Els partits catalans amb representació al Congrés espanyol proposen que s'hi pugui intervenir en català, gallec i basc\nEls partits catalans amb representació al vongrés espanyol proposen que s’hi pugui intervenir en català, gallec i basc\nLa proposta de reforma del reglament de la cambra també té el suport del BNG, el PNB, Bildu, Podem i Més País\nERC, Junts, el PDECat, la CUP, Compromís, el BNG, el PNB, Bildu, Podem i Més País han registrat una proposició de reforma del reglament del congrés espanyol que contempla la possibilitat d’intervenir i presentar documents en català, gallec i basc.\nA l’exposició de motius, els grups recorden que la constitució espanyola proclama la voluntat de protegir les llengües de “tots els espanyols i pobles d’Espanya” com a objectes “d’especial respecte.” És per això que proposen que es modifiqui l’article sis del reglament del congrés perquè estableixi el dret dels diputats d’intervenir a les sessions del ple i de les comissions en qualsevol de les llengües reconegudes estatuàriament (és a dir, el català, el gallec i el basc). La proposta també contempla que es puguin presentar escrits i documents en qualsevol d’aquestes tres llengües no castellanes.\nL’entrada en vigor de la proposta comportaria l’establiment d’una disposició final sisena que dicti que “els serveis de la cambra, amb la finalitat d’assegurar el correcte funcionament de la Mesa del Congrés i de les Meses de les Comissions, procediran a la traducció al castellà dels escrits amb entrada al registre en qualsevol de les llengües reconegudes estatutàriament.” La proposta també contempla que les intervencions parlamentàries es tradueixin simultàniament a la resta de llengües cooficials a l’estat espanyol, com també que el diari de sessions les reculli almenys en la llengua en què s’han fet i en castellà.


El CatSalut ha registrat un descens dels casos respecte a la setmana passada\nNeus Altisent | dijous, 1 de febrer del 2018, a les 15.14\nEl Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya ha fet públiques, com cada setmana, les dades recollides al Pla d’informació de les infeccions respiratòries agudes a Catalunya. Segons aquest informe, la setmana del 22 al 28 de gener els casos de grip han disminuït respecte a l’anterior. Concretament, un 24,8 % amb una taxa d’incidència de 321,76 casos per 100.000 habitants. Tot i això, aquest nivell continua sent d’intensitat moderada, si tenim en compte que el llindar epidèmic establert per aquesta temporada se situa als 109,4 casos per 100.000 habitants.\nPer al CatSalut, l’activitat gripal hauria arribat al seu pic la setmana passada iniciant ara, un descens d’activitat per aquesta temporada. Els casos han disminuït especialment, en els menors de 14 anys mentre que en els majors de 64 es manté estable. Pel que fa les visites als centres d’atenció primària han baixat gairebé un 3% respecte la setmana anterior. Així com, les urgències ateses als hospitals també han disminuït, tot i que en menor mesura. En el cas dels ingressos hospitalaris greus pel virus de la grip, se n’han registrat 37 que sumen un total de 750 ingressos, des de l’inici de la temporada a principis d’octubre.\nA principis d’any, el Departament de Salut confirmava que la grip entrava en fase d’epidèmia amb 248 casos per 100.000 habitants. Les setmanes posteriors, la incidència dels síndromes gripals fregava el nivell elevat i quadriplicava el llindar en més de 400 casos.\nItineraris culturals per aprendre català\nTerrícoles: Vandana Shiva, activista, experta en sobirania alimentària


ELS FISCALS DE LA VERGONYA – El Blog de Josep Maria Loperena\nPublicat a 14/04/2019 14/04/2019 per Josep Maria Loperena\nEls fiscals han d’exercir el seu càrrec amb imparcialitat i tolerància i les seves preguntes, en cap cas, poden ser capcioses, suggestives ni impertinents. Això no ho dic jo; ho ordena la llei. Al segle XVI els inquisidors d’ofici demanaven les penes més greus per als reus. Sovint la mort a la foguera. L’inquisidor d’ofici havia de saber els cànons, conèixer els delictes i actuar en estreta col·laboració amb els jutges. Els membres d’aquella tètrica institució eren sobris, hermètics, sibil·lins, esotèrics i diligents, vivien clandestinament i havien de guardar un culte acèrrim a la justícia. Els acusadors públics d’antany guardaven la seva identitat en secret. Ara surten per televisió.\nEmulant al professor Alejandro Nieto de la Complutense de Madrid els diré que els fiscals són els impulsors de la màquina judicial, els pesos pesants del dret que arrosseguen la càrrega dels centenars i centenars d’anys de presó que van imposar a les seves víctimes. Són tan imprevisibles i perillosos com un caragol desfermat dins d’una màquina: xoquen per tot arreu. N’hi ha que, complint instruccions superiors, intervenen descaradament en els sumaris per paralitzar l’actuació de l’instructor (casos Guerra o Lasa-Zabala) mentre que en altres processos ataquen sense quarter fins a cobrar la peça (Roldán o Comte). Hi ha fiscals que d’agutzils es converteixen en ‘alguacilados’ (Márquez de Prada, Gordillo) i d’altres que venen la seva consciència a un postor polític embrutant, un passat immaculat, com Fernández Villarejo.\nDurant el meu llarg recorregut per la cruïlla de la justícia he conegut inquisidors de tots els colors. He sofert a milers de fiscals turmentats pel seu ofici d’ajusticiar que porten a coll el calze de la seva amargor. Però cap d’ells és comparable amb Jaime Moreno, Javier Zaragoza, Fidel Cadena i Consuelo Madrigal, els acusadors del judici del Procès, els quals l’odi mortal als independentistes els priva de la seva neutralitat. És, em sembla, un quartet vergonyós i patètic. Filisteus vestits amb sotana o hàbit religiós, els van inculcar en la postguerra els principis de la unitat d’Espanya i del nacionalcatolicisme. Però la pitjor d’aquesta quadrilla és Consuelo Madrigal, la fiscal general de l’Estat imposada per Rajoy, antifeminista inconciliable amb l’avortament, de naturalesa dogmàtica, integrista i ultraconservadora.\nPerò l’imperdonable, el que ha ferit greument la veu de la consciència col·lectiva, ha estat la manipulació que s’ha dut a terme amb els testimonis. Per transformar simples concentracions ciutadanes en delictes de rebel·lió, han obligat a milers de policies i guàrdies civils a relatar uns fets contraris a la veritat. Les seves respostes són idèntiques: ‘la massa’, ‘actitud hostil’, ‘mirades d’odi’, ‘muralla humana’, ‘feixistes, assassins, terroristes’ … Una cosa tant evident com indubtable a la vora del delicte. Un altre capítol negre del judici més fals, ignominiós i vil de la nostra història.\nCategoriesCròniques i articles publicats a Facebook, Opinió EtiquetesConsuelo Madrigal, FIdel cadena, Jaime Moreno, Javier Zaragoza, judici al procés, judici1O\nEntrada prèviaAnterior LES QUEIXES DEL MINISTRE\nEntrada següentSegüent LES ARGÚCIES DE MARCHENA


60 Alumnes de 27 escoles de tota Catalunya participen en el Festival Europeu d'escoles de música -ACEM\nHome › Notícies › 60 Alumnes de 27 escoles de tota Catalunya participen en el Festival Europe...\nEl Festival Remix s’ha celebrat a Luxemburg del 26 al 29 de maig\nMés de 3.500 joves músics, de 23 països d’Europa, s’han reunit als voltants d’Esch-sur-Alzette, Capital Europea de la Cultura 2022, per celebrar el 14è Festival Europeu de Joves Músics.\nEn tres dies de festival s’han realitzat més de 500 concerts en teatres, auditoris, esglésies i espais a l’aire lliure per tot Luxemburg i especialment en la regió d’Esch.\nDes de fa ja 30 anys la Unió Europea d’Escoles de Música EMU organitza cada dos anys, en alguna ciutat europea, un festival internacional que acull alumnes d’escoles de música. Enguany el Festival Remix ha estat organitzat per la ciutat de Luxemburg entre els dies 26 i 29 de maig, omplint de concerts aquesta ciutat i els seus voltants.\nDes de l’Associació Catalana d’Escoles de Música, es va decidir organitzar 3 formacions per participar-hi: un Cor, una Big Band i una Cobla, totes elles constituïdes a partir de joves alumnes d’escoles de l’associació que van haver de passar un procés de selecció.\nEs va realitzar un stage de preparació a Tiana del 13 al 15 de maig amb resultats excel·lents vist el nivell de les actuacions a Luxemburg.\nEl Cor Acem #coracem format per 29 joves va ser dirigit per Dolors Ricart i acompanyats al piano per Bernat Giribet. Va dur a terme tres concerts: el dia 27 de Maig a Mondorf-les-Bains i dos més el 28 de Maig a Church Stage i a Fond-de-Gras, a l’escenari Station Stage.\nPer la seva banda, l’ACEM Jazz Band #acemjazzband formada per 18 alumnes, van interpretar un variat repertori sota la batuta de Pepe Balasch. Els concerts d’aquesta formació van ser, un el dia 27 de Maig a Mondorf-les-Bains i els altres dos, el 28 de Maig a Pétange i a Fond-de-Gras a l’escenari Remix Stage.\nPer últim, la Cobla ACEM #coblaacem formada per 13 músics dirigits per Oriol Oller i Xavier Torrent, també van realitzar 3 concerts: un el dia 27 de Maig, a Mondorf-les-Bains, i els altres dos el 28 de Maig a Differdange i a Fond-de-Gras, a l’escenari Train Stage.\nLa cerimònia oficial d’inauguració es va dur a terme el dijous 26 de maig al Rockhal de Esch-Belval i va actuar l’Orquestra de Cambra de Luxemburg. El concert de clausura es va fer al Remix Stage de Fond-de-Gras, una antiga explotació minera reconvertida en un idíl·lic museu ferroviari a l’aire lliure.\nEn la estada a Luxemburg també van ajudar a les tasques d’organització els professors Luís González, Sonia Lanau, Núria Bresolí, Helena Camps, el president de l’ACEM, en Carles Farràs i l’actual secretària de l’ACEM, Desirée Povedano.\nLes escoles i participants a la trobada Remix 22 van ser:\nEscola Municipal de Música d’Artés: Anna Molinero (cor), Francesc Capell (cor), Joan Pladevall (cor) i Néjat Serrano (cor)\nEMM Eixample Joan Manuel Serrat: Arnau Abán (cor), Bruna Garcia (cor) i Saya Takeda (jazz band)\nEscola Municipal de Música de Berga / Conservatori de música dels Pirineus: Bernat Carrera (cor), Agustí Costa (cor), Raquel Rumbo (cor), Coaner Suades (cor), Laia Vegas (cor) Ton Costa (cor), Júlia Novellas (cor), Clara Mas (jazz band) i Joan Puertas (jazz band)\nEscola Municipal de Música / Conservatori Josep Maria Ruera de Granollers: Berta Romero (cor), Marina Losilla (cor), Aina Milego (cor), Roger Mora (jazz band)\nEMM Roda de Ter i L’Esquirol: Abril Camps (cor), Íngrid Banús (cor) iBernat Vancells (jazz band)\nEscola de música de les Garrigues: Clàudia Fandós (cor), Maria Martí (cor), Núria Cornudella (cor) i Genís Sans (cobla)\nConservatori de Lleida: Elena Gasós (cor) i Maria Llobera (cor)\nEMM Bellpuig: Paula Collado (cor)\nL’Escola de Música l’Energia de Palafrugell: Pau Ponsatí (cor), Pau Vilà (cor), Ferran Jiménez (cor), Roger Pellicer (jazz band), Lídia Torrecillas (cobla) i Oriol Pou (cobla)\nEscola Municipal de Música Maria Dolors Calvet de Vilafranca del Penedès: Helena Sadurní (cor) i Júlia Esteve (cor)\nL’Escola d’Arts En Viu del Prat de Llobregat: Arnau Martínez (jazz band) i Arturo Ortiz (jazz band)\nEscola Municipal de música i dansa d’Esparreguera: Andreu Giné (jazz band)\nConservatori de Manresa: Teo Gallego (jazz band)\nEscola Municipal de Música de Mataró: Laura Franco (jazz band)\nEscola Municipal de Música Cal Moliner de Sallent: Laura Gil (jazz band), Marta Gavaldà (jazz band), Miquel Eslava (jazz band) i Cèlia Roca (jazz band)\nEscola Municipal de Música de Santa Maria de Palautordera: Joan Balaguer (jazz band)\nEscola Municipal de Música i Dansa Torroella de Montgrí: Joan Matacàs (jazz band)\nEscola Municipal Música de Vacarisses: Guerau Orús (jazz band)\nConservatori Isaac Albéniz de Girona: Anna Asencio (cobla), Mireia Martínez (cobla), Oriol Martínez (cobla), Ignasi Bofill (cobla) i Lluc Estartús (cobla)\nEscola Municipal de Música Conrad Saló de la Bisbal de l’Empordà: Irina Fernández (cobla)\nEscola Municipal de Música i Conservatori Professional de Sabadell: Bernat Moya (cobla)\nEscola Municipal Música Sant Sadurní d’Anoia: Eloi Traver (cobla)\nEscola Municipal de Música de Tarragona: Abril Adserias (cobla)\nEscola Municipal de Música de Vic: Bruna Bretcha (cobla)\nI el repertori interpretat per les nostres formacions va ser:\nCançó de llaurar – Cançoner popular Arr.: Xavier Puig\nCançó del faroner – Josep Vila i Casañas Text: Miquel Desclot\nTon pare no té nas – Popular mallorquina Arr.: Baltasar Bibiloni\nShoshone love song – Trad. Native American Arr.: Roger Emerson\nLa fama – Rosalia Arr.: Arnau Ferrer\nCompta amb mi – Txarango Arr.: Arnau Ferrer\nGUI-NO-VART de Carles Santos\nKanbon de David Azurza\nBIG BAND #acemjazzband\nThe Cha Cha What Gotcha\nCamperola d’Eduard Toldrà\nSolemnitat de Conrad Saló\nMarxa de l’àliga de Marcel Sabaté\nEn Pere Gallarí de Joaquim Serra\nEndavant sempre de Rafel Ferrer\nJuny de Juli Garreta\nCamí de la UNESCO d’Anna Abad\nCamins de Jesús Ventura\nGirona m’enamora de Ricard Viladesau\nBIS Mr Jacques de Josep Serra\nPer a més informació podeu consultar https://www.remix22.lu/\nCategories: Notícies, Notícies ACEM, Notícies del SectorEtiquetes: #remix22 #corjoveacem #jazzbandacem #coblaacem #experiencies #musica #musicaenviu #concert #emu #luxembourg


Notícies - La cooperativa Estel de Valldoreix rep 20.000 euros de la Fundació La Caixa\nLa cooperativa Estel de Valldoreix rep 20.000 euros de la Fundació La Caixa\nLa donació s'ha fet a la seu de l'entitat bancària de Santiago Russinyol.\nel 15/gen/04 Arantza Diez Societat PDF\nLa Fundació La Caixa ha fet efectiva la donació de 20.000 euros a la Cooperativa Estel de malalts mentals de Valldoreix. Aquesta ajuda s'emmarca dins el programa Discapacitat 2003 organitzat per la Fundació La Caixa, que recolza iniciatives que treballen per la integració i la millora de la qualitat de vida de les persones discapacitades.\nAmb la donació de 20.000 euros, la Cooperativa Estel podrà ampliar les seves llars residencials, situades al costat del Taller Jeroni de Moragas de Valldoreix, i oferir un servei més personalitzat als prop de 40 nois que viuen en les residències gestionades per la cooperativa. No és el primer cop que la Fundació La Caixa selecciona un projecte de la Cooperativa Estel.\nEn altres edicions, l'entitat ha rebut ajudes de la Fundació que li han permès tirar endavant diferents projectes d'ajuda als discapacitats. En aquest cas i, com explica el director del centre Jeroni de Moragas, Salvador Strino, la donació ajudarà a millorar notablement el servei de residències.\nTeníem 3 mòduls equipats com a residència, però ens en faltava un. Ara, amb aquesta ajuda, el podrem fer.\nUna altra de les entitats seleccionades en aquesta edició del programa d'ajudes a discapacitats de la Fundació La Caixa ha estat el Grup d'Estudis de Psicosi Infantil de Bellaterra, el GEPI, que porta treballant des de fa més de 27 anys. Aquesta entitat rebrà 13.000 euros per millorar els recursos sociosanitaris que ofereix als usuaris del seu centre.\nEl director de l'àrea de Cerdanyola, Sant Cugat i Rubí de La Caixa, Lluís Caballé, ha valorat molt positivament aquestes iniciatives socials de la Fundació La Caixa perquè permeten ajudar les entitats que treballen per la millora de la societat i que compten amb pocs recursos.\nAquestes ajudes es donen gràcies a l'activitat financera de La Caixa, és a dir, gràcies a tots els clients que dipositen la seva confiança en l'entitat.\nEl Programa Discapacitat 2003 de la Fundació La Caixa ha destinat més de 2 milions d'euros a un total de 114 entitats de tota Espanya, 26 d'elles de les comarques barcelonines, que han rebut un ajut global de 569.300 euros.


Avís legal - Símbols de Catalunya\nEn aquest apartat s’inclou la información sobre les condicions d’accés i utilització d’aquest lloc web que han de ser conegudes per l’usuari. Informació general sobre www.simbolscat.com, a efectes previstos a la Llei 34/2022 de Serveis de la Societat de la Informació i Comerç Electrònic.\nDomicili Social: C/ Concepció Arenal 272\nTelèfon: (+34) 93 274 14 26\nAccès al web, continguts i información. L’accès a aquest web és responsabilitat exclusiva dels usuaris i suposa aceptar i conèixer els advertiments legals i les condicions d’ús contingudes en ell. La página web www.simbolscat.com té caràcter comercial, és a dir, venda a distància, preferentment de pins i articles que representan el simbolisme de Catalunya.\nL’empresa es reserva el dret de realitzar, en qualsevol moment, els canvis i modificacions que estimi convenients i cregui necessaris per a la página web sense necessitat de previ avís.\nL’usuari garanteix l’autenticitat i veracitat de totes aquelles dades que comuniqui, tant en la cumplimentació dels formularis de registre com en qualsevol altre moment posterior, essent de la seva responsabilitat l’actualització de la informació subministrada, de tal manera que aquesta reflexi la seva situación real. L’usuari será responsable de la inexactitut o falta de veracitat de la información aportada.\nObligació de fer un bon ús del lloc web i dels seus continguts\nL’usuari es compromet al bon ús del web i utilitats que se li proporcionen en conformitat amb la llei, el present document legal, les instruccions i avisos que se li comuniquin.\nEls preus dels productes exposats a Simbolscat.com, inclouen l’Impost sobre el Valor Afegit (IVA) que, en el seu cas, sigui procedent aplicar.\nLes compres que hagin de ser entregades dins del territori de qualsevol dels estats membres de la UE estaran subjectes a l’IVA.\nA Simbolscat.com estem especialment preocupats per la seguretat i per garantir la confidencialitat de les dades aportades pels nostres clients. Ens comprometem a donar-te el millor servei i la millor experiència online.\nEn el moment que un client realitza una comanda a través del nostre servidor segur, les seves dades personals, domiciliàries i les relatives a compres i formes de pagament, són incorporades al nostre arxiu de clients i proveïdors, per tal de tramitar la comanda.\nA Simbolscat.com no tenim cap accés a la información relacionada amb el número de targeta de crèdit dels nostres clients. Nosaltres únicament rebem la información del pagament per part de les institucions bancàries que tramiten la comanda.\nLes compravendes realitzades a Simbolscat.com es sotmeten a la legislació espanyola.\nSimbolscat i l’usuari/client, amb renuncia expressa a qualsevol altre fur, se sotmeten als jutjats i tribunals de Barcelona per a qualsevol controvèrsia que pugués derivar de la prestació dels serveis objecte de les condicions generals. En cas que l’usuari tingui domicili fora d’Espanya, Simbolscat i l’usuari/client es sotmeten, amb renúncia expressa a qualsevol altre fur, als jutjats i tribunals de la ciutat de Barcelona (Espanya).


Una cinquantena de joves es formen aquest estiu al CAE en l'àmbit del lleure | NacióManresa\nUna cinquantena de joves es formen aquest estiu al CAE en l'àmbit del lleure\nper Redacció , 13 de juliol de 2018 a les 17:00 |\nSessió de formació dels monitors en el lleure | CAE\nL'estiu és un bon període per a la formació. Aquesta afirmació l'ha pogut validar un any més el CAE que ha vist com 54 persones s'inscrivien i participaven en els diferents cursos que ha programat aquest estiu.\n25 joves estan participant, encara ara, en un curs de monitor/a d'activitats de lleure infantil i juvenil que va començar el 25 de juny i s'allargarà fins el 20 de juliol. En total hauran estat 100 hores de formació presencial i 25 hores de formació a distància, que complementades amb un període de pràctiques i l'elaboració d'una memòria els permetrà obtenir el títol de Monitor/a d'activitats de lleure infantil i juvenil que expedeix la Direcció General de Joventut de la Generalitat de Catalunya.\nEnguany, en aquest curs s'ha dut a terme una interessant i pionera experiència inclusiva derivada de la participació d'una persona Sorda. Per possibilitar la seva participació en igualtat de condicions, des del CAE s'ha dotat al curs de la figura d'un mediador comunicatiu que ha interpretat en la llengua de signes tot el desenvolupament del curs: explicacions de continguts, debats, preguntes i respostes, etc...\nParal·lelament també s'han dut a terme dos cursos de premonitors/es que finalitzen avui, divendres 13 de juliol. Tot i que inicialment només se n'havia programat un, l'elevat nombre d'inscripcions va aconsellar duplicar-lo i al final se n'ha fet un al Casal de Joves la Kampana, amb la participació de 16 alumnes i un altre a l'Oficina Jove del Bages, amb la participació de 13 alumnes.\nEls cursos de premonitor/a estan reconeguts dins del Pla de Formació de Voluntariat de Catalunya per la Direcció General d'Acció Cívica i Comunitària de la Generalitat de Catalunya. Tenen una durada de 40 hores i estan enfocats a donar una visió introductòria a la dinamització d'activitats de lleure a adolescents i joves a partir dels 16 anys. A més a més dels continguts i els recursos propis, el curs també inclou el disseny d'una activitat de lleure que després es posa en pràctica en els casals d'estiu de la Fundació La Xarranca. Aquest element aporta als alumnes una experiència pràctica.\nDe cara al mes de setembre, s'ha programat un nou curs de monitor/a d'activitats de lleure que es farà als locals del CAE del 28 d'agost al 16 de setembre, en horari de dilluns a divendres, de 9 a 2 del matí i de 4 a 7 de la tarda, els dissabtes, de 9 a 2 del matí i una sortida el cap de setmana del 15 i 16 de setembre. Es pot ampliar la informació i fer les inscripcions a través del web www.cae.cat.\nMés Manresa, Societat, CAE, lleure, formació


Imamisme - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Xiïtes duodecimams)\nL'imamisme (en àrab الشيعة الإثنا عشرية, ax-xīʿa al-iṯnāʿaxariyya, o, senzillament, الإثنا عشرية, al-iṯnāʿaxariyya) és una branca del xiisme (islam) que admet l'existència de dotze imams, per això als seus adeptes se'ls coneix igualment com a duodecimams (iṯnā ʿaxar = dotze), començant amb Alí ibn Abi-Tàlib i acabant amb Muhàmmad al-Mahdí. Es diferencien clarament dels corrents zaydita (cinc imams) i ismaïlita (set imams) i d'altres corrents menors que han existit per un cert temps amb altre nombre d'imams o amb diferent interpretació, per un millor equilibri en els elements exotèrics i esotèrics. Altres noms dels duodecimans foren: al-Rafida i al-Rawafid, que es van donar als primers imamites i també a algunes sectes xiïtes.\nAquesta branca creu que el dotzè imam xiïta, Muhàmmad al-Mahdí, desaparegut després de l'any 873, només reapareixerà al final dels temps per a restablir la justícia al món. Els seus seguidors es troben principalment a l'Iraq, l'Índia i a l'Iran, país en què l'imamisme és la religió oficial de l'Estat.\nMutawali (en plural mutavila o mutawila, dialectal libanès mtawleh, francès métoualis) és el nom donat al Líban als xiïtes duodecimans. També es fa servir per als xiïtes duodecimans establerts a Damasc però no en altres llocs de Síria com Homs, Hamat o Alep. Inicialment se'ls va anomenar Banu Mutawal al final del segle xvii o al començament del XVIII i derivava probablement del nom que els habitants xiïtes del Djabal Amil, a la regió de Baalbek, s'atorgaven a si mateixos. Van gaudir d'autonomia limitada envers els emirs del Líban al final del segle xvii, sota caps propis, els An Nassar, els Banu Harfuix i l'Al Hamada. L'origen del terme resta dubtós. El 1926 els mutawali es van fer reconèixer com una màdhhab independent amb els mateixos jutges i corts. Van participar en les milícies xiïtes que es van formar des de 1975.\nLlista d'imams xiïtes imamites, amb els dotze imams.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Imamisme\n↑ Enciclopèdia de l'Islam, VII 781 a 783.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Imamisme&oldid=24780844»\nDarrera modificació: 3 set 2020 a les 18:39\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 3 set 2020 a les 18:39.


La petició d'avui mateix al Govern que pot posar punt final al confinament comarcal\nLa Guàrdia Urbana de Barcelona ha detectat 53 punts negres als carrers de la capital catalana. | ACN\nEl director de l'àrea de treball de Pimec, Josep Ginesta, ha argumentat que tots els sectors econòmics ja disposen de plans de contingència per evitar la propagació del virus\nper Júlia Navarro 02/03/2021 15:34h\nPimec defensa que cal reprendre «progressivament» la mobilitat a Catalunya per reactivar l'activitat econòmica de cara a la Setmana Santa, especialment en aquells sectors més afectats per la crisi de la covid-19. En una roda de premsa telemàtica celebrada aquest dimarts, el director de l'àrea de treball de Pimec, Josep Ginesta, ha argumentat que tots els sectors econòmics ja disposen de plans de contingència per evitar la propagació del virus i que la ciutadania ja ha interioritzat molts hàbits en matèria de prevenció. «Això, juntament amb l'arribada de les vacunes, ens hauria de permetre ser més generosos amb algunes activitats», ha comentat, després de qualificar de «preocupants» les últimes dades d'ocupació referents al mes de febrer.\nGinesta ha destacat especialment els sectors de l'hostaleria i el comerç, dues activitats que tenen plans de contingència «molt estrictes» i que els haurien de permetre mantenir l'activitat econòmica «amb normalitat». De fet, el director de l'àrea de treball de Pimec ha recordat que el nombre d'aturats a l'hostaleria a Catalunya s'ha incrementat un 43% respecte al febrer de l'exercici anterior, sent l'activitat econòmica més afectada per la pandèmia en matèria d'ocupació.\nEn paral·lel, la patronal de la petita i mitjana empresa ha demanat als partits catalans que conformin Govern per «agilitzar la presa de decisions» i ha reclamat al govern espanyol que defineixi el repartiment dels recursos aprovats a la conferència sectorial d'ocupació, que l'abril passat va acordar distribuir 1.048 MEUR a les comunitats per fomentar polítiques actives d'ocupació. Pel que fa a la Generalitat, Pimec ha demanat al Govern que agilitzi el pagament d'ajuts si es vol evitar el tancament d'empreses. «A aquest ritme, moltes subvencions arribaran tard i els negocis hauran de tancar», alerta Ginesta.\nLa «falta de certesa» empitjora les dades d'ocupació\nDes de Pimec defineixen les dades d'ocupació referents al mes de febrer com a «preocupants», després de constatar que el nombre de persones aturades s'ha incrementat gairebé un 30% en termes interanuals i que la xifra de persones sense feina és la mateixa que el gener de 2016. En aquest sentit, Ginesta ha atribuït el comportament del mercat a la «falta de certesa» a què s'enfronten les empreses. «Si no es prenen decisions a curt termini, la recuperació econòmica quedarà compromesa», ha defensat.\nTot i que Ginesta ha remarcat que els Expedients de Regulació Temporal d'Ocupació (ERTO) ofereixen certa tranquil·litat als treballadors, també ha comentat que la incertesa al voltant d'aquestes ajudes encara es manté.\nPer altra banda, ha lamentat que el 93% les persones aturades al gener no van aconseguir trobar feina al febrer. Una altra dada que preocupa a la patronal és que la durada mitjana d'atur se situa en deu mesos, un 25% més respecte als mesos anterior a la crisi, mentre que l'atur juvenil s'ha incrementat un 43% en comparació al febrer de l'any anterior.\nEl Govern es pronuncia sobre la possibilitat de relaxar mesures per Setmana Santa\nUrgent: La Generalitat acaba de donar una gran notícia als centres comercials\nEconomia Malaltia Mobilitat


Jaume Gual fotografia, des de principis dels anys 80, aparadors antics de la ciutat. El seu objectiu ha anat captant com la majoria de comerços tancaven\n/ J.GUAL / ISAAC BUJ\nPalmaQui li havia de dir a Jaume Gual a principis dels anys 80, quan li varen encarregar un treball de la universitat, que es despertaria una de les seves grans passions: fotografiar la història de Palma a través dels seus comerços.\nEl preu dels lloguers posa en perill els establiments emblemàtics\nJaume Gual Carbonell va néixer a Palma l’any 1959, és fotògraf i geògraf. Avui, la seva activitat se centra principalment en la reproducció de béns patrimonials i artístics i en projectes d’observació fotogràfica del paisatge. La seva feina està representada per l’agència AGE Fotostock. És col·laborador del Grup de recerca sobre patrimoni audiovisual, massmedia i il·lustració de la Universitat de les Illes Balears (UIB) i autor de Façanes de botigues de Palma (1987), Botigues de Palma, un abans i un després (2007) i Establiments emblemàtics de Mallorca (2009).\nAl carrer d’en Brossa de Palma hi havia el comerç familiar de mobles Bosch, fundat l’any 1875. Avui hi ha instal·lada una botiga d’impressió de làmines en gran format i la fusta de l’exterior es conserva, però l’estampa ha canviat. JAUME GUAL/ ISAAC BUJ\nUna de les darreres botigues d’aquestes de tota la vida que ha tancat és l’espardenyeria del carrer de Sant Miquel, en aquest cas a causa de la jubilació de la propietària. Ara fa molt poc que hi han obert una franquícia de bosses. J. G. / I. B.\nCan Frasquet, obert l’any 1697, és un dels negocis més glamurosos i llépols que van haver de tancar. Actualment, un reconegut xef ha agafat l’establiment per establir-hi un negoci de nou concepte de cuina. J. G. / I. B.\nUn dels comerços més curiosos era aquest del carrer de Pelaires. La fotografia és del 1983. Una botiga que, en un intent de tenir un nom modern, venia transistors de ràdio i material elèctric. Ara s’hi ven roba i se’n conserva el trespol. J. G. / I. B.\nLassalle Optico, del carrer d’en Brossa, el regentava un senyor que cap al final només aguantava el taulell. El color vermell lluent n’era un dels atractius. La fotografia va ser portada del primer llibre de Gual. Ara està pintat de blau cel. J. G. / I. B.\nLa perruqueria de Santa Eulàlia era un dels negocis més reclamats de Ciutat, estava sempre ple de gent i tenia grans reclams publicitaris. El client en sortia amb un nou pentinat parisenc. Ara hi ha una botiga de menjar retolat en anglès. J. G. / I. B.\nEl carrer de l’Argenteria és un dels que ha mudat més d’aspecte. De totes les joieries que hi havia, ja en queden ben poques. La fotografia de La confianza és de l’any 1984. El 2016 ha canviat totalment de fesomia. J. G.\nGràcies a ell, hem pogut reunir un conjunt de fotografies d’establiments que avui ja no hi són. “Tot plegat va començar sense voler-ho. Quan estudiava geografia a la Universitat de les Illes Balears vaig decidir que fotografiaria comerços del centre històric de Palma, però gairebé sense ser conscient que allò podia tenir importància, sense pensar que, passats uns anys, seria un document gràfic històric. Aleshores em fixava en l’interès fotogràfic, no tant en el comerç en si”.\n“Anys més tard vaig reprendre aquella feina, fotografiava locals vells però que mantenien intacta l’arquitectura exterior, sense materials moderns com el plàstic o l’alumini. Vaig continuar fent fotos per plaer”, explica Gual.\nTroballa de diapositives\n“Un dia, fent neteja per casa, vaig trobar una capsa plena de diapositives dels comerços que havia fotografiat entre els anys 1983 i 1984. eEstaven molt brutes d’un oli que llavors s’emprava per conservar-les. Vaig dir a un amic si m’ajudava a fer-les nétes i em va fer entendre que aquelles imatges podien publicar-se”. Fou llavors, l’any 1987, quan es va editar el llibre Façanes de botigues de Palma, amb la portada de l’antic establiment Lassalle Optico,situat al carrer d’en Brossa i que va desaparèixer fa uns anys. “El regentava un homenet que, cap al final, ja era per allà per passar l’estona”. Fou aquell mateix any, l’any 1987, quan Jaume Gual decidí dedicar-se professionalment a la fotografia. “Aquesta publicació fou tota una experiència, anàrem al nord d’Itàlia a fer una exposició i el llibre va ser publicat en italià. Això em despertà l’interès per la fotografia”.\nPoc més de 15 comerços oberts\nL’any 2007 reprenia aquell treball de fer retrats antics de la ciutat, “de les botigues que hi quedaven, perquè de les 100 que havia fotografiat als anys 80 només restaven, aproximadament, uns 15 comerços oberts”. Fou llavors quan es va reeditar el llibre de les façanes dels comerços de Palma, que “reflecteix el pas del temps, com va canviant el paisatge lentament, gairebé sense adonar-nos-en. De vegades, d’allò que és més quotidià no te’n tems, que ha fuit, fins que et posen una fotografia al davant”, relata Jaume Gual. I això és el que volem reflectir en aquesta pàgina, un recull de 16 fotografies, de vuit comerços de la ciutat de Palma, que mostren com eren abans i com són ara, gràcies a la mirada de Jaume Gual. A les imatges trobam establiments emblemàtics ja desapareguts, com La perruqueria de Santa Eulàlia, un comerç on mig Palma s’arreglava els cabells, situat just a la plaça. Jaume Gual recorda com “feia feina l’amo i hi tenia contractats tres perruquers més, en un espai petitíssim -encara avui se’n poden comprovar les dimensions; malauradament, no de la perruqueria, que ara és un establiment de menjar”.\nJaume Gual, doncs, ha vist “com anava canviant la ciutat, cap a un turisme unificat. La cartelleria hi és ara en anglès i la gentrificació també ha afectat els comerços”, conclou el fotògraf.\nIlles Balears societat mallorca PALMA comerç Fotografia


Biografia de Michelle Buteau, Wiki, Edat, Marit, Benvingut a Buteaupia, Netflix, Comediant, Pel·lícules i Programes de televisió - Comediants Famosos Als Eua\nBiografia i wiki de Michelle Buteau\nMichelle Buteau és una actriu, comediant i actriu nord-americana, coneguda per interpretar el paper de Veronica en una pel·lícula de Netflix del 2020 anomenada Work IT. També és nativa de Nova Jersey i va començar a fer comèdies de peu el 2001. Michelle va assistir a la Universitat de Florida i fins i tot va considerar fer carrera en periodisme abans de decidir dedicar-se a la comèdia com a carrera a temps complet.\nMichelle Buteau Age\nMichelle té 43 anys a partir del 2020, ella era nascut el 24 de juliol de 1977 , a Nova Jersey, Estats Units . Ella la celebra aniversari el 24 de juliol cada any i el seu signe de naixement és Leo. Michelle compleix 44 anys el 24 de juliol de 1977.\nMichelle Buteau Alçada i pes\nMichelle es troba a una alçada de 5 peus i 7 polzades i Pesa 60 kg . També sembla que és bastant alta d’estatura a les seves fotos. Les mesures corporals de Michelle són 35-27-37 respectivament. Tot i això, encara es revisen detalls sobre la mida de la sabata i el vestit.\nMichelle Buteau Pares i germans\nMichelle va néixer d'un pare libanès i una mare jamaicana que vivia en un barri senzill situat a Nova Jersey. La identitat dels pares de Michelle encara es desconeix, però va créixer al costat dels seus germans; Otis van der Most i Hazel van der Most.\nMichelle Buteau Marit i cònjuge\nButeau es va casar amb el seu marit, Gijs van der Most, en una cerimònia privada de noces celebrada el 2010. Encara s'estan revisant més detalls sobre el seu casament, però els dos estan beneïts amb dos fills que van néixer el 2019 a través de la gestació subrogada.\nMichelle Buteau Nens i bessons\nMichelle va donar la benvinguda als seus bessons primogènits, Otis van der Most i Hazel van der Most el 2019 a través de Surrogacy. Gijs van der Most, un fotògraf holandès, va estar més que feliç de criar els dos àngels amb l'amor de la seva vida, Michelle.\nMichelle Buteau Benvinguda a Buteaupia Stand Up\nBenvingut a Buteaupia és l’especial de stand up comedy de Michelle a Netflix que es va emetre el setembre del 2020. Igual que tothom, Michelle es va sentir realment aïllada del món a causa de la pandèmia mundial COVID 19 del 2020. No obstant això, va ser capaç de fer un increïble retorn a través de la seva increïble peça Welcome to Beteupia.\nPodcast de Michelle Buteau\nButeau va començar a organitzar Late Night Whenever! podcast el 2018. Els episodis del podcast inclouen convidats de celebritats, un grup de música house i stand up. També compta amb un programa de tertúlia amb Michelle i alguns dels convidats a la nit. La sèrie de podcasts de Michelle va ser etiquetada com un dels millors podcasts del 2018.\nMichelle Buteau Tour\nEls nostres esforços per obtenir més informació sobre les properes gires de Michelle no van tenir resultat, ja que aquesta informació no està disponible públicament. Tot i això, mantenim les pestanyes i us actualitzarem un cop hagi sortit.\nMichelle Buteau Key i Peele\nKey & Peele és una sèrie de televisió americana de comèdies sobre dos còmics, Keegan-Micahel Key i Jordan Peele, que utilitzen esbossos i segments en directe per fer bromes i entretenir al públic. Michelle va aparèixer en un episodi dels episodis de la sèrie.\nMichelle Buteau Sempre sigui el meu potser\nAlways Be Maybe és una famosa pel·lícula del 2019 sobre una caiguda entre dos amants de la infància que no parlen durant quinze anys. Tot i això, acaben reconnectant-se com a adults a San Francisco. Tot i que els sentiments encara hi són, els dos viuen en mons diferents. Michelle fa el paper de Veronica.\nLlibre Michelle Buteau\nSurvival of the Thickest: Essays és un llibre sobre tots els assaigs còmics escrits per Michelle i el seu descarat estil còmic. El llibre estava dirigit principalment als seus fans que voldrien estar al voltant del seu ambient.\nMichelle Buteau Patrimoni net i sou\nMichelle té un valor net estimat d’entre 1 i 2 milions de dòlars a partir del 2020. Això inclou els seus actius, diners i ingressos. La seva principal font d’ingressos és la seva carrera com a còmica i actriu. A través de les seves diverses fonts d’ingressos, Michelle ha pogut acumular una bona fortuna, però prefereix tenir un estil de vida modest.\nMichelle Buteau Mesures i fets\nAquests són alguns fets i mesures corporals interessants que heu de conèixer sobre Michelle.\nFoto de Michelle Buteau\nMichelle Buteau Bio i Wiki\nNoms complets: Michelle Buteau\nPopular com: Michelle\nOcupació / professió: humorista i actor\nRaça / ètnia: D'ascendència haitiana, libanesa i italiana\nAniversari de Michelle Buteau\nData de naixement: 24 de juliol de 1977\nLloc de naixement: Nova Jersey, Estats Units\nAniversari: 24 de juliol\nMesures corporals de Michelle Buteau\nMesures corporals: 35-27-37\nPes: 60 kg (132 lliures)\nMida del pit: 35\nMichelle Buteau Família i relació\nMarit / cònjuge: Casat amb Gijs van der Most\nNens: Otis van der Most i Hazel van der Most\nPatrimoni net: entre 1 i 2 milions de dòlars\nFont d'ingressos: humorista i actriu\nMichelle Buteau Carrera com a humorista\nMichelle va començar la seva carrera com a comediant de peu el setembre del 2001. Després va aconseguir el seu primer spot televisiu a Comedy Central després de cinc anys. Més tard, Michelle va ser classificada com una de les deu comediants a veure per una exitosa empresa de mitjans anomenada Esquire Magazine. A partir d’aquí, Buteau va començar a organitzar el Late Night Whenever. podcast el 2018.\nAleshores, el podcast va ser etiquetat com un dels millors podcasts del mateix any. Michelle també va ser escollida com una de les humoristes per formar-se a Netflix, on els propers humoristes tenen 15 minuts de molèstia. Els seus papers més recents són a Someone Great, Is not Romantic, Sell BY, Always Be My Maybe, Work It i molt més.\nPel·lícules de Michelle Buteau\nEl 2019 no és romàntic\n2019 Gairebé Amor\n2019 Algú genial\n2019 Sigueu sempre el meu potser\nProgrames de televisió de Michelle Buteau\nNovia Whitney 2011\n2012–2013 Key i Peele\n2013 Xina, IL\n2017 La paparra\nNina russa 2019\nClub de les primeres dones 2019\nContes de la ciutat 2019\n2019-2020 Beneïu els Harts\n2020 El cercle\nPreguntes més freqüents sobre Michelle Buteau\nQui és Michelle Buteau?\nMichelle és una reconeguda comediant nord-americana, presentadora de podcasts i actriu que és més coneguda per interpretar el paper de Veronica en una pel·lícula de Netflix del 2020 anomenada Work IT. També és nativa de Nova Jersey i va començar a fer comèdia de peu el 2001\nQuants anys té Michelle Buteau?\nMichelle és una ciutadana nord-americana nascuda el 24 de juliol de 1977 a Nova Jersey, EUA.\nQuina altura té Michelle Buteau?\nMichelle es troba a una alçada de 5 peus i 7 polzades.\nEstà casada Michelle Buteau?\nSí, Michelle està casada amb el seu marit, Gijs van der Most. Els dos van fer el nus el 2010 i junts són beneïts amb dos fills.\nQuant val Michelle Buteau?\nMichelle té un valor net aproximat d’entre 1 i 2 milions de dòlars. Aquesta quantitat s'ha acumulat de la seva carrera com a actor i comediant.\nOn viu Michelle Buteau?\nPer motius de seguretat, Michelle no ha compartit la seva ubicació precisa de residència. Actualitzarem aquesta informació immediatament si obtenim la ubicació i les imatges de la seva casa.\nMichelle Buteau és morta o viva?\nMichelle continua viva i té bona salut. No hi ha hagut informes sobre que estigués malalta o que tingués cap problema relacionat amb la salut.\nOn és ara Michelle Buteau?\nMichelle continua participant activament en la indústria de l’entreteniment creatiu, és membre del repartiment d’una pel·lícula recentment estrenada titulada Work It.\nContactes de xarxes socials de Michelle Buteau


Imatge de la campanya #CierraUnicef\nEl jugador de bàsquet, Felipe Reyes, ha donat suport a la campanya #CierraUnicef juntament amb altres cares conegudes\nUnicef, que treballa per millorar la situació de milions d’infants a tot el món, ha llançat la campanya #CierraUnicef per transmetre el somni d’aconseguir un món on es respectin tots els drets dels nens i nenes i la seva feina ja no sigui necessària.\n“El dia que acabem amb la mortalitat infantil, el dia que tots els infants tinguin accés a una educació i sanitat dignes, el dia que tots ells estiguin protegits davant els abusos i l'explotació, el dia que estiguin garantits els seus drets en qualsevol racó de món, aquest dia UNICEF tancarà. La nostra tasca ja no serà necessària i el món serà un millor" va explicar la presidenta d'UNICEF Comitè Catalunya, Anna Folch, a la presentació de la nova campanya de l'entitat.\nL'objectiu és aconseguir una gran mobilització de ciutadans, empreses i administracions per aconseguir els fons necessaris que permetin seguir engegant programes a favor de la infància i, entre tots, aconseguir un món millor per a tots els infants. Aquelles persones que vulguin contribuir amb la campanya ho poden fer mitjançant el següent enllaç.\nLa campanya ja compta amb el suport de moltes cares conegudes com Pau Gasol, David Bisbal, Nieves Álvarez, Eva González, Miguel Ángel Muñoz, José Sagristà, Eduardo Noriega, Felipe Reyes o Marc Márquez.\nEn els seus més de 70 anys d'història, UNICEF ha contribuït a millorar la situació de milions de nens i nenes a tot el món i a aconseguir assoliments que semblaven impossibles.\nNo obstant això, al 2017 segueix havent-hi realitats inacceptables com 50 milions d’infants que sofreixen desnutrició aguda o 61 milions que no van a escola. A més, 535 milions viuen en països afectats per conflictes o desastres naturals. Per aquest motiu l'organització seguirà treballant per donar suport a tots aquests infants i garantir que es compleixin els seus drets, amb el somni que algun dia puguin deixar de fer-ho.\nunicef, infants, intervenció social, drets dels infants


20-04-2021 AJUDES TIC CÀMARA VALÈNCIA\nEl programa té com a objectiu impulsar la incorporació de TIC (Tecnologies de la Informació i de la Comunicació) en les pimes, per a fomentar la competitivitat i aprofitar els avantatges tecnològics en les empreses.\nLes ajudes van destinades a totes les empreses de la província de València que complisquen els requisits.\nSer una pime (petita o mitjana empresa) o autònom.\nComplir la norma de mínimis (Reglament núm. 1407/2013 de la Comissió, de 18 de desembre de 2013, relatiu a l'aplicació dels articles 107 i 108 del Tractat de Funcionament de la Unió Europea a les ajudes de mínimis), és a dir, no haver rebut ajudes de qualsevol Administració Pública que sumades siguen superiors a 200.000 € en els últims tres anys, 100.000 euros en el cas d'empreses que operen en el sector transporte per carretera.\nEstar donat d'alta en el Cens de l'IAE. Independentment dels epígrafs de l'IAE en els quals estiguen donades d'alta, queden exceptuades aquelles empreses que operen en els sectors de la pesca, l'aqüicultura, el carbó i la producció primària dels productes agrícoles que figuren en la llista de l'Annex I del TFUE\nNo trobar-se incursa en cap de les prohibicions a què fa referència l'article 13 de la Llei 38/2003.\nLa subvenció arriba fins al 50% de la solució amb un màxim de 3.500€.\nPresente la seua sol·licitud a través de la seu electrònica.\nEl termini de sol·licitud de la convocatòria finalitza dijous que ve 22 d'abril a les 14:00h.\nMés info en la web de Cambra València: Convocatòria


Funcions del cor a Maria Rosa d’Àngel Guimerà | Mi mundo literario\nMaria Rosa, escrita per Àngel Guimerà i estrenada l’any 1894, és un drama en prosa passional dels més representatius d’aquest autor on es fonen elements romàntics i realistes.\nGuimerà crea una sèrie de personatges que acompanyen els protagonistes durant tota l’obra formant una mena de cor que ens recorda les antigues tragèdies gregues ja que el seu paper és fonamental en la història que ens ocupa. Aquest grup de personatges no principals està compost pel Badori, el Calau, el Quirze, la Tomasa i el Gepa. Són els obrers d’una carretera inacabada, analfabets i humils que actuen de narradors situant-nos a l’acció de l’obra. En les primeres escenes, gràcies a ells coneixem els protagonistes a l’actualitat: la Maria Rosa (“És que n’hi passen unes a la pobra1”), l’Andreu (“Ves si a mi m’agafaven com a l’Andreu i em portavem a Ceuta…2”) i el Marçal. Per a situar-nos al passat, utilitzen l’interrogatori per a què el Marçal ens expliqui la història de la mort del capatàs i l’acusació que cau sobre l’Andreu.\nEn nombroses ocasions el Gepa augura el que succeirà i conforme va avançant l’acció les seves sospites es confirmen cosa que fa que el públic estigui atent al que va anunciant aquest personatge (“que jo em penso que ja voldria que l’Andreu fos mort per casar-se amb la Maria Rosa3”, “i si fos mort?4”, “quan més va, més sospites en tinc d’aquest5”).\nAquest cor també actua com a unificador formal entre els diferents actes. L’acte I s’acaba amb la lectura de la carta que anuncia la mort de l’Andreu però ens podem fixar com el Xic i el Calau, desdramatitzant l’escena, avisen els altres de que al costat estan pagant la quinzena i d’aquesta manera es baixa el teló. A l’inici de l’acte II, en Quirze i la Tomasa ens informen que ja han passat quinze mesos de la mort de l’Andreu i de la malaltia que arrossega la Maria Rosa degut a aquest fet. L’ amor que la Maria Rosa sentia pel seu marit no s’ha extingit però poc a poc va experimentant un canvi que la turmenta com li confessa al seu germà: “Jo vull ser tota de l’Andreu fins que em mori. Doncs, per més que faig, el record d’aquest pobret s’esborra, s’esborra, i ve a posar-hi un altre home!6”. Aquest home és el Marçal i ella ha de lluitar pel desig de ser posseïda per ell que li va creixent dia rere dia com ho relata en aquest somni: “que la nit passada vaig somniar … que en Marçal era el meu marit (…) Ell no sé que ha vist en mos ulls que ara al plegar, de cop m’ha agafat pel cos i m’ha volgut estrènyer! (…) que aquell refrec i aquell alè que sentia eren els mateixos del somni! (…) que fins avui he pogut fugir d’en Marçal, que m’encén tota, que em xucla com la serp… que no sé per què em sembla que hi ha en ell un mal home; i amb tot, me n’hi aniria com… si jo tingués molta set i ell fos aigua7”.\nPer una altra banda, tenim el Marçal que manifesta des del primer acte la necessitat de posseir la Maria Rosa com si es tractés d’un objecte: “Quan la Maria Rosa siga tota meva8”. Aquesta obsessió de possessió desencadena violència quan veu en el Badori un rival. Fingirà que el Badori l’ha ferit per a què la Maria Rosa el deixi entrar a la seva cambra i un cop a dintre farà el possible per a què el cor actuï de testimoni de la seva presència. Això el portarà al matrimoni amb ella en el tercer acte i, a un desenllaç tràgic durant la nit de noces. La Maria Rosa lliga caps a partir dels comentaris del Gepa “Brindo perquè en Badori no se’n pensi una… i perquè per poder-se casar amb el temps amb la Maria Rosa no tregui del mig an en Marçal9” i decideix parar-li un parany al Marçal per a què confessi. Un cop aquest ha confessat, dominada per un atac de follia, l’assassina i venja així la memòria de l’Andreu.\nEn conclusió, Maria Rosa no hagués estat possible sense la presència d’aquest cor de personatges clarament humanitzats i ben caracteritzats amb poques pinzellades. Al llarg de l’obra desenvolupa varies tasques que anteriorment hem esmentat; malgrat no haver pogut impedir la força del fat en l’última escena, es converteix en una espècie de consciència col·lectiva de l’espectador.\nUna addicció que ens consumeix →


Prorrogada la convocatòria dels 7ens premis periodístics de l’APIB - comunicació21\nProrrogada la convocatòria dels 7ens premis periodístics de l’APIB\nRedacció|2022-06-14T12:46:25+02:009 juny 2022|Comunicació21\nL’Associació de Periodistes de les Illes Balears ha prorrogat fins al 30 de juny el termini per presentar-se a la setena edició dels Premis de Periodisme APIB (inicialment la convocatòria finalitzava el 31 de maig).\nS’hi poden presentar peces del gènere informatiu (notícies, reportatges, documentals o entrevistes) publicades o difoses durant el 2021 en els diferents mitjans de comunicació a les Balears.\nEnguany, com a novetat els guardons tenen un increment econòmic de 3.500 a 5.000 euros. En concret, consten d’un primer premi (categoria absoluta) que passa de 1.500 a 1.700 euros, i la creació d’un segon premi dotat amb 1.000 euros.\nA més, es mantenen tres accèssits de 500 euros per a premsa escrita, ràdio i televisió, i una categoria especial per a treballs periodístics de socis d’APIB, amb una dotació de 500 euros.\nEl certamen té com a finalitat fomentar un periodisme de qualitat, compromès i responsable, i premia la repercussió pública i social de les informacions. A més, el jurat valorarà el periodisme denúncia i d’investigació.


Correfoc i Versots Festa Major 2014 – Diables Se m'n Refum\nDissabte passat, 13 de desembre, va tenir lloc el Correfoc i la lectura dels Versots ajornats per la pluja que va caure a Sant Sadurní per Festa Major.\nEls Joves Diables se m’n Refum, seguits de la colla adulta, van cremar des de la Plaça de l’Església fins a l’Ajuntament. Un cop allà, va tenir lloc una espectacular lectura dels Versots 2014. Una posada en escena més teatral que mai amb la que els Diables vam repassar de manera satírica l’actualitat municipal i nacional, acompanyats per moltíssima gent que va desafiar el fred.\nAquí teniu algunes fotografies i un arxiu d’àudio amb l’espectacle sencer:\n(font: Premsa Ajuntament de Sant Sadurní d’Anoia)\nI aquí us deixem la transcripció dels versots.\nL’any que ve hi tornarem! Salut i foc!\nNarrador: Bona nit sadurninenques i sadurninencs, alcaldessa, regidors i altres criatures dels inferns!\nDes del més profund de l’inframón,\ntornem un any més per Festa Major,\nper destapar les vergonyes del món,\ni dels que ens escolten des del balcó.\nPodeu comprar el nostre versotaire,\nno us costarà gaire…\nnomés dos euros usdemanem\ni així podreu seguir tot el que diem.\nNo sigueu mal pensats,\nsom Diables, però no uns aprofitats.\nDe la recaptació, no ens quedarem res\nho destinarem tot a La Marató de TV3.\nAra que és època de consultes,\nnosaltres també volem fer dues preguntes.\nEl nostre referèndum serà vinculant,\ni ni el Tribunal Constitucional ens l’acabarà aixafant!\nAmb el llibret dels versots\nhi ha una butlleta per exercir els vostres vots\nles podeu dipositar a la urna d’aquí davant de l’Ajuntement,\nesperem que hi participi molta gent.\nI per començar, com ja és tradició\npassarem llista al balcó:\nMaria Rosell, Àngels Canals, Xavier Rojo,\nLaura Salvador, Josep Subirana, Víctor Perxés, Josep Maria Ribas, Albert Prat, Montse Medall, Jep Bargalló, Susanna Mérida, Francesc Sáez, Cristina de la Cruz, Sílvia Chavarri, Jaume Amigó, Carles Jiménez i Dolors Montserrat.\nEl que us explicarem aquest any\npotser no és veritat, però tampoc un engany\nés un conte de Festa Major\nque us podeu prendre enserio, o no…\nEn Sadurní és el protagonista,\ni us donarem una pista:\nNo és qualsevol vilatà\nsi no que a tot un poble vol representar…\nConte de Festa Major\nDiable del Passat: Hòstia Sadurní! Aixeca’t! Per tots els dimonis de l’infern!\nSadurní: Què passa? Qui collons ets tu i perquè em despertes?\nDiable del Passat: Sóc el diable de les festes majors passades i he vingut perquè és a les teves mans que Sant Sadurní sigui una Vila com Satanàs mana! Si la cagues ara, serà un poble de mala mort, trist i apagat, de yonkis, i senyors del cava, i una ciutat dormitori.\nSadurní: Hòstia com et passes! Que ara hi ha gent que fa vida al poble, i els yonkis ja no estan de moda!\nDiable del Passat: No diguis collonades! Estic aquí per que vegis com erets en el passat i reaccionis, ‘cagundeuna! Vine cap aquí…!\nVersots del Passat\nPiscina Municipal (2000)\nMaig, juny, juliol, agost…\nJa estem a novembre\ni les obres no han acabat.\nSí, com us podeu imaginar\nestic parlant de la piscina\nuna aventura difícil d’explicar.\nTovallola, banyador, motxilla i un casc\nper si alguna totxana et queia al cap\nAquest era elkitper anar a nedar.\nPerò és clar, que amb tanta joveneta\namb poca roba ajaguda per allà,\nqualsevol es posa a treballar.\nCiment amunt, maó avall\npaleta per aquí i esquerda per allà.\nSi l’estiu que bé tot segueix igual,\nvine a divertir-te amb la gimcana municipal.\nVine a la piscina i dóna un cop de mà!\nJunts, la podrem acabar!\nPixa-pins i i domingueros(2002)\nRes és el que era\nara tots venen amb tunning\ni escoltant màquina\nvenen de sibarites de la carn a la brasa,\ni fins i tot pregunten\npel nom de les caves\nque van a visitar…\nRes és el que era.\nQuè se n’ha fet d’aquells domingueros,\namb xandalls de colors, botes camperes\no sabates de xarol,\ntatuatges amor de madre\npegatinesdel naranjitoal cotxe,\nescoltant el Fari,\ni els més humils, pujant a peu de l’estació?\nRes és el que era…\nEl bus municipal, és fenomenal! (2004)\nM’aixeco de bon matí,\nsense ganes d’anar a estudiar\nPerò pujo al bus urbà\ncollons, que ample que s’hi va.\nDono tres voltes al poble\ni arribo tard a l’estació,\nQuina merda de bus,\nperò quina il·lusió.\nJa ha arribat l’hivern,\ncaraiquin fred que fa!\nSe’m gelen els collons\nperò tinc el bus urbà.\nTorno de Barcelona,\ni no em venen a buscar,\nPotser no tinc família,\nperò tinc el bus urbà!\nT’agradi o no t’agradi\nningú et pot fer callar,\nSón les múltiples ofertes\nde les que pots disfrutar\nSi tu no tens feina,\ni ets un tros de pa\nVine i atreveix-te,\namb el bus urbà!\nRadio Sant Sadurní (2003)\nCent set punt tres\nde la freqüència modulada\nla majoria de programació\nuna gran cagarada!\nAmb lentitud aneu millorant\ni no per l’ajut municipal\nmolta col·laboració juvenil\nperò una graella gairebé senil.\nDiable del Passat: Ja ho has vist, carallot! Ara, espavila’t! (calbot)\nSadurní:Collons! (se’n va a dormir)\nDiable del Pressent: Desperta’t Sadurní! Ara és l’hora!\nSadurní: Què redimonis passa!\nDiable del Pressent: Doncs això mateix! Deixa que em presenti: Sóc el diable de la Festa Major del present, i això està que fa por! Vine, vine a fer una ullada com està el poble i el país…\nCom cada any, farem la mateixa reflexió:\nFent versots, sempre som quatre a la reunió\nperò a petar per Fires o Festa Major,\nen som un colló.\nAquesta tradició s’acabarà perdent\nperquè està ple d’incompetents.\nEspavileu, bèsties de pandereta!\nAquí s’ha de suar la samarreta!\nL’any que ve farem una comissió\nper saber qui peta o qui porta el sarró\nquin no vingui a pencar\nsense forca es quedarà\ni el carro portarà!\nAquest any haestat divertit\ni no s’en salva cap partit.\nPoc o molt, tots l’heu anat cagant!\nLa Mérida, l’any passat manava\nperò de tant perduda com anava\ncollons! Us l’heu petat!\nno li heu deixat ni acabar el mandat.\nEsquerra va veure que era mal negoci\narribar amb el PSC com a soci,\na la consulta del 9 de Novembre\ni es va passar el pacte pel membre.\nA CiU no hi ha res que li posi més dura\nque una bona moció de censura,\ni a mitja legislatura,\nproposen una nova investidura.\nEl Ribas fa a la Rosell alcaldessa.\nDiuen que pel País i perquè tenim pressa\nPerò crec que aquest canvi de parella\nés per no deixar anar la mamella.\nMentrestant els populars\nploren i es creuen exemplars.\nPerò com sempre, segueixen marginats,\nsón uns torra-collons nats.\nLes eleccions municipals són el maig vinent,\ni veient el panorama, jo ja em poso calent…\nIniciativai la CUP també s’hi apuntaran,\namb tants polítics, els ous m’explotaran!\nSusanna, el teu xou s’ha acabat\nl’alcaldia t’han arrabassat\ni a l’oposició t’has quedat.\nL’any passat et vam dedicar una cançó\ni ens replicaves des del balcó.\nSort que t’han enxufat al Comité Federal\nperquè com a Alcaldessa ho feies fatal!\nCom a mínim ara ets una mica coneguda\nel tema de la bandera ajuda\ni també gràcies a algun cabrón\nque filtra informació a La Razón…\nMérida a la banqueta\nMira si ho has fet malament\nque t’han deixat de suplent\nquan el Ribas la bola et va passar\nla possessió no vas saber aguantar\ndavant la pressió dels Convergents\nvas tirar la pilota i vas marxar corrents\nPer un cop que et posen a l’alineació\nfalles un gol a boca de canó.\nHo tenies tot de cara,\ni et vas fotre una patacada!\nQuan el Josep Maria va marxar\net va deixar el braçalet de capità\nper poc temps el vas poder lluir\nla Rosell, et va substituir.\nAls Diables, ningú ens enganya,\nSota la samarreta de Sant Sadurní\ntots sabem que portes la d’Espanya!\nAi el PSC! Ja tenen candidata confirmada\nva venir el greixós de l’Iceta\nun espanyolet amb molta jeta.\nQuè contents que heu quedat\namb una formació que defensa l’espanyolitat\nI com a bons espanyols\nper mostrat la vostra casta\nels deu dies que al govern vau estar sols\nus vau polir tota la pasta\nSexe, Cava i Xocolata\nCamí de Sant Jaume de Compostel·la\nem vaig trobar un amic.\nAnava encès, begut de mistela,\nvenia d’una sessió de gastronomia i sexe antic.\nPercebes, vieires, ostres i xocolata\nNata, mugrons i orxata\nMmmmm, què bo tot plegat!\nPodria convidar a tothom de bon grat.\nPer acabar-ho d’adobar\nen un cocktail ben lluït va pensar.\nVés amb compte amic\nno fos cas que rebentessis pel melic.\nMés fart de grandiloqüència acabaràs\nsi no saps pair bé el teu fracàs!\nperquè no et toques un colló!\ni després l’altre.\nDeixa ja l’Ajuntament!\nDeixa ja la política!\nQue és cosa per gent intel·ligent\ni tu no passes d’incompetent!\nAh, després de llegir els tweets\npel cap una idea em passa:\nperquè no ens fas un favor a tots,\ni vas passant cap al psiquiatre…\nI si vols posar denúncia\nves tirant cap al jutjat\nque nosaltres com a diables\ndefensem la llibertat.\nQuin xivarri! Quin estrall!\nI no parlo pas de la Medall!\nFora conyes, aquesta dona és perillosa\ntot i que sempre es fa la mimosa.\nAmb la seva vehemència.\nXivarri, crits i soroll!\nHa dut els sindicats i a tot Déu de corcoll!\nAtzucac, tensió i malestar\nha sembrat sense dubtar.\nAu va! Ves i arregla una altra part del món\nque aquí ja en tenim prou amb el que som.\nQuè bé que t’ho passaves\nquan eres tu la que tenies el micro\ni ara que t’ho mires des de dalt\nja és hora que pringuiscom cal.\nEt pensaves que per ser diablessa\ncada any passaries desapercebuda?\nNo t’equivoquis pas!\nTu també ets una cara-dura!\ndel puto tractor de l’empalmada?\nJa van tres anys seguits\namb la mateixa cagada!\nFeu el favor de fer les coses com cal!\nPodeu organitzar una festa normal?\nporteu un DJ, o un grup de versions\ni deixeu de tocar els collons!\nEl maleït drap\nNo hi havia cap bandera a l’Ajuntament\ni això molestava a determinada gent.\nLa Mérida, l’estanquera va fer penjar\nquan la Llanos de Luna li va demanar.\nEls d’Esquerra es van acollonir\ni no van voler desobeir.\nVan preferir explicar-ho en una placa\ni això va encendre la traca…\nSant Sadurní va ser el centre del món\nfins i tot vam ser porada de La Razón!\nEl pacte de govern es va trencar\ni CiU a l’alcaldia va tornar.\nAmb Rosell com alcaldessa\nla rojigualdava desaparèixer\nDeien que s’havia de rentar\ni a la tintoreria la van portar.\nAra, n’hi ha quatre de petites,\ndiguem les coses ben dites…\nles banderes, com les tites,\ntot és qüestió de mides!\nCapital del Cava Thematic Park\nLa Capital del Cava, diuen que som\ni això és un fet que admet tothom.\nPerò amb els carrers plens\nde premses, barriques i taps,\nno voleu dir que som una mica exagerats?\nSemblem un puto parc temàtic!\nNo és més que un decorat patètic.\nAls ciutadans ens feu servir d’arlequins\nde cara al guiris i al pixapins!\nAra que en parlem… Jep Bargalló!\nHola? Què ets dalt del balcó?\nCom que últimament estàs una mica espès\net donarem una idea, si no et fa res:\nAllà on hi ha l’ampolla amb la lleterada\npodríem fer pagar entrada.\nPreus familiars i abonaments de temporada\nper si algú vol venir més d’una vegada.\nPodem tirar a terra la Fassina i Can Guineu\ni construïm una muntanya russa de cal Déu\nE-Moción de Censurala podem anomenar,\nnomés els més valents hi voldran pujar.\nAl costat, hi posarem el tren de la bruixa\nAmb la Montserrat i el Jiménez amb caputxa,\nexplicant històries del que pot passar\nsi algun dia ens volem independitzar.\nPels amants de les emocions fortes\nuna torra de caiguda lliure\nli direm El Meridazo\nMitja legislatura i portazo!\nI al mig de la plaça de l’Ajuntament\nun espectacle permanent\nel Rojo i el Prat, amb tanga i barretina\ntrepitjant raïm dins d’una tina.\nTeatro de los Vendidos\nAquesta vegada sí que us heu lluït…\nQuè us penseu? Què ens mamen el dit?\n50mil euros per una obra de teatre?\nlo vostre,és per anar al psiquiatre!\nLes companyies de casa les passen putes\nactuant al carrer, sobre quatre fustes\no suplicant per fer servir l’Ateneu.\nEm sembla que de la cultura us enriueu…\nEn lloc de gastar-vos una pastarada\nen aquesta fantasmada,\npodríeu destinar-ho a un teatre municipal\ni una programació com cal!\nPer fi, el nostre poble\nté un espai destacable.\nJa disposem de l’equipament\nque la població necessitava urgentment\nNo us parlo d’un hospital,\ntampoc d’un cinema com els de la capital.\nNo és l’arxiu municipal\ni encara menys, un teatre com cal\nNo ens han tornat la puta caserna,\nni un pavelló que no foti pena,\ntampoc és un local multiusos…\nEl què per fi tenim, és un cagaderoper gossos!\nEl parc de la Rambla estava desaprofitat\nperò ara sí que l’heu ben cagat.\nNo se us ha acudit res millor\nper utilitzar aquell racó?\nAllà, els animals els baixos s’ensumen\nes llepen el cul, es barallen i juguen…\nara que ho penso, no és tant diferent\ndel que feu aquí a l’Ajuntament!\nMerda de gos\nHe aixafat un plàstic?\nNo! És un cagalló!\nquina merda, quin patir\nja fa més de cinc vegades\nsempre em fa venir arcades\nÉs una caca de gos\nd’aquelles que em provoca tos\nno és poca broma, carcamals!\nFes el favor de recollir\nallò que el teu gos deixa anar\nés el que la majoria volem dir\nper la convivència millorar.\nEdifici de les antigues escoles\nA l’edifici de l’Escola Vilarnau\nhan liatun bon sarau!\nPrimer van ser unes escoles públiques,\ndesprés, un edifici en runes.\nAra, les màquines hi han portat\ni amb el pati han arrasat.\nPerò el què hi faran no tenen clar,\ndiuen que ho han d’acabar de parlar…\nERC hi volia la biblioteca i l’arxiu municipal\nperò CiU diu que aquest projecte ja no val,\nque s’ho pensaran, a veure que tal,\nja veig a venir que ens fotran el pal…\nParada de la Fil·loxera\nLes Fires i Festes tots portem al cor,\nperò hi ha qui ho aprofita per fotres d’or.\nMunten un xiringuitoa la plaça de l’Ajuntament\ni et roben impunement.\nPots comprar-ho tot de la bèstia groga\nper alguns és com una puta droga.\nTangues, mocadors, samarretes\ni no sé quines altres punyetes.\nEls preus son excessius,\ndesorbitats i fins i tot abusius,\nperò va! Buida la cartera!\nEl que faci falta per la Fil·loxera!\nPotser no podré pagar el lloguer\ni hauré de dormir al carrer,\nperò el sou a la parada em gastaré\ni tot de groc, vestit aniré!\nQuanta pasta feu amb aquest negoci?\nI amb les quotes de soci?\nuna generosa subvenció rebeu,\ni al final, en sopars us ho rebenteu…\nSetmana del Cava i Cavatast\nJo us parlaré de la Confraria del Cava,\nque tots sabem que son una passada\nLluint i presumint cotxes, vestidets i collarets,\nper mi seria millor que anessin en calçotets.\nI les dames d’honor?\ntotes de Sant Sadurní…\nsi fins i tot hi havia una pixapí!\nde Vilafranca, Gelida, Sitges, i Barcelona…\nAIXÒ ÉS UNA PUTA BROMA!\nNo tenim noies a Sant Sadurní?\nMira que són les més maques del món,\nsegur que ho fan per tocar els collons!\nI això sense treure el tema de les\nparadetes del Cavatast..\nCuidado!, que no li tapem l’aparador!\nsaps que li diem, que si no li agrada\nque CIFEKI fulles.\nCava, restauració, alegria, gent i turistes.\nQuina gran fira, quina gran idea pel món del cava. Totun èxit aquesta primera edició…\nPrimer Cavatast fora de Sant Sadurní,\nCom no, havia de ser a Zegama.\nNo ha sigut idea del millor regidor de promoció econòmica. Ni del millor ni del pitjor. Ha sigut idea de quatre amics, que com totes les grans idees, vasortir després de degustar unes ampolles de cava. A tots ells, eskerrik asko!\nI a l’Ajuntament de Zegama, que va fer possible aquesta idea, eskerrik asko!\nA totes les entitats que van col·laborar, i van deixar-hi hores de feina, eskerrik asko!\nQue consti que no és feina nostra reconèixer i agrair aquesta gran idea, però els Diables sabem reconèixer la feina ben feta i ens oferim a col·laborar en propers edicions, i reclamen als polítics de Sant Sadurní:\nPrimera. Que el poble de Zegama sigui declarat públicament ambaixador del País del Cava.\nSegona. Que totes les entitats col·laboradores d’aquest Cavatast siguin anomenades ambaixadores honorífiques.\nTercera. Amb el gran futur que té aquesta fira en terres basques i la gran publicitat que li donaran al cava, molt més que molts grans sommeliers i periodistes que l’únic que fan és omplir-nos el cap de promeses, previ pago del seu caxé. Demanem que es convidi a aquestes persones a inaugurar el Cavatast del 2015.\nI per acabar, eskerrik asko per lluitar per aquest producte tan català. Que s’enteri el món sencer que fora de Catalunya hi a un poble que estima el cava! Eskerrik asko!\nPostdata: El Josep Maria Ribas no hi va anar.\nPolicia Local, la policia com cal.\nUs vull parlar de la Policia Local,\nUna Policia com cal!\nEt multaran si un porrett’has fumat,\no si el gos portes deslligat,\nperò si hi ha una baralla\ns’ho miraran des de la valla.\nNo els busquis per tallar el carrer,\ntu mateix ho hauràs de fer,\nsi a l’hora del correfoc hi ha cotxes aparcats\nno és culpa nostre si queden socarrimats!\nÉs la Policia Local,\nEstem farts d’una policia covarda,\nfins als collons de mantenir aquesta banda.\nPoseu-vos les piles d’una vegada,\nque aguantar-vos al poble és una bona putada.\nQuè és allò? És un ocell? És un avió?\nNo! Són cotxes de la policia municipal!\nQue se’n va a dormir al polígon en ple festival.\nApareixen per tancar els locals\ndesprés d’això pots fer l’animal.\nA partir de les tres no queda polidespert\ncom que tampoc tenim servei d’urgències\nferit, borratxo i distret\npots passejar per Sant Sadurní\ncom si fos el plató de Walking Dead\nVolem felicitar el Noia per la CERS\ni per la copa Continental\nperò de diners estan fatal!\nCom que no hi ha calés\nvan a fitxar els més veterans\ni així, el bonobús\nmés barats els sortiran.\nEls joves no deuen ser prou bons,\nperò corren com uns cabrons!\nLa Fil·loxera porten a la samarreta,\ni a la junta del Club els hi posa dreta,\nperò després a les celebracions\nno apareixen perquè no els surt dels collons!\nPresident, recorda que a cada celebració\nsom els Diables que venim a donar color,\ni només sona aquella música infernal\nque és el puto “Triomf Final”…\nSi volem la sala de l’Ateneu per un curs,\nun sopar o per donar-li un altre ús,\nA nosaltres, per caixa ens feu passar!\nAquest favoritisme ja fot cagar!\nEl Nou Papa i Mossèn Carles\nL’Església més rància de les Espanyes\namb Rouco Varela al cap davant\ndiu que els gais i les lesbianes\nsón malalts o tarats estan.\nNomés es pot cardar per procrear,\ni quién se masturbe, ciego se va a quedar!\nEl nou Papa, compatriota de l’Evita Perón\ns’ha trobat amb un bon marrón\nEn Paquito, pel món va dient\nque l’església s’ha d’obrir a la gent\ndones, divorciats i bastards\nara a l’Església sereu acceptats!\nTenim un de capellà progre aquí,\nMossèn Carles, el vilafranquí!\nÉs el Charlypels amics\ni per Barris, surt totes les nits!\nPer la “Més Típica” vacances s’agafa,\ni se’n va a fer pinya a la plaça.\nNo és que hi tingui gaire traça,\nperò, com a mínim, s’escarrassa.\nAl setembre de groc es vesteix\ni per Fires, la figura llueix.\nVas a la via després festes,\ni per la independència et manifestes.\nAi si se n’assabenten els bisbes espanyols…\net voldran tallar els picarols!\nCarles, als Diables ens has de fer cas\nque en sabem una mica d’això dels pecats:\nAl Papa Francesc a un asadohas de convidar\nper fer-li la pilota i poder-loentabanar\nperquè t’enviï a una illa tropical\ni entre els cocoteros, predicar com cal!\nHi ha un setmanari al Penedès\nque no serveix per a res!\nque és un pamfletcentralista.\nT’explica fil per randa\nsi el Regull se’n va de parranda\nperò la informació d’aquí,\nper trobar-la, hauràs de patir.\nSer la Capital Mundial del Cava\nno dóna per parlar-ne cada setmana?\nEl 3 de Vuit informa malament i poc\nno serveix ni per encendre el foc!\nI de Penedès Televisió, que en podem dir?\nA la cadena comarcal\ntots els municipis hi poden sortir\nsempre que primer paguis el que val!\nNo hi veureu mai un ple municipal\nni tampoc un partit del Noia\nperquè retransmetre’l no els surt de la polla.\nNo és prou digne el pavelló de l’Ateneu?\nEn la puta vida hi heu posat un peu!\nTito Boada, digues, no et fot prou calent\nque siguem campions del Continent?\nSant Sadurní a la Tele no hi té lloc,\nés perquè no us seguim el joc?\nUs heu enterat?\nA Sant Sadurní volen crear una altra entitat.\nDiuen que volen ballar bastoners, panderetes i gitanes,\nperò més aviat semblen una colla\nde garrulos ifulanes!\nNomés sentir-los, se’m treuen les ganes!\nBallant tan sols els hem vist una vegada\nperò quan es reuneixen, es senten els crits des de La Granada!\nEns agraden molt els balls tradicionals\nPerò si seguiu així, acabareu a pals!\nSi Cultura no us vol subvencionar\ncompreu-vos vosaltres els tratges\ni gasteu-vos els diners que voleu demanar\nen ansiolítics i massatges!\nSabem que començar és complicat\nperò els Diables som un ball implicat\nés per això que us ajudarem\ni un eslògan us regalarem:\n“Fes-te bastoner, t’ho passaràs molt bé!\nFes-te pandereta que t’ho passaràs teta!\nFes-te gitana, i no passaràs gana!”\nCom es nota, com es nota…\nque aquí ja mirem cap a Europa!\nCada dia hi ha més acadèmies d’anglès\nen aquest poble no ens estem de res…\nD’aquí a dos dies tot Déu mirarà\nles pelis en versió original.\nEls Diables proposem que l’anglès\nsigui segona llengua oficial.\nJordi Pujol. Sexe droga i Rock&Roll\nD’aquest tema encara no n’hem parlat,\ni es que el nostre Molt Honorable President està imputat.\nDiu que es una herència no declarada…\nens ha robat a la puta cara!\nEls fills també estan implicats,\ni ara tots estan cagats.\nJa no ets molt honorable president,\nara ets un inepte incompetent!\nRei abdicat, rei imposat\nEl Rei puteros’ha cansat\nde no poder caçar amb tranquil·litat,\nper això s’ha jubilat\ni en el seu fill ha abdicat.\nDe Felip de Borbó,\nja en va existir un de molt cabró.\nEns va sotmetre a una gran repressió\ndesprés de la guerra de successió.\nEl pare ja va ser imposat\nper aquell que ho va deixar “tot ben lligat”\ni ara el fill ens han encolomat\nsense haver-ho demanat…\nEls diables ja n’estem farts\nde mantenir aprofitats!\nCal que ara passem a l’acció,\nagafarem les nostres forques\ni comencem la Revolució!\nQuin desastre, quin fracàs!\nA votar, només eren quatre gats!\nO això és el que ens vol fer creure,\naquells que no ens volen ni veure!\nNou de novembre, el poble ha parlat,\ni els del PP us heu cagat!\nMalgrat tots els fills de puta\nseguim amb la nostra ruta\nfins que se’ns acabi la paciència\ni declarem la independència!\nDiable del Pressent: Què? Ho has sentit bé? Doncs espavila’t! (calbot)\nSadurní:(es posa al llit) Cony de diables! Sempre donant pel sac…\nDiable del Futur: Ep! Què m’has cridat?\nSadurní: Hòstia! I qui collons ets tu ara?\nDiable del Futur: Sóc el diable de les festes majors futures, i t’explicaré què pot passar si tot segueix així, amb la deixadesa dels governants i la passivitat dels ciutadans!\nSadurní:A veure que m’ensenyes tu…\nDiable del Futur: Mira, mira…\nVersots del futur\nBenvinguts a la Festa Major de 2037!\ncelebrem els nostres 50 anys des d’aquesta plaça, fent pallassades i dient bajanades!\nEl que passa al poble em té cabrejat,\nels del PP, les municipals han guanyat!\nCom han canviat els temps\ndes de que governava ERC i Convergents!\nAbans del 9N del 2014 tot era esperançador,\nperò tot se n’ha anat a la merda!\nAra és el PequeñoNicolàs qui ens governa…\nEm cago en qui ho va parir!\nAquest any ens hem acabat de deprimir.\nNo només no serem independents\nsinó que ara formarem part de França\ni això si que em cansa!\nHaurem de cantar la Marsellesa,\nnomés beurem champany i vi gabatxo\nels segadors i les sardanes, ni borratxo!\nDes de que l’Ateneu es va esfondrar\nel Noia d’hoquei fa cagar!\nFins a Primera Catalana hem baixat,\ni les joves promeses han marxat!\nQuedar-nos sense pavelló no és el pitjor,\nel Patí Vilafranca, de l’Ok Lliga és Campió.\nAmb tot el que està caient\nels Diables treballem de valent\nara som més de cent fent versots,\na l’hora de criticar, hi volem ser tots!\nPerò no tot ha canviat\nuna cosa que segueix com en el passat\nel poble està ple de merda de gos!\nEls propietaris incívics no han tocat els dos.\nSadurní: ‘CagunDéu, quin panorama!\nDiable del Futur: Aquest poble no renaixerà d’entre les cendres si no li poses pit i collons Sadurní, i sobre tot si no et deixes d’hòsties de si la “casa de tal” i “la família de no sé qui”. Tots tenim dret a viure en una vila i un país de puta mare! Passa a dormir, i reflexiona! (calbot!)\nSadurní:Collons! Què pesats aquests diables! (es posa al llit)\n(Sona un despertador i en Sadurní s’aixeca del llit)\nSadurní:Buf! Quina mala nit que he passat! Però ha sigut de veritat o només ho he somiat? Potser tenen raó aquests diables toca collons! Ara és l’hora d’espavilar si el Poble i el País volem canviar…\nCançó (Himne dels pirates – Mar i Cel)\n(Agraïment especial a Carles Valls)\nEspanya és com un desaigua,\npodrit i brut i ple d’enganys,\ntargetes black, diners en sobres,\natacs i mentides constants.\nVolem la nostra terra lliure\nde lladres i de vividors.\nde rates i d’estafadors.\nEls ous se’ns han inflat,\nla paciència s’ha acabat\nmarxem d’aquí a les males\no a les bones. (x2)\nSadurninencs hem de fer via,\nno ens podem quedar adormits,\nquan és el País qui ens demana\nsota el llit no ens podem amagar,\ni un estel ens farà de bandera\nara és l’hora de fer un nou país.\nsi volem ho podem ‘conseguir.\n14 de desembre de 2014 /0 Comments/by Semnrefum\nEl 29N, tu decideixes! Lakuntza 2015


Sala de comunicació - Universitat d'Andorra\nHome / Recursos i serveis / Sala de comunicació\nLa Sala de comunicació de la Universitat d’Andorra depèn del Servei de Comunicació de l’UdA i té per objectiu difondre l’activitat de la Universitat i gestionar les relacions amb els mitjans de comunicació.\nPer tal que els mitjans de comunicació coneguin en profunditat el funcionament de la Universitat, la seva activitat, les principals magnituds i les novetats de cada curs acadèmic, el Servei de Comunicació elabora un dossier de premsa que es pot descarregar en el següent enllaç:\nDOSSIER DE PREMSA 2021-2022\nParal·lelament, es poden consultar les darreres notícies de la institució i també hi ha a dispoció l’Agenda d’actes acadèmics de la Universitat d’Andorra. L’adreça per a subscriure-s’hi des del vostre dispositiu personal és: webcal://cals.uda.ad//calendars/actesacademics.ics.\nAltres recursos d’informació:\nEl Servei de Comunicació també elabora mensualment un butlletí informatiu amb temes diversos d’interès del món universitari i de l’actualitat de l’UdA.\nA banda d’aquests canals, l’UdA també difon la seva activitat a través de les diferents xarxes socials en què és present:\nD’altra banda, hi ha disponible un ampli ventall d’imatges de la Universitat d’Andorra a Flickr, que es poden utilitzar citant UdA com a crèdit de la fotografia, així com els logotips oficials de l’UdA, que es poden descarregar en un arxiu comprimit a través d’aquest enllaç.\nAgenda Darreres notícies Butlletí UdA Recursos gràfics Fotografies Contacte


El teu defensor: “Necessitem una tanca a Correus” - Diari de Sabadell\nEl teu defensor: “Necessitem una tanca a Correus”\nL’Alfonso i la Mar demanen que s’habiliti un passadís per evitar les aglomeracions davant de l’oficina del carrer de la Indústria.\nDavant de l’oficina de Correus ubicada al carrer de la Indústria als matins se solen produir cues d’usuaris. Segons l’Alfonso i la Mar, veïns dels carrers del voltant, expliquen que cada dia que passen pel carrer es converteix en una autèntica odissea. L’Alfonso ha de moure’s en cadira de rodes i passar-hi cada dia. “Per fer el meu trajecte diari, passar per allà se’m fa una autèntica odissea”, relata el veí. Per poder creuar, pràcticament sempre ha de passar a l’altra vorera perquè “cada dia, sobretot durant el matí, la vorera està taponada”.\nI aquí ve el segon impediment: al llarg de la vorera hi ha vehicles estacionats i “he de fer marxa enrere uns 20 metres per poder creuar”. De fet, just al davant de l’oficina de Correus hi ha habilitada una zona de càrrega i descàrrega, però durant pràcticament tot el matí està ocupada. “Si s’habilita una tanca o alguna mena de passadís extern, ens facilitaria molt el pas no només a nosaltres, sinó a la resta de vianants”, demanen.\nAixí, els veïns del sector Creueta proposen habilitar alguna solució perquè la vorera quedi lliure i es garanteixi la mobilitat i “la distància i la seguretat” davant l’actual situació sanitària provocada per la pandèmia de la Covid-19.\nL’Ajuntament ja està efectuant les gestions per habilitar unes tanques\nEl teu defensor ha contactat amb l’Ajuntament de Sabadell per saber quina solució donarà a la petició del lector. Fonts municipals asseguren que han rebut una petició de Correus perquè es col·loquin tanques a la via pública i donar així resposta a la necessitat detectada entre el veïnat. “Aquests dies s’estan fent totes les gestions i preveiem que les properes setmanes es procedeixi a la col·locació d’aquests elements”, defensa el consistori.\nEs tracta d’una solució que ja s’està oferint a l’oficina de CASSA i també a l’oficina de Sabadell Atenció Ciutadana, entre altres punts de la ciutat. Malgrat que l’Ajuntament no ha especificat quan s’instal·laran les tanques, ja s’estan fent les gestions per donar resposta als veïns.\nTemes:barris, el teu defensor, Sabadell


Col·lecció de moments: Diari 1987 de Manuel de Pedrolo - 12 de juliol 1987\nXeXu 12 de juliol de 2009 a les 21:13\nAquest és un dels millors dibuixos que té vist, et va quedar molt bé la gossa.\nzel 12 de juliol de 2009 a les 21:55\nJo també, un dels millors, noia, va, tots en un book!!!\nAssumpta 13 de juliol de 2009 a les 0:12\nQuina gossa més maca!! :-))\nD'acord amb XeXu i Zel t'ha quedat encertadíssim!!\nassumpta 13 de juliol de 2009 a les 0:28\nSerà perquè m'encanten els gossos?.\nNo, no és per això ni molt menys, però aquest és una veritable passada.\nCèlia 13 de juliol de 2009 a les 11:11\nDe vegades compartir està molt bé, de vegades... millor que cadascú escolti el cucut (o la rentadora o...) a casa seva. Els gossos,però, són éssers vius i ens cal paciència!\nCarme Rosanas 13 de juliol de 2009 a les 16:45\nGràcies a tots, m'alegro que us agradi la Lluna...\nPaciència... Cèlia, ja en tenim, ja... l'hem de tenir, de grat o per força, millor agafar-s'ho de bon rotllo.\nEls del PiT 14 de juliol de 2009 a les 0:30\nHaig de dir que estic posant-me al dia dels teus dibuixos i arriba un punt que ja començo a flipar mandonguilles amb mel (això vol dir que és bo). Des del cavall fins al gos/gossa passant per Riba (sense ofendre).\nLa frase d'en Pedrolo és genial i ben certa, la teva adaptació dels gossos, malauradament, també.\nCarme Rosanas 15 de juliol de 2009 a les 21:08\nSergi, gràcies, tu també ets un bon dibuixant de paint i per això les teves paraules em fan més goig encara!\nEls del PiT 15 de juliol de 2009 a les 22:36\nMira, casualment el proper post penjaré un dibuixet meu.


meló, una nova diadema de 'lectura mental' mesura el vostre enfocament\nMelon, una nova diadema 'Mindreading' mesura el vostre enfocament\nQuè passa si un dispositiu us pot dir com era la vostra ment? Melon és un nou dispositiu i una aplicació mòbil que mesura (i pretén millorar) l'enfocament mesurant l'activitat elèctrica del cervell. Si sembla una ciència ficció, també sembla una ciència ficció. Però la diadema Melon podria molt bé canviar la nostra manera de pensar sobre el seguiment automàtic i el moviment Quantified Self.\nL’equip que hi ha al darrere Meló va llançar un fitxer Kickstarter dimarts i volen recaptar 100.000 dòlars en 30 dies per produir en massa la seva diadema. La diadema es connecta mitjançant Bluetooth a una aplicació mòbil que mostra en temps real el grau de concentració que teniu. Una petita línia blanca apareix a la pantalla quan l'aplicació s'activa, pujant i baixant mentre treballes.\nAbans de començar a treballar amb Melon, es demana als usuaris a l’aplicació que proporcionin un munt de detalls, com ara on treballen, què estan fent, si estan en un termini límit i fins i tot quin tipus de música escolten. a. L'aplicació i la diadema poden fer un seguiment quan disminueix l'enfocament (és a dir, l'activitat elèctrica) i oferir consells per millorar-la. Heu estat treballant massa temps? El meló pot detectar quan perdeu el focus i us suggereix que us llevareu per estirar-vos. Si això no ajuda, Melon farà una nota i oferirà un suggeriment diferent la propera vegada.\nL’aplicació també inclou un minijoc d’origami on, com més us centreu, més ràpidament podreu & ldquor; mentalment & rdquor; plega l’origami només concentrant-te en cada moviment.\nEl meló és una idea genial (llegir la ment!), Però el poder real del concepte és la poca direcció que té. La majoria de dispositius es creen per complir un propòsit específic (millor rendiment, millor son, etc.). El meló s’està posant els seus dinersusuarisesbrinar la millor manera d’utilitzar-lo. El vídeo anterior mostra persones que utilitzen un meló a nivell de consumidor per escriure assajos, practicar ioga, jugar a jocs i molt més. Si creieu que Melon pot ajudar-vos amb una tasca, és probable que pugueu provar-ho.\nEls creadors de Melon & rsquo; també van dissenyar el dispositiu i el programari per piratejar, modificar i millorar. Com a part del seu Kickstarter, Melon ofereix kits de desenvolupament de programari i documentació de pirateria per ajudar la gent a jugar amb la tecnologia que hi ha darrere del dispositiu. Creus que hi ha una millor manera de manipular el meló? Els fabricants confien segur que ho provareu.\nla tonyina és bona per baixar de pes\nSí, una mica.El meló pot sortir com un truc, però està recolzat per una bona ciència. Melon es va associar amb NeuroSky, que afirma mesurar l'EEG (o electroencefalografia) amb una precisió del 96%. La diadema mostra & ldquor; enfocament & rdquor; mitjançant l’ús de l’EEG per mesurar l’activitat cerebral. Bàsicament, tot el que fa el cervell desprèn una petita càrrega elèctrica. La banda del cap col·loca tres elèctrodes al front, que capturen aquestes càrregues i les converteixen en dades del telèfon mòbil.\nLlavors, per què el tipus de & ldquor; Malgrat tota la ciència, és difícil correlacionar directament l’activitat elèctrica del cervell amb el rendiment en qualsevol tasca. Per exemple, el meu enfocament va millorar perquè responc a la música clàssica? Perquè m’he estirat? Perquè finalment vaig tancar la meva pestanya de Facebook? El meló pot aproximar-se als resultats, però no mesura estrictament la causa i l’efecte.\nDit això, el meló és un nou enfocament i una eina que podria ajudar a la gent a tallar-se el cervell, però no solucionarà tots els nostres problemes de productivitat d’un dia per l’altre. El meló és essencialment de codi obert, fomentant l’experimentació i l’exploració de com podem utilitzar millor el nostre cervell.\nTecnologia genial o totalment sec? Feu-nos saber si responeu Melon als comentaris següents o trobeu l'autor a Twitter a @zsniderman .\nquè és una festa de la deessa\nReceptes casolanes de menjar per a gossos gratuïtes\nquin esmorzar aportaria més fibra?\nAmor I Relacions 10 llocs on conèixer dones a part de connectar-se a Internet\nSalut Mythbusting els beneficis del sabó de carbó\nAquest jove de 17 anys és la cara més nova de CoverGirl i és una gran oferta\nFrases del sexe del telèfon sexy i brut per dir-ho al vostre xicot\nLes raons correctes i incorrectes sobre per què la gent es casa


Acompanyament, Assessorament filosòfic\nOferim una primera sessió orientativa, informativa i a meitat de preu.\nPots demanar-la aquí.\nL'eina de les sessions ofereix un espai a través del que poder desvetllar (conèixer, analitzar, sentir) allò que ens afecta: ens fa patir, ens preocupa o ens inquieta. També ens permet iniciar un procés d'autoconeixement filosòfic amb el que poder contactar amb les preguntes més íntimes i, a la vegada, més universals: ¿quin sentit té la meva vida?, ¿què vull?, ¿qui soc?\nPartim, cadascú, d'una cosmovisió (una filosofia quotidiana no del tot conscient) a través de la qual veiem el món d'una determinada manera. Això ens empeny a repetir patrons, mantindre'ns en una zona de confort, alimentar les pors i, en definitiva, a reduir la vida a una parcel·la de valors e idees no del tot questionats.\nLa Cura sui vol incidir en l'anàl·lisi d'aquesta cosmovisió a través d'una concepció global de la persona, és a decir, integrant la dimensió mental, la corporal i l'emocional. Concretament, potenciant la pressa de conciència de la nostra manera de viure i habitar la vida, responsabilitzant-nos d'ella, contactant amb la nostra vulnerabilitat per acceptar el dolor (no el patiment), recuperar el nostre criteri, asertivitat i seguretat i, finalment, superar les relacions de dependència o independència per a convertir-nos en sers interdependents.\nÉs, també, la possibilitat d'iniciar un camí de creixement, auto-descubriment, de-construcció de la personalitat i emergència de noves formes vitals i cosmovisions, facilitant i acompanyant en l'emergència d'altres formes d'habitar, sentir, relacionar-nos, pensar, etc. més radicals i satisfactories.\nQuè és l'acompanyament filosòfic?\nLas sessions poden tenir diferents formats:\na distància (Skype)


» Gràcies Matthew! La closca de la poma\nbodopo: Dibuixant en moviment\ndimarts, abril 11th, 2006...10:55 pm\nDivendres passat, mentre era a la feina, un carter em portava un paquet a casa meva, evidentment jo no hi era i aquest em va deixar un d’aquells paperets grocs.\nAl arribar a casa, vaig veure el paper, i en aquell moment no vaig saber el que m’enviaven, que podia ser? Sincerament no hi queia, podria ser qualsevol cosa, i més coneixent la afició de ma mare de apuntar-se a totes les promocions del que sigui (cal dir que no se com s’ho fa però sempre rep regalets…).\nAquella mateixa tarda, passejant pels carrers de Sant Andreu amb la meva xicota, vam decidir entrar en un Abacus. Al entrar, ella, ràpidament, va senyalar-me un llibre: “La puta feina” de Matthew Tree. Llavors vaig somriure, ja sabia, el que i de part de qui, era el paquet postal que aquell matí el carter m’havia dut a casa.\nFa un parell de mesos vaig escoltar pel la radio a l’escriptor anglès, comentava que estava preparant un llibre sobre el món laboral, i que volia conèixer a persones amb casos surrealistes, empreses fantasmes, jefes malparits, estafadors, etc. No vaig dubtar i li vaig enviar un e-mail explicant-li un parell de casos que m’han succeït (diguem desgraciat!). El meu correu va ser contestat amb un parell de dies, preguntant-me més sobre una de les histories, la que li havia interessat més, li vaig detallar més i li vaig ampliar les dades, amb molts més detalls.\nNo vaig saber res més d’en Matthew fins fa uns 10 dies quan vaig rebre un correu electrònic, demanant-me les dades, i donant-me les gràcies per haver col·laborat en l’elavoració de la seva obra.\nAhir dilluns vaig anar a correus, i tal i com sospitava dins del sobre amb el meu nom, estava l’esmentat llibre. Vaig corre a obrir-lo buscant el fragment on parles de mi. La sorpresa va ser trobar tres planes (76, 77 i 7 amb un fragment real de la meva vida. Vaig somriure i quan vaig anar a tancar el llibre, per seguir el meu camí fins a casa, em vaig adonar que en Tree m’havia dedicat i signat el llibre de forma personalitzada, agraint-me i desitjant-me més sort en les properes feines.\nPer sort a dia d’avui no em puc queixar de feina!\nMoltes gràcies Matthew!\nabril 12th, 2006 at 8:43 am\ncaram! no tothom pot dir que té un pàrraf de la seva vida publicat en un llibre 😉\nabril 26th, 2006 at 5:39 pm\nEi! l’altre dia ma mare se’l va comprar i vaig anar de pet a les teves pàgines… déu n’hi do amb el teu ex-jefe!! Quina perla eh??\nLladre, que ets un lladre! jajajaja


Els xicotets creixen firma convidada - Noticias Jove i Menut - El Periódico Mediterráneo\nEls xicotets creixen firma convidada\nEls xicotets creixen firma convidada -\nMar Romeo Casanovas Vicesecretària IES Francesc Ribalta\nEl primer dia de curs es veu als alumnes que ja han superat Primària entrar en el centre havent-se ja oblidat de la recepció que se’ls va fer el mes de febrer del curs anterior. En aqueix acte, se’ls va donar a conéixer l’espai en el qual passaran la seua escolarització en Secundària i, en alguns casos, fins a Batxillerat. Se’ls veu entrar entre emocionats i espantats, entre contents i expectants, saludant als seus companys de col·le i mirant amb cert recel a aquells altres que no coneixen de res. Es busquen en les llistes per a veure amb qui han coincidit en classe i s’emmurrien si els seus amics no estan amb ells.\nEls alumnes de primer d’ESO passen a ser els xicotets i indefensos del centre, havent-se anat del seu col·legi sent els majors i poderosos; no els queda més remei que adaptar-se al canvi i créixer amb el pas de cada minut entre les parets del majestuós edifici.\nLes primeres setmanes es van de pressa, i quasi sense adonar-se ja han passat el primer trimestre i s’aproximen a la primera avaluació en la qual es valorarà l’esforç dut a terme durant aqueixos primers mesos del curs. Sempre hi ha decepcions perquè el període d’adaptació és dur, la manyaga a la qual estan habituats va donant pas a un major nivell d’exigència en el seu procés maduratiu. Alguns ploren i uns altres es senten satisfets. Els que resisteixen el primer envit solen eixir triomfadors; els que no, encara tenen temps de superar les dificultats d’enfrontar-se al fet de fer-se majors.\nI continua passant el temps i, a partir de la segona avaluació, ja es veu com aquestos xicotets comencen a desplegar les seues ales d’aguiló per a passar, en poc temps, a ser els segons més petits del centre i, d’aquesta manera, iniciar l’etapa de l’adolescència. Entren en primer d’ESO sent molt xiquets i acaben el curs sent ja pre-adolescents en edat de meréixer.


La CUP celebra la iniciativa com el primer pas per al compliment de l’acord amb ERC per a la investidura d’Aragonès\n21 de de juliol del 2021. 19:26\nEl conseller d’Interior, Joan Ignasi Elena, ha anunciat aquest dimecres que els advocats dels Mossos d’Esquadra passaran a dependre de la Conselleria de Presidència.\nArran d’una pregunta del diputat de la CUP, Xavier Pellicer, Elena ha assegurat que en els pròxims dies es farà efectiu el trasllat d’aquests lletrats que s’integraran al gabinet jurídic central de la Generalitat que depèn de Presidència. Aquesta maniobra pretén unificar criteris amb la defensa d’altres servidors públics i avançar en l’acord a què ERC va arribar amb la CUP per a la investidura del president Pere Aragonès.\nEls anticapitalistes han carregat contra el Govern per no retirar-se de totes les causes contra independentistes després d’haver pactat que així ho farien excepte en aquells casos en què els agents denunciïn lesions per part d’algun manifestant.\n«Volem continuar defensant els Mossos amb la mateixa claredat i contundència que sempre quan pateixin lesions», ha asseverat Elena, mentre ha blindat que la ciudadania pugui exercir el seu dret a la manifestació «en defensa de drets i llibertats». El conseller ha afirmat que a Catalunya se celebren unes 14.000 manifestacions anuals, però que que des del 2018 aquest nombre s’ha elevat a 25.000 i que, de totes, només hi ha hagut sancions en 33.\nPellicer, per la seva banda, ha urgit a la Generalitat un «gir de 180 graus» en les polítiques sobre els Mossos tot i que ha celebrat la iniciativa com «un primer pas per al compliment de l’acord de mínims».


Allargar la bonança | Román Martínez | barcelona | Espanyol | L'Esportiu de Catalunya\nAllargar la bonança Allargar la bonança Allargar la bonança Allargar la bonança + Allargar la bonança E-mail\nAllargar la bonança\nLa prèvia. L’Espanyol juga els vuitens de copa amb ganes d’aprofitar l’embranzida de l’última victòria en la lliga. El Vila-real transita pel camí invers, situat en zona de descens\nRubi va a totes en la copa i espera obtenir un bon resultat a La Cerámica RCDE / C.M.\nAllargar la bonança Allargar la bonança Allargar la bonança Allargar la bonança Allargar la bonança E-mail\nEl 2019 li ha provat bé, a l’Espanyol. Com a mínim li ha servit per trencar amb la mala dinàmica de sis derrotes consecutives en la lliga. El triomf balsàmic contra el Leganés ha estat un punt d’inflexió. Ara els deixebles de Joan Francesc Ferrer, Rubi, volen allargar aquest brot verd contra el Vila-real. Els castellonencs estan patint de valent en la lliga, en la qual han començat l’any en llocs de descens després del triomf de l’Athletic contra el Celta. Si bé els grocs eren un equip programat per lluitar per Europa, ara s’han ficat en el fangar d’evitar el descens. Però la situació actual no és cap avantatge als ulls de Rubi, que mira de dalt a baix la nòmina de futbolistes groguets i hi veu un potencial sense límits. Per això, el tècnic blanc-i-blau no es refia del mal moment en la lliga del Vila-real (el segon pitjor equip de primera a casa, on només ha sumat 7 punts), que acaba d’incorporar Vicente Iborra. El mig podria debutar si arriba la transferència internacional. “Seria confondre’ns molt pensar que el Vila-real ens ho posarà fàcil per la seva situació en la lliga. Tenen una gran plantilla i, coneixent el seu entrenador, no es despistaran ni ens donaran facilitats”, relatava el maresmenc, que va a totes en la copa. “Sabem el que representa la copa per al club i els jugadors. El missatge és que no existeixen amistosos. La importància del partit és total; és com si fos un partit de lliga. La prioritat per a mi és que tenim un partit oficial i la nostra mentalitat és sortir a guanyar-lo.” El tècnic podria introduir alguna variant en l’onze, però tampoc s’entreveu una revolució respecte al partit de lliga contra el Leganés. “Som al gener i venim de descansar. Em preocupa poc, això de cremar jugadors. Tots volen jugar i el que ens interessa és guanyar; és la nostra prioritat”, va assenyalar.\nEl Vila-real transita pel camí invers. Luis García Plaza sap que ha d’afrontar una final amb el Getafe dissabte per fugir de la zona de descens i ha dit obertament que farà nombroses rotacions, de manera que el descans de molts jugadors habituals està assegurat. “No hem perdut en els últims quatre partits oficials i volem seguir en la mateixa línia. Mirarem de competir, obtenir el millor resultat possible i passar l’eliminatòria, però sense perdre de vista la situació en la lliga”, assenyalava el tècnic groguet, que hi afegia: “Farem rotacions. No hi ha temps de preparar partits i hem arribat en el moment més complicat pel que fa al calendari. Cal fer canvis. Serà una oportunitat per a la gent que no juga assíduament.” El madrileny també va lloar l’Espanyol. “Ens van fer patir molt en la lliga, va ser dur per al Vila-real. Després han tingut una dinàmica molt dolenta i han aixecat el cap. És un equip amb gent molt ràpida en el front d’atac. Hem d’estar tots junts i atents a les ajudes perquè no ens sorprenguin per l’esquena.”\nFarem rotacions. Mirarem de competir, però sense perdre de vista la situació en la lliga\nSeria confondre’ns molt pensar que el rival ens ho posarà fàcil per la seva situació en la lliga\nLa importància del partit és total; és com si fos un partit de lliga. Som al gener i em preocupa poc, això de cremar jugadors\n“Reforços? No es poden demanar fitxatges”\nQuan li van preguntar si havia demanat reforços en aquest mercat d’hivern, Joan Francesc Ferrer, Rubi, va ser clar sobre quines són les possibilitats del club. “Per la situació econòmica que hi ha, no se’n poden demanar. Ara estic centrat en els jugadors que tenim. El club sap el que es pot millorar dins d’uns paràmetres i qui hi ha de respondre són els que s’encarreguen dels fitxatges.” L’única via que té el club per reforçar l’equip és una venda important o bé deixar marxar els futbolistes que tinguin els salaris més elevats per reduir la massa salarial.\nL'Esportiu. Nacional 09-01-2019, Pàgina 7\nL'Esportiu. Girona 09-01-2019, Pàgina 11