Nespra Callosa d'en Sarrià - Comenaranjas\nLa nespra Callosa d'en Sarrià conté varietats certificades amb el segell de Denominació d'Origen per la gran qualitat d'aquests fruits.\nFruita d'alt contingut vitamínic i baix en calories malgrat ser rica en sucres.\nEs caracteritza per un color groguenc o ataronjat i una pell forta i resistent que no obstant això es pela amb facilitat. La polpa és brillant de color groguenc o blanquinós i un sabor dolç amb toc lleugerament àcid.\nEl fruit és deliciós però l'arbre també destaca per la seva capacitat ornamental sent un dels més utilitzats.\nHistòria i origen de la nespra\nEncara que es cita el seu origen al Japó sobre el 1.100 a. C. alguns botànics suggereixen que el seu cultiu es va iniciar a la Xina i posteriorment va ser introduït al Japó. És conegut com nespra del Japó per distingir-lo del nespra Europeu encara que com comentem és probable que sigui procedent de la Xina.\nEls nespres es conreaven a la regió del mar Caspi fa més de 3.000 anys i cap a l'any 700 a. C. va arribar a Grècia des d'on es va estendre a Roma prop de l'any 200 a. C. Era un important cultiu a l'edat mitjana i en l'Imperi romà.\nAl segle XVIII es va estendre a Europa on era cultivat com a arbre ornamental i a meitat del segle XIX es va introduir als Estats Units.\nEntre els anys 60 i principis dels 70 va començar a cultivar de forma més intensa millorant la qualitat del fruit amb tècniques que segueixen vigent avui dia.\nNespres amb Denominació d'Origen de Callosa d'en Sarrià\nAquest nespra té una Denominació d'Origen Protegida des del 14 de juny de 1991 que va identifica i protegeix el cultiu en diversos municipis alacantins de la Comunitat Valenciana pertanyents a la Marina Baixa i el Camp d'Alacant.\nLes varietats comunes més cultivades i emparades sota aquest segell són Algar, Magdal, Golden i Nadal.\nLa seva qualitat es deu al cultiu en un entorn privilegiat purament mediterrani amb hiverns suaus que permeten l'òptima maduració del fruit. La recollida es realitza manualment seleccionant els fruits de mida i qualitat perfecta per al consumidor.\nA la població Callosa d'en Sarrià s'ha realitzat una tasca de cultiu i millora de la nespra en els últims 100 anys fins als nostres dies presentant un fruit de qualitat superior. En aquestes zones d'interior a més d'un clima idoni per al cultiu d'aquesta fruita hi ha aigua de qualitat. Tot el poble s'ha bolcat en la producció de l'eix de la seva economia impulsant encara més la qualitat i el cultiu d'aquesta fruita i convertint al poble en el principal productor d'Espanya.\nPropietats i beneficis de la nespra Callosa d'en Sarrià\nConté gran quantitat d'aigua pel que és una fruita diürètica.\nAlt contingut en vitamina A, i destacable també del grup B2 i C, també d'hidrats de carboni i fibres.\nExcel·lents qualitats antioxidants gràcies al seu contingut en vitamines.\nQuant als minerals, destaquen especialment el calci, el magnesi, fòsfor el ferro i el sofre.\nTé un efecte depurador en l'organisme gràcies a la fibra que ajuda amb el colesterol i el trànsit intestinal.\nDestaca el seu contingut en la fibra soluble pectina que regula el sistema gàstric.\nÉs un bon diürètic pel seu contingut en potassi i àcids orgànics


Els que només saben dir «yes, yes»\nALEIX FREIXAS, DELEGAT DE CURS. GIRONA..\nCom a representant de la classe de 2n de batxillerat C, la classe que suposadament es limita a dir «yes, yes» en les visites d'Ernest Maragall, demano una correcció immediata del greu error que van cometre en l'edició del divendres 29 de febrer. Després de llegir el seu escrit en la secció del Safareig ens vam sentir ofesos pel grau d'ignorància amb què se'ns tracta davant dels ulls dels lectors. Per això ens veiem obligats a dirigir-nos a vostè i a tot l'equip de periodistes i redactors que treballen en el seu diari perquè una publicació com la seva no pot falsejar descaradament els fets que van passar el dimecres 27 febrer.\nUn bon periodista ha de contrastar la seva informació per aconseguir la veracitat de la notícia. Li asseguro que a tots els batxillerats de l'IES Montilivi hi ha un bon nivell, no només d'anglès, sinó en general.\nAquests fets van passar en una classe de 2n de batxillerat, on els alumnes van quedar sorpresos de la visita imprevista del conseller i els costava reaccionar davant el respecte que imposa aquesta persona.\nNosaltres volem una rectificació de l'error, ja que tenim un gran nivell d'anglès. Havíem pensat d'escriure aquesta carta en l'idioma del qual se'ns qüestiona el nostre coneixement. Després vàrem veure que no havíem de demostrar res a la gent que menteix en els seus escrits.\nDarrere de tot això, hi ha un bon institut, amb un professorat prou qualificat per preparar-nos per al nostre futur, les nostres feines, les nostres carreres..., perquè el dia de demà als nostres llocs de treball no haguem de rebre queixes ni rectificacions.\nLa normativa ISO ha estat concedida per algun motiu. Aquest motiu és l'enorme qualitat del professorat. Això també es pot percebre en els nostres resultats dintre les proves PAU. L'institut té dels millors resultats de la ciutat.\nJa que ens han format amb un alt nivell d'educació, insistim un cop més a poder veure ben aviat una rectificació per la seva part.


El 7 de gener comencen les obres per recuperar l’accés al riu Llobregat des de Sant Andreu de la Barca - Ràdio Sant Andreu\nHome / Actualitat Sant Andreu Barca / El 7 de gener comencen les obres per recuperar l’accés al riu Llobregat des de Sant Andreu de la Barca\nEl 7 de gener comencen les obres per recuperar l’accés al riu Llobregat des de Sant Andreu de la Barca\nPosted by: Radio Sant Andreu in Actualitat Sant Andreu Barca, Destacats, Societat desembre 20, 2018\t950 Views\nL’objectiu és crear un espai cívic i per a l’ús ciutadà en aquest entorn natural i per primera vegada a Catalunya s’avaluarà els beneficis que suposa per a la salut de la població una actuació urbanística d’aquest tipus.\nEl dia 7 de gener començaran les obres per recuperar l’accés al riu Llobregat des de Sant Andreu de la Barca. Les obres tenen un període d’execució de sis mesos i un pressupost de 900.000 euros.\nLa millora de l’entorn fluvial es farà des de la riera de Corbera i suposarà la continuïtat del parc de la Solana.\nLa iniciativa, segons ha informat l’Ajuntament de Sant Andreu de la Barca, també preveu la millora dels tres accessos que hi ha per poder arribar al riu amb la instal·lació de més lluminositat i la neteja de la zona, a més de la millora dels camins. Al nou espai conviuran vianants i bicicletes i s’instal·laran màquines per fer exercici.\nA més, de millorar la connectivitat amb el parc de la Solana i amb la Font de l’Hermano, el projecte suposarà també l’adequació de la zona d’accés al cementiri, donar continuïtat entre la zona urbana i l’accés al riu per la riera del Palau, crear un camí paral·lel a l’autopista, ampliar l’aparcament i senyalitzar l’espai.\nLa nova zona serà accessible per a les persones amb mobilitat reduïda i l’actuació suposarà la recuperació i promoció de la flora i la fauna del riu creant un espai d’educació ambiental.\nL’Organització Mundial de la Salut (OMS) ha mostrat el seu interès per aquest projecte i la directora de l’oficina regional de l’OMS, Monika Kosinska, ha visitat recentment la zona per conèixer de primera mà el projecte.\nSegons l’estudi inicial realitzat per la Generalitat, els principals problemes de salut crònics dels ciutadans de Sant Andreu de la Barca són les taxes elevades de colesterol, la hipertensió arterial i els trastorns d’ansietat, aspectes que també són els més freqüents al conjunt de Catalunya.\nLa recuperació de la llera del Llobregat pot contribuir a incrementar l’activitat física entre els ciutadans, que disposaran d’un nou espai de lleure, que vindria a augmentar l’autoestima reduint d’aquesta manera la depressió i l’ansietat; disminuir les malalties cardiovasculars, respiratòries i la sensació d’estrès.\nUn altre dels aspectes positius seria la millora de la cohesió social i del teixit associatiu i la reducció de l’aïllament social.\nPrevious: Fem Igualtat – Consells per escollir els jocs i les joguines en igualtat\nNext: Consells de consum per Nadal


salt des Freu – Camp d'aprenentatge Orient\nde 5 a 7 km. en funció dels continguts a treballar\nContinguts que es poden treballar: flora (claus dicotòmiques), fauna, paisatge, orientació, geografia, toponímia, oficis antics (carboners i calciners), plagues, estudi del bosc, cicle de l’aigua, usos energètics, etc. Material descarregable.L’itinerari del Freu comença i acaba a Orient. És un itinerari d’anada i tornada pel mateix camí.\nPodem començar l’itinerari per Orient o pel camí de son Perot. Si començam per orient ens dirigim cap al pas de s’Estaló i abans es pot visitar un ranxo de carboners reconstruit. Ranxo que es troba dins un alzinar. A l’alzinar també s’hi poden veure les conseqüències de la plaga del banyarriquer, i restes i rastres de la fauna que hi habita. Una vegada dins l’alzinar descobrim diferents plantes característiques del bosc. A continuació seguim per l’alzinar on hi ha restes d’activitats relacionades amb l’explotació d’aquest com: rotllos de sitja, barraques, forns, forns de calç, porxos…\nQuan som al pas de s’Estaló davallam cap al Freu per la Comuneta de Sant Jordi fins arribar a un antic forn de calç.\nItinerari del Salt des Freu.\nNOTA IMPORTANT: podem començar l’itinerari des d’Orient (4 hores mínim) o des del camí de son Perot (3 hores mínim). La recollida sempre és al camí de son Perot. Per això és molt important avisar empresa d’autocar que ens hauran de recollir a l’entrada del camí que es troba a la carretera vella que uneix Orient amb Bunyola.


S’amplia la capacitat d’acollir persones vulnerables | Pacte del temps de Barcelona | Ajuntament de Barcelona\nInici » Noticia » S’amplia la capacitat d’acollir persones vulnerables\nS’amplia la capacitat d’acollir persones vulnerables\nCovid-19. S’habiliten 385 places addicionals perquè tothom pugui fer el confinament per la Covid-19 en condicions dignes.\nPer garantir les condicions de confinament davant la Covid-19, ampliem la capacitat d’allotjament de persones en situació de vulnerabilitat. A les 2.200 places per a persones sense llar que funcionen cada dia a la ciutat se n’hi afegeixen 385, la majoria a Fira Barcelona.\nEl pavelló número 7 de Fira Barcelona, de 6.000 metres quadrats, garanteix unes condicions dignes de confinament a 225 persones sense llar, amb zones de descans, dutxes i menjador.\nL’espai, gestionat per tècnics municipals, la Creu Roja i entitats socials, pot ampliar la capacitat d’acollida progressivament i d’acord amb les necessitats fins a arribar a 1.000 places.\nA més, s’han adequat tres dispositius més: l’Espai Pere Calafell, amb 53 places, un equipament amb capacitat per a 30 persones que hagin de fer quarantena, gestionat per Sant Joan de Déu, i el dispositiu Dos de Maig, amb 72 places reservades exclusivament per a dones.\nParal·lelament, per pal·liar els efectes que ha tingut el tancament o la reducció horària d’altres equipaments, s’ha habilitat un dispositiu d’higiene, bugaderia i menjador en coordinació amb el Centre Assís.\nApartaments turístics per a serveis socials\nL’Ajuntament llogarà durant els pròxims dos mesos 200 apartaments turístics per ampliar encara més la capacitat d’acollir persones en situació de vulnerabilitat.\nA més de persones sense llar, en aquests pisos s’allotjaran dones víctimes de violència masclista i famílies amb menors a càrrec.


Coccions de llarga durada en pot de vidre | ets el que menges\n24 d'octubre 2011 | Actualitzat el 4 de febrer 2019 Altres\nEls cereals i els llegums són la base de l’alimentació macrobiòtica, potser l’ordre alimentari més intel·ligent.\nAquestes dues famílies d’aliments, de fàcil accés, preu assequible i de proximitat, poden donar lloc a un sens fi de combinacions boníssimes, des de tots els punts de vista, amb verdures, bolets, algues…\nSi es couen correctament, tenen una conservació a la nevera excel·lent, però de vegades falta espai a la nevera o no hi ha disponibilitat per preparar-les quan es necessiten. El problema es resol amb la cocció/esterilització en pots de vidre hermètics. Es compren en botigues de parament de casa, ferreteries o grans magatzems. N’hi ha de mig litre, d’un litre i d’un litre i mig i es poden reutilitzar tantes vegades com es vulgui, només cal canviar-ne la goma de tant en tant.\nNomés cal omplir el pot amb el cereal o el llegum, sal, aigua i coure el conjunt al bany maria. L’aigua del bany maria ha de cobrir del tot els pots, i el temps de cocció/esterilització es comptabilitza a partir que comença a bullir.\nEn acabar el temps de cocció, és molt important deixar refredar els pots dins mateix del bany maria, sense moure’ls ni, encara menys, treure’ls.\nL’endemà es treuen, s’esbandeixen –la calç de l’aigua del bany maria s’haurà adherit al vidre–, s’assequen i s’emmagatzemen, si és possible, en un lloc fresc i sec –si no tenim aquesta possibilitat, els col·locarem al rebost amb els “secs”.\nAquest procediment, si es fa bé, garanteix una conservació perfecta del pot i el seu contingut durant dos anys fora de la nevera. La nevera es fa imprescindible un cop s’obre el pot.\nProporcions per a pots d’un litre de contingut (a partir que comenci el bull) :\nArròs integral 300 g : 45’ d’esterilització\nOrdi 250 g : 210’ d’esterilització\nFajol 300 g : 60’ d’esterilització\nLlenties 300 g : 70’ d’esterilització\nMongetes seques 300 g : 180’ d’esterilització\nCigrons 300 g: 300’ d’esterilització\nAzukis 300 g : 180’ d’esterilització\nA l’arròs i l’ordi es pot afegir un tros de 6 cm d’alga kombu i 2 cullerades de tamari –per donar-hi més sabor i més minerals.\nAl fajol podem incorporar-hi bolets assecats (cama-secs, trompetes de la mort, ceps, múrgules…).\nA les mongetes seques i els cigrons NO se’ls pot afegir xoriço, però un manat d’herbes, sí.\nAls azukis, espaguetis de mar (Himanthalia elongata).\n1) Renteu els cereals o els llegums.\n2) Incorporeu la sal, l’aigua i els sabors al pot, juntament amb els cereals o els llegums. Tanqueu el pot. Reserveu-lo 24 h a la nevera.\n3) Reposeu el nivell d’aigua i esterilitzeu-ho.\n4) Per a l’arròs no cal el remull.\nLes qualitats dietètiques d’aquests aliments conservats amb aquest mètode de cocció són òptimes. L’entorn hermètic evita l’oxidació de vitamines, minerals, pigments…, i eleva l’aroma al màxim: fixeu-vos que durant la cocció, la cuina no fa olor!\nLes textures, sobretot dels llegums, són impecables, ja que no s’han remenat en cap moment i els grans no s’han bellugat, com és el cas de quan es couen a la cassola.\nLa utilització d’additius de conservació és del tot innecessària.\nRecomano que no esbandiu els productes un cop els tragueu del pot; no cal fer-ho perquè no n’hem de rentar els additius que sol fer servir la indústria. Encara més: el caldo de cocció que queda, si no es fa servir junt amb els cereals o els llegums, es pot reciclar per a la preparació de cremes, sopes o altres guisats. Aquest líquid conté els mateixos nutrients que els aliments que s’hi han cuit.


El 69è festival de cinema de Sant Sebastià tindrà una nodrida llista de directors espanyols competint per la Petxina d’Or. Iciar Bollain, amb Maixabel; Fernando León de Aranoa, amb El buen patrón;...\nJaume Collet-Serra dirigeix Dwight Johnson en aquesta superproducció\nErnesto Alterio, Verónica Echegui, Raúl Arévalo, Anna Castillo, Álvaro Cervantes, Carlos Cuevas, Miki Esparbé i María León són alguns dels intèrprets de la producció catalana Donde caben dos,...\nRiz Ahmed, un raper furiós i en crisi\nFilmin. Film / Drama musical\nRiz Ahmed (Sound of metal) interpreta un raper britànic-paquistanès que entra en crisi just abans de la seva primera gira internacional a Mogul Mowgli. Estrena demà dins de l’Atlàntida Film Fest....\nLa mort de Guillem, pel·lícula de Carlos Marques-Marcet sobre l’assassinat de l’antifeixista valencià Guillem Agulló, ha rebut el premi a millor llargmetratge al Festival de Cinema i Televisió...\nUna de les més grans obres humanistes de la història del cinema va aportar-la el japonès Masaki Kobayashi amb els tres films que, realitzats entre 1959 i 1961, configuren La condició humana, amb una...\nErnesto Alterio, Verónica Echegui, Raúl Arévalo, Anna Castillo, Álvaro Cervantes i Carlos Cuevas són alguns dels intèrprets de la producció catalana Donde caben dos, una comèdia coral i desenfrenada...\nTres joves actrius fingeixen ser menors d’edat i veuen què passa quan es registren en una popular sala de xat en línia. Atrapados en la Red és un documental txec revelador sobre l’abús de menors,...\nEl 1971, amb motiu de l’estrena de Mort a Venècia, Luchino Visconti va proclamar el seu Tadzio com “el noi més bell de el món”. 50 anys després, el documental El chico más bello del mundo analitza...\nEl 1999 es va organitzar a Rome, a uns 160 quilòmetres del lloc original, una rèplica del mític festival de Woodstock celebrat 30 anys abans. La intenció era fer-se ressò durant tres dies de la unitat...\n‘Gomorra’, la Camorra més realista\nMatteo Garrone va triomfar el 2008 (premis Europeus de Cinema, Gran Premi del Jurat de Canes...) amb aquest drama realista i descarnat sobre la Camorra, que adapta el llibre de Roberto Saviano. El film...\nCharlotte Vega, Emma Dumont i Matthew Modine protagonitzen Wrong Turn: Sendero al infierno, film alemany dirigit per Mike P. Nelson sobre un grups de joves en ruta per les muntanyes Apalatxes que viuen...\nTrio improbable en un viatge romàntic i boig\nGuillaume Brac, nou talent del cinema francès, reuneix a ¡Al abordaje! un grup divers i multiracial de joves actors (Eric Nantchouang, Salif Cissé, Édouard Sulpice, Asma Messaoudene) en una comèdia...\nL’actor barceloní Secun de la Rosa debuta com a director amb El cover, film protagonitzat per dos actors també catalans, Àlex Monner i Marina Salas, sobre dos músics que volen triomfar a Benidorm....\nKelly Preston i Judi Dench formen part del repartiment d’aquesta producció britànica dirigida per la debutant Jules Williamson. Tres amigues d’uns 50 anys i la filla d’una companya que va morir...\nEls Looney Tunes fitxen Lebron James, de l’NBA\nAnimació / Acció\nVint-i-cinc anys després que Michael Jordan i Bugs Bunny fessin parella d’atac a Space Jam, els Looney Tunes de Warner Bros. fitxen una altra gran estrella de l’NBA, Lebron James, a la seqüela Space...


Els catalans consumiran gairebé dos milions de coques per Sant Joan – Castellvilarenc.info\nACN / Castellbell i el Vilar\nEls catalans consumiran gairebé dos milions de coques per Sant Joan\nby ACN 22/06/2019 22/06/2019\nText: ACN/ Foto: Andrea Zamorano\nEl Gremi de Pastisseria de Barcelona preveu que els preus es mantinguin entre els 16 i els 35 euros\nEls catalans menjaran 1,8 milions de coques artesanes per Sant Joan, un 3% més que l’any passat pel fet que el 24 de juny cau en dilluns i, al ser festiu, s’allarga el cap de setmana. És la previsió del Gremi de Pastisseria de Barcelona, que creu que l’efecte del pont pot ser “més beneficiós” per les pastisseries de fora de la capital catalana. “Als de Barcelona pot ser que ens perjudiqui una mica però també pot ser que la gent que marxi de pont s’ho endugui abans”, ha reflexionat el vicepresident del Gremi i propietari de la pastisseria Lis, Pere Camps. Segons el Gremi, els preus es mantindran entre els 16 i els 35 euros, en funció de la mida i del farcit, tot i la pujada del preu del pinyó. La coca més venuda tornarà a ser la de brioix farcida de crema, seguida de la coca de llardons de full i la de brioix amb fruites. “És una festivitat bastant clàssica tot i que sempre hi ha qui fa alguna variació” de la recepta tradicional, ha explicat Camps a l’ACN.\nEl vicepresident del Gremi de Pastisseria de Barcelona ha assegurat que la revetlla de Sant Joan té “una repercussió important” per al sector, ja que les vendes es disparen. “Juntament amb el dia de Reis són els dies més forts perquè en un dia concentres molta quantitat de feina”, ha explicat Camps. Pel que fa a la revetlla d’enguany, el Gremi és “molt positiu” per l’efecte del pont i perquè mantindran preus.\nEl propietari de la pastisseria Lis de la capital catalana ja preveu un intens ritme de feina la matinada de diumenge i, en menor mesura, també els dies previs. Per això algunes pastisseries fan contractacions temporals per reforçar l’obrador per tenir a punt les coques per la revetlla. Camps ha apuntat que els compradors són “bastant previsors” per Sant Joan però espera que diumenge sigui el dia en què la botiga estigui més atapeïda.\nElaborar una coca de Sant Joan porta unes sis hores de feina, des que es comença a elaborar la massa fins que es cou. La meitat d’aquest temps es dedica a què la massa fermenti. Els ingredients que no poden faltar són el pinyó, ous frescos i llet fresca per fer la crema i la mantega extra. El Gremi de Pastisseria de Barcelona destaca que, a diferència de les coques de supermercat, a les pastisseries agremiades no fan servir additius.\nOrigen de Sant Joan\nLa festa de Sant Joan no té un origen definit, tot i que se sap que obeeix a ritus pagans. S’explica que en la nit més curta de l’any, el sol era el convidat d’excepció, i d’aquí l’arrodoniment originari de la coca, un cercle perfecte amb un forat al mig que emulava el gran astre.\nEn un primer moment, l’ingredient bàsic era la pasta de pa adobada amb oli, ous i sucre, una massa cuita i amb pinyons com a ornament essencial. Amb l’aparició dels mestres pastissers, les formes van anar variant fins a arribar a l’actual i es van introduir nous ingredients com ara la cirera, el poncem i tota mena de fruites confitades.\nTaggedrevetlla de sant joan\n“T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré”.\nJoan Seguí reinterpreta Vivaldi a Montserrat\nDia mundial d’Internet : La seguretat sí que importa\nEls Caps de setmana del 21 i 22 i del 28 i 29 de maig tall de servei a la línia R5 per obres de millora\nL’avinguda de Catalunya a Castellbell, oberta al trànsit.\nCastellbell i el Vilar commemora el 90è aniversari de la proclamació de la República amb la descoberta d’una placa a la façana de l’antic Ajuntament\nLleuger augment de casos positius a Castellbell i el Vilar


Xina Proveïdors de clorhidratos de Ropivacaína locals de qualitat local d'alta anestèsia - Anestèsia local en descompte a granel en pols en existència - Sendi\nAnestèsia local Raw Ropivacaine Hydrochloride\nAnestèsia local Raw Ropivacaine Hydrochloride / Ropivacaine CAS 132112-35-7 WhatsApp: +8618126437315 Skype: selina.xu@yccreate.com Tothom parla les paraules semblants, el que vull dir és: només doni'm una oportunitat, només has d'intentar en mi, potser em sorprendrà! Detall ràpid: ...\nAnestèsia local Raw Ropivacaine Hydrochloride / Ropivacaine CAS 132112-35-7\nHidroclorur de cloroprocaïna\nLa Ropivacaine és un anestèsic (medicament que entorpora) que bloqueja els impulsos nerviosos que envien senyals de dolor al cervell.\nLa Ropivacaína s'utilitza com a anestèsia local (en una única àrea) per a un bloqueig espinal, també anomenat epidural. La medicació s'utilitza per proporcionar anestèsia durant una cirurgia o secció C, o per facilitar els dolors de mà.\nRopivacaine també es pot utilitzar per a fins no inclosos en aquesta guia de medicació.\n1) Anestèsia quirúrgica: anestèsia epidural (incloent anestèsia epidural durant la cesària); anestèsia local d'infiltració.\n2) Control del dolor agut: per a la analgèsia postoperatòria o laboral es pot utilitzar una infusió epidural contínua també pot ser medicació intermitent; anestèsia local d'infiltració.\nPols d'hormona esteroide:\nEsteroides negres / enonec\nNegre / enonec B\nUndecilenat de boldenona\nPropionat de testosterones\nCipionat de nandrolona\nFenilpropionat de nandrolona\nAcetat de trembolona\nTren / bolons B\nSèrie Dros / Tanolonec\nEsteroide anabòlic oral\nHot Tags: anestèsia local raws ropivacaine hydrochloride, Xina, proveïdors, descompte, compra, a granel, llista de preus, qualitat hiGH, en estoc\n20mg pèptid de subministrament de deslorelina\nHormona Grow HUMANA GHRP-6 Peptídica 5mg 10mg\nPéptidos d'injecció Gonadorelina amb bons efectes\nEsteroides de pèrdua de pes de Methandrostenolone Di...


Coneixement lliure - Pirates de Catalunya, el partit pirata català\nPublicat el novembre 24, 2010 - Pirates de Catalunya\nAturem-nos un moment. Mirem al nostre voltant. Una cadira, llibres, un rellotge, un ordinador portàtil, un bolígraf, un regle, una llauna de beguda isotònica, i un grup de gent que parla en català utilitzant llenguatge tècnic.\nTot el que ens envolta és fruit del coneixement col·lectiu acumulat gràcies a la comunicació constant entre els humans. Si som on som i vivim com vivim és gràcies que la capacitat de produir coneixements dels individus s’ha anat compartint entre tots i s’ha anat acumulat al llarg dels anys.\nQualsevol persona, al néixer, disposa d’un coneixement i d’unes idees de base, als qual pot accedir lliurement. Utilitzant lliurement totes aquestes idees i els guanys produïts per aquestes (per exemple, una taula o una calculadora) una persona qualsevol, productora, desenvoluparà una nova idea o en farà evolucionar una altra.\nQuè li pertany doncs, a aquest productor, de la seva idea? Ell, que ha utilitzat un coneixement al qual ha pogut accedir lliurement.\nUn exemple pràctic i simple\nUn fuster està pensant a crear un objecte que revolucioni la forma d’entendre la postura davant una taula, ja ho té, la cadira! El fuster s’ha basat en la idea d’un tronc tallat al qual s’hi va asseure el seu fill. Som-hi! Compra el material a la botiga (amb un llenguatge i unes monedes que no ha inventat), fa ús del seu coneixement adquirit de les matemàtiques (que no ha inventat ell), i d’uns quants conceptes de física senzilla (que tampoc ha inventat ell). A més a més, utilitza les seves eines (que no ha inventat ell), i el material (que no ha processat ell). Llavors, comença a pensar com podrà construir-la. Amb una pota? No, massa inestable. Amb dues? Tampoc! Renoi! La taula en té quatre, i en això em basaré! Bé, només falta mesurar, tallar, muntar i llestos! Un cop acabada la cadira, aquest fuster es nega a lliurar els coneixements sobre la seva construcció i vol assegurar-se que, si algú gosa copiar la seva obra o seguir la mateixa metodologia al fer-ne una de nova, sigui sancionat!\nImagineu-vos, ara que aquest home mor. Doncs avui en dia seguiria cobrant drets per la seva obra fins a 75 anys després de la seva mort. Qui s’emporta aquests diners, doncs? Normalment una empresa que obté els drets de l’obra o els hereus.\nAmb aquest exemple en ment, encara creieu que les institucions estan beneficiant la cultura o només la indústria que es lucra a expenses del creador?\nUna frase de Bernard Shaw deia: “Si tu tens una poma i jo tinc una poma i les intercanviem, tant tu com jo seguirem tenint una poma. Però si tu tens una idea i jo tinc una altra idea, i les intercanviem, llavors els dos obtindrem dos idees.“\nTags: coneixement, pirates.cat\n9 respostes a “Coneixement lliure”\nSergi on novembre 24th, 2010 - 9:45pm\nAixò sembla Kroptkin i tot! =D\nFernando on novembre 25th, 2010 - 8:50am\nLa conquesta del pa? hahaha\nDeixa un comentari a Fernando


Estás en: Portada > Noticias del circo > Programa d’acompanyament a les transicions professionals\nPrograma d’acompanyament a les transicions professionals\nL’Associació de Professionals de Dansa de Catalunya i i l’Associació de Professionals de Circ de Catalunya fem una proposta de treball grupal d'orientació laboral per aprofundir i trobar eines per persones sòcies de l'APCC i l'APDC en situació de transició professional. Una proposta de reforç positiu, per acompanyar aquests procés.\nLes sessions, a càrrec del formador Sergio Baños acolliran unes 12 persones i tindran lloc durant tres matins (21,i 28 de maig i 4 de juny) a La Caldera (Barcelona) i la inscripció es farà a través d’AQUEST FORMULARI, és gratuïta per a socis i sòcies de l’APdC i l’APCC.\nArtistes en actiu de l’àmbit de la dansa i el circ, que estiguin valorant la possibilitat de canvis en la seva orientació professional, ja sigui per motius d’edat, malaltia o lesió, econòmics o d’altres.\nDedicar-se al circ o la dansa requereix llargs períodes d'entrenament per tenir una vida professional relativament curta, comparada amb d’altres sectors (tot i que hi ha excepcions)\nQuè passa un cop es deixen els escenaris? La transició cap a noves ocupacions acostuma a ser un camí difícil i confús, perquè ni aquests professionals tenen prou informació sobre les seves opcions, ni el sistema està pensat per reconèixer la seva dedicació ni oferir recursos per facilitar-los el canvi.\nAquests tallers estan enfocats a aquells professionals, socis/es de l’APCC i l’APDC que es trobin en una situació de transició o bé, per aquells i aquelles que a vegades ja s’han fet aquesta pregunta.\nAquesta proposta sorgeix la necessitat de reactivar la taula TAD ( Transició d'Artistes de la Dansa), que va ser creada per l'Associació de Professionals de la Dansa de Catalunya al 2014, a la qual l'APCC va participar en alguna de les accions. La TAD, després d'un intens treball va desenvolupar els següents objectius:\n• Que es valori el col·lectiu professional i es reconeguin les aptituds i habilitats del sector.\n• Que l'artista del moviment i el seu entorn prengui consciència des del període de formació de les característiques que té la carrera, la professió i les seves sortides professionals, així com estudiar i promoure el desenvolupament d'altres habilitats al voltant del mateix àmbit i en d'altres no relacionats.\n• Encarar la transició dels i les professionals i ajudar-los en el procés per fer front al repte del canvi.\n• Donar a conèixer i fer valorar a nivell social les aptituds i habilitats de les artistes per a d’altres tasques en el món laboral.\nEl programa es divideix en 3 jornades de 3 hores cada una, de 10h a 13h, a la Caldera (Les Corts, Barcelona):\n21 de maig • Taller d'autoconeixement, per poder triar i destriar bé les decisions que en un moment de canvi poden generen nerviosisme i ansietat.\n28 de maig • Taller de reforç d'actituds positives i gestió emocional. Per assenyalar i reforçar les aptituds i competències apreses durant el desenvolupament professional com artista.\n4 de juny • Taller d'orientació laboral per adaptar-se al canvi i a les noves propostes i oportunitats.\nAquest programa de treball serà desenvolupat per un professional format en facilitació i teràpies de grup, i es demanarà a tots i totes les participants l’assistència a tots els talelrs.\nQui acompanyarà el grup?\nSergio Baños és orientador i formador en habilitats comercials, comunicació d'equips i direcció de manera individual, així com assessors (coach) de sistemes i organitzacions.\nEstà especialitzat en formacions destinades a recuperar i visibilitzar els recursos professionals de cada persona per a destinar-les a l'excel·lència professional i a la gestió del canvi. Des de l'any 2010 imparteix cursos en diferents organitzacions públiques i privades mitjançant diverses tècniques aplicades que van des de sessions basades en l'experiència i el dinamisme dels equips, a tècniques de reducció d'estrés basades en Mindfulness per a la salut laboral.\nSergio Baños s’ha format també actor de teatre, professor i director de teatre terapèutic, estudis que complementen el seu perfil per ajudar-nos a treballar amb un grup d'artistes de la dansa i el circ.\nGratuït per socis i sòcies artistes de l’APdC i l’APCC.\nLLoc: La Caldera. Presencial\nDates: 21 de maig, 28 de maig i 4 de juny de 10h a 13h.\nGrup màxim 12 persones.\nRequisits: cal assegurar la presència a les tres sessions previstes.\nAQUÍ trobareu el FORMULARI D’INSCRIPCIÓ.\nSi teniu dubtes o consultes, contacteu amb gerencia@apcc.cat si sou membres de l’APCC i amb projectes@dansacat.org si formeu part de l’APdC.


Arcadi Oliveres: “No sé si amb raó o no, però soc optimista” | Txema Seglers\nArcadi Oliveres: “No sé si amb raó o no, però soc optimista”\nQuan ens citem amb l’Arcadi Oliveres (Barcelona, 1945), decidim fer l’entrevista a una taverna de Sants. Mentre un cambrer d’aire patumaire ens pren nota, m’adono dels adhesius reivindicatius del local: “Benvinguts refugiats”, “Can Vies és del barri” o “Revolució Popular”. I penso que és un lloc ideal per xerrar una llarga estona amb l’Arcadi Oliveres, reconegut activista per la justícia social.\nArcadi Oliveres és optimista amb el futur | Foto: Kenia Perez\nFa uns anys que s’ha jubilat com a professor de la UAB, però l’expert economista continua realitzant xerrades i conferències per denunciar els abusos de les elits financeres. No tan sols fa una crítica radical i contundent d’alguns poders fàctics, sinó que reflexiona amb la seva mirada lúcida i crítica sobre molts dels problemes actuals: la situació internacional i Europa, la reivindicació de l’acció ciutadana o la necessitat d’una pedagogia en el procés independentista. L’Arcadi parla amb intensitat i sense embuts, apassionadament. I malgrat conèixer en profunditat les perversions del poder, l’Arcadi no dubta: “soc optimista”. Quan apaguem la gravadora i ens preparem per marxar, el cambrer s’acosta a l’Arcadi amb admiració, li apreta la mà i li dona les gràcies per haver triat aquesta popular i petita taverna de Sants. L’Arcadi somriu agraït. Potser sí que un altre món és possible.\nUn marc internacional incert, una globalització que genera vertigen, tensió entre Corea del Nord i els EUA, nous assaigs militars, l’augment en la despesa militar. Ens sentim insegurs?\nMés armes no et donen més seguretat. Començant pel propi diner que gastes per tenir aquesta seguretat. En aquests temps de crisis, el rescat bancari que s’ha fet als EUA, a Europa i a tot el Japó ha suposat 4 bilions 600 mil milions de dòlars de diner públic, que ens han tret de les pensions, de les escoles i de tot arreu. Però ens ha costat 8 anys. En canvi, la despesa militar ens costa 1 bilió 800 mil milions cada any. Segons l’ONU, amb 50 milions anuals podríem fer inversions significatives per erradicar amb certa rapidesa la fam al món. Comparant les xifres, la despesa militar de cada any permetria erradicar la fam 36 vegades. I per rescatar els bancs hem utilitzat 92 vegades els 50 milions que demanava l’ONU per erradicar-la. El capitalisme és un sistema criminal. I ho diré tantes vegades com faci falta: absolutament criminal\nCreus en la teoria de la seva refundació?\nÉs un sistema criminal i assassí que provoca la mort de 60.000 persones cada dia. Hi ha desastres naturals com el terratrèmol d’Haití que genera desenes de milers de morts, xifres desoladores. Però si cada dia sumem els 60.000 morts diaris a causa d’aquest sistema absurd, la xifra és incommensurablement major. El capitalisme l’hem de destruir ara mateix i deixar-nos estar de les històries del Sarkozy.\nDavant d’aquestes xifres, les persones se senten desconcertades: una globalització en què els marcs de referència es perden. No és el capitalisme com una hidra, aquell monstre mitològic de molts caps?\nQue és una hidra, d’acord. Però que és anònima, no. T’has de llegir quin és el consell d’administració de Goldman Sachs i/o del Club Bilderberg (i en podria parlar d’altres). I veus tots els noms dels que remenen les cireres en aquest món. No són anònims, són persones amb noms i cognoms.\nAssociar-nos i pensar. Si actuem individualment, no farem res. Ara bé, si ens associem, podem fer coses. Per exemple: una de les empreses sens dubte més poderoses del món és la Shell de petroli. La Shell, en un moment determinat, va construir aquelles plataformes petrolieres a la mar del Nord per extreure petroli a sota terra a l’aigua del mar del Nord. Quan les va tenir esgotades perquè eren obsoletes i ja no podia treure més petroli, la Shell va posar-los un petardet i les va enfonsar dins el mar del Nord. Però Greenpeace va advertir la Shell que aquest petroli contaminaria la mar. Evidentment, la Shell va negar-s’hi. Què va fer Greenpeace? Tenia una població conscienciada amb el tema ecològic a Dinamarca, a Alemanya, a Holanda i a Bèlgica. I els va dir: boicot a la Shell. Durant bastants mesos, els ciutadans amb mentalitat ecologista d’aquests països no van comprar ni un litre de benzina a la Shell. Al cap d’un temps la Shell es va posar en contacte amb Greenpeace i li va dir que canviarien les plataformes. Es poden fer coses. Per exemple, en el consum.\nEn el consum? Pots explicar-ho una mica més?\nEl consum és allà on nosaltres votem cada dia. No fa gaire temps, després de no sé quines eleccions, algú em va dir que aquí a Catalunya ningú vota el PP. Però una persona ha de saber que si entra a comprar al Mercadona, està votant el PP. Perquè avui el Mercadona és un dels finançadors màxims del PP. Aquest matí he anat a un institut i els he dit als nanos: escolteu, sé que hi ha una cosa que és molt dolorosa, però que us haig de dir: no poseu mai els peus a IKEA. Per què? M’han respost incrèduls. Si heu de fer una habitació, tu vas a IKEA perquè la trobes més barata que la fusteria de la cantonada. Però la fusteria de la cantonada de casa teva ha de pagar els impostos. IKEA, que la tenim per una empresa sueca, fa dos anys va canviar la seu social i el domicili fiscal a Liechtenstein, un paradís fiscal. De manera que avui IKEA no paga res. Tu vas al fuster de la cantonada, li compres un armari nou, una taula nova i aquest fuster pagarà una mica d’impostos. I això farà que tu tinguis carreteres, seguretat social i universitat. Els nanos s’han quedat parats! Si vas a IKEA, no és coherent si et queixes de l’encariment de la universitat. Hem de ser conscients d’allò que fem. Hem de mirar fins a quina mesura nosaltres en som partícips.\nSer conscients és una acció. Tanmateix, un dels caps de l’hidra és promoure la vigilància. Ens volen espantats, porucs, controlats?\nÉs un tema que a mi em preocupa molt. I és un tema que encara no preocupa la gent: el control social. El fet que estem constantment vigilats. Aquesta és la gran maniobra del poder. Em nego a tenir Twitter, Facebook i Whatsapp: em nego que em controlin. Això també ho poden controlar [ensenya el mòbil], però una mica menys. I aleshores penso que…\nQue els ho poses més difícil?\nSí, els ho poso més difícil. No pot ser.\nEns posen una llaminadura i nosaltres mateixos ens exposem sense saber què comporta.\nI encara que no t’exposis, t’exposen o t’exposes. Filmacions constants a tot arreu. Cada vegada que agafo el tren, si em poso el dit al nas, queda reflectit que em poso el dit al nas. És un control per demostrar qui té el poder, una vigilància com a acció de pressió. Ens han convertit ens uns bens a tots.\nA la universitat s’hauria de llegir 1984 d’Orwell.\nI tant i tant. I lectura obligatòria. Poden llegir tots els nostres correus, escoltar totes les nostres converses. La informació és poder.\nArcadi Oliveres és crític amb l’Euro | Foto: Kenia Perez\nUn Gran Germà global. Zygmunt Bauman comentava en una entrevista com el poder és global, però les polítiques són locals.\nI té raó. Precisament, això ha debilitat molt els sindicats. Des que va començar la Revolució industrial fins ara, la jornada laboral ha anat baixant i el salari no ha baixat. Els treballadors anglesos de Manchester del segle XIX feien jornades de 16 hores al dia. I els dels anys 60 feien 8 hores cada dia. I cobraven més que els treballadors anglesos de fa 100 anys. Per què? Perquè hi ha una cosa molt positiva que es diu millora de la productivitat . Si la màquina fa la feina 3 vegades més de pressa que la persona, podem seguir cobrant el mateix treballant menys hores. Però ha arribat un moment que s’ha aturat. I aquest moment es diu “anys 80 del segle XX”, que és l’arribada d’això que se’n diu capitalisme neolliberal.\nPerquè abans el sindicat s’enfrontava a l’empresari. Però ara el sindicat no es pot enfrontar a l’empresari perquè l’empresari és mundial. Aquí va haver-hi un cas que es va fer famós: el cas de l’empresa de cotxes Volskwagen. La seva planta productora era a Stuttgart. Fa uns 8 o 10 anys, els treballadors de Stuttgart van fer una vaga de tres mesos. Evidentment, castigats sense cobrar res del salari durant el temps de vaga. Passats 3 mesos, aquests treballadors van haver de tornar amb el cap baix a l’empresa per recuperar la feina i no perdre més salari. Per què havia fracassat la seva vaga? Perquè la mateixa Volskwagen tenia una fàbrica al Brasil. I la fàbrica del Brasil produïa el mateix model de cotxe. Quan la Volskwagen va saber que els treballadors de Stuttgart feien vaga, va encarregar als treballadors del Brasil que augmentessin la producció. I aleshores resulta que la Volskwagen del Brasil produïa el mateix tipus de cotxe que produïa a Stutgart. I a més a més, el produïa amb salari de treballador brasiler, que era molt més baix que el salari del treballador alemany. D’aquesta manera, com més durava la vaga, més contenta estava la Volskwagen. Els treballadors se’n van adonar i van aturar la vaga. És una lliçó per aprendre: que la propera vegada que els treballadors de la Volskwagen facin una vaga, o la pacten amb els treballadors del Brasil o millor que no la facin. Perquè l’empresa ha esdevingut multinacional, però el sindicat encara no és multinacional. És un drama. I les empreses juguen amb això.\nCom veus el fenomen Trump?\nEn Trump no ha guanyat, ha perdut les eleccions. Perquè ha tingut 2 milions menys de vots que Hillary Clinton. Però el sistema electoral nord-americà castiga aquells estats en detriment de tenir poca o molta població. Això també passa aquí: un diputat per Lleida té menys vots que un diputat per Barcelona. Això es evident. I per tant, amb menys vots, ha guanyat. Però en fi, a més d’això, cal preguntar-se per què l’han votat? Jo penso com a expressió que no els agradava l’establishment de la Hillary Clinton. El que passa és que en lloc de votar i desviar-se cap a l’esquerra, s’han desviat cap a la dreta. A França se’n van cap a la Marine Le Pen, que és absurd. I aquí el mateix. La gent vota aquells que els martiritza per falta de confiança, per falta de formació, per ignorància…\nPenses que la crisi econòmica i global és una crisi de valors?\nPer descomptat. I espiritual també. Els éssers humans hem tingut valors de competència i valors de solidaritat al llarg de la història. I ara estem en un moment que els que més pesen són els de competència. Jo estic escandalitzat. Al batxillerat han implantat una assignatura que es diu Economia. A mi em sembla molt bé que ensenyin economia. Però quina economia han implantat? Economia de l’empresa! Quins principis aporten? Que l’empresa ha de tenir benefici i lucre.\nEl terme economia prové de la paraula grega oikos, que significa “administració de la casa”.\nAquesta és la bona paraula. Com volem que després no siguin egoistes si ja des del principi, al batxillerat, se’ls diu que siguin egoistes? És completament absurd. Per això hem d’educar en valors.\nEuropa participa d’aquest egoisme?\nEuropa és una vergonya. Amb cinc minuts de ciència política, se sap que la divisió de poders d’una democràcia es basa en la separació dels poders legislatiu, judicial i executiu. I a Europa? El legislatiu no pot fer lleis. Qui fa les lleis? L’executiu. No hi ha divisió de poders. I no hi ha voluntat de fer-ne. Com es pot suposar per la meva edat, jo era europeista de primeríssima hora. Sempre ho havia defensat des de fa 6 o 7 anys.\nI què t’ha passat per canviar d’opinió?\nSobretot l’euro, però altres coses. Jo crec de debò que l’euro és un absurd. Si un país té una moneda, té al mateix temps una política fiscal única. Té al mateix temps un salari mínim únic, i té al mateix temps unes relacions comercials úniques. Aquí a Europa tenim una moneda única per satisfer el capital, però no tenim cap sistema fiscal únic. I clar, això no és coherent. A més a més, amb l’euro hem perdut una cosa molt important: la moneda. Sens dubte, és la millor eina de política econòmica que té un país, perquè pots actuar d’avui a demà. Això ho recordo molt bé de les classes de Fabià Estapé, que va ser mestre meu a la universitat.\nJo puc fer altres polítiques, per exemple, política industrial. Però des que intento crear-les fins al seu funcionament, passen anys. Puc fer política d’infraestructures, fins i tot política fiscal i canviar els impostos, però fins l’any vinent no es canviaran. En canvi, si jo faig política monetària aquesta nit a les 00 h, la pesseta queda devaluada a les 00.05 h i ja tot funciona. És el millor instrument de llibertat. I l’hem perdut perquè ara som a l’euro. Què passa? Que abans si l’economia anava malament i Espanya volia refer-se una mica, devaluava la pesseta. El dia que devaluava la pesseta, les mercaderies espanyoles immediatament eren més barates a Alemanya. Per tant, augmentaven les exportacions espanyoles i augmentaven els turistes alemanys que venien aquí, perquè els donaven més pessetes per cada marc. Ara, ja no pots devaluar la pesseta perquè ja no la tenim. I per tant, si vols ser competitiu has de competir a Europa.\nPodem ser competitius?\nAmb Alemanya no podem competir: ells tenen la millor tecnologia i nosaltres, en tecnologia, estem endarreridíssims. Com podem ser competitius? A la xinesa. L’economia xinesa és molt competitiva pels salaris de misèria que pagava. Fa 12 anys que hem entrat a l’euro. Des del moment en què vam entrar fins ara, els salaris a Espanya han perdut enorme poder adquisitiu. A mes a més, ens hem oblidat d’allò que se’n diu pacte d’estabilitat, que significa que no podem superar un determinat dèficit públic perquè, si no, ens posen multa. És a dir: suposant que el govern volgués millorar les pensions, no pot. Perquè si milloren les pensions, i no té més ingressos, tindrà més dèficit. I si té més dèficit, alhora ha de pagar la multa. Però pot demanar crèdit.\nAbans, li demanava crèdit al Banc d’Espanya.\nAra aquest li respon que ja no se n’encarrega. I li respon que vagi al Banc Central Europeu. I el govern va al Banc Central Europeu, però aquest respon que ells no estan autoritzats a donar diners a cap govern. I el Govern espanyol es pregunta a qui ha de demanar el crèdit. El BCE, que té autoritzats uns 540 bancs privats a Europa, li informa que qualsevol d’aquests bancs pot donar-li crèdit. Però, d’on treuen els diners ells? Del BCE. Quin tipus d’interès reben? El 0 % d’interès. I els bancs europeus privats a quant deixen els diners a Espanya? Al 6 o 7 %. D’això se’n diu robatori a mà armada, robatori a mà armada i robatori a mà armada. Això és el que ens està fent Europa en aquests moments.\nQuè en penses del Brexit?\nMolt bé. S’han atrevit a sortir i això és important. I hauria de seguir Grècia, Itàlia i després hauríem de seguir nosaltres. Crec que hem de sortir immediatament de l’euro. La globalització s’ha fet malament.\nPerò la Constitució europea pot esdevenir un intent polític per delimitar el poder econòmic.\nL’encarregat de fer la Constitució europea, que al final no es va fer perquè no es va aprovar, era un antic president francès: Giscard d’Estaigne. Per un país que vol fer una constitució, cal una comissió parlamentària d’un parlament constituent. A Espanya, amb tots els seus defectes, hi hagué una comissió parlamentària en la qual hi havia el senyor Roca Junyent, Peces-Barba, Solé i Tura, etc. I aquests senyors van redactar la Constitució, que la tenim molt dolenta, però no va ser redactada per un sol senyor. A Europa no. No ha sortit del parlament d’una comissió. Ha sortit d’un grup d’experts dirigits per un senyor que es diu Giscard d’Estaing (que fa 40 anys va guanyar les eleccions a França gràcies a unes estafes fetes a la ciutat de Barcelona). Va redactar la Constitució sense cap participació democràtica. Per sort, la Constitució europea l’havien d’aprovar tots els països. I dos, la mateixa França i Holanda van votar que no. Per tant, no es va aprovar. Però què va passar? Feta la llei, feta la trampa. Com que no es podia aprovar la Constitució, aleshores què van fer? Van rebaixar la dimensió legal, i de dir-ne constitució, van passar a dir-ne Tractat de Lisboa. Però com que tenia un rang legislatiu inferior, ja no era constitució. I per tant, ja no calia que la votessin tots els països, només els parlaments. Ho van votar tots els parlaments, excepte un: Irlanda. Encara que el rang fos inferior, ho havia de votar el poble, i no el parlament. L’únic país comunitari que va votar el Tractat de Lisboa va ser Irlanda. I què va votar? Que no. Aleshores, què van fer? Als pobres irlandesos els van sotmetre a 6 mesos de dosis massives de TV, matí, tarda i vespre, explicant-los les bondats del Tractat de Lisboa. I quan els tenien marejats del tot, al cap de 6 mesos els van fer votar: i van votar que no. És la més absoluta manca d’educació. Europa és una vergonya democràtica en tots els sentits.\nArcadi Oliveres en un bar de Sants | Foto: Kenia Perez\nLa dificultat de diàleg entre Catalunya i Espanya és el reflex de la impotència de la política.\nCal molta pedagogia, sens dubte.\nArcadi, tu ets independentista?\nSí, soc independentista. I els que més m’han criticat són els independentistes. Fa dos anys, el 13 de setembre, vaig anar a Lleó a fer una conferència sobre la crisi econòmica. Era una conferència que no tenia res a veure amb la independència. Com que era el 13 de setembre, i dos dies abans havien fet la cadena humana, em van preguntar per la independència. I jo els vaig explicar com personalment entenia la independència de Catalunya. És a dir: com jo l’entenc. Una independència sempre solidària, ecològica i republicana. I quan vaig acabar l’explicació, 300 oients a Lleó em van aplaudir. I em van dir: “si esta es su independencia, también es la nuestra”. Explicar-se és important. I em sembla que és un error el que hem fet aquí a Catalunya perquè no hem sabut explicar-ho prou a Espanya. A més, la paraula independència és una mena de mantra màgic que ho amaga tot. Jo, amb segons quina independència i amb segons qui la portés a terme, per molt independentista que sigui, no hi estaria d’acord. Si hem de crear una independència on apareguin les polítiques de sempre de convergència, doncs no m’hi trobaran. I un lema que defensen molts independentistes que a mi no m’agrada gaire: “primer independència i després ja ho arreglarem”. I si no ho arreglem?\nArcadi, tens nets?\nSí, en tinc dos. Un de 7 i l’altre, de 4 anys.\nSoc optimista. Si les coses van bé, poden trobar-se un món bastant bonic. Perquè mai al llarg de la història hem tingut aquestes condicions de benestar que tenim. Fa 100 anys, si hi havia una mala collita, et mories de fam; si hi havia una epidèmia, et mories d’epidèmia. Avui dia hi ha serveis mèdics suficients. Les condicions bàsiques perquè la gent visqui bé, les tenim. L’únic que ens sobra és aquest egoisme humà que fa que uns puguin tenir molt i altres tinguin poc. Per tant, el que hem de fer ara, no és avançar tant tecnològicament, sinó que hem d’avançar espiritualment, amb valors i en canvis d’aquest tipus. I penso que això és molt important. No sé si amb raó o no, però soc optimista.\nJRRiudoms el 31 juliol 2017 a les 9:13 ha dit:\nAlguna pregunta (i resposta) sobre la falacia de l’ ‘austeritat’ que hem patit a l’Estat espanyol? [Cal recordar que al nostre país no es coneix -per part de les autoritats- res que s’assembli al que és ‘austeritat’. El lladrocini ha estat norma general per part de totes les autoritats].\nAlguna pregunta (i resposta) sobre els privilegis de l’església catòlica romana (més de 13 milions d’euros mensuals per part dels Presupuestos Generales del Estado a fons perdut, decretat en plena crisi; l’exempció del pagament de diversos impostos -no només l’IBI- per part d’ordes religioses).\nAlguna pregunta (i resposta) sobre els sous vitalicis d’exsenadors, d’expresidents de parlaments o de governs?\nCal recordar que els pressupostos les fan les autoritats d’aquí, pas les autoritats alemanyes o els banquers [“jueus”, off the record] els noms dels quals omplen la boca al sr. Oliveres.\nBé, aquestes preguntes li vaig fer després d’una conferencia seva, i el sr. Oliveres va respondre -de males maneres- dient que jo, amb la pregunta, estaba fent demagogia… La seva resposta, per cert, va rebre totes les gràcies del grup de hooligans presents al local (amb generalitzacions pròpies de la ignorància, tot sigui dit).\nPere Barcala el 31 juliol 2017 a les 17:09 ha dit:\nAquest personatge és un demagog. Va sortir amb la monja Forcades a reivindicar el Procés Constituent, una farsa, i després es va veure que l’únic que volien era atraure tota una corrua d’indignats cap a Iniciativa. Diu que no ens hem sabut explicar a Espanya! Una altra mentida grossa. I diu que la independència amb certa gent, com convergència, no la vol, i què proposa? Quedar-se a Espanya, amb el rei, els lladres del PP, els latifundis, la legió, les cloaques i tots els de sempre?\nRoncual el 6 agost 2017 a les 0:39 ha dit:\nNi és un personatge ni és un demagog, en tot cas una persona amb una ètica personal que ja t’ agradaria per a tu. Què fàcil és fotre’s amb la gent per la cara ! Vergonya company, vergonya.\nPere el 1 agost 2017 a les 12:01 ha dit:\nGiscard d’Estaing va ser president de la república francesa\nPere Camarasa el 1 agost 2017 a les 13:53 ha dit:\nL’Arcadi diu coses certes quan parla de l’euro i de tenir una moneda propia ( EEUU, és el que fa, devalua quan li interessa afavorint les exportacions). I també es cert que no menciona per a res els privilegis de l’Església Catòlica, els del Senat, etc. a casa nostra, potser per que no interessava. També es cert que cal ser independentista per justicia, no per democràcia. La llibertat d’un poble no es pot qüestionar, no es pot votar, li toca per dret i això va davant de qualsevol opció política. Serà després quan el poble, lliure, dirà cap a on vol caminar políticament, i sí, per això necessitem molta pedagogia. Al meu entendre aquí l’Arcadi s’equivoca, no pot posar les condicions polítiques davant la llibertat d’un poble i renunciar a la seva llibertat.\nlluis feliu el 1 agost 2017 a les 19:41 ha dit:\nEs un cas d’egoisme extrem l’anteposar les teves ideologies politico-socials al Dret a Decidir i per tant a la llibertat formal d’un poble. Defensar les dos coses es mentir\nPepo el 1 agost 2017 a les 18:45 ha dit:\nDeus ser tan i tan optimista, per l´ajut tan inestimable que ens estàs oferint a totes i a tots pel que fa al procés d´alliberament de Catalunya, oi? No vull dir res més, per no ofendre ningú.\nJordi el 1 agost 2017 a les 20:01 ha dit:\nPodeu corregir el nom del president francès? És “Giscard d’Estaing” i no pas “Giscard Descens”.\nP.D.: Molt d’acord amb l’Arcadi, si més pensessin i fessin com ell un altre gall cantaria. I, dit de passada, la independència sempre ha tingut un component dretà però mai ha sigut majoritari i si Convergència avui ha pujat al carro és per no perdre el poder i no pas per convicció (ells mateixos ho diuen!) encara que hi pugui haver alguns convençuts per la causa.\nPepo el 2 agost 2017 a les 1:48 ha dit:\n…”la independència sempre ha tingut un component dretà però mai ha sigut majoritari…” Els que des de finals del 70´s militem a l´independentisme (per part meva gens nacionalista) d´esquerres, que n´hem de pensar d´això que deixes anar tan alegrement? I que no era majoritari, tampoc cal ser un geni per entendre que aquest País va quedar ben dopat i adormit des de 1939, amb una derrota que precisament aquells que practicaven una radicalitat vertical des de l´aparell comunista, van contribuir a fer encara més dolosa. Però noiet, ara resulta que el Poble ha decidit que la independència política, cultural, social, econòmica, etc etc etc, és el que convé a aquesta part del País, que molts mirarem de fer completa al País complet.\nValentí el 1 agost 2017 a les 22:20 ha dit:\nSempre he respectat molt les opinions d’Arcadi Oliveres, i particularment quan parla de la responsabilitat en el consum. Però aquest final dient que s’ha de fer pedagogia a Espanya m’ha deixat parat. Ho diu de debò? És tan exasperant només de pensar-hi que n’hi ha per posar-se a plorar. Però que ja no llegeix el diari, el senyor Oliveres? Quants anys més hem de fer, de pedagogia? I amb quins mitjans? Déu meu, com pot ser tan injust en aquest aspecte un home tan lúcid en d’altres?\nBrauli Tamarit el 2 agost 2017 a les 0:18 ha dit:\nEstic d’acord amb bastants continguts dels que exposa l’Arcadi Oliveres en aquesta entrevista, però substituiria l’expressió genèrica «capitalisme» per «capitalisme salvatge».\nA més, la llibertat de la nació catalana necessita a tots els seus defensors, i no podem prescindir d’alguns d’ells, perquè no estiguem d’acord amb certs temes socials.\nPassa el contrari amb d’altres, amb els quals semblaria que estem més d’acord amb temes socials, però no defensen prou la llibertat de la nació catalana.\nLa diferència entre els primers i els segons és que els primers han realitzat passes decidides encaminades a evitar la pèrdua de drets socials i fins i tot per intentar recuperar-los, en un esforç per arribar a consensos entre els diferents sectors que volen la llibertat de la nació, mentre que els segons no han fet suficientment un procés recíproc d’assumpció del dret de la nostra nació a la seva llibertat, per tal d’unir els qui defensen els drets socials.\nAixò darrer és degut a que els segons estan endeutats amb uns poders fàctics privats que han manifestat no voler la llibertat de la nostra nació, de la mateixa forma que aquests mateixos poders fàctics sí exigeixen incentivar, per exemple, el transport del vehicle privat, –que paga peatges i consumeix derivats d’un petroli, el control del qual genera guerres–, en detriment dels transports públics.\nCata el 2 agost 2017 a les 15:21 ha dit:\nTuve la suerte de conocer a Arcadi hace unos años. Es una persona generosa en palabra y en acción. Una entrevista muy interesante. Hay un problema de valores, y si la economía no se modifica en parámetros será casi imposible frenar este sistema depredador. Ruego que se vean especialmente los puntos comunes, no las diferencias. Obviar este detalles es darle el poder a los de siempre… salud y república.\nCristina el 3 agost 2017 a les 19:22 ha dit:\nMolts interessants tots els comentaris (com ja em passa sovint, més interessants fins i tot que l’article).\nPerò volia fer una observació d’un altre caire: en ple estiu, amb jaqueta i bufanda????\nEls de Núvol podríeu vigilar una mica les fotos, no?\nJRRiudoms el 3 agost 2017 a les 20:46 ha dit:\nVes per on, Cristina, que a l’estiu alguns establiments tenen l’aire condicionat al màxim!\nRabb Cèrbere el 3 agost 2017 a les 21:47 ha dit:\nArcadi, ja et quedaràs tu a Espanya\nla pedagogia te l’haurem de fer a tu,\nel que dius es com una escopinada a la gent\nqui et penses que ets per aturar les ànsies de llibertat de la gent ?\nquan tinguem la nostra República catalana\nja ens vindràs al darrere a plorar\nJudit el 4 agost 2017 a les 8:21 ha dit:\nPerdoneu però alguns comentaris desafortunats hi sobren!!!\nLa trajectòria de l’Arcadi i la seva persona no ho mereixen ni de bon tros!!!!! Es pot discrepar però no perdre les maneres ni el bon seny català del k alguns presumim/eixen ! SALUT I REPÚBLICALVERA\nPd: Volkswagen i no Volskwagen\nJRRiudoms el 4 agost 2017 a les 13:30 ha dit:\nTampoc els habitants d’aquest país (i, ja posats, de tots) ens mereixem algunes coses que diu el sr. Oliveres que, sabent que són mentides o mitjes veritats, ens les vol fer pasar com a Veritats absolutes.\nanna el 8 agost 2017 a les 13:55 ha dit:\nLa independència no té adjectius. Quan siguem independents serem allò que la gent d’aquest país vulgui i voti, com a tot arreu, com a Espanya ara. Això de “segons quina mena d’independència no la voldria” no té sentit, i si la gent vota polítiques de Convergència i a vostè no li agraden doncs s’haurà d’aguantar, com ara a Espanya amb el PP, només que llavors nosaltres serem els únics responsables de la nostra política, no com ara que ens manen des de Madrid.


“Sempre són els adults els que expliquen històries, però dels nens surten idees originals i interessants” – Pati News\nHomeActualitat“Sempre són els adults els que expliquen històries, però dels nens surten idees originals i interessants”\nEntrevista de Anna Fonoll, antropòloga i realitzadora de audiovisuals\n22 Gener 2020 Paloma i Sebastián Actualitat 0\nAnna Fonoll amb els alumnes de 2n d'ESO treballant la història del seu curt - Foto: Paloma i Sebastián\nAnna Fonoll és antropòloga i realitzadora d’audiovisuals. Té 31 anys i és nascuda a Tarragona. Ha treballat com a freelance, realitzadora de documentals i muntadora de televisió. La seva carrera va començar fa deu anys.\n-Per que vas escollir aquesta feina?\nVaig estudiar comunicació audiovisual perquè el meu somni d’adolescent era ser corresponsal, però he acabat formant-me com a antropòloga. Intento barrejar les cultures diverses d’antropologia i comunicació audiovisual.\n-T’agrada treballar amb nens?\nSi, però a vegades la paciència… És divertit perquè surten idees originals i interessants per explicar des d’ un punt vista que a vegades està menyspreat: sempre són els adults els que expliquen històries. Sou una generació que teniu el llenguatge visual molt més mastegat que nosaltres perquè teniu càmeres més a l’abast.\n-Quins son els teus objectius per Maneres de Mirar?\nM’agradaria que de cada grup sortís un curtmetratge i la meva tasca és aconseguir-ho. L’únic que aquesta setmana la pluja ens ha perjudicat.\n-Quins projectes veurem?\nUn grup de dilluns està treballant en un curtmetratge sobre l’assetjament escolar i un altre en una història de por amb gir final. El grup dels dimarts fa un documental de seguiment del Repte Pati. Els de dimecres treballen dos projectes: un sobre l’amistat i els followers i likes a les xarxes socials i un altre curt reflexiona sobre el control en les relacions de nois i noies adolescents.\n“És un líquid que no té forma, i s’adapta a un objecte sòlid”\n21 Gener 2020 Nathan i Cristina Actualitat 0\nNúria Fontanals és doctora en química. Treballa en un grup d’investigació de la URV que desenvolupa mètodes d’anàlisi per controlar els contaminants del nostre entorn. –En quin tipus de tema està vostè especialitzada? M’encarrego de […]\n“El pati quedarà molt ben decorat i bastant més divertit”\n12 Febrer 2020 Max i Hugo Actualitat 0\nJordi Abella és preparador físic, pare d’un alumne de l’escola i padrí del Repte Pati. Quan vau començar a fer el projecte? Al mes de gener. Ara farà quinze dies vam començar a construir el […]


Casual Hoteles et convida a vore des d'un llit a peu de pista el partit davant Zenit St.Petersburg\nValencia Basket tripitix a la Fonteta per tercer encontre consecutiu per a intentar continuar sumant com a local en la Turkish Airlines Euroleague en el partit de la novena jornada que li enfronta al Zenit St.Petersburg (dimarts 19, 21:00h, Fonteta, DAZN). I per a crear l'atmosfera de les grans nits europees, Casual Hotels ha preparat una animació carregada de regals per als assistents a l’encontre. El guanyador del concurs realitzat a través de les Xarxes Socials oficials del Club podrà seguir el partit amb un acompanyant des de l'espai més còmode, un llit a peu de pista. Es llançaran a les graderies centenars de pilotes anti-stress, una de les quals estarà premiada amb dues nits de regal en un establiment de Casual Hotels i es repartiran 6.000 aplaudidors personalitzats per a millorar el soroll del pavelló. Tot preparat per a tornar a defensar la Fonteta en competició europea.\nBusquem a un guanyador en les nostres Xarxes Socials\nValencia Basket busca a través de les seues Xarxes Socials oficials a un guanyador per a emportar-se un doble premi per cortesia de Casual Hotels. El primer és un regal segur i tremendament innovador, la possibilitat de vore el partit del dimarts des d'un llit a peu de pista juntament amb un acompanyant. No es pot seguir l’encontre d'una forma més còmoda. A més, el guanyador i el seu acompanyant tindran la possibilitat d'ampliar la seua nòmina de regals participant en un joc durant un temps mort del partit davant els russos per a emportar-se una motxilla i un paraigua de Casual Hotels.\nEn la pàgina oficial de Facebook del Valencia Basket apareix des d'ahir una pregunta que és necessari contestar per a participar en este concurs. Entre tots els que contesten de manera adequada a esta pregunta i complisquen les normes, se sortejarà un únic guanyador, que podrà triar la persona que li acompanya en el partit. Hui dilluns a les 16:00h es revelarà el resultat del concurs. El guanyador haurà de ser validat durant la següent hora a ser triats. Se li enviarà un missatge privat en el mateix Facebook, que haurà de contestar amb un telèfon de contacte abans d'una hora. Si no ha sigut possible contactar, passada l'hora, es recorrerà al primer suplent i així successivament fins a trobar a un guanyador que conteste dins del termini establit.\nEn una de les aturades del partit es llançaran a les graderies de la Fonteta centenars de pilotes anti-stress amb la forma d'una taronja. Una d'eixes pilotes portarà adherit un xec-regal vàlid per a dues nits d'hotel per a dues persones en un dels establiments que Casual Hotels té al nostre país: Madrid, València, Sevilla, Màlaga o Bilbao.\nEls assistents al partit trobaran en els seus seients un dels 6.000 aplaudidors personalitzats que Casual Hotels ha preparat per a este encontre per a ajudar a millorar l'ambient. No oblides plegar el teu aplaudidor per a no deixar d'animar des del salt inicial fins a la botzina final d'este important compromís per a mantindre la bona dinàmica de resultats i continuar pujant posicions en la Turkish Airlines Euroleague.\nJocs en els temps morts i regals per al públic\nCasual Hotels posarà l'animació en els temps morts amb diferents jocs o llançant a les graderies de la Fonteta diferents regals de la seua marca. A més, en tractar-se del Children’s Day de la Turkish Airlines Euroleague, ha preparat un circuit d'habilitats perquè els joves triats entre el públic demostren la seua capacitat de domini dels fonaments del bàsquet davant la mirada de la Fonteta.


El Petit de Cal Eril - Festival Petit Paradis\n"N.S.C.A.L.H." BR149, 2021\nSuau com quan una espasa roent s’enfosa dins la neu, El Petit de Cal Eril s’ha consolidat com un nom clau de l’escena musical de l’última dècada. Amb un discurs únic i poc complaent ha aconseguit fidelitzar i guanyar nou públic en cada disc. Sempre en una recerca constant de canvi, sense importar-li les conseqüències, filant així un discurs propi i intransferible. Ara presenta el seu vuitè disc: “N.S.C.A.L.H.”, sigles que amaguen la frase “No Sabràs Com Acabarà La Història”.\n“N.S.C.A.L.H.” t’atrapa ja des de la icònica portada, un oli sobre tela que signa David de las Heras, artista que ha capturat l’univers de l’Eril en una escena mística i amb tants detalls com la seva música. És la perfecta porta d’entrada a un disc que transita en la temporalitat de la història i la relativitat del temps. Quan- tes històries caben dins d’un instant? Quants moments hi ha dins del temps? Aquí tot és efímer i etern a la vegada.\nEn els darrers cinc anys, l’activitat d’El Petit de Cal Eril es podria resumir en un no parar, en un sempre endavant. Ha encadenat tres discos màgics: “La força” (2016), “ “ (2018) i “Energia fosca” (2019). Ha tocat als principals festivals i esce- naris del país, però també en llocs remots i ocults on ha oficiat la seva particular bruixeria de la proximitat.\nEl so característic de la banda s’obre a nous horitzons per eixamplar-los cap a angles inesperats. Línies de baix addictives, riffs de sintes voladors, melodies de veus espacials… Cada cançó té els elements per esdevenir alhora raresa i gran hit. Un disc deliberadament curt en minutatge però plural i divers en colors, canvis i moments, amb multitud d’estímuls imprevisibles, que apareixen només un cop i no es repeteixen. Com passa en tants moments en la nostra petita, minúscula i alhora irrepetible història.\nI és que, més que no pas un grup, El Petit de Cal Eril és una germandat còsmica. Joan Pons (veu i guitarra L), Jordi Matas (guitarra R, teclats i mescles de l’album), Dani Comas (baix), Ildefons Alonso (bateria) i Artur Tort (teclats) han sabut envol- tar-se de personatges que consoliden aquesta aliança i la projecten als escena- ris en una gira inacabable i imprevisible.\nEl disc ha estat enregistrat i produït entre tots a Casafont, un estudi de muntanya al Solsonès, i masteritzat a Brooklyn per Joe Laporta.\nEn directe, es materialitzarà en un nou espectacle que comptarà amb una instal·lació de l’artista lumínic David Giribet (Calidos360 i Hexxadom) i Albert Carreras (Nouled Studio), també responsables del memorable espectacle “La llum de totes les coses” estrenat el Grec 2019.\nNo deixeu perdre l’oportunitat de veure’ls perquè aquests moments “non tornerai, mai piú”


Els municipis de l'Alt Empordà afectats per l'esclafit estudien demanar la declaració de zona catastròfica\nCistella .- Cistella i Terrades (Alt Empordà) continuen aquest dilluns reparant els danys i desperfectes ocasionats per l'esclafit. A hores d'ara, els ajuntaments també estan estudiant les mesures que emprendran per ajudar els veïns. Una de les que es plantegen és demanar que es declari zona catastròfica. L'alcalde de Cistella, Enric Gironella, ha admès que ho estan estudiant per "l'alt nombre de desperfectes ocasionats" al poble. Els més greus afecten a dues famílies, una del centre i una altra dels afores, que han hagut de deixar els seus domicilis pels danys ocasionats per l'esclafit. A Terrades els danys han estat menors i dimecres esperen tenir quantificats els desperfectes. "Ja vàrem ser conscients al primer moment que no era tramuntana", explica Joan Sala, president de la Societat de Caçadors de Terrades. Onze vehicles de caçadors van quedar danyats pel pas de l'esclafit aquest diumenge.\nEl pas del possible tornado va durar poca estona però els efectes que ha ocasionat tardaran força més en desaparèixer ja que, algun d'ells, poden ser irrecuperable. La columna d'aire tenia una amplada d'entre 100 i 300 metres i es va endur pràcticament tot el que trobava per endavant aquest diumenge al matí.


Sóc la princesa Sol i vull explicar-vos la desgràcia recent que ha viscut el nostre regne. El futur el veiem fosc però tenim forces per lluitar. Resistirem.\nEls meus pares han insistit perquè em posés a escriure aquestes ratlles. L’any que s’acosta compliré la majoria d’edat i asseguren que haig d’estar preparada per afrontar temps difícils. Algun dia, espero que sigui llunyà, hauré de rellevar-los en algunes de les tasques que realitzen i volen que entengui bé tot el que està succeint, sense perdre ni un sol detall. També diuen que a ells els van explicar moltes mentides i desitgen que jo ho vegi tot més clar, que no em deixi entabanar, amb històries falses i promeses vanes.\nUs ho explicaré amb les meves paraules. I no serà fàcil perquè el que us haig de contar és l’episodi més trist que he conegut en la meva vida. La mare va narrar-vos els esforços titànics que va fer la nostra família per procurar remuntar la crisi provocada per les pluges, que van arruinar les collites i van depauperar la nostra existència material. Malgrat que el reialme es va enfonsar en la misèria, els meus pares estaven decidits a prosperar, amb intel·ligència, treball i honestedat. Els pobres desconeixien la força obscura que ens sotjava d’amagat, a punt per entrar en escena. Aquesta vegada, no es tractava tan sols d'un drac, com aquell que ens va atacar quan jo era només un nadó, sinó d'una maldat molt més poderosa i terrible. Feia temps que observava que alguna cosa no rutllava i ara penso que hauríem d’haver actuat abans, d’una manera o altra.\nLes vaques magres començaven a engreixar-se, gràcies a l’esforç de molts anys. El meu pare va pencar de valent per a l’educació dels infants. Ma mare va aconseguir uns comptes gairebé impecables, en els llibres de Palau. L’avi vivia pràcticament retirat de les seves obligacions però l’àvia continuava al peu del canó, fent mans i mànigues per conservar les bones relacions amb els reialmes veïns. També vetllava perquè cap vilatà es quedés sense sostre i els millors especialistes conservessin les mesures de salubritat indicades, per evitar les epidèmies. No es pot pas dir que tiréssim coets però, de mica en mica, la llum s’escolava entre els núvols i teníem motius raonables per a l’esperança. Per part meva, puc dir que he gaudit d’una vida austera però feliç. No he tingut grans privilegis però mai m'ha faltat l'estimació i el recolzament de la meva família i els companys que he conegut pel camí.\nTot va canviar radicalment quan va arribar el meu oncle a Palau, el germà gran del meu pare: el Príncepdelacicatriu. És un home francamente tenebrós, la seva presència em provoca esgarrifances. L’anomenen així perquè li van marcar la galta, en una baralla en la qual va donar mort a un temible general. Té fama d’haver derrotat tot aquell que ha gosat plantar-li cara. La seva carrera sanguinària és notables però, tot i això, té el do de la paraula. Va arribar de les Amèriques, amb la pretensió que tenia la solució definitiva per sortir del forat. Es va voler reunir amb els meus avis, sense que el pare i la mare hi fossin presents. Per sort, un lacai va fer l’espieta i ens va fer cinc cèntims de la trobada secreta. Segons el seu criteri, les despeses eren massa elevades i calia retallar-les dràsticament, si realment volíem remuntar. En cas contrari, el pou es faria més i més profund. Com que els meus avis tenen dos dits de front, van negar-se en rodó a tirar endavant els seus suggeriments.\nAquella mateixa nit, va convidar-nos a un gran sopar, tant suculent que el meu pare feia anys que no el probava i jo puc dir que mai l’havia tastat. Peixos enormes, carns tendríssimes, vins i licors de les millors collites. Pastissos, gelats i fruita fresca per atipar l’estómac més golafre. Al final de l’àpat, el meu oncle va proposar un brindis especial, pel futur del regne. Va omplir personalment la copa de l’avi i el va animar a considerar novament la seva proposta de salvació, com ell l’anomenava. Era una estratègia que s'estava aplicant arreu. El rei s’hi va negar per segona vegada. En beure el darrer glop, va caure abatut a terra. Enverinat. Mort. Després tot va succeir d’una revolada, tant de pressa que ni tan sols puc recordar-ho amb exactitud. Un exèrcit ferotge es va apoderar de Palau. El traidor de la cicatriu es va col·locar la corona i va jurar que salvaria el reialme del drama de la pobresa. A partir d’aquell dia, manaria quines plomes havien d'escriure la seva gloriosa història. Decidiria quins soldats castigarien els dissidents subversius. Faria matar els coloms que enviessin missatges inconvenients. Eliminaria les partides "inútils", com les destinades a cuidar malalts, educar la mainada o recolzar els artistes, en les seves creacions.\nNo us penseu pas que ens vàrem quedar de braços plegats, davant d'aquesta sagnia. La resistència va ser dura i encara continua.\nEn tindreu notícia, amics, potser serà la meva mare qui us en revelarà les novetats.\nMolta salut i resistència, per al nou any.


Pels amants del dibuix i l’animació: “Flipnote Studio 3D” per a Nintendo 3DS – ALERTAJOCS\n13 Març 2013 redacció\nPels amants del dibuix i l’animació: “Flipnote Studio 3D” per a Nintendo 3DS\nNintendo ha presentat avui mateix, mitjançant una nova (i fugaç) conferència Nintendo Direct japonesa, el que serà la nova versió de l’aplicació “Flipnote Studio” original de Nintendo DSi. Es tracta d’una aplicació que es pot descarregat gratuïtament des de la Nintendo eShop i que permet la creació i disseny de dibuixos i petites animacions i compartir-les amb altres usuaris. Va significar tot una novetat per a Nintendo DS i la seva pantalla tàctil que permetia la realització de dibuixos a mà alçada.\nAra amb la seva successora, la Nintendo 3DS, el salt que farà Flipnote Studio era evident, el salt a l’efecte estereoscòpic (3D) de la seva pantalla superior. Aquí us deixem amb algunes de les seves característiques i novetats principals. Disponible al Japó a partir d’aquest estiu 2013… i a Europa… continuarem esperant confirmació i data.\nEs podran exportar GIFs animats, sèries de GIFs i arxius de vídeo AVI.\nDibuixos de fins a 3 capes (nivells de profunditat) i 6 colors per escollir.\nCom abans, també hi hauran exemples i mostres de sèries amb els quals treballar.\nComunitat d’amistats Flipnote online que permetrà avaluar, comentar i compartir treballs.\nMensualment es publicaran treballs de persones reconegudes del sector.\nParticipar de la comunitat mundial de Flipnote requerirà subscripció de pagament, però hi haurà una prova gratuïta de 30 dies.\nPrevious Monster Hunter 3 Ultimate, dos nous vídeos (versió Wii U)\nNext Milla Jovovich tornarà a protagonitzar la 6a pel·lícula de Resident Evil


L'actor de Hollywood que va canviar la catifa vermella per treballar en la construcció\nArmie Hammer és conegut per ser un dels protagonistes de la sèrie 'Call be my your name'. | G3\nL'actor de Hollywood que durant el desconfinament va deixar la catifa vermella per fer de paleta\nArmie Hammer va passar part de l'estiu ajudant un amic en la reconstrucció d'un motel a Califòrnia\nRedacció 10/10/2020 16:30h | Actualitzat a 2020-10-10 16:45h\nAmb l'arribada de la crisi sanitària i el confinament, moltes persones van aprofitar per descansar dels seus treballs i projectes per centrar-se en la família. Tot i això, aquest no va ser el cas de l'actor Armie Hammer, que va agafar un camí totalment diferent de l'esperat. Segons ha explicat ell mateix en una entrevista a 'Jimmy Kimmel Live!', durant el confinament va decidir ajudar un amic en la reforma d'un motel, situat al Joshua Tree National Park, a l'estat de Califòrnia.\nHammer ha explicat al programa de la cadena nord-americana ABC que «he estat molt productiu, he tingut molta sort. El món se'n va en orris, és l'apocalipsi, però per sort el meu amic Ashton Ramsey havia comprat un antic motel enmig del desert». El protagonista de 'Call me by your name' ha comentat que «vaig tornar de les illes Caiman, on havia estat a l'inici de la quarantena, i vaig dir-li a l'Ashton que no tenia res a fer. Així que em va preguntar si volia viure amb ell en el motel abandonat i ajudar-lo en la reforma».\nNo tenia una cosa millor a fer\nTot i estar acostumat a vestir de gala i desfilar per la catifa vermella, Armie Hammer va deixar de banda el seu rol d'estrella de cinema per ajudar el seu amic durant bona part de l'estiu. En aquest sentit, ha fet broma, assegurant que «creus que tenia una millor cosa a fer? Era a casa meva, literalment traient-me els mocs i mirant com de lluny podia llançar-los. No tenia cap altra opció».\nL'actor nord-americà, casat amb la també actriu Elizabeth Chambers, ha admès que té bona mà amb les eines, tot i que considera que només va encarregar-se de fer treballs bàsics de peó. Hammer ha revelat que va estar treballant polint sòls, enguixant parets o movent coses. «No vaig fer res relacionat amb l'electricitat, per exemple. Mira'm, confiaries amb mi per tocar els cables? De cap manera!».\nEn una entrevista a finals de mes d'agost, Armie Hammer ja havia lloat la figura del seu amic Asthon Ramsey, destacant el paper que havia tingut en la seva vida i agraït per la seva amistat. «En els últims dos mesos he viscut amb ell, he treballat amb ell, he passejat amb ell. Ha estat un molt bon amic i un excel·lent cap. Ha estat el millor suport que un podria haver desitjat i per això vull donar-li les gràcies i dir-li que l'estimo».\nRocío Carrasco reapareix amb un missatge clar que afecta la seva filla\nL'estratègia amagada rere la perruca blanca de la dona de Mainat que ho explica tot


Desset zones de Palma o no tenen casals de barri o són massa deficitaris\n18 maig 2021 22:14\nUn estudi de Cort detecta que els 31 centres que hi ha es troben ben lluny de complir les necessitats dels veïns i entitats i que faria falta construir-ne vint-i-vuit més\nEl casal de barri del Terreno només té 105 metres quadrats.\nLa xarxa de 31 casals de barri que hi ha actualment a Palma és lluny de complir amb les necessitats reals de la ciutat. Així ho revelen l'estudi de necessitats i el pla d'actuació en aquests equipaments públics, elaborat per la regidoria de Benestar Social i que ahir presentaren Eberhard Grosske, tinent de batle i regidor de l'àrea de Benestar Social, Treball, Participació i Cultura; i Llúcia Carreras, directora general de Planificació de Benestar Social.\nD'aquest informe s'extreu també que la manera d'anar construint aquesta xarxa denota improvisació i manca de criteri tant en relació amb la ubicació com amb les característiques dels casals. Entre els dèficits principals, el document parla d'una distribució territorial no harmònica, amb 17 demarcacions que no tenen cap centre cívic, com ara la Platja de Palma.\nLa resta de zones de Ciutat sense casal són: el Amanecer-s'Olivera, amb una població de 3.547 habitants; l'Arxiduc-Capitol-Marquès de la Fontsanta (13.086), Bons Aires (19.825), Can Pastilla (5.812), els Hostalets-Son Fortesa Nord i Sud (8.288), Gènova (2.484), Jaume III-Sant Jaume-Sant Nicolau (6.742), la Bonanova-Portopí (5.909), la Teulera-Son Dureta (3.797), Pere Garau (28.610), plaça dels Patins-la Missió (5.899), el Rafal Nou-Son Gibert-Son Güells (7.803), l'Arenal-les Meravelles-les Cadenes (12.832), la Indioteria (5.135), Son Espanyolet-Son Cotoneret (7.751), Son Rapinya-Son Peretó-Son Xigala (17.731) i Verge de Lluc-Son Rul·lan (2.885).\nAquest estudi considera que un espai de menys de 150 m2 no es podria considerar com un equipament suficient per ser casal de barriada. Tenint en compte això, n'hi ha 6 que s'haurien d'ampliar o canviar. Actualment, s'observa una disparitat quant a la superfície d'aquests immobles que va des dels 722 m2 a Son Roca fins als 105 en el cas del Terreno.\nA més a més, se'n poden trobar d'altres amb problemes insalvables d'accessibilitat, com és el cas del de Sant Jordi, i que haurien de canviar de lloc, perquè no s'hi poden solucionar aquests problemes. Considerant les dites deficiències, l'estudi conclou que Palma necessita 28 nous casals de barri per cobrir tot el municipi i substituir els que són massa petits o inaccessibles. D'aquests 28, actualment n'hi ha 11 on es duen a terme actuacions de millora i s'acabaran a curt o a mitjà termini.\nAquesta persona de confiança del regidor comunista de Cort, la treballadora social amb sou d'alt càrrec de l'Ajuntament de la batlessa Aina Calvo Llùcia Carreres, hauria de donar compte de la feina feta a Corea, per damunt de tot, de quin és el grau d'accompliment de les promeses pel que fà a la rehabilització del barri


Com ser donant d'òvuls | Dexeus Dona\nCom ser donant d'òvuls\nQuè és el programa de donació d’oòcits?\nEl programa de donació d’oòcits té per objectiu proporcionar la possibilitat de tenir un embaràs a dones amb absència de funcionalisme ovàric o amb fallades repetides en el procés de fecundació in vitro amb els propis.\nActualment, gràcies a les tècniques de fecundació in vitro, és possible extreure oòcits d’una donant i inseminar-los amb el semen de la parella receptora. Els embrions resultants poden transferir-se a l’úter de la pacient receptora, tot oferint-li, d’aquesta manera, l’oportunitat de quedar embarassada.\nSer donant d'òvuls al nostre centre\nQui pot beneficiar-se d’una donació d’oòcits?\nPer a aquestes dones, l’única possibilitat d’aconseguir un embaràs és mitjançant la donació d’oòcits d’una altra dona. Aquests oòcits s’inseminen in vitro amb el semen de la parella, i els embrions resultants es transfereixen a la receptora, l’úter de la qual ha de ser normal encara que no tingui ovaris funcionants.\nTots els exàmens mèdics es duen a terme a l’Institut Universitari Dexeus sense cap cost per a la futura donant.\nEl centre li lliurarà una sèrie de qüestionaris que haurà d’emplenar i lliurar al ginecòleg en la propera entrevista o consulta.\nAnamnesi personal i familiar.\nEs realitzarà una fotografia carnet de la donant, ja que el centre es compromet amb la receptora a buscar una donant de característiques físiques sem- blants a les seves.\nQuines condicions legals ha de complir la donació d’oòcits?\nCom es realitza la donació d’oòcits?\nLa donant d’oòcits haurà de seguir un tractament hormonal que estimuli l’ovulació, per tal que en el mes que es vulgui fer la donació els seus ovaris produeixin més d’un oòcit.\nAquest tractament no té efectes acumulatius, de manera que, un cop realitzada la donació, la resta de cicles ovulatoris seran normals.\nEl tractament s’administrarà per via intramuscular o subcutània al nostre centre, encara que, si fos necessari, també es podria realitzar a través d’una infermera o practicant d’un altre centre sanitari.\nEl tractament es programa a partir de la regla del mes anterior al qual es vulgui fer la donació tot i que els controls no s’iniciaran fins que comenci l’estimulació ovàrica.\nDesprés de 5 dies d’estimulació a dosis fixes, s’inicien els controls hormonals (anàlisis de sang) i ecogràfics diaris corresponents als dies previs a la donació. Aquests controls permetran ajustar la dosi hormonal en funció de la resposta que es doni al tractament en cada cas. El procés complet suposa entre cinc i set dies de visites consecutives a les consultes del Servei de Medicina de la Reproducció.\nÉs molt important prendre precaucions per no quedar embarassada durant els dos mesos que dura el tractament per a la donació d’oòcits, no es poden emprar anticonceptius hormonals com a mètode contraceptiu, ja que el tractament hormonal administrat incrementa la probabilitat global d’embaràs i el risc de tenir un embaràs múltiple.\nL’extracció dels oòcits es realitza per via vaginal i amb un seguiment ecogràfic. La punció fol·licular es practica al quiròfan, sota sedació (anestèsia general suau) i en règim ambulatori (l’ingrés a la clínica és només d’unes hores). La durada de la intervenció pot variar, encara que no sol superar els 20 minuts. Durant aquest temps s’administrarà a la donant una sedació anestèsica per facilitar la realització de la punció fol·licular. Un cop finalitzada l’extracció, la donant estarà en repòs unes hores fins que el ginecòleg li doni l’alta i les instruccions que li cal seguir.\nEl nombre d’oòcits que s’obtingui, així com les dades de la receptora, constitueixen informació reservada al Programa de donació.\nDurant l’estimulació de l’ovulació es pot notar una sensació d’inflor abdominal a causa de l’augment de volum dels ovaris per la maduració de diversos oòcits a cada ovari.\nDesprés de l’extracció d’oòcits, aquesta distensió abdominal desapareix, encara que en ocasions pot persistir durant uns dies.\nEn casos excepcionals pot produir-se una hiper- estimulació (resposta excessiva al tractament d’estimulació), encara que es procura evitar mitjançant la regulació de les dosis hormonals durant els controls. En aquests casos, és recomanable fer el màxim repòs possible, seguir una dieta sense sal i controlar la ingestió diària de líquids.\nSi es nota algun signe susceptible d’hiperestimulació ovàrica, cal posar-se en contacte urgentement amb el ginecòleg.\nEs pot realitzar més d’un cicle de donació d’oòcits?\nÉs possible sempre i quan es deixi un període de descans de 2-3 mesos entre una donació i una altra.\nLa donació d’oòcits pot afectar la meva futura fertilitat?\nLa possibilitat de quedar embarassada en un futur queda intacta ja que la reserva ovàrica d’una dona a l’inici de la seva vida reproductiva és al voltant de 400.000 -500.000 oòcits. Durant els cicles menstruals només farà servir uns 400 oòcits amb capacitat per ser fecundats. Cada mes una part dels oòcits suporten un procés d’atrèsia o reabsorció a l’ovari.\nAmb el tractament hormonal, alguns dels oòcits que haguessin estar reabsorbits , son recuperats per a la donació.


Ram Baran Yadav - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRam Baran Yadav (Sapahi, Districte de Dhanusa, 1948, però per error a la seva partida de naixement consta nascut el 1947) és un polític del Nepal, de l'ètnia terai o madhesh, que fou escollit primer president del país, el 21 de juliol del 2008.\n(ne) रामवरण यादव\n1r President del Nepal\n23 de juliol de 2008 – 29 d'octubre de 2015\n← Girija Prasad Koirala\nCap d'estat interí\nBidhya Devi Bhandari →\nPresident del Nepal\n23 juliol 2008 – 28 octubre 2015\nVa néixer en el si d'una família humil d'ètnia terai del sud del país a Sapahi, al districte de Dhanusha a les planes dels Terai al Nepal, fill de Dhan Yadav i de Ram Rati Yadav. Va estudiar al seu districte i després a Katmandú. Va anar a Calcuta per estudiar medicina i va entrar al Calcutta Medical College on es va graduar i va fer les pràctiques. Després va obtenir un postgrau de medicina del Post Graduate Institute of Medical Education and Research de Chandigarh (Índia). Un temps després va esdevenir metge personal del destacat polític nepalès Bishweshwar Prasad Koirala, que el va introduir en política.\nVa participar activament després que el seu amic B. P. Koirala fou destituït pel rei Mahendra que va assolir poders absoluts (1960), i es va afiliar al Partit del Congrés del Nepal, del que aviat fou nomenat secretari general per la seva participació en el reforçament de l'organització, i va esdevenir conseller del germà de B.P. Koirala, Girija Prasad Koirala. En aquestos anys va exercir com a metge a la regió Terai.\nA les eleccions del 1991 va concórrer al districte de Dhanusha i fou escollit membre de la cambra de representants. Fou després dues vegades ministre de Salut, al primer govern del Congrés (1991-1994) i al govern del 1998-1999 i al primer també ministre d'estat. A les darreres eleccions a l'assemblea constituent fou escollit altre cop per Dhanusha amb 10.393 vots. Tot i ser d'ètnia madheshi s'oposa als desitjos del seu poble d'obtenir autonomia i dret a la lliure determinació.\nA l'elecció presidencial al Parlament del 21 de juliol del 2008 va representar a l'Aliança Democràtica del Nepal formada pel partit del Congrés, el Partit Comunista del Nepal (Unificat-Marxista-Leninista), i el Madheshi Janadhikar Forum, i va derrotar el candidat del Partit Comunista del Nepal (Maoista) (majoritari, però sense arribar a la majoria absoluta) Ram Raja Prasad Singh. Yadav va obtenir 308 vots contra 282 del seu rival. Al darrer moment va aconseguir el suport de tres petits partits comunistes: el Partit Comunista del Nepal (Unitat), el Partit dels Treballadors i Camperols del Nepal, i el Rashtriya Jana Morcha, que amb 11 vots van decantar l'elecció. El nombre total de vots fou de 590 (els diputats eren 594).\n↑ «Bhandari elegida presidenta del Nepal, la primera dona a ocupar el càrrec». La Vanguardia, 28-10-2015 [Consulta: 31 octubre 2015].\n↑ «La Constituyente elige a Ram Baran Yadav como primer presidente de la República de Nepal». Europa Press [Katmandú], 21-07-2008 [Consulta: 3 novembre 2015].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ram_Baran_Yadav&oldid=25875975»\nDarrera modificació: 1 gen 2021 a les 23:03


\tLES CAPTURES DE PANTALLA DEL CANIBALISME ARMIE HAMMER SÓN REALS? - GENT FAMOSA\nArmie Hammer és un caníbal o què?\nEl que sabem sobre les suposades captures de pantalla de DM.\nActualització 1/13: En una declaració donada a Varietat , Hammer ha denunciat les diverses reclamacions contra ell com a 'merda'. També va anunciar que s’ha apartat d’un paper en el proper llargmetratge de Lionsgate Casament amb escopeta per cuidar els seus fills, que han estat afectats pels 'atacs en línia viciosos i espuris'.\nCom a seguidors devots del compte de celeb tea Dos jo són massa conscients, ho té l'actor Armie Hammer llarg Es rumoreava que tenia alguna merda perversa. Al llarg dels anys han aparegut diverses captures de pantalla sense verificar, que pretenien mostrar a l'actor tallar el baró d’oli L 'agraïment per les models russes, la servitud i ser generalment extravagant i creativament infidel a la seva ex esposa Elizabeth Chambers. (Els dos van anunciar el seu divorci l'any passat.)\nEls Trumpers infringeixen el Capitol ARMIE HAMMER CANNIBAL No vam començar el foc - Paul F. Tompkins (@Paul F. Tompkins) 1610320605.0\nAra tenim un nou lot de captures de pantalla, encara sense verificar, però absolutament bojos per llegir de qualsevol manera. Segons els informes, es van originar a ara compte privat d’Instagram, House of Effie , i torneu a l'any 2016.\nL'administrador del compte afirma que Hammer li ha enviat al llarg dels anys alguns coqueteigs realment bruts i francament estranys, expressant el seu desig de participar en BDSM i, eh, canibalisme? En una suposada captura de pantalla, afirma: 'Sóc caníbal al 100%'. Vull menjar-te ... Ja he tallat el cor d'un animal viu i l'he menjat encara calent.\nUna vegada més: aquests DM no estan verificats de cap manera i semblen una mica massa salvatges per ser reals. El que nosaltres fer sé amb seguretat és que Hammer té estat agafat 'agradant' tweets relacionats amb l'esclavitud abans, però només podria ser algú que el trollés en funció d'aquesta informació.\nLes coses del canibalisme a banda, nostre El fragment preferit d'aquestes suposades captures de pantalla és aquell en què Hammer suposadament es refereix al seu destinatari com 'el Michael Phelps de la merda', afegint que 'tots els altres no tenen el que teniu'. Metes...\nRelacionat | El compte de Celebrity Tea ens fa passar per la pandèmia\nTambé hi ha el fet que aparentment Hammer es refereix als seus amants de DM com a 'gatets'. Truca’m pel teu nom cops de cop tan diferents.\nAcudits a part, alguns 'gatets' es presenten amb afirmacions de presumpte maltractament per part de Hammer, dient que les seves divertides bromes va anar massa lluny i els va fer incòmodes . Que sembla just! No és quotidià que un actor de Hollywood digui que vol menjar-te.\nL’aspecte més estrany de tot això, si fins i tot hi ha un gra de veritat, és que les captures de pantalla de famosos DM són literalment inevitable. Si rebés aquest tipus de missatge d’un xec blau, no començaria a dir-ho a tothom que coneixíeu? Després, publicar-ho de manera anònima a les xarxes socials?\nPotser tots no som voluntaris participants en el joc pervers d’Armie Hammer ... un pensament realment terrorífic. BHG pot quedar-se amb les xafarderies de Timothée Chalamet a partir d’aquí.


IB3 | Ja són 862 positius i 31 persones mortes amb Covid-19 a Balears\nPortada > societat > Ja són 862 positius i 31 persones mortes amb Covid-19 a Balears\nLa darrera víctima ha estat un pacient d'edat avançada que havia ingressat a l'Hospital General amb patologies prèvies\nCinc persones que havien donat positiu de coronavirus varen morir ahir divendres a Mallorca i eleven ja a 31 els morts per coronavirus a Balears. La darrera víctima ha estat un pacient d’edat avançada i que havia ingressat a l’Hospital General amb patologies prèvies.\nTambé ahir divendres va morir a l’Hospital Universitari Son Espases un home de prop de 80 anys amb malaltia pulmonar prèvia. Al mateix hospital, una dona de 42 anys va morir per pneumònia causada per coronavirus. A l’Hospital de Manacor varen morir un home de més de 60 anys amb malaltia prèvia i una dona de prop de 70 anys amb patologia oncològica.\nEn total són 31 les persones que han mort i que havien donat positiu per coronavirus.\nSegons les darreres dades del Ministeri de Sanitat, a Balears hi ha 862 casos confirmats de Covid-19 (107 més en relació a ahir divendres), 59 pacients que han requerit el seu ingrés a UCI, 31 defuncions i 94 pacients ja s’han curat.\nJavier Arranz, el portaveu del Comitè Autònomic de Gestió de Malalties Infeccioses, ha assenyalat que el nombre d’altes de pacients amb Covid-19 que ja s’han curat ha augmentat un 22% entre ahir divendres i avui.\nEl Servei de Salut ha assegurat que es faran proves ràpides als professionals que pateixen més risc de contagiar-se, com són els sanitaris i els cossos de seguretat. La comunitat, de moment, es troba en espera de rebre aquestes proves.\nLes morts a Espanya ascendeixen a 5.690, 832 més en un dia, i els contagiats a 72.248.\nJavier Arranz ha dit que, inevitablement, a Balears arribarem als mil casos de contagis de Covid-19. També ha informat de la darrera persona que ha mort per coronavirus i que estava ingressada a l'Hospital General amb diferents patologies associades. pic.twitter.com/istJyo9C1G\nObriran un expedient al jove contagiat que va viatjar a Eivissa per un presunte delicte contra la salut pública