým ovládáním a funkcí stmívání poskytují..\n✅Díky tomuto unikátnímu umyvadlu dodáte Vaší koupelně novou tvář. Jedná se o unikátní a exkluzivní variantu k běžným umyvadlům. Na návštěvu Vaší koupelny nikdo z Vašich přátel nezapomene. Upozornění! Umyvadla jsou originální, proto se každý kus může lišit rozměry,..\nAquamarin Koupelnové zrcadlo s LED osvětlením, 120 x 80 cm\n✅Toto koupelnové zrcadlo s osvětlením má funkci proti zamlžení, která se automaticky aktivuje při zapnutí světel LED. Zrcadla s dotykovým ovládáním a funkcí stmívání poskytují speciální osvětlení místnosti podle vaší nálady: teplé, studené nebo dokonce neutrální bílé..\nAquamarin Koupelnové zrcadlo s LED osvětlením 35W, 120x60cm\n✅S našimi zrcadly vnesete do své koupelny pokrokovou náladu. Tato koupelnová zrcadla s osvětlením jsou vybavena funkcí proti zamlžení, která se automaticky aktivuje při zapnutí světel LED. Zrcadla s dotykovým ovládáním a funkcí stmívání poskytují speciální osvětlení místnosti..\nAquamarin Koupelnové zrcadlo s LED osvětlením 18 W, 50x70cm\n✅Tato koupelnová zrcadla s osvětlením jsou vybavena digitálními hodinami s nastavením data a funkcí proti zamlžení, která se automaticky aktivuje při zapnutí světel LED. Zrcadla s dotykovým ovládáním a funkcí stmívání poskytují speciální osvětlení místnosti podle vaší..\nAquamarin Koupelnové zrcadlo s LED osvětlením, 120 x 60 cm\n✅Praktický dávkovač mýdla s jednou nádobkou můžete naplnit mýdelem nebo šampónem. Nádoba má objem 444 ml. Držák je vyrobený z kvalitní oceli, která se snadno čistí a skvěle odolává rzi. Prostě jen nastavte dlaň pod hubičku a zatáhněte za páčku pro dávku mýdla. Zásobník se..\n✅Tento konkrétní model sprchové vaničky je vyroben ze spolehlivého akrylátu a má hloubku 4,5 cm, což umožňuje snadnější přístup do sprchy. Stylová a elegantní sprchová vanička s velmi tenkým profilem. Má snadno čistitelný lesklý povrch. Tento model je třeba zvednout 12 cm od..\nAquamarin Sprchová vanička obdélníková, 110 x 80 cm\n✅Toto moderní svítidlo se hodí do každé koupelny. Vestavěný LED zdroj je nevyměnitelný, ale má velmi dlouhou životnost, cca 25 000 hodin. Svítí teplým bílým světlem. Krytí IP44 zajišťuje ochranu před stříkající vodou z libovolného směru a ochranu proti vniknutí předmětů do průměru 1 mm. Technické parametry: světelný tok - 1220 lm teplota světla - 3000 K energetická třída - A..\n✅Sušák na prádlo je nezbytnou pomůckou každé domácnosti. Sušák Vileda Magnum je praktické a chytré řešení pro péči o vaše prádlo, které vám nabízí extra velkou sušicí plochu, stabilitu a snadné sušení. Silné hliníkové dráty zabrání mačkání prádla. Sušák na prádlo je robustní a stabilní díky extra bezpečným a pevným nohám. Velkou výhodou jsou kolečka, zámek křídel a držák pro malé předměty, který..\nStojan na ručníky VOLVER Bílá,Stojan na ručníky VOLVER Bílá\n✅Stojan na ručníky VOLVER je vyroben z lakovaného bambusu a látky nebo bílé MDF a látky.Součástí stojanu je i koš např. na špinavé prádlo. Žebříkový regál s jedním košíkem se stane oblíbenou součástí vaší domácnosti.Barva:bílá / šedápřírodní / šedáRozměry: šířka: 43,5 cmhloubka: 33 cm výška: 139 cm Materiál:lakový bambus / MDF / látka Hmotnost:2,4 kg Dodáváno v demontu. ,Stojan na ručníky VOLVER je..\n✅Dóza na vatové tyčinky s bambusovým víčkem vypadá v koupelně velmi elegantně. Navíc tyčinky snadno a rychle vyjmete...\nKoš na prádlo 2 ks šedá,Koš na prádlo 2 ks šedá\n✅Stylový set prádelních košů je vyrobený z plsti v barevém provedení: šedá. Barva: šedáMateriál: plsťRozměry: šířka: 36 / 42 cmhloubka: 25 / 30 cmvýška: 45 / 50 cmHmotnost: 1,6 kg,Stylový set prádelních košů je vyrobený z plsti v barevém provedení: šedá. Barva: šedáMateriál: plsťRozměry: šířka: 36 / 42 cmhloubka: 25 / 30 cmvýška: 45 / 50 cmHmotnost: 1,6 kg..\nStojan na ručníky VOLVER Bambus,Stojan na ručníky VOLVER Bambus\n✅Rhonda je kolekce elegantního dřevěného nábytku, který perfektně padne především do koupelen. Pyšní se jednoduchým..\n✅Italská značka Tomasucci dokáže i z lékárničky vytvořit unikátní designový kousek. Jen se přesvědčete sami! Čisté..\n✅Kousky od iDesign, to jsou pomocníci k nezaplacení, které využijete naplno. Pomohou vám s organizací domácností. Uspořádejte..\n✅ Koupelna v dekoru bíá vysoký lesk pozůstáva ze: spodní skříňka pod umyvadlo (Š/V/H: 80/51/46 cm) s 2 dveřmi a 1 zásuvkou..\nLékárnička Wenko Chest 30 x 40 cm\n✅Když praktická a úsporná koupelna, tak jedině s Wenko! Těžko byste pohledali většího profíka na všechna možná řešení,..\n✅ Koupelna v dekoru dub Artisan pozůstáva ze: spodní skříňka pod umyvadlo(Š/V/H:80/51/46cm) s 2 dveřmi a 1 zásuvkou s jemným..\n✅Minimalistická a efektivní skříňka vyrobená z dubového dřeva se sametově jemným povrchem dostala již několik designových..\n✅Londýnská značka Wireworks věří v jednoduchost a preciznost. Proto k výrobě svých koupelnových doplňků používá jen..\n✅ Tenhle artikl je k dispozici POUZE ONLINE! Kúpeňové skříňky v trendovém dekoru antracit / bílá vyrobené z MDF s..\n✅http://www.kupelnovy-nabytok.eu/ Totální relax nabízí koupelna s příslušenstvím. Nechybí ručníky, bačkory, župan, čelenka do vlasů. Koš na prádlo a hygienické pomůcky mají také své místo Všechny výrobky jsou z plastu a navíc součástí balení jsou i papírové samolepky, kterými si každý může polepit co potřebuje ( např. mýdlo, toaletní..\n✅Cif čisticí ubrousky jsou ideálním řešením pro vyčištění všech viditelných i neviditelných nečistot ve Vaši koupelně. Naše ubrousky Cif jsou biorozložitelné a jejich speciální složení s technoloií odpuzující kapky vody z nich dělá skvělého pomocníka při úklidu. Cif věří ve zpřístupnění a zachování krásy pro každodenní potěšení všech. To je důvod, proč již více než 50 let produkty Cif odstraňují i nejhorší nečistotu bez poškození povrchů a zajišťují perfektní výsledky. Složení:..\nKoupelna 3,75 (75%) 28 x hodnotené\nKategorie produktů koupelna obsahuje 53 záznamů.


Spotlight (2015) - Přehrát film online - cele-filmy.cz\nEmail: info@cele-filmy.cz https://cele-filmy.cz/sledovat?zanr=novinky2016-v&film=Spotlight%20%282015%29 sledovat celý film online zdarma. Nejlepší novinky ze světa filmů a seriálů, filmové premiéry\nVšechny novinky 2016 Všechny novinky 2016, Koukat na, film, Spotlight (2015), celý film on-line Všechny novinky 2016\nPřehrát film Spotlight (2015), online ke zhlédnutí česky v hd, nejsledovanější. Koukat na celý online film zdarma a bez omezení. Zkouknout online s možností stáhnout film. Spotlight (2015) vás vůbec poprvé…\nPřehrát film Spotlight (2015) z alternativního zdroje 1\nPřehrát video Spotlight (2015) z alternativního zdroje 2\nStáhnout film Spotlight (2015) v HD kvalitě\nfilm Spotlight (2015) vás vůbec poprvé …


Podzemní plastové sklepy – na první pohled zvláštní pojem, který však svým uživatelům slibuje celou řadu výhod. O co se vlastně jedná? Podzemní plastové sklepy oceníte například tehdy, když potřebujete vhodné skladovací prostory pro uchování nejrůznějších plodin pro své osobní potřeby i tehdy, když potřebujete pořádný sklep pro své podnikání. Váš problém poměrně jednoduše vyřeší ITMS plast, firma dodávající hotové plastové sklepy, které nevyžadují žádné velké stavební úpravy a ještě vám ušetří místo.\nSkladování některých typů potravin či nápojů – od brambor přes mrkev a jablka až po víno, je vždy nejlepší využít prostor sklepa, který je pod úrovní terénu a nabízí tak pro uskladnění vhodné podmínky. Ke klasickým sklepům jsou pak ty plastové velmi zajímavou a praktickou alternativou. Jednou z jejich nesporných výhod je, že se v nich jednoduchým způsobem dá udržovat neměnná teplota i vlhkost. Právě tyto parametry jsou totiž častým nešvarem mnoha klasických sklepů. Plastové sklepy díky tomu umožňují využít skvělých podmínek, ve kterých je mnohem menší riziko vytváření plísní. Skladované potraviny a další produkty tak vydrží dlouho v dobré kondici a čerstvé.\nA jak vlastně takový plastový podzemní sklep vypadá? Tvoří jej velká plastová nádoba, kterou lze připodobnit například sudu. Ta je umístěna pod povrchem země. Při troše zjednodušení jde prakticky o jakousi plastovou lednici zakopanou pod zemí, přičemž z ní vychází krk, který má široký vstup. Do této „ledničky“ v podobě podzemního plastového sklepa je pak možné pohodlně vstoupit po schůdcích.\nPodzemní plastové sklepy se mohou umisťovat přímo pod dům. V takovémto případě je bez problémů možné mít vstup do sklepa v jedné z místností – často se jedná o kuchyň. Dalším častým umístěním plastových sklepů, které jako výrobce doporučujeme, je místo obklopené stromy. Ty totiž z půdy přirozeně vytahují přebytečnou vlhkost, což je pro plastový sklep žádoucí. Na druhou stranu není dobré plastový sklep umisťovat na velmi zahřívané místo, na které většinu dne přímo svítí slunce.\nJaké jsou tedy výhody podzemních plastových sklepů oproti klasickým sklepům? V první řadě jsou velmi nenáročné na údržbu a vyznačují se dlouhou životností. Mají velmi dobré hydroizolační vlastnosti a díky tomu do nich proniká mnohem méně vlhkosti než do klasického sklepa. To s sebou pak nese také naprosto minimální riziko vzniku plísní. V neposlední řadě je třeba zmínit snadnou montáž plastového sklepa – ten je tak prakticky ihned připraven ke skladování potravin. Nespornou výhodou je také značná úspora místa a také energie, kterou byste jinak museli pro chlazení potravin vynakládat. Vytěženou zeminu je navíc následně možné bez problémů využít pro pěstování dalších plodin, které následně můžete ve svém novém sklepě skladovat.\nITMS plast pro výrobu certifikovaných plastových sklepů využívá výhradně těch nejmodernějších technologií a materiálů. V jejich případě je velmi důležitá jejich vodotěsnost a odolnost proti agresivním látkám, opomenout nelze ani velmi dlouhou životnost. Nedílnou součástí výroby kvalitních plastových sklepů je také zkušený kvalifikovaný personál, na kterém si ITMS plast velmi zakládá.\nVeškeré výrobky z kategorie plastových sklepů splňují podmínky certifikace podle standardů, což je v případě tohoto typu výrobků velmi důležité. Zákazníkům proto velmi doporučujeme, aby se zajímali zejména o certifikaci materiálů k použití pro kontakt s jídlem. U podzemních plastových sklepů od ITMS plast si těmito certifikáty můžete být jistí.


Basenji – psí plemeno | Prima nápady\nPes, který neštěká: Objevte kouzlo psího plemene s názvem basenji\nTo, že prasátko chrochtá, kočka mňouká a pes štěká, ví každé malé dítě. Ale znáte psa, který neštěká? Láďa Hruška nám poodhalí tajemství a kouzlo neobvyklého psího plemene s názvem basenji. Kdo hledá ideální společníka do bytu, pes basenji je ten pravý!\nStředně velcí psi aristokratického vzezření, podobní plemeni basenji [basenži], jsou znázorněni již na reliéfech v egyptských hrobkách, starších než 4000 let. A přestože jejich přesný původ není podle kynologů zcela jasný, je jisté, že jde o jedno z nejpůvodnějších plemen, která se vyvinula z polodivokých vlasatých psů, jež žili s africkými kmeny Pygmejů v Kongu. Tam sloužili jako lovečtí psi, využívaní k nahánění zvěře do sítí. „Basenji neštěkají, což ale rozhodně neznamená, že by byli němí. Dokonce bych řekla, že v paneláku dokážou nadělat daleko větší zlo než uštěkaní pejsci. Disponují totiž velice širokou škálou zvuků od vytí a jódlování až po různé unikátní, takřka hrůzné zvuky,“ představuje exotické a málo známé psí plemeno chovatelka Miluše Novotná.\n"Basenji neštěkají, ale rozhodně nejsou němí," říká chovatelka Miluše Novotná (Zdroj: archiv FTV Prima)\nPes basenji je svobodomyslný a veselý\nJak vychovat temperamentního bígla: Pro oblíbený pamlsek a pochvalu udělá cokoliv\nProtože toto plemeno není poznamenáno šlechtěním, nese dosud řadu původních rysů svých předků, což má podle chovatelky jak pozitiva, tak negativa. „Jsou dost divocí až neposlušní, lépe řečeno jsou sví. Rozhodují se nikoli podle toho, co chcete vy, ale co chtějí oni. Někdy se dokonce říká, že basenji, to je ten pes, co se nesmí odepnout z vodítka,“ dodává paní Novotná se smíchem. Jeho svébytná povaha a svobodomyslnost je však pro chovatelku právě tím, co ji na basenji přitahuje. „Když jsme si chtěli pořídit psa, listovali jsme dlouho v atlase, až jsme narazili na toto plemeno, které se nám líbilo především vzhledově. Hlavně jejich ustaraný výraz i to, že dokážou celé hodiny ležet na sluníčku a dekorovat gauč. Uchvátili mne ale také svou povahou, samostatným rozhodováním a tím, že je s nimi legrace. Člověk se s nimi zkrátka nenudí, protože není den, kdy by na vás nevymysleli něco nového. Chovat basenjiho je prostě něco jako životní styl!“\nPes basenji sice má ustaraný výraz, ale je s ním legrace (Zdroj: archiv FTV Prima)\nPes basenji loví všechno, co je v pohybu\nDalším jejich přetrvávajícím původním instinktem je silně vyvinutý pud lovce, který se bez zaváhání vrhá na svou kořist. „Jejich slabinou i výhodou zároveň je lov,“ upozorňuje odbornice. „Ve své domovině loví s africkými kmeny zvěř. A v našich podmínkách loví všechno – nejen sousedovic slepice, ale i cyklisty, bruslaře, auta, zkrátka všechno, co je v pohybu. Člověk musí být stále ve střehu.“ Přestože zpočátku není snadné ho vycvičit, lze jeho přebytečnou energii využít v kynologických sportech, jako jsou dostihy či coursing neboli běh za střapcem, při němž pes sleduje taženou umělou návnadu, která simuluje skutečný běh zajíce.\nPes baseji loví všechno, co je v pohybu - slepice, cyklisty i auta (Zdroj: archiv FTV Prima)\nPes basenji je čistotný a má rád teplo\nA aby těch výjimečných vlastností nebylo málo, nelze opomenout ani to, že basenji jsou nezvykle čistotní psi. „Zcela postrádají psí pach, a to i když se namočí,“ říká chovatelka. „Navíc se o sebe až úpěnlivě starají, dokážou se celí olízat, packami si čistí obličej, podobně jako kočky. A když máte smečku sestávající minimálně ze dvou psů, starají se o sebe navzájem, například jeden druhému olizuje uši.“ Protože se basenji vyvinul v horkém klimatu a má tedy obzvláště krátkou srst, navíc bez podsady, rozhodně nemůže být chován celoročně venku. „Má horší toleranci na chlad, takže když jdou ven a je trochu zima, je potřeba jim dát nějaký teplejší obleček. Naopak horko snáší dobře,“ poznamenává Miluše Novotná a na závěr dodává, že basenji je zkrátka ideální společník do bytu, který sice moc nehlídá, ale pokud mu člověk přijde na chuť, zažije s ním spoustu legrace.\nPes basengi má rád teplo a oblečkem nepohrdne (Zdroj: archiv FTV Prima)\nStarejte se o zdraví a vitalitu vašich kočiček (Zdroj: Depositphotos)\nVáš kočičí mazlíček i jeho jazýček zaslouží jen to nejlepší\nJistě chcete, aby byli vaši kočičí miláčci zdraví a dožili se ve skvělé kondici vysokého věku. V tom jim pomůže vyvážené krmivo plné kvalitních látek, které jim dodá potřebné vitamíny a minerály nepostradatelné pro jejich psychickou a fyzickou pohodu. Dopřejte svým mazlíčkům tu nejlepší péči.\nChraňte vaše psy před nebezpečnými klíšťaty (Zdroj: AVEFLOR)\nPoradíme vám, jak ochránit vaše mazlíčky před nebezpečnými klíšťaty\nPřichází jaro, příroda ožívá, otepluje se. Spolu se vzrůstajícími teplotami vzrůstá aktivita nebezpečných klíšťat, která mohou našim mazlíčkům způsobit velmi závažné zdravotní problémy. Infikované může být až každé čtvrté klíště. Jaká jsou nejčastější onemocnění?


Domácí zelenina na svíčkovou omáčku - OK - RECEPTY\nHotová domácí zelenina na svíčkovou omáčku (do zásoby) vám umožní rychlou přípravu nejen vaší oblíbené svíčkové.\n4 – 5 lžic soli\n1,5 lžičky celého pepře (kuličky)\n4 velké bobkové listy\nDomácí zelenina na svíčkovou omáčku – recept\nZeleninu nakrájejte nebo nahrubo nastrouhejte, přidejte ostatní suroviny a duste doměkka. Podle potřeby přidejte malé množství vody. Pak směs rozmixujte, dejte do menších sklenic a sterilujte 20 minut při 90°C.\nPro rychlejší zpracování je vhodnější zeleninu nastrouhat.\n| Tags: bobkový list, kořenová zelenina, nové koření, ocet


Pražské vodovody a kanalizace, a.s. připravují na 19. týden odstávku pitné vody z důvodu provádění plánovaných oprav, udržovacích a revizních prací. Odstávka se bude týkat: Karlín – čtvrtek 13. května.\nOtevřený dopis starosty Prahy 8 Ondřeje Grose ministrovi zdravotnictví\nDnes 26. 4. 2021 zaslal starosta Prahy 8 Ondřej Gros (ODS) otevřený dopis ministrovi zdravotnictví.\nNa zdi u libeňské Vychovatelny ožívá příběh Anthropoidu\nNedaleko místa, kde došlo 27. května 1942 k aktu pomsty na říšském protektorovi Reinhardu Heydrichovi vzniká velkoplošné výtvarné dílo v rámci dotačního programu MuralArt.\nUzavírka ulice Vosmíkových, plánovaná od konce dubna do konce roku, letos neproběhne. Přehodnocení původních plánů oznámila Pražská vodohospodářská společnost (PVS) na základě požadavků MČ Praha 8.\nOmezení provozu v ulici Povltavská\nV termínu 27. 4. - 22. 9. 2021 dojde v ulici Povltavská k omezení dopravy - částečné uzavírce pravého jízdního pruhu. Dojde k zúžení obou jízdních pruhů na 2,8 m od křižovatky s ul. Bulovka ve směru na Libeň v délce cca 250 m za účelem provedení opravy mostu.\nSOS Praha 8 vyhlašuje výběrové řízení na pozici Všeobecná sestra (domácí ošetřovatelská péče)\nSOS Praha 8 vyhlašuje výběrové řízení na pozici Všeobecná sestra DOP (domácí ošetřovatelská péče)


Výlety za duší Čech - Franesa\nKatalogové číslo: 9009 Kategorie: Funk Karel, Svět a vesmír, Všechny knihy Štítek: Karel Funk\nDomů / Knihy podle autora / Funk Karel / Výlety za duší Čech\naneb Národní kořeny a křídla\nTato kniha nepatří do řady těch, které nás směřují k energeticky nabitým či jinak vyhledávaným místům naší vlasti. Nenavštívíme v ní silově vibrující místa. Spíše mystéria, zasunutá do paměťových stop národa. Budeme evokovat místa, která na mapách nenajdeme. Místa, která tvoří v jistém smyslu průniky do české národní duše, místa na kterých se můžeme ocitnout blíže k vnímání naší národní identity, jak nám byla věnována a vtisknuta naším národním géniem, nebo chcete-li - duchem - duší - archandělem.\nVydalo: Agape Brno


Wordplanet: Ezechiel / Ezekiel 1 : Bibli Svata / Czech Bible - Starý zákon / Old Testament\nEzechiel Kapitola 1\nEzechiel Kapitola 2\nEzechiel Kapitola 3\nEzechiel Kapitola 4\n1 Ty pak synu člověčí, vezmi sobě cihlu, a polože ji před sebe, vyrej na ní město Jeruzalém.\n2 A postav na ní obležení, a vzdělaje na ní šance, vysyp na ní násyp, a polož na ní vojska, a postav na ní berany válečné vůkol.\n3 Potom vezmi sobě pánev železnou, a polož ji místo zdi železné, mezi tebou a mezi městem, a zatvrď tvář svou proti němu, ať jest obleženo, a oblehneš je. Toť bude znamením domu Izraelskému.\n4 Ty pak lehni na levý bok svůj, a vlož na něj nepravost domu Izraelského. Podlé počtu dnů, v němž ležeti budeš na něm, poneseš nepravost jejich.\n5 A já dávám tobě léta nepravosti jejich v počtu dnů, tři sta a devadesáte dnů, v nichž poneseš nepravost domu Izraelského.\n6 Když je pak vyplníš, budeš ležeti na pravém boku podruhé, a poneseš nepravost domu Judova čtyřidceti dnů. Den za rok, den za rok dávám tobě.\n7 K obležení, pravím, Jeruzaléma zatvrď tvář svou, ohrna ruku svou, a prorokuje proti němu.\n8 A aj, dávám na tě provazy, abys se neobracel z boku jednoho na druhý, dokudž nevyplníš dnů obležení svého.\n9 Protož ty vezmi sobě pšenice a ječmene, též bobu, šočovice, i prosa, a špaldy, a dej to do jedné nádoby, abys sobě nastrojil z toho pokrmu podlé počtu dnů, v nichž ležeti budeš na boku svém. Za tři sta a devadesáte dnů jísti jej budeš.\n10 Pokrmu pak tvého, kterýž jísti budeš, váha bude dvadceti lotů na den. Od času až do času jísti jej budeš.\n11 Vodu také na míru píti budeš, šestý díl hin; od času do času píti budeš.\n12 Podpopelný pak chléb ječný, kterýž jísti budeš, ten lejny nečistoty lidské pec před očima jejich.\n14 Tedy řekl jsem: Ach, Panovníče Hospodine, aj, duše má není poškvrněna mrchami, a udáveného nejedl jsem od dětinství svého až podnes, aniž vešlo v ústa má maso ohavné.\n15 Kterýž řekl mi: Aj, dávámť kravince místo lejn lidských, abys sobě jimi napekl chleba.\n17 Aby nedostatek majíce v chlebě a v vodě, děsili se jeden každý z nich, a svadli pro nepravost svou.\nEzechiel Kapitola 5\nEzechiel Kapitola 6\nEzechiel Kapitola 7\nEzechiel Kapitola 8\nEzechiel Kapitola 9\nEzechiel Kapitola 10\n2 Tedy promluviv k muži tomu oděnému rouchem lněným, řekl: Vejdi do prostřed kol pod cherubíny, a naplň hrsti své uhlím řeřavým z prostředku cherubínů, a roztrus po městě. Kterýžto všel před očima mýma.\n3 (Cherubínové pak stáli po pravé straně domu, když vcházel muž ten, a oblak hustý naplnil síň vnitřní.\n7 Tedy vztáhl cherubín jeden ruku svou z prostředku cherubínů k ohni tomu, kterýž byl u prostřed cherubínů, a vzav, dal do hrsti toho oděného rouchem lněným. Kterýžto vzal a vyšel.\n9 I viděl jsem, a aj, čtyři kola podlé cherubínů, jedno kolo podlé jednoho každého cherubína, podobenství pak kol jako barva kamene tarsis.\n10 A na pohledění měla podobnost jednostejnou ta kola, jako by bylo kolo u prostřed kola.\n12 Všecko také tělo jejich i hřbetové jejich, i ruce jejich, i křídla jejich, též i kola plná byla očí vůkol jich samých čtyř i kol jejich.\n13 Kola pak ta nazval okršlkem, jakž slyšely uši mé.\n16 Když pak šli cherubínové, šla i kola podlé nich, a když vznášeli cherubínové křídla svá, aby se pozdvihli od země, neuchylovala se také kola od nich.\n18 I odešla sláva Hospodinova od prahu domu, a stála nad cherubíny,\n19 Hned jakž pozdvihli cherubínové křídel svých a vznesli se od země, před očima mýma odcházejíce, a kola naproti nim, a stála u vrat brány domu Hospodinova východní, a sláva Boha Izraelského svrchu nad nimi.\nEzechiel Kapitola 11\nEzechiel Kapitola 12\nEzechiel Kapitola 13\nEzechiel Kapitola 14\nEzechiel Kapitola 15\nEzechiel Kapitola 16\nEzechiel Kapitola 17\nEzechiel Kapitola 18\nEzechiel Kapitola 19\nEzechiel Kapitola 20\nEzechiel Kapitola 21\nEzechiel Kapitola 22\nEzechiel Kapitola 23\nEzechiel Kapitola 24\nEzechiel Kapitola 25\nEzechiel Kapitola 26\nEzechiel Kapitola 27\nEzechiel Kapitola 28\nEzechiel Kapitola 29\nEzechiel Kapitola 30\n4 A přijde meč do Egypta, a bude přetěžká bolest v Mouřenínské zemi, když padati budou zbití v Egyptě, a poberou zboží jeho, a zbořeni budou základové jeho.\n6 Takť praví Hospodin, že padnou podpůrcové Egypta, a snížena bude vyvýšenost síly jeho; od věže Sevéne mečem padati budou v ní, praví Panovník Hospodin.\n8 I zvědí, že já jsem Hospodin, když zapálím oheň v Egyptě, a potříni budou všickni pomocníci jeho.\n9 V ten den vyjdou poslové od tváři mé na lodech, aby přestrašili Mouřenínskou zemi ubezpečenou, i budou míti bolest přetěžkou, jakáž byla ve dni Egypta; nebo aj, přicházíť.\n10 Takto praví panovník Hospodin: Učiním zajisté konec množství Egyptskému skrze ruku Nabuchodonozora krále Babylonského.\n11 On i lid jeho s ním, nejukrutnější národové přivedeni budou, aby zkazili tu zemi; nebo vytrhnou meče své na Egypt, a naplní tu zemi zbitými.\n18 A v Tachpanches zatmí se den, když tam polámi závory Egypta, a přítrž se stane v něm vyvýšenosti síly jeho. Mrákota jej přikryje, dcery pak jeho v zajetí půjdou.\n19 A tak vykonám soudy při Egyptu, i zvědí, že já jsem Hospodin.\n21 Synu člověčí, rámě Faraona krále Egyptského zlámal jsem, a aj, nebudeť uvázáno, ani přičiněno lékařství, aniž přiložen bude šat pro obvázání jeho a posilnění jeho k držení meče.\n22 Protož takto praví panovník Hospodin: Aj, já jsem proti Faraonovi králi Egyptskému, a polámi ramena jeho, i sílu jeho, i budeť zlámané, a vyrazím meč z ruky jeho.\n24 Posilním zajisté ramen krále Babylonského, a dám meč svůj v ruku jeho, i polámi ramena Faraonova, tak že stonati bude před ním, jakž stonává smrtelně raněný.\n25 Posilním, pravím, ramen krále Babylonského, ramena pak Faraonova klesnou. I zvědí, že já jsem Hospodin, když dám meč svůj v ruku krále Babylonského, aby jej vztáhl na zemi Egyptskou.\n26 A tak rozptýlím Egyptské mezi národy, a rozženu je do zemí, i zvědí, že já jsem Hospodin.\nEzechiel Kapitola 31\nEzechiel Kapitola 32\nEzechiel Kapitola 33\nEzechiel Kapitola 34\nEzechiel Kapitola 35\n2 Synu člověčí, obrať tvář svou proti hoře Seir, a prorokuj proti ní.\n3 A rci jí: Takto praví Panovník Hospodin: Aj, já jsem proti tobě, horo Seir, a vztáhnu ruku svou na tebe, a obrátím tě v hroznou poušť.\n4 Města tvá v poušť obrátím, a ty budeš pustinou, i zvíš, že já jsem Hospodin,\n5 Proto že máš nepřátelství věčné, a rozptyluješ syny Izraelské mečem v čas bídy jejich, v čas dokonání nepravosti.\n6 Protož živť jsem já, praví Panovník Hospodin, že k zabití připravím tě, a krev tě stihati bude. Poněvadž krve vylévání v nenávisti nemáš, také tě krev stihati bude.\n7 Obrátím, pravím, horu Seir v hroznou poušť, a vypléním z ní jdoucího přes ni i vracujícího se.\n8 A naplním hory její zbitými jejími; na pahrbcích tvých i v údolích tvých, i při všech potocích tvých zbití mečem padati budou.\n9 V pustiny věčné obrátím tě, tak že města tvá nebudou zase vzdělána, i zvíte, že já jsem Hospodin.\n10 Proto že říkáš: Tito dva národové a tyto dvě země mé budou, a budeme dědičně vládnouti tou, v níž Hospodin přebýval,\n11 Protož živť jsem já, praví Panovník Hospodin, žeť učiním podlé hněvu tvého a podlé závisti tvé, kterouž jsi prokázala z nenávisti své proti nim. I budu poznán od nich, když tě budu souditi.\n12 A zvíš, že já Hospodin slyšel jsem všecka hanění tvá, kteráž jsi mluvila o horách Izraelských, řkuci: Zpuštěnyť jsou, námť jsou dány k sežrání.\n13 Nebo jste se honosili proti mně ústy svými, a množili proti mně slova svá, což jsem sám slyšel.\n14 Takto praví Panovník Hospodin: Jakž se veselí všecka ta země, tak pustinu učiním z tebe.\n15 Jakž se veselíš nad dědictvím domu Izraelského, proto že zpustl, tak učiním i tobě. Pustinou budeš, ó horo Seir, i všecka země Idumejská naskrze, i zvědíť, že já jsem Hospodin.\nEzechiel Kapitola 36\nEzechiel Kapitola 37\nEzechiel Kapitola 38\nEzechiel Kapitola 39\nEzechiel Kapitola 40\n2 U viděních Božích přivedl mne do země Izraelské, a postavil mne na hoře velmi vysoké, při níž bylo jako stavení města, ku poledni.\n3 I uvedl mne tam, a aj, muž, kterýž na pohledění byl jako měď, maje šňůru lněnou v ruce své, a prut k rozměřování, a ten stál v bráně.\n4 I mluvil ke mně ten muž: Synu člověčí, viz očima svýma, a ušima svýma slyš, a přilož srdce své ke všemu, což já ukáži tobě; nebo proto aťbych ukazoval, přiveden jsi sem. Ty pak oznámíš všecko domu Izraelskému, což vidíš.\n5 A aj, zed zevnitř při domu vůkol a vůkol, a v ruce muže toho prut míry, šesti loket, (loket o dlaň delší než obecní). Změřil šířku toho stavení jednoho prutu, a výšku jednoho prutu.\n6 A všed do brány, kteráž byla naproti východu, šel na horu po stupních jejích, i změřil prah brány jednoho prutu zšíří, a prah druhý jednoho prutu zšíří.\n7 A pokojíky jednoho prutu zdélí, a jednoho prutu zšíří, mezi pokojíky pak pět loket, a prah brány podlé síňce brány vnitř prutu jednoho.\n8 I změřil síňci brány vnitř na jeden prut.\n9 Změřil také síňci brány osmi loket, a veřeje její dvou loket, totiž síňce brány vnitř.\n10 I pokojíky brány východní, tři s jedné a tři s druhé strany. Jedné míry byly všecky tři, a míra jednostejná veřejí po obou stranách.\n11 Změřil též i širokost dveří té brány desíti loket, a dlouhost též brány třinácti loket,\n12 A přístřeší před pokojíky jednoho lokte, a na jeden loket přístřeší s této strany, pokojíky pak šesti loket s jedné, a šesti loket s druhé strany.\n13 A tak změřil bránu od střechy pokojíka do střechy druhého, širokost pětmecítma loket, dvéře naproti dveřím.\n14 A udělal veřeje šedesáti loket, a každé veřeje síně i brány vůkol a vůkol jedna míra.\n15 Od předku pak brány, kudyž se vchází do předku síňce brány vnitřní, bylo padesáte loket.\n16 A byla okna possoužená v pokojících i nad veřejemi jejich, do vnitřku brány vůkol a vůkol, takž i při klenutí, a na okních vůkol a vůkol do vnitřku, a na veřejích byly palmy.\n17 Potom mne uvedl do síně zevnitřní, a aj, komůrky a půda udělaná při síni vůkol a vůkol. Třidceti komůrek na té půdě bylo.\n19 Změřil také šířku od předku brány dolejší až k předku síně vnitřní, zevnitř na sto loket k východu a půlnoci.\n21 (Jejíž pokojíkové tři s jedné a tři s druhé strany, i veřeje její i síňce její byly podlé míry brány prvnější.) Padesáti loket dlouhost její, širokost pak pětmecítma loket.\n22 Okna také její i síňce její i palmy její byly podlé míry brány té, kteráž byla k východu, a vstupovalo se k ní po sedmi stupních, před nimiž síňce její byly.\n23 A byla ta brána u síně vnitřní naproti bráně půlnoční a východní; i odměřil od brány k bráně sto loket.\n24 Potom mne vedl ku poledni, a aj, brána ku poledni; i změřil veřeje její, i síňce její podlé těch měr,\n25 (A okna v ní i síňce její vůkol a vůkol podobná oknům oněm), padesáti loket zdélí a pětmecítma loket zšíří.\n26 A k vstupování k ní stupňů sedm, a síňce její před nimi; též palmy při ní, jedna s jedné a druhá s druhé strany při veřejích jejích.\n27 Též bránu síně vnitřní ku poledni změřil od brány k bráně, na poledne, sto loket.\n28 I uvedl mne do síně vnitřní branou polední, a změřil tu bránu polední podlé týchž měr,\n29 I pokojíky její i veřeje její, i síňce její podlé týchž měr, i okna její i síňce její vůkol a vůkol, padesáti loket na dél, a na šíř pětmecítma loket.\n31 A síňce její jako síň zevnitřní, i palmy při veřejích jejích, též stupňů osm k vstupování k ní.\n32 Uvedl mne také do síně vnitřní k východu, i změřil bránu tu podlé týchž měr,\n33 Též pokojíky její i veřeje její, i síňce její, podlé týchž měr, i okna její i síňce její vůkol a vůkol, zdélí padesáti loket, zšíří pak pětmecítma loket.\n34 Též síňce její při síni zevnitřní, a palmy při veřejích s obou stran, a osm stupňů k vstupování k ní.\n35 Přivedl mne též k bráně půlnoční, a změřil ji podlé týchž měr,\n36 Pokojíky její, veřeje její i síňce její i okna její vůkol a vůkol, zdélí padesáti loket, a zšíří pětmecítma loket.\n37 I veřeje její při síni zevnitřní a palmy při veřejích s obou stran, též osm stupňů k vstupování k ní,\n39 A v síňci brány byli dva štokové s jedné strany, a dva štokové s druhé strany, aby na nich zabíjeli oběti zápalné, a za hřích i vinu.\n40 A po boku, kudyž se tam vstupuje při dveřích brány půlnoční, dva štokové; tolikéž po boku druhém síňce též brány dva štokové.\n41 Čtyři štokové s jedné, a čtyři štokové s druhé strany po boku brány, osm štoků, na nichž zabíjeli.\n42 Čtyři pak štokové k zápalu byli z kamení tesaného, zdélí půldruhého lokte, a zšíří půldruhého lokte, a zvýší lokte jednoho, na nichž nechávali nádobí, kterýmž zabíjeli k zápalům a obětem.\n43 A kotliska ztlouští na jednu dlaň připravená v domě vůkol a vůkol, na štocích pak maso věcí obětovaných.\n44 Potom zevnitř, při bráně vnitřní, komůrky zpěváků v síni vnitřní, kteráž byla po boku brány půlnoční, a ty byly na poledne; jedna při boku brány východní byla na půlnoci.\n45 I mluvil ke mně: Tyto komůrky na poledne jsou kněží stráž držících nad domem;\n46 Ty pak komůrky na půlnoci jsou kněží stráž držících nad oltářem, totiž synů Sádochových, kteříž přistupují z synů Léví k Hospodinu, aby sloužili jemu.\n47 I změřil tu síň čtverhranou zdélí sto loket, a zšíří sto loket, i oltář před domem.\n48 I přivedl mne k síňci domu, a změřil veřeje té síňce, pěti loket s jedné a pěti loket s druhé strany, širokost pak brány byla tří loket s jedné a tří loket s druhé strany.\n49 Dlouhost síňce dvadcíti loket, širokost pak jedenácti loket i s stupni, po nichž se vstupovalo k ní; sloupové pak byli při veřejích, jeden s jedné, a druhý s druhé strany.\nEzechiel Kapitola 41\n1 Opět přivedl mne k chrámu, a změřil veřeje, šesti loket zšíří s jedné strany, a šesti loket zšíří s druhé strany, podlé širokosti stánku.\n2 A širokost dveří desíti loket, boky pak dveří pěti loket s jedné a pěti loket s druhé strany. Změřil také i dlouhost jejich čtyřidcíti loket, širokost pak dvadcíti loket.\n3 Přišel také do vnitřku, a změřil veřeje dveří dvou loket, a dvéře šesti loket, širokost pak dveří sedmi loket.\n4 Změřil také dlouhost svatyně dvadcíti loket, a širokost dvadcíti loket v chrámě, a řekl mi: Tato jest svatyně svatých.\n5 Změřil též zed domu šesti loket, a širokost pavlače čtyř loket, vůkol a vůkol okolo domu.\n6 Ty pak pavlače, pavlač nad pavlačí, byly tři, a třidcíti noh zdélí, a scházely se při zdi domu vespolek, tak že se pavlače vůkol a vůkol držely, a nedržely se na zdi domu.\n7 Nebo se rozšiřovala vůkol více a více, svrchu pro pavlače, kteréž byly okolo domu, od vrchu až dolů, vůkol a vůkol domu, poněvadž nejširší dům byl na hoře, a tak nejnižší porozšiřovala se k vrchu pro prostřední.\n8 Tak podobně spatřil jsem při domu pavlače, i nejvyšší vůkol a vůkol, jejichž půdy zouplna odměřeny byly šesti loket k výstupkům.\n9 Širokost zdi, kteráž byla při pavlačích zevnitř, pěti loket byla, i plac pavlačí, kteréž byly při domu.\n10 Mezi nimiž a komůrkami byla širokost dvadcíti loket okolo domu vůkol a vůkol.\n11 A dvéře pavlačí byly k placu, dvéře jedny na půlnoci, a druhé dvéře na poledne, a širokost placu byla pěti loket vůkol a vůkol.\n12 Stavení pak, kteréž bylo před příhradkem v úhlu k západu, širokost byla sedmdesáti loket, a zed téhož stavení pěti loket zšíří vůkol a vůkol, a zdélí devadesáti loket.\n13 Potom změřil dům, zdélí sto loket, totiž příhradek i stavení, a zdi jeho zdélí sto loket.\n14 Též širokost předku domu i příhradku k východu sto loket.\n15 Změřil i dlouhost stavení před příhradkem, kteréž bylo za ním, též i paláce jeho s jedné i s druhé strany, a bylo sto loket; též chrám vnitř i síňce s síní,\n16 Prahy i okna possoužená, i paláce vůkol po třech stranách jejich, naproti prahu taflování dřevěné vůkol a vůkol, i od země až do oken, též i okna otaflovaná,\n17 Od svrchku dveří až do vnitřní i zevnitřní strany domu, i všecku zed vůkol a vůkol vnitř i zevnitř změřené.\n18 Kteréž taflování bylo uděláno s cherubíny a palmami, a to vše palma mezi cherubínem a cherubínem. A cherubín měl dvě tváře.\n19 Totiž tvář lidskou naproti palmě s jedné strany, a tvář lvíčete naproti palmě s druhé strany. Tak uděláno bylo ve všem domu vůkol a vůkol.\n20 Od země až do vrchu dveří cherubínové a palmy zdělány byly i na zdi chrámu.\n21 Chrámu veřeje byly čtverhrané, a předek svatyně podobný jemu.\n22 Oltář dřevěný tří loket zvýší, zdélí pak dvou loket s úhly svými, jehož dlouhost i pobočnice jeho dřevěné byly. I mluvil ke mně: Tento jest stůl, kterýž stojí před Hospodinem.\n23 A dvojnásobní dvéře byly u chrámu i u svatyně,\n24 A dvojnásobní dvéře ve vratech, totiž dvojnásobní dvéře obracející se, dvojnásobní ve vratech jedněch, a dvojnásobní dvéře v druhých.\n25 Byli pak uděláni na nich, na těch dveřích chrámu, cherubínové a palmy, tak jakž uděláni byli na stěnách, trámové také dřevění byli před síňcí vně.\n26 Též na oknech possoužených byly palmy s obou stran po bocích síňce, i na pavlačích domu toho i trámích.\nEzechiel Kapitola 42\nEzechiel Kapitola 43\nEzechiel Kapitola 44\nEzechiel Kapitola 45\nEzechiel Kapitola 46\nEzechiel Kapitola 47\n1 Potom přivedl mne zase ke dveřím domu, a aj, vody vycházely od spodku prahu domu na východ; nebo přední strana domu k východu byla, a vody scházely pozpodu po pravé straně domu, po straně polední oltáře.\n2 Odtud mne vyvedl cestou brány půlnoční, a obvedl mne cestou zevnitřní k bráně zevnitřní, cestou, kteráž patří k východu, a aj, vody vyplývaly po pravé straně.\n3 Když pak vycházel ten muž k východu, v jehož rukou míra, i naměřil tisíc loket, a provedl mne skrze vodu,vodu do kůtků.\n4 Potom naměřiv tisíc, provedl mne skrze vodu, vodu do kolenou; ještě naměřiv tisíc, provedl mne vodou do pasu.\n5 Opět když naměřil tisíc, byl potok, kteréhož jsem nemohl přebřísti; nebo vyzdvihly se vody, vody, přes něž by se musilo plynouti, potok, kterýž by nemohl přebředen býti.\n13 Takto praví Panovník Hospodin: Totoť jest obmezení, v němž sobě dědičně přivlastníte zemi po pokoleních Izraelských dvanácti; Jozefovi dva provazcové.\n18 Strana pak východní mezi Chavrón a mezi Damaškem, a mezi Galád, a mezi zemí Izraelskou při Jordánu; od toho pomezí při moři východním měřiti budete. A toť jest strana východní.\nEzechiel Kapitola 48


1. rozpočet obce pro rok 2012\n... 10 115 000 vod. + kan.+ el, + plyn - lokality pro výst.RD (Turac,Myslivecká louka,Kořán) ...\n... 8 000 000 Vodovod Kolnovice 10 115 000 vod. + kan.+ el, + plyn - lokality pro výst.RD (Turac,Myslivecká louka,Kořán) 4 800 000 Rekonstrukce ...\n3. kronika obce 2013\n... zvolen starostou. Vlivem zhoršujícího se zdravotního stavu však odešel po roce 2002 z veřejného života. Výsledky prezidentských a parlamentních voleb v Mikulovicích V prezidentských ...\n... i dlouholetí zaměstnanci. Zachránit podnik měl loni na podzim nově otevřený noční klub. Vinárna v mysliveckém střihu byla přeměněna na erotickou jeskyňku. Poláci ale nebyli na české kněžky lásky zvědaví ...\n... stala jedinou přístupovou komunikací k myslivecké chatě a dalším třem domům. Zdaleka ale nešlo o jediný případ tohoto druhu. kronikář Pavel Macháček ...\n... zápasily s propadem příjmů způsobeným sníženým výběrem daní vlivem hospodářské krize, v Mikulovicích jako by to ani nebylo znát. Vedení obce se v roce 2009 podařilo uspět v řadě žádostí o dotace a tak ...\n... nesplnění očekávání z roku 1989, a vládnoucí pravice proklamovala vlivem krize utahování opasků! Došlo k faktickému zmrazení platů a omezení přílivu prostředků do terciální sféry, neboť daňové výnosy rapidně ...\n... téměř čtyři sta králíků, holubů, hus, kačen a další drůbeže. Aktivní jsou členové mysliveckých sdružení a to nejen ve vlastním lovu, ale především v péči o zvěř v honitbách. Něžnější část ...\n9. kronika obce 2007\n... 2/3 všech hlasů. Putin navíc ve třetím světě prezentoval Rusko jako protiváhu USA a na to bohužel mnoho zemí znepokojených rostoucím vlivem západní mocnosti slyšelo. V Evropě došlo k rozšíření Schengenského ...\n... jako v roce 2005 působili dvě organizace z oblasti myslivosti. V Mikulovicích se jednalo o honební společenství “Zelené údolí” , v jehož čele stál Josef Orel a v Kolnovicích o myslivecké sdružení “Vlčí ...\n11. mechová jezírka Rejvíz - 8km\n... dány základní podmínky pro vznik rašeliniště. Puvodni smrkový les vlivem silného zamokřent odumřel a byl postupně nahrazen porosty borovice blatky. která dorůstá do výšky 15 m při stáři maximálně do 200 ...\n... vozidla pod vlivem alkoholu. Dopravní nehodovost na území obce je malá, šlo převážně o nehody na silnici I/44. Ze zprávy PČR dále vyplývá, že byla nucena věnovat zvýšenou pozornost mládeži, která se scházela ...\n13. online kamery\n14. Policisté řešili opilého sebevraha i řidiče\n... mluvčí Josef Bednařík. Při nehodě se naštěstí nikdo nezranil. Muže policisté podezřívají z trestného činu ohrožení pod vlivem návykové látky. Ze stejného trestného činu je podezřelý třiadvacetiletý muž ...\n15. Rozloučili jsme se\n... SLUŽBA TSJ, a. s., Otakara Březiny 168, Jeseník23. 3. Ing. Pavel Tereštík (1957) – Praha-Slivenec, 28. 3. Soňa Hubálková (1948) – Zlaté Hory zdroj http://sumpersky.denik.cz/nehody/rozloucili-jsme-se-20150402.html ...\n... popere o postup na prestižní mezinárodní festival Blues Alive. O tom, kdo si zahraje se špičkovými bluesmany, se rozhodne na soutěžní přehlídce Blues Aperitiv, která začíná v 19 hodin ve velkém sále Domu ...\n17. Myslivci se v Hanušovicích pochlubili trofejemi\nHanušovice – Stovky kusů srnčího a jeleního paroží zaplnily v druhém březnovém týdnu kulturní dům v Hanušovicích. Zdejší sál hostí chovatelskou přehlídku trofejí zvěře ulovené na Šumpersku v mysliveckém ...\n18. Co se dělo v ZUŠ\n... pro klavír Zdeňka Fibicha Z nálad, dojmů a upomínek a Sonátu D dur, 1. větu Josefa Myslivečka. Katka Plašilová si vybrala klavírní skladbu českého skladatele - Mazurku Václava Kaprála. V závěru koncertu ...