Com ha afectat la COVID19 a la teva economia i benestar?\nSi has notat un impacte negatiu, ho volem saber!\nA tu no t’ha afectat, però tens familiars i veïns de Cervelló que sí? Ajuda’ls a omplir-la!\nL’objectiu del projecte és estudiar les vulnerabilitats de la població catalana derivada de la crisi de la COVID19 i aportar elements de decisió que permetin les 105 Àrees Bàsiques de Serveis Socials de Catalunya fer-hi front. Pots consultar tota la informació a:\nOmple l’enquesta (enllaç al final del article) perquè puguem fer arribar estadístiques al nostre ajuntament. Necessitem que hi hagi prou gent a Cervelló que la realitzi per poder obtenir dades representatives de la nostra població.\nCervemakers promou aquesta iniciativa perquè combina Ciència de les dades, Intel·ligència Artificial i Participació Ciutadana al servei de les noves necessitats socials.\nEls alumnes de 4t d’ESO de l’Institut de Cervelló, dins del seu projecte de voluntariat, ajudaran a realitzar l’enquesta a veïns i veïnes de Cervelló.\nINSESS-COVID19 i està liderat per la doctora Karina Gibert, catedràtica de la UPC i investigadora de l’Intelligence Data Science and Artificial Intelligence Researh Center (IDEAI) i de l’Intitut Universitari de Recerca en Ciència i Tecnologia de la Sostenibilitat (ICTS) de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) i Toni Codina, director de la ONG iSocial, que lideraran un equip investigador multidisciplinar format per experts en serveis socials, enginyers del coneixement i científics de dades.\n1 – Abans de fer l’enquesta mireu aquests vídeo\n2 – Feu el qüestionari\nEl qüestionari és totalment anònim i les dades que es recullen no es revelaran a ningú més. Els resultats de l’estudi només publicaran estadístiques que no permetran revelar cap identitat. Consells per omplir l’enquesta:\nLa data límit per contestar és el 3 de desembre (2020)\nA la primera pregunta “A través de qui t’ha arribat aquest qüestionari?” Respongueu «altres» i escriviu “CERVEMAKERS”\nLa durada aproximada és d’uns 20 minuts\nImportant: SI RESPONEU DES D’UN TELÈFON MÒBIL, CAL POSAR-LO EN HORITZONTAL.\nNo hi ha respostes bones ni dolentes. Ens interessa només saber les vostres situacions i previsions.\nLes preguntes demanem sobre la vostra situació:\nAbans de la crisi de la COVID19 (agafant com a punt de referència gener del 2020)\nCom és la vostra situació actual (veureu “juliol de 2020” perquè és quan es va iniciar l’enquesta, però podeu pensar en ara novembre)\nCom creieu que serà la vostra situació a principis del 2021 (gener de 2021).\nEn qualsevol pregunta tindreu l’opció “No Contesta” per marcar si no voleu o podeu respondre.\nLink al qüestionari\nBea Garcia noviembre 23, 2020 diciembre 21, 2020 Notícies\n← Preparant el biblioLab 2020 – Cervelló, viatgem en el temps\nFem una samarreta! 1r taller «Cervelló, viatgem en el temps» (actualitzat) →


Secretaria General Tècnica del Ministeri de l'Interior - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSecretaria General Tècnica del Ministeri de l'Interior\nLa Secretaria General Tècnica del Ministeri de l'Interior és un òrgan d'aquest ministeri que depèn orgànicament de la Subsecretaria d'Interior.\n3 Llista de Secretaris generals tècnics\nLes funcions de la Secretaria General Tècnica es regulen en l'article 8 del Reial decret 770/2017:\nL'informe preceptiu i la tramitació de disposicions generals en les matèries pròpies del Departament i la gestió per a la seva publicació.\nL'elaboració dels projectes normatius del Departament, quan així se li encomani expressament, i l'assessorament als alts càrrecs respecte de l'aplicació normativa.\nL'elaboració d'estudis i informes i la preparació de la documentació sobre quants assumptes siguin sotmesos a la deliberació del Consell de Ministres, de les Comissions Delegades del Govern i de la Comissió General de Secretaris d'Estat i Subsecretaris.\nLa coordinació de les propostes del Departament per al Pla Anual Normatiu de l'Administració General de l'Estat, així com la coordinació de l'informe anual d'avaluació normativa i de compliment de les propostes incloses en aquest Pla.\nLa coordinació de les relacions del Departament amb el Defensor del Poble.\nEl seguiment dels actes i disposicions de les Comunitats Autònomes, les relacions de cooperació amb aquestes, i la coordinació de les relacions dels diferents òrgans directius del Departament amb les Administracions autonòmiques i del procés de transferències d'aquests òrgans directius, en les matèries pròpies de la competència d'aquest Ministeri.\nLa tramitació dels convenis de col·laboració que hagin de subscriure's en l'àmbit del Ministeri de l'Interior.\nLa coordinació i el seguiment de la transposició de les directives comunitàries i altres instruments jurídics de la Unió Europea a l'ordenament jurídic intern que siguin responsabilitat del Ministeri de l'Interior; l'elaboració de les respostes dels procediments d'infracció oberts contra Espanya en la seva fase precontenciosa, i l'informe dels convenis internacionals en les matèries pròpies de la competència d'aquest Departament.\nLa tramitació i proposta de resolució dels recursos administratius i dels procediments de revisió d'ofici dels actes administratius.\nLa tramitació i proposta de resolució de reclamacions de responsabilitat patrimonial de l'Administració.\nLa substanciació i proposta de resolució dels conflictes d'atribucions entre òrgans del Departament.\nLa gestió del Registre Nacional d'Associacions, la inscripció de les associacions d'àmbit estatal, així com la instrucció dels expedients i la formulació de les propostes necessàries per a la declaració d'utilitat pública d'associacions.\nLa coordinació i realització de les estadístiques del Departament, sense perjudici de les competències dels diferents òrgans superiors i directius, així com del Institut Nacional d'Estadística.\nLa proposta de programa editorial del Departament, així com l'edició i distribució de les seves publicacions.\nL'organització i direcció de les biblioteques i centres de documentació del Departament.\nL'adreça i coordinació del Sistema d'Arxius del Ministeri de l'Interior, constituït per l'Arxiu General, les Seccions dependents d'ell i els altres arxius de gestió, així com de la política de gestió de documents electrònics i l'arxiu electrònic únic del Departament.\nLes funcions que la Llei 19/2013, de 9 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern, i les seves disposicions de desenvolupament atribueixen a les unitats d'informació, en l'àmbit del Ministeri de l'Interior.\nLa direcció i coordinació de les oficines d'informació i atenció al ciutadà del Ministeri i el suport documental i tècnic a les mateixes, així com l'actualització de la base de dades d'informació administrativa del Departament.\nL'adreça de la Unitat Central de Queixes i Suggeriments del Departament i la coordinació de les seves unitats sectorials de queixes i suggeriments.\nL'exercici de les funcions pròpies en matèria d'igualtat a les quals es refereix l'article 77 de la Llei Orgànica 3/2007, de 22 de març, per a la igualtat efectiva de dones i homes.\nLa Subdirecció General de Recursos.\nLa Subdirecció General d'Associacions, Arxius i Documentació.\nLlista de Secretaris generals tècnicsModifica\n↑ «Juan Antonio Puigserver Martínez Secretario General Técnico TOMA DE POSESIÓN: 14 de febrero de 2012 - Blog Vigilantes de seguridad» (en es-es). , 19-08-2012 [Consulta: 7 octubre 2017].\n↑ «Real Decreto 770/2017, de 28 de julio, por el que se desarrolla la estructura orgánica básica del Ministerio del Interior.» (en castellà). [Consulta: 7 octubre 2017].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Secretaria_General_Tècnica_del_Ministeri_de_l%27Interior&oldid=20258981»\nDarrera modificació: 29 ago 2018 a les 02:18


Jesús Vinyas i Cicera - Udaltop\nJesús Vinyas i Cicera\nNascut a Manresa l'any 1953, Jesús Viñas és llicenciat en Psicologia, especialitzat en Psicopedagogia per la Universitat de Barcelona, i compta amb un màster en avaluació de centres educatius. Disposa d’una àmplia experiència en l’àmbit educatiu i des del 2018 al 2021 ocupava el càrrec de director de Serveis Territorials d’Educació al Vallès Occidental.\nDes de Juliol de 2021 és el President del Consell Escolar de Catalunya.\nS’ha dedicat a la docència de l’ensenyament no universitari de primària i secundària durant deu cursos i també ha exercit la direcció del centre durant dos cursos. Ha estat coordinador del Centre de Recursos Pedagògics de Terrassa durant tres anys, inspector d’Educació durant 25 anys i subdirector general de la Inspecció Educativa de Catalunya de 2003 a 2007. En l’àmbit universitari, ha exercit la docència com a professor associat durant 17 cursos a les Facultats de Ciències de l’Educació de la Universitat Autònoma de Barcelona i de la Universitat de Barcelona.\nHa estat formador i autor de diverses publicacions fonamentalment sobre Organització i dirección escolar, Avaluació i de Resolució de conflictes i comunicació.\nHa estat actiu en els Moviments de Renovació Pedagògica de Catalunya, soci fundador de l’Associació de mestres Alexandre Galí de Terrassa i vicepresident durant dos anys de la Federació de Moviments de Renovació Pedagògica de Catalunya. Primer president de l’Associació d’Inspectors de Catalunya des de 1989 fins al 1995. També ha estat col·laborador en l'organització d’Escoles d’Estiu i és col·laborador habitual de la Fundació Jaume Bofill.\nHitzaldia: 67 propostes de millora per reforçar l´ús del català\nEguna eta ordua: 2022ko maiatzaren 12an, 12:30etik 13:15era\nA partir de l’anàlisi del context sociolingüístic actual i, en particular, de les dades que indiquen un retrocés en l’ús del català a l’educació a Catalunya, que, a més, es troba en una situació marcada per la intromissió dels tribunals en la definició del model lingüístic de l’escola, els ponents faran un repàs de la resposta generada des de la societat civil, en concret des de la plataforma SomEscola, a la qual participa Òmnium Cultural, i des del Consell escolar de Catalunya, el qual ha presentat 67 propostes per a reactivar l´ús del català a l’educació. En les conclusions s’indiquen les expectatives de futur a criteri dels ponents.


Arracades plata d'aro Mans - CLUC\nEls 5 pètals d’aquestes arracades són els 5 dits d’una mà. Són la mà de qui tu vulguis, la teva, o la d’una persona estimada. Les mans que et permeten conèixer, descobrir i créixer. Són aquelles mans amb qui sentir-te vinculada i sostinguda, alhora que lliure i salvatge. Per això les arracades Mans et connecten amb tu o amb els teus. Per transformar les arracades de plata Mans en tot això, t’entregaré la Guia d’ancoratge per transformar la joia en el teu ancoratge.\nArracades de plata Mans


En els darrers números del BUTLLETÍ INFORMATIU hem tractat sobre alguns incidents en la seguretat, com ara els virus, els troians o la pesca\n(phishing), que cal conèixer i notificar quan se’n tengui constància. En aquest número us mostrarem un cas pràctic en el qual s’inclouen incidents en la seguretat que es poden donar en les tasques quotidianes.\nLlegeix més: Butlletí nº 13 any 2012\nLlegeix més: Butlletí nº12 any 2012\nIncidents en la seguretat: enginyeria social\nLlegeix més: Butlletí nº11 any 2012\nLlegeix més: Butlletí nº10 any 2012\nPla de sensibilització i conscienciació per a 2012\nIndependentment de les mesures tecnològiques que la majoria de les organitzacions apliquen, el comportament humà és un dels pilars en què se sosté la seguretat de la informació.\nEls professionals necessiten utilitzar la informació i els sistemes que la gestionen per dur a terme la seva feina diària. Tanmateix, moltes vegades hi desatenen la seguretat, tant perquè suposa afegir-hi controls que alenteixen les tasques com per desconeixement dels riscs que suposa el tractament de la informació.\nAixí mateix, la informatització dels centres sanitaris i la posada en marxa de projectes com el de la història clínica digital del sistema nacional han de redundar en benefici de millorar la qualitat assistencial, ja que posen a disposició dels professionals sanitaris un gran volum d’informació amb què puguin prestar una assistència de més qualitat. No obstant això, sense cap dubte aquesta dispersió de la informació augmenta els riscs i la possibilitat que es produeixin incidents en la seguretat.\nÉs igualment important destacar les obligacions emanades del nostre marc normatiu pel que fa a l’obligació que tots els professionals rebin formació, especialment la que determinen la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal, i el Reial decret 3/2010, de 8 de gener, pel qual es regula l’Esquema Nacional de Seguretat.\nEl Servei de Salut n’és conscient i per això ha encarregat a l’Oficina de Seguretat de l’Oficina de les Tecnologies de la Informació i les Comunicacions que dissenyi i implementi un pla de sensibilització i conscienciació dels professionals del Servei de Salut.\nLlegeix més: Butlletí nº9 any 2012


Quan ja estàvem situats, els pirates van decidir fer-nos unes proves per a convertir-nos en uns bons pirates!\nTota la primària van fer una gimcana amb diferents proves (punteria, circuits,...) per poder aconseguir materials per fer-se una bona disfressa de pirata. Mentrestant, adolescents i joves van decorar una sala com si fos un vaixell.\nDesprés de sopar, els pirates ens van dir que en aquella illa hi havia un tresor amagat i van proposar-nos que els ajudéssim a trobar el mapa del tresor i la clau que l’obriria. Petits i mitjans es van encarregar de trobar claus que poguessin obrir el tresor i la resta de seccions van haver d’aconseguir trossos de tela (que estaven protegits pels pirates) que intercanviarien per trossos del mapa.\nEl diumenge, ens vam adonar que faltava un tros del mapa que indicava on estava el tresor i vam jugar tots junts a la bandera per poder aconseguir-lo.\nFinalment, gràcies a l’ajuda dels pirates i tota la nostra participació vam poder trobar el tresor!!


La cuina de sempre: de gener 2016\n10 comentarios Autor: lacuinadesempre.cat a les 13:39 Etiquetes: Arrossos\nPassades les festes de Nadal sempre ens trobem la nevera menjar sobrant.\nAvui us proposaré aquest pastís fet amb pasta de full i el sobrant d'un rostit de Nadal fet amb ànec de pagès, prunes i pinyons.\nLa feina més feixuga serà filtrar la carn de les parts dures (óssos, etc). Un cop fet, és un pastís que tindreu fet i cuit en 20 minuts de rellotge.\nTambé ho podeu congelar per coure-ho més endavant.\nEl podeu servir calent, tebi o fred, com preferiu.\n1 comentarios Autor: lacuinadesempre.cat a les 8:59 Etiquetes: Aprofitament , Carns , Lacuinadesempre , Miscel.lània , Pintxos , Tapes\n2 comentarios Autor: lacuinadesempre.cat a les 8:59 Etiquetes: Aprofitament , Carns , Guisats , Lacuinadesempre , Pintxos , Tapes\n6 comentarios Autor: lacuinadesempre.cat a les 8:17 Etiquetes: Lacuinadesempre , Nadal , Peix , Recomanació\nAvui us presento una tapa molt suggerent, d'aquelles que entren per la vista.\nDe fet, no és cap innovació, ja que no deixa de ser un pop a feira (que no falla mai), al que li donarem una presentació diferent i naparem amb un allioli suau de julivert.\nPer a garantir l'èxit, és important donar una correcte cocció a la patata i, sobretot, al pop. Us recomano la lectura prèvia del consell "La cocció del pop".\nLa resta, bufar i fer ampolles.\nNomés us caldrà una mica de bon gust a l'hora de presentar aquest exitosa tapa que es menja tèbia.\n2 comentarios Autor: lacuinadesempre.cat a les 11:10 Etiquetes: Lacuinadesempre , Peix , Pintxos , Tapes


Arriba l'Opera a Sant Boi de Llobregat - 1�. Temporada d'�pera CINEMES CAN CASTELLET :: Cinemes Can Castellet - Sant Boi de Llobregat\nCartelleraEl CinemaCompra d'entradesAniversari al CinemaNot�ciesContacte\tDespr�s del gran �xit de la 1a. Temporada d'�pera, arriba la 2� Temporada d��pera als Cinemes Can Castellet de Sant Boi de Llobregat\nDespr�s de l��xit de la primera temporada d��pera a Cinemes Can Castellet, amb unes aflu�ncies properes al 90% de l�aforament en tota la temporada, estem treballant per preparar la 2a temporada, encara millor si cap.\nEls mesos d�octubre i novembre, tornarem a programar les millors operes amb una nova selecci� i amb els millors sistemes de projecci� i so.\nEls m�s de 72.000 espectadors que han assistit de p�blic a la nostra programaci� cinematogr�fica en el primer any de funcionament, s�n la primera garantia de la qualitat i comoditat de CAN CASTELLET, on hem aconseguit recuperar el costum d'anar al cinema fent una passejada.\n5 sales, totes elles equipades amb els millors equips tant d'imatge com de so. Potser no som els m�s grans, per� si l'oferta de major qualitat i comoditat de la comarca.\nLes �peres es programaran en diferit per poder oferir el millor horari i la millor qualitat i una programaci� per a tothom, amb quatre �peres molt conegudes i que a la sala 4 dels nostres cinemes ens garanteixin una experi�ncia inoblidable.\nDijous, 6 d�octubre de 2011.\nDijous 20 d�octubre de 2011. Dijous 3 de novembre de 2011. Dijous 17 de novembre de 2011. HORARI D'INICI: 20,30 hores.\nPREU: Una �pera 10 Euros. IVA incl�s. Abonament tota la temporada, 36 Euros.\nNot�cies de Can Castellet\nTercer aniversari del Cinemes Can Castellet\tMoltes felicitats a totes i a tots per aquest tercer aniversari. Quant fa pocs mesos van tancar els Cinemes Pisa de Cornella, o s�anuncia que la propera setmana tancaran els Cinemes de Viladecans, fer...\tTancament dels m�tics cinemes Pisa de Cornell�.\tAix� es una mostra de les dificultats per mantindre una oferta de cinema de qualitat i proximitat, competint amb els que tant sols valoren la mida dels cinemes i dels seus beneficis econ�mics. El ...\tCinemes Can Castellet de Sant Boi de Llobregat un nou any amb un gran exit de p�blic.\tEncara no fa 2 anys de la seva inauguraci� i el conjunt de cinc sales de Can Castellet s�ha consolidat en la comarca del Baix Llobregat i evidentment a Sant Boi de Llobregat con un complex cinematogr�...\tLes cinc sales de cinema de Can Castellet de Sant Boi de Llobregat, les m�s ben valorades en la comarca.\tUn cinema de proximitat, amb m�s de 540 butaques, que en el que portem d�any a concentrat m�s de 50.000 espectadors, amb una programaci� d�estrenes de qualitat.\nUns cinemes c�modes, amb una extraor...\tEls Cinemes Can Castellet, finalitzen l'any 2010 consolidant-se com una excel�lent proposta de cinema a l'�rea metropolitana de Barcelona.\tUna aposta de NICTALIA, per recuperar una proposta de cinema comercial de qualitat i amb la proximitat com a element diferencial, ha finalitzat aquest any 2010 amb un �xit d'espectadors molt significa...\tPublicitat\nCinemes Can CastelletCarrer de Jaume I, 3208330 - Sant Boi de LlobregatTel: 93 661 61 14 - info@cinemessantboi.com\nDisseny: Coc�lia | Direcci� i programaci�: <P> Projectes a Internet


Una de les empreses acusades de corrupció té diversos projectes al Poblenou - Fòrums - Racó Català\nUna de les empreses acusades de corrupció té diversos projectes al Poblenou\n01.11.2009 20.49 h \nEl seu president va ser detingut acusat de corrupció urbanística. L’actual director general d’Espais va ser gerent del 22@ fins el 2005. Espais va promoure Diagonal Mar i té projectes relacionats amb el 22@, el Fòrum i l’obertura de la Diagonal. La seu de la immobiliària també es troba al Poblenou.\nLluis Casamitjana, president de la immobiliària Espais, va ser detingut dimarts passat en l‘Operació Pretòria, dirigida pel magistrat Baltazar Garzón de l’Audiència Nacional espanyola, acusat de participar en una trama de corrupció urbanística. La investigació es centra en el projecte desenvolupat per Espais al port de Badalona (vídeo a TV3).\nSituació judicial del president d’Espais\nLluis Casamitjana que en aquests moments es troba en llibertat sota fiança amb el pagament de 500.000 euros. Segons l’aute del jutge Baltasar Garzón, el president d’Espais, se l’acusa dels delictes de: associació il.lícita (entre 2 i 4 anys de presó), blanqueig de capitals (entre 6 mesos i 6 anys de presó), tràfic d’influències (entre 6 mesos i 1 any de presó) i defraudació a la hisenda pública (entre 1 i 4 anys de presó).\nLes relacions de la immobiliària Espais i el 22@\nL’antic gerent de la societat municipal 22@Barcelona, Rafael González Tormo, va ser nomenat director general de la immobiliària Espais Promocions Immobiliàries l’abril del 2005.\nTormo, economista, va ser el primer gerent de la societat 22@BCN entre els anys 2000 i el 2005, i abans havia format part de l’equip tècnic que va redactar el projecte 22@.\nLa promotora Espais va provoca molta polèmica quan, al març del 2005, va construir un edifici d’oficines en un solar al costat de Can Jaumandreu en uns terrenys qualificats d’equipaments 7@ i cedits per Barcelona Activa.\nEspais també ha construït diverses promocions d’habitatges protegits al barri del Poblenou, 181 habitatges a l’avinguda Diagonal i 200 habitatges al carrer Pallars, 360. Aquesta darrera promoció va ser polèmica quan, el passat mes de juny, es va publicar que 46 pisos protegits no s’havien pogut vendre degut al seu elevat preu.\nDiagonal Mar, el gran projecte d’Espais\nEspais, conjuntament amb la divisió immobiliària del Banc de Sadabell i la immobiliària Procam (propietat de Caixa Catalunya), va promoure gran part del complex d’habitatges i oficines de Diagonal Mar (Illa de la Llum, Illa del Mar, Illa del Bosc i l’Illa del Cel) i també l’Hotel Princess-Barcelona.\nAltres promocions al Poblenou\nLa mateixa immobiliària també està desenvolupant diversos edificis d’oficines i d’habitatges a l’avinguda Diagonal (Illa del Fòrum, Diagonal Centre, Diagonal Sol i Diagonal 67). També està relacionada amb el projecte d’un edifici d’habitatges i un hotel al carrer Ramón Turró i la construcció d’una torre coneguda com a Edifici Bilbao, al front marítim del Poblenou.\nEspais Promocions Immobiliàries té dues oficines al Poblenou. La seu central està situada en un edifici a l’avinguda Diagonal, que va ser escorcollada per la guàrdia civil espanyola fa dos dies, i les oficines comercials es troben al Passeig Garcia Faria\n> més informació a: http://www.poblenou.org\nJoan-Karls2.748 8 625\n01.11.2009 20.58 h \ni a qui li extranya això?\nESpais és a tot catalunya, és lógic\n▴#3376286 \t0\nViatge en el temps, Catalunya el 2080\nAra ERC diu que és partidària que en KRLS vagi al senat espanyol a "explicar-se"\nfa 3 minuts 131 respostes\nPer a una independència efectiva la clau serà el control del territori. Qui él tindrà?\n[Porra] quins creieu que seran els 3 primers paisos a reconeixer la republica catalana?\nfa 3 minuts 172 respostes\nEl seu 155 els pot acabar sortint per la culata...\nNetegem el fòrum\n(Alemanya) 18,6 milions d’immigrants o ciutadans amb passaport alemany amb orígen immigrant (gairebé 25% de la població)\nEl Mundo es burla cruelment de les tortures psicològiques que pateixen els Jordis a la presó (dur de llegir)\nfa 16 minuts 80 respostes\nfa 18 minuts 277 respostes\nLa germana de "Manuel Valls" el contradiu\nCarles Puigdemont s'instal·la al Palau de la Generalitat i millora la seva seguretat\nfa 25 minuts 104 respostes\nTanquen amb cadenats de bicicleta l'ambaixada espanyola a Brussel·les\nEx-ministra socialista diu que no tornarà a un restaurant perquè li van servir aigua catalana\nGeneralitat a l'exili?\nMilers de cries de pingüí d'Adèlia moren de fam a l'Antàrtida...\nLeo Messi publica un vídeo a les xarxes socials amb el seu fill escoltant i cantant "El Joan petit quan balla"...\nfa 44 minuts 110 respostes\nPla perfecte, al final serà: dijous filibusterisme, després Puigdemont al senat, divendres DI després del 155\nMobilitza't amb els Comitès de Defensa! (mapa dels CDR inside)\nNova teoría del 155\nLa suspensió de la independència no està aconseguint aixecar-se\nJxSí i la CUP pacten celebrar divendres 27 d'octubre el ple de la DUI\nCreieu que pot haver-hi un canvi de guió aquesta setmana?\nToni Albà proposa agafar els fiscals catalans com a ostatges\nfa 7 hores 95 respostes\nMalgrat la cuina del periòdico, l'independentisme arrasa\nfa 11 hores 61 respostes\n 10 recents  13 totals 65 respostes\n 6 recents  8 totals 39 respostes\nLa independència depèn de nosaltres\n 4 recents  9 totals 14 respostes\n 4 recents  18 totals 34 respostes\n 3 recents  5 totals 17 respostes\n 60 recents  60 totals 86 respostes\n 18 recents  18 totals 34 respostes\n 13 recents  13 totals 65 respostes\n 9 recents  18 totals 101 respostes\n 8 recents  8 totals 40 respostes\nAixí ho veu el món\n172. Els polítics catalans fan coses\n22.888 raconaires | 676 connectats (82 raconaires)


Va de premis. Incentiu tecnològic a l’ensenyament\nLa quarta edició dels premis Mobile Learning Awards se celebrarà el 25 de febrer, coincidint amb el Mobile World Congress. Un reconeixement a la integració de les noves tecnologies en l’educació\nEl futur de l’educació no s’entén sense la integració a les aules de les noves tecnologies i les possibilitats que ofereixen per motivar l’alumnat i, a la vegada, convertir l’experiència educativa en una nova oportunitat d’innovar per al professorat. En aquest sentit, els Mobile Learning Awards (MLA) són una iniciativa del programa mSchools, impulsat per Mobile World Capital Barcelona, en col·laboració amb GSMA, la Generalitat de Catalunya i l’Ajuntament de Barcelona, que tenen per objectiu reconèixer professors i centres educatius per la seva tasca innovadora a l’hora d’integrar l’ús de la tecnologia mòbil a les escoles.\n“Aquest any hem reestructurat els MLA perquè siguin un reconeixement als docents i a les escoles que més esforços han fet en la innovació i l’aplicació de les tecnologies digitals en l’educació, i per aquest motiu es fan en conjunt amb Changing Education Together, la trobada que organitzem dins del Mobile World Congress per a membres de la comunitat educativa”, assenyala Albert Forn, director del programa mSchools. La quarta edició dels Mobile Learning Awards se celebrarà el 25 de febrer al Hall 8 del recinte Gran Via de Fira de Barcelona, en el mateix escenari de la trobada mundial de referència que, des del 2006, reuneix a la capital mundial del mòbil les principals empreses i professionals del sector de les telecomunicacions.\nAmb la intenció de recompensar les iniciatives pioneres dels educadors i les escoles catalanes en el camp de l’educació mòbil i amb un enfocament específic en la innovació, els MLA distingiran les propostes presentades en dues categories: Millors experiències d’aprenentatge mòbil a l’aula i Escoles més innovadores en educació mòbil. En el primer cas, participaran en aquesta convocatòria aquells docents que hagin introduït les seves experiències educatives a mSchools Toolbox, l’aparador d’aplicacions amb criteris educatius i d’adequació curricular, i es premiaran les tres millors propostes. “Han de ser innovadores, amb una finalitat pedagògica i han de complir els requeriments de l’mSchools Toolbox: tenir alguna aplicació associada, estar ben documentades, anar adreçades a primària o secundària”, apunta Forn, que a la vegada recorda que mSchools Toolbox “ofereix l’accés fàcil a un contingut mòbil d’alt valor educatiu per a docents, estudiants i famílies”: “Una comunitat de docents analitzen, classifiquen i comparteixen les apps i experiències educatives a l’aula i fan que sigui la millor selecció d’aplicacions per fer servir a classe”.\nLa categoria Escoles més innovadores en educació mòbil es dirigeix específicament a directors d’escola. En aquesta, es premiaran els tres projectes més innovadors que hagin introduït de manera responsable i efectiva l’educació amb dispositius mòbils a les escoles. “L’any passat, durant la trobada Changing Education Together, es va anunciar que el ple del Consell Escolar havia aprovat unes recomanacions sobre el bon ús dels mòbils als centres educatius de Catalunya. Enguany, en els MLA, volem trobar els centres escolars que hagin aprofitat millor aquests suggeriments i hagin posat en pràctica iniciatives innovadores i efectives”, explica Forn.\nEn l’última edició dels MLA es van presentar gairebé 300 propostes innovadores en les diferents categories, xifra que esperen mantenir o ampliar en aquesta nova edició. Les idees per a aquesta edició es poden presentar fins al 29 de gener. “L’aplicació de la tecnologia per si sola no és cap garantia de bons resultats, fins i tot pot ser prejudicial si oblidem les metodologies, els continguts, la formació dels docents, etc. Cal que les escoles apliquin tots aquests conceptes per acompanyar la tecnologia i fer un bon enfocament pedagògic, i en aquest sentit és un gran avantatge participar en un programa com mSchools”, conclou Albert Forn.\nEls Mobile Learning Awards s'atorgaran en el context de Changing Education Together, esdeveniment que reunirà més de 500 membres de la comunitat educativa de Catalunya per tractar el seu rol en l'evolució digital de les escoles. Enguany, la jornada, organitzada per mSchools, tractarà especialment la transformació de l'escola i l'aula en el marc de les noves tecnologies per ajudar a fer front als reptes que es trobaran els estudiants de cara al seu futur professional.


El PSC del Baix Llobregat defensa des de Sant Vicenç dels Horts la proposta d’etapa universal i prioritària 0-3 - Llobregat Digital\nEl PSC del Baix Llobregat defensa des de Sant Vicenç dels Horts la proposta d’etapa universal i prioritària 0-3\nDijous, 4 de febrer de 2021 a les 10:00h\nLa candidata al Parlament Gisela Navarro i l’alcalde Miguel Comino han defensat la proposta davant la futura escola bressol El Petit Mamut.\nCada cop hi han més estudis que relacionen directament l’educació en el 0- 3 amb l’èxit educatiu d’una persona, no només escolar, educatiu.\nPer això, tal com ha explicat la candidata al Parlament i regidora a Viladecans, Gisela Navarro Fuster: “és molt important que apostem per aqueta etapa que durant 10 anys ha estat completament oblidada pel govern de Catalunya.”\nNavarro ha explicat que “els i les socialistes considerem que la inversió en educació és una aposta de futur, de cohesió social i d’èxit de vida de tots i totes. Per això portem al nostre programa electoral i al que s’està desenvolupant des de l’estat espanyol la proposta d’etapa universal i prioritaria i la inversió en aquesta etapa, que considerem del tot fonamental”.\nEn aquest sentit la candidata ha insistit que “ és el moment d’una victòria socialista a la Generalitat, pels i per les socialistes l’educació és un pilar de dret. Portem deu anys de deutes a les escoles bressols, de la Generalitat als ajuntaments; deu anys de retallades veient com es tanquen escoles. Pensem que l’educació és fonamental perquè tothom tinguem oportunitats a la vida i sabem que el president Illa garantirà l’educació per tots i totes. És el moment de l’educació i és el moment del President Illa”.\nL’alcalde de Sant Vicenç, Miguel Comino ha explicat que “estem a Sant Vicenç dels Horts davant el terreny de la futura escola bressol Petit Mamut, un símbol de l’aposta que fem els i les socialistes per l’educació, especialment l’etapa 0-3.”\nL’escola, que ha estat traslladada a uns nous terrenys perquè estava en un espai que no complia la normativa rebrà part de la seva inversió de les aportacions que fa AMB i Diputació de Barcelona al municipi en matèria educativa. “És un lloc on expressem el nostre compromís amb l’educació i amb la ciutat”, ha expressat Comino.\nPer l’alcalde, “un govern socialista, presidit pel President Illa a la Generalitat de Catalunya serà una molt bona notícia, no només per l’educació sinó en general per Sant Vicenç dels Horts. Serà un govern amic, un govern que apostarà per l’educació i que estarà al costat dels ajuntaments”.\nA més, l’alcalde ha declarat que “la gratuïtat de l’educació 0-3 és fonamental per nosaltres, com demostrem amb aquesta aposta que fem amb el trasllat de l’escola municipal Petit Mamut, i també pel compromís que s’ha fet públic des del PSC sobre la recuperació de la Llei de Barris, un fet que per nosaltres seria molt important.”\nEn referent a la Llei de Barris, Comino ha explicat que “considerem que és una molt bona notícia tenir aquest compromís per part del futur govern de Catalunya, el compromís d’una inversió urbanística que el nostre municipi necessita”.


Línia covid d’ajuts directes per a autònoms, empreses | GM Tax\nS’ha aprovat el RDL 5/2021, de 12 de març, que aprova un conjunt de línies de suport, d’entre les que destaca la línia d’ajut de fins a 7.000 milions d’euros per a empreses i autònoms que tinguin el domicili fiscal en territori espanyol i que s’hagin vist afectades per les conseqüències de la COVID-19, per tal de donar suport de solvència i reduir-ne l’endeutament.\nEls punts més a destacar d’aquest ajut són els següents:\nEmpresaris, professionals i entitats adscrites a sectors amb CNAE indicat a l’Annex 1 del RD 5/2021.També els empresaris o professionals que apliquin el règim d’estimació objectiva a l’IRPF adscrits als sectors definits a l’Annex 1.\nQue el volum d’operacions a l’IVA al 2020 hagi caigut més d’un 30% respecte a 2019. Aquesta informació la subministrarà l’Administració Tributària a petició de les Comunitats Autònomes.\nRespecte a empresaris o professionals que apliquin el règim d’estimació objectiva a l’IRPF, 3.000 Euros.\nRespecte a empresaris i professionals que amb un volum d’operacions a l’IVA que hagi disminuït en més d’un 30% al 2020 respecte al 2019:\n> El 40% de la caiguda de facturació que superi aquest 30% de disminució, per a empresaris o professionals que apliquin règim d’estimació directa a l’IRPF o entitats que tingui un màxim de 10 treballadors. No serà en cap cas inferior a 4.000 Euros ni superior a 200.000 Euros.\n> El 20% de la caiguda de facturació que superi aquest 30% de disminució per a entitats o empresaris i professionals que tinguin més de 10 treballadors. No serà en cap cas inferior a 4.000 Euros ni superior a 200.000 Euros.\nNo aprovaran increments en retribució de l’alta direcció durant el període de dos anys des de l’aplicació d’alguna de les mesures.\nTermini: No podrà concedir-se cap ajuda directa més tard del 31 de desembre de 2021.\nCaràcter finalista: les ajudes directes s’han d’utilitzar per satisfer el deute i pagar proveïdors i altres creditors, financers i no financers, així com despeses fixes incorreguts.\nAquestes ajudes directes seran convocades per les Comunitats Autònomes, que hauran de definir els criteris de concessió.\nDescarregueu el fitxer PDF aquí.


[VÍDEO] Més de cent persones segueixen la primera sessió de les jornades 'Cartografiant el futur'\nToni Noguera, coordinador del partit, va ser l'encarregat de conduir la sessió.\nAquest divendres vespre es va donar el sus a les Jornades de Pensament de MÉS per Mallorca 'Cartografiant el futur'. Tres vídeos en format de programa de televisió es van estrenar a les 19 h. La sessió fou conduïda pel coordinador del partit, Toni Noguera, i per l'actriu Bàrbara Nicolau. Més de cent persones seguiren en directe l'inici d'aquestes jornades.\nAls vídeos hi ha tres ponències principals. La del president de la Fundació Josep Irla, Joan Manuel Tresserras; la de la politòloga i membre de l'Institut Sobiranies, Gemma Ubasart, i la de l'activista ecofeminista i directora de Rezero, Rosa Garcia.\nTambé intervenen en els vídeos l'exconseller Damià Pons; la sindicalista i excambrera de pisos Maria Bonnín, impulsora de la primera vaga feminista del nostre país i de l'Estat; la jove regidora manacorina Carme Gomila; el batlle de Deià, Lluís Apesteguia, o l'ambientòleg i impulsor de la Llei de Residus, Sebastià Sansó.\nEls continguts seguiran de forma permanent a la xarxa i, de fet, poques hores després ja acumulen prop d'un miler de visualitzacions. Es poden veure a mespermallorca.cat i al canal de YouTube de MÉS per Mallorca.\nSegons ha explicat MÉS, amb la primera sessió de divendres s'inicia «un procés col·lectiu i sostingut en el temps que s'allargarà fins a la propera primavera». Amb aquest procés es vol «rearmar ideològicament el partit i reteixir complicitats posant la militància al centre dels debats».\nFamīlies i patums del PSM, el mal de MES.


La UPC tanca la convocatòria DI 2021 amb 25 nous projectes atorgats — Escola de Doctorat — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nLa UPC tanca la convocatòria DI 2021 amb 25 nous projectes atorgats\nSou a: Inici / Notícies / La UPC tanca la convocatòria DI 2021 amb 25 nous projectes atorgats\nDes de la posada en marxa del Pla de Doctorats Industrials de la Generalitat de Catalunya, la Universitat Politècnica de Catalunya ha aconseguit un total de 234 projectes (28% del total), amb 195 investigadors i investigadores dirigint tesis, 100 grups SGR involucrats i 76 tesis llegides.\nLa UPC, ha tancat la convocatòria DI 2021 amb 25 projectes atorgats (un 21% del total).\nEls àmbits dels projectes han estat principalment les tecnologies de la informació i les comunicacions (41,7% del total de projectes), enginyeries i producció industrial (37,5%) i ciències químiques (8,3%).\nAquests projectes han implicat la signatura de convenis amb 13 pimes, 8 grans empreses, 1 start up o spin off i 2 institucions (PIMEC i Consorci Museu de Ciències Naturals de Barcelona). Els projectes també han implicat la col·laboració en un projecte amb el centre CERCA IREC.\nEl 71% dels doctorands/es són homes i el 29% dones.\nEl 69,2% dels doctorands/es són de l’estat espanyol, tot i que també hi ha doctorands/es de Colòmbia, Equador, Xile, Veneçuela, Itàlia, Índia, Iran i Xina.\nPer consultar les bases de la nova convocatòria DI 2022 i l’oferta de projectes actuals podeu visitar:\nNotícia nova convocatòria DI 2022 – Generalitat de Catalunya\nPer a més informació sobre el doctorat industrial: escola.doctorat@upc.edu


Fragment del cartell promocional del BRAM! 2018.\nDel 23 de febrer al 4 de març de 2018\nLa Mostra de Cinema BRAM!, que celebra aquest 2018 el seu desè aniversari, tindrà lloc entre el 23 de febrer i el 4 de març. Aquesta iniciativa cultural, estrenada l'any 2009, està organitzada per setè any consecutiu per una comissió formada pel Club Cinema Castellar Vallès i l'Ajuntament.\nEnguany hi podrem trobar films reconeguts en festivals i premis: 3 nominacions als Oscar, 1 Palma d’Or de Cannes, 7 premis del Cinema Europeu, 15 premis Goya, 4 premis al Festival de Cine de San Sebastián, 4 premis Gaudí, etc., així com també una presència elevada de produccions catalanes i espanyoles, amb convidats especials.\n"En la Vía Láctea"\n12.30 - Cinema\n"La revolta dels contes"\nEl BRAM! més local es tanca amb rècord d’assistència: 2.795 espectadors.\nLa inauguració de l’exposició “10 anys de BRAM!” posarà en marxa divendres la Mostra de Cinema de Castellar 2018.\nBRAM escolar 2018\nDossier de premsa del BRAM! 2018 (PDF 7MB)\nDescarrega't el suplement de L'Actual en pdf (PDF 3MB)\nReserva d'entrades acte inaugural: "Loving Vincent"\nCompra d'entrades al concert del BRAM! Musical\nReserva d'abonaments BRAM! 2018


Litiasi renal –Pedres– - Grup Uro-Andrològic Lleida\nLa pedra es pot quedar al ronyó i no provocar dolor o pot anar baixant per l’urèter (conducte que uneix el ronyó amb la bufeta). Un dels símptomes habituals és el dolor i aquest pot ser més o menys intens depenent de la grandària de la pedra; moltes vegades, si la pedra és petita, és expulsada sense molèsties.\n• Dolor intens als costats, a la part inferior i sota de les costelles.\n• Dolor que irradia la part inferior del baix ventre i en alguna ocasió cap als engonals.\n• Alternança d’episodis de dolor intens amb episodis sense dolor.\n• Orina de color rosat o vermellós.\n• Orina tèrbola.\n• Nàusees i/o vòmits.\n• Sensació de pipí constant (pol·laciúria).\n• Febre i/o calfreds (si hi ha infecció).\nHi ha diferents tipus de tractament depenent de cada cas. En alguns casos els analgèsics i medicaments per expulsar la pedra poden ser suficients; en altres casos són necessàries les ones d’ultrasò per fragmentar les pedres i que puguin ser expulsades amb facilitat.\nEn funció de la zona on es localitzi la litiasi, el tractament és quirúrgic; es pot haver de trencar la pedra a través de l’urèter amb tecnologia làser, per exemple.\nAquesta patologia ha de ser valorada per l’uròleg, que proposarà el millor tractament per a cada pacient i cada cas.


llet - desaveseu-vos-en: quinze boiants gaietans pels gaiatells psicopòmpicament atraçats\nquinze boiants gaietans pels gaiatells psicopòmpicament atraçats\n127. N’Enees troba en l’estat amorf de la natura el passatemps de les malalties. Gitat al llit, amb la flauta al costat, en somieig oblic, escala els escrús alps del transcendentalisme – ésser i essència, es diu, són arquetips naturals que, virolets a les urpes del vici dramàtic de l’existent, en fragmentaris ritmes i en fluïdeses perplexes, harmònics es desemboliquen. Els diversos elements existencials s’imbriquen i desimbriquen dins i fora dels altres perpetus predominants grumolls atòmics formats, per arbitrarietat d’afinitat, entre els esculls provisionalment inorgànics.\nCom eixalat astrònom, els estigmes estrambòtics del sostre li obren llambrecs a l’ànima del món. En contesa titànica, l’erràtica buidor magnètica i l’oceà perillós del patró primigeni (fet d’escapolons simpàticament ecològics, l’indissolubilitat dels quals pels vicis ordinals de la matèria mateixa que tot ho llegeix, i doncs (re)lliga, ve de totes totes compel·lida) se les foten de valent en urnes esfèriques i boterudes que en direm, perquè així ens rota, universos.\nI així anar fent. Amb eclèctica fraseologia, l’esvergat n’Enees Rellogarreus, en musical gimnàstica, emmotlla al corpori l’ideal. Amb el bec salivós del flabiol es diteja les orles del jussà esfínter epidèrmic, que ell, satíric ans humorós, anomena també temple íntim.\nI beneït ans beneit del cabàs, ara es vol famós. Assaja els paperets més fenomenals i s’il·lumina en rudes projectors alhora implicat en proeses d’honor convulsa entre llamps i pluges boges que s’enduen els àrduament i llonga treballats escrits ans les llavors suadament ensitgetades de cada gernació. Heroic artífex, s’esgargamella, entre trons i lluminàries, que quin collons de casta de merda de clima no és aquest encar, i que només al seu tabulari, en illot flotant miraculosament estalvi, hi trobaríeu capmasos i cèdules màgico-místiques on, ja d’ençà dels antediluvians orígens fins als glaços del maipús, a cada cruïlla cardinal, si no fos per la gelosies dels enzes, pecs, betzols contemporanis, els seus planisferis pintaven atots.\n–Cremat al meu zelós cervell, l’ideari de la salvació!\n128. Son frare n’Ot-Iu viu al pis de dalt. El sent pelar-se-la pels xerrics que li fa el llit. Li diu a la seua dona Cal·líop...\n–Se la pela massa abaix n’Enees, Cal·líop. Massa excitat per les falòrnia de l’esperit... car no és pas que recordi el paradís vist abans d’habitar el cos terraqüi, és que recorda la sina de sa puta mare, saps?\nEls déus es troben amb una buidor perfecta i, per malignitat, l’omplen de nyaps i patafis, mes n’Enees, pel fet que és music i doncs oeix musiques d’esfèriques circularitats com ara ous planetaris de so (endreçats paral·lelament, horitzontals i llavors verticals, i diagonals) que, com nanes i noves (estels a les últimes – d’esclat ciclopi o grandiloqüent), se li desclouen al cel fantàstic en típic desvari d’esquizofrènic carallot, no pas, llas, que en percep la banal cacofonia.\nAmb la virolla de la seua vara flamejant de veguer colpeix doncs el terra n’Ot-Iu Relloga-rellotges per a distreure son germà de baix, o perquè aturi si més no de bellugar’s tant.\nDemana na Cal·líop: “Ot-Iu, n’Enees, com llegeix cap partitura, reanima les òrbites dels àtoms circumdants i amb el so produït impel·leix llur eternitat a guanyar substància, entost de perdre’n gradualment, com tot allò creat, o diries pus tost que els fa vibrar com membranes que...”\n–Ja t’ha tornat a empatollar amb les seues teories cosmològiques! Vols callar? No vull que te me l’escoltis mai més; quantes de vegades t’ho he dir? Tot el que diu coprolàlica merda!\nEn Relloga-rellotges, com a bon democràtic veguer, creu que els ciutadans sem tots plegats en classes mesos: per naixença i puritat de sang en adequada casella casats; i prou: s’ha acabat; qui volgués canviar de classe, com planeta d’òrbita, es fotia, en apocalíptic terrabastall, la gran trompada. Creu oimés, com a bon demòcrata amb vareta de comandament, que dones i infants, llurs traus, en perfecta república, han d’ésser a l’abast de cada mascla titola amb adients credencials capitals. I cada cara a l’abast de cada mastegot de comandant orlat amb insígnies d’educat paer. Sap, però, que cada element monstruós de la bòfia (pel fet que pertany a classe baixa i que defensa amb la vida pròpia i d’altris de la seua classe l’alzinada classe dels qui manen) ha d’anar fornit amb un dispositiu explosiu cul amunt, d’on, com qualsevol ciutadà de primera es vegi amenaçat per l’acció probablement esgarriada de cap element monstruós de la bòfia, toca un piuet d’un mecanisme que duu a la butxaca i l’energumen monstruós salta pels aires fet fastigoses miques.\nNa Cal·líop, amb l’ull de vellut, la nafra a la galta, l’orella roent i el visatge virolat pel mastegot de n’Ot-Iu, fa que sí, obedient.\n129. No gaire gent es mor del fet bontròs luctuós que els fotin cap flabiol recte amunt. Tampoc n’Enees.\nAmb serenor i distanciació s’ho esguarda del llit de l’hospital estant. Sí ves, vivim al plaer i discreció de la deessa. La deessa fon a lleure els capbreus dels nimis humans. Dels vicis episòdics del viure cap prohom gens exempt no n’és pas. Etc. Hi afegeix les peudebancades de reglament... Cal encaixar-ho amb equanimitat. Roll with the punches. Fins que no treu el cap, no saps com és de gros lo nap. Del cel més ras pot caure la pedregada. La pedregada sempre cau al julivert. A qui li trepitgen el julivert li trenquen la guitarra...\n“Qui li ha fet mal”, vol saber son frare n’Erle Rellogacrims quan el visita.\n–Ah, breu benaurança de l’immortalitat que se m’atansa, n’Erle. Sort que a la propera vida esdevinc dona! Somni ajornat. Freixures i medul·les pels andrògens corrompudes, llefiscoses llavors tristament balafiades, i matrius latents d’enyor moribundes, tots eixos anys emeten xisclets d’angoixa pel malús i desús en cos incompatible.\n–No siguis ximplet, i em dius qui et violava.\n–Ah paradís! Çassús, part dedalt, per insospitades estratosferes... Acadèmicament angèlic... Mà trencada en teologies recíproques... Passejant pels magatzems solars, celests... Amb l’opípara Ciril·la de guia o psicopomp de museu intransferible... Hi ha... Hi ha casetes de begudetes i aixarops... dues, tres, més... per espirals que es desruguen com tendres plecs de vagina... tot de casetes amb sants i santes cara-xalests als taulells... els gots de sucs acolorits rumbegen umbel·líferes i paraigüets... I tot hi és companyonia, i hi ha pels bancs i a l’herbei pler d’adorables amadores dones... amb llurs querubínics infants juganers de xil·la bufona i molt nàquissa – tot hi és doncs paradisíac... tret... tret que davall els vellutats marfulls l’encoixinat soler avia furtius batecs, sembla i tot que pega guitzes... oh, quin escorcoll diabòlic de trabucat psicòtic no hi deu pas tindre doncs lloc...? Justa! Són les màquines catacdòniques, subterrànies, del mal immens que s’apropinqua, n’Erle! Els nostres enemics ens foraden la terra sota els peus – sem a frec d’ésser extingits – tens raó! Si ara no és hora de treure les urpes! O torna ja a ésser massa tard...?\n–Sempre és massa tard per a les gallines.\n–Tot es corromp, empitjora... Ja juguen els banyuts infantons a rovellades espases – llurs ullals tacats de sang – i els adults... esvellegats i decadents... hem esdevinguts hostatges qui juguem a pilota de drap de cuina amb l’objecte, ara de màcules indelebles solcat a balquena, que, llas, òlim, no ha gaire, era encar colta perla de saviesa. Hom transgredeix, ho veus...? i esdevé llop, mèdium, mortalla... Ah, l’ofec, n’Erle; ah, sóc novament cendres odiades; desconfit, soplec amb porpres i encensos, i amb sordina, la deessa qui pesa figues i avia capcineigs a la taula luxosament parada... Amb quina delicada cerimònia no la colc perquè s’inclini a eixoir el prec amb què, satèl·lit lúcid i un pèl entremaliat, assaig nogensmenys d’atraure-me-la. Son orc, isard patró, amb neguit d’inidentificable troballa, aïllat se sent, humiliat ensuma les aèries atmosferes que mostren isnellament caducitat d’hivernacle... S’ofega ara ell... Embrions d’incredulitat, amb xarpes infernals, amb veritable deler, i perpetu, el prenen d’escorça d’arbre on gratar-hi i esmolar-hi matusseres grapes. Amb dèria de batusser adientment s’alça, m’arrabassa el flautí, i...\n–Llulda Lledó, marit de la divinal Ciril·la qui de petiteta (ens duem vint anys pel cap baix) ja aitant admirava. Va vindre’ns a casa i li volia mostrar ninotets a la meua cambra, i urgent pixera la prengué... Ah, la vaig veure fer pipí al rentamans enfilada, el rentamans on llavors em rentaria la cara, i aquell ullet diví... allò fou revelació. Aquella fufeta glabra, font d’invencibilitats eternes. Oh amorrar-s’hi; oh, tindre’n una de pròpia! Deessa de mercè, allera-me’n el tastet d’un glopet, que pel raget celomàtic sigui transformat, amb solemnitat d’il·lusionista per empeses de midons encar més senyorívol, en la mateixa llargària meravellosa, i amplària i gruixària, i complexitat, d’una altra perfecta femella! I que aquella divina imatge...\nMes n’Erle, bel·licós, ja ha fotut el camp. A la cambra blanca, n’Enees angelets orelluts i cuadrets descomptant-se’n recompta.\n130. Som sopant i la minsa orquestra que amenitza la vesprada atura de tocar en petit esglai de lapse o incís o hiat momentani, ço que, com dic, m’emprenya bontròs, car aquell nyic i nyic de nyigui-nyogui em calmava els nervis, massa que xumàvem tots plegats del vil poti-poti, la dona mig pesant figues, els convidats per l’onejant saluet baldats o engronxats, les blanes rialletes i els polits rotets fent el delicat conviure prou plaïble i de bon pair...\nQuan... i doncs ara... això? Aquest sobtat insult de xivarri no gens compassat, amb cridòria de grollers comensals i estrèpits de plats i gots? I al capdavall els musics qui sap per què s’aturen, per aventura per a permetre que els esforçats i tanmateix ben negligibles integrants de l’orquestreta alleugin llurs frèvols cossets, els facin pixar o se’l refresquin amb un refresc...\nI pitjor! Veig que el flautista, davallant del podi com escotiflat atleta, i exhaurit, se’ns atansa, fosc i repulsiu, a taula... i veig, ja corruixat, que, sense dir ni ase ni bèstia als altres entaulats, s’adreça a la meua dona!\n–Em dic (diu) Enees Rellogarreus. I vós, Ciril·la Torner, qui només podíeu haver estat engendrada al cel mateix... On les pàgines del llibre de cada planeta i univers s’esfullen als ventets suaument alboforats de les ales dels il·luminats... qui forneixen a les formigues i puces (qui sovint aritjolen com verms de corcadeta poma aquells planetes i universos) els vudús i gnòmons, i els màgics simulacres de llurs truculents, irrisòries, històries... i on cada Zeus de pa sucat amb oli descomparteix llamps forcats i els tramet com solcs de destrucció perquè les puces i formigues (humanes de color de carn, i alienes ornades de verdets i d’altres molses fades) sanament poguessin sentir’s adesiara fets rebuig, merescudament per diluvis i incendis arrossegats, com per xàvega divina, al femer d’on hom, massa generós, per temps els naixia...\nLa Ciril·la, de qui els cabells de banús fins ara n’ocultaven els badalls... I els capcineigs de son en pesar figues podien passar, durant les cançonetes de l’orquestra on n’Enees hi flabiolejava, per qualque mena de lleuger batec que portés el ritme... Ara, per aquell escarritxós soroll tan llausanger del music doncs desvetllada, com dic, s’eixoriveix, ull-viva com saltaguarets, ja gens pitofa, diries, tot d’una ja no pas doncs escorxant cap arnat gatot, ans, de flasca, esdevenint erta i talment cuadreta que els seus ulls d’ametista llencen llavors lluors d’albíxeres exaltades i tot...\nSóc doncs qui, a l’abjecte bescunç, hi frunzeix i malcareja. Sóc a qui tot allò no fa gens de gràcia, ca! Sóc qui té la sensació que hom amb vituperis miscel·lanis l’alabea. Sóc qui incrèdul atraça amb les pues de la forquilla paral·leles incisions en ous càndids i pàl·lids i qui al cafè indueix tempestes.\nN’Enees Rellogarreus encar obsequia la meua dona amb líriques ditiràmbiques lloances.\n–Entre llibres i pistoles (diu), les rialles – car, al capdavall, la funció de la vida és fer la funció – teatre taral·lirot i adotzenat, de juguesques a juguesques lleugeres i autogenerades – episodis de suau pessigolleig per l’angoixa augmentats, sí ves, en grasses rialles. I vós deessa d’antic món medieval qui, de les boires del laberint de les idees escletes, emergiu per a guiar’ns, quina impressió més impressionant veure-us aixecar els ulls al paradís pairal, d’on els estels són els forats per on percola la llum infinita, i sé que qualques subtils espermes del vostre mal anomenat homúncul, car és donúncula, se’n deseixien perquè ens visitéssiu, mers mortals, i ens duguéssiu, exorable, la sentor dels déus qui amb vós seuen a la taula del panteó on, en talladors translúcids, senys i abstraccions d’abruptes persones, d’idees morfològiques, de nombres astronòmics, de fisiològics subjectes, i d’objectes geomètrics qui suren al fluix de l’ésser, a la babalà es manifesten perquè els aneu col·locant ací i allà en divertit escaquer. La massa respirada atmosfera de la posteritat, òrfena de vós quan en vera ascensió ens jaquireu en seriosos consirs i fantasieigs efímers d’ofec imminent, serà, pel record de la vostra visió, menys esgarrifosa i cor-roent. Deixuplinats a força d’arguments de beutat increada, mentre ens escolem de l’ordre al caos, les insinuacions místiques, abans no ens trobem totalment extingits, en espuri casament amb la nostra carcassa que es fon en escaguitxades liquiditats, i en espúria ofrena de fill inventat qui sacrifiquem a les tenebres dels malèfics dimoniets qui ens sortiren del geni del cony del cervell d’un crani esberlat (car diàlegs de carn sempre duen en darrer terme al verm sarcòfag), les psíquiques glorioses influències vostres, com dic, que transformarem en injuncions ètiques dites, entre dents pitagòriques, modests i dubtosos, ens hauran de resoldre, úniques, tot conflicte emocional. Tindrem un urbà formigueig al lleu gep de la consciència i, commocionats geperuts, ens agemolirem per a rossolar vessant avall i així doncs tornar al riu que duu al maipús. Maipús on els totalitzats termòmetres col·lideixen, maipús d’oceà d’argents vius qui són totes les animetes.\nTip de bavoses bestieses platòniques, vull arrapar-li a l’il·lús music els collons, i, més que no xantar en xantatge, el vull fer xiular en xiulatge – “xiula, xiula, capdecony!” – quan millor idea m’heu. Em redreç com serp minatòria, amb la tètrica lot de l’escarn la meua fesomia s’ombreja, d’una esgarrapada li embl el flabiol i, amb una mandret ben dat, l’hi emboteixc cul amunt, estripant-li robes i tels, teguments i teixits, i òrgans i tendons a l’uf i a betzef.\nHà, com fuig cagant sangs i limfes, fels i fems, music estuprat, mentre me’n ric.\nMes... llavors... Me n’adon que ben pocs riuen amb manguis. Al contrari, se me n’escarafallegen bontròs part les vores alguns dels convidats. Veïns em vénen amb sobtats musells sobris i abstemis.\nAh, malferir n’Enees! Ah! Que haig d’haver fet!\nI hom em diu que, dels tres frares Relloga, dels tres boteruts, bolterenys, bugres Rellogues, n’Enees és el més inofensiu – que els altres dos frares maleïts rai. Que comenci de tremolar, tot i l’ardit ans bemparit que sóc. Llur àvol imperi redueix l’espai. Tota trajectòria telepàticament han ja copada. Tolta, ostada i abolida cap escapatòria.\nSí fa, ara tots em diuen: “Llulda Lledó, ja has begut oli! Qui toca un dels germans, signa veredicte malastruc i sentència letal.”\nN’Osques MaGill se’m vincla a cau d’orella. “N’Ot-Iu Relloga-rellotges (m’hi diu), veguer tapaforats, lacai brutal dels corporatius, si cap subversiu troba que cap jutge massa lleu ens te-me’l tracta i, entost d’espellar’l de viu en viu i ajusticiar’l en foguera pública, ens te me’l met per exemple en sanatori, o simplement dicta que l’aixantin a la cangrí, a aqueixa garjola o a aqueix asil s’adreça n’Ot-Iu sense perdre trepig i, al foll reu, o reu foll, com em dic MaGill, que, sense ni com va ni com ve, amb qualque magall la testa li ascla o, amb la virolla de la mateixa vareta d’edil, l’ull li forada i el cervell transfixa, o a la fontanel·la l’hi enfonsa sense patir-hi esgarrifança.”\n–Els tres Rellogues, ah! Qui amb pom de triats verins, qui amb raor, qui amb trabuc, els tres (tret que belleu n’Enees rai, si doncs no en beus les apòzemes), els tres, ah la por que no fan!\nDe n’Erle, especialment, me’n conten de verdes i de madures. El celebrat baríton italià n’Enzo Creurem Demà, qui suara, en evocació agafatosa, ens recitava guariments i cures en horts i jardins, i llúdries i préssecs i vitrines on pampalluguegen trofeus, tràgic s’esgargamella: “Fragilitat del viure, collons! Te n’has tolts tots els drets, en Llulda! N’Erle Rellogacrims no és pas dels qui es mengen quinze vulgars quilets de sardinetes a la brasa, es menja tres tones de piranyes... crues... vives!”\nI s’hi afegeix en Sigebut Xoriguerola, malaltís versaire, si caic no caic del seu vehicle periclitant o cadira de rodes: “I si dius cap errada o fas cap espifiada, per ínfimes que siguin, carall com se’t fica! En aquest dissortat planeta, i aigualit, no t’hi trobaves pitjor grípia. T’arrenca les ulleres i te’n romp muntant, gafes i lents! No en recobres unça ni crosteta que cap adobacossis llavors et restaurés.”\nContinua en Demà, antifònic:“El vaig veure menjar un camí, sí ves, com cosa brèvola, una fort estopenca sabata!”\nI ara, de contracor, la grémola d’en Sigebut: “Té un sexe de dinosaure... de diplodoc! Sense cap defecte! Estètic i gegantí com el del jònec còsmic qui parí les vaccines deues qui en temps atziacs menstrus plouen!”\nMe n’estic ujant. Badallaré. A pleret, amb semblant ensopit de menja-sopes, aprenc que n’Erle Rellogacrims és un malparit d’upa. I lleig i llebrós, i gord i agre d’allò pus. I que no és pas calb per causa natural o alopècica, que l’és o ho és perquè els indis de les praderies de menut l’escalbaren. Que duu un odi ara arrelat a la soca indesarrelable. Que els traumàtics bescunços que ja de nyec patí el transmonstreficaren en bestiota iniqua. Que no hi ha malifeta que no hagi comesa. Que a cap anuari de la salvatjada, no hi trobareu pas cap detall de naframent, mortriment o mortaldat massa ferotge ni truculent que ell no hagi ja assajat. Hum, hum.\nQuan tothom parla alhora, ben a la vora meua en Sal·lusti Celrà, de qui la dona és rival acarnissada de na Ciril·la, sempre amb juguesques de qui de les dues pot tornar’s més lladra – als magatzems, per un cas, es posen una camisa i se’n van sense pagar – em fa amb veu quallada l’almoina d’una “revelació”.\n–No ho diràs pas a na Roser, mes sàpigues que vaig assistir una vegada a una d’aqueixes sobtades batalles de llepant... on en qualsevol restaurant o sala d’espectacles hom hi toca una campaneta especial i comença la batalla de llepant-conys... les dones ensems s’han d’eixarrancar i abaixar pantalons i bragues, i allò que portin de tapaconys, i els homes ensems hem de treure la llengua... i au, avant... albíxeres... qui llepi més conys... campió...? Doncs bé, érem en presumit sopar de negocis... una gentada elegant en vast menjador... sonà la mística campaneta... i totdéu enfeinat... les dones assistents hi ficaven lo cony sucós, naltres l’amatent llenguarra... Llavors vaig veure que també hi era en Rellogacrims! Redéu, pobres femelles! Els en llepava l’arrel – els en xuclava, amb queixals de tauró, nítols i paltruus! A les prenyades, els n’extreia embrions i fetus, si doncs ja no budells i merdegades! A les verges, hímens i àngels anunciadors amb espases de foc, i messies rai! A les velles... ah, a les velles, pitjor, els en treia, inconsútil, d’un xarrup, tota la carcanada!\nEm fic a riure. Puig damunt la taula, n’expuls a guitzes tot l’enfarfoll, em despull fins als calçotets, i trec els músculs, collons! Qui em cerqui (dic), em trobarà!\n131. Quan el cavaller Cuixplec Pi-Om era petit vivia a ca sa padrina. Amb sa padrina pujaven al mercat pels matins. S’esqueia que la guerra no feia gaire que s’era acabada – una guerra que (segons li havia explicat la seua padrina) començà molt bé, amb tots els símbols de la repressió i tots els agents de l’opressió, assenyaladament esglésies i capellans, destruïts i estossinats. Ara, per qüestions de diners, i doncs d’armaments i d’ensibornaments, al capdavall la guerra va acabar molt malament – amb les maleïdes forces de l’explotació de bell nou al capdamunt, amb les esglésies doncs restaurades, i els capellans ressuscitats – i la gent tan esclava com abans de l’intent d’alliberament.\nS’esqueia així mateix que una de les esglésies cremades i enderrocades, pel fet que hagués estat feta malbé sense remei, encar era un forat lleig en aquella pujada que pujaven cap al mercat sa padrina i en Cuixplec gairebé cada matí. Per tant, dotze o tretze anys en acabat que s’acabés la guerra, el cavalleret Pi-Om, amb quatre o cinc anys, encar veia aquella ruïna d’edifici: un nyap sense sostre i amb només qualques escadusseres columnes i cantonades a mig ensorrar’s...\nHom hi veia, d’esbiaix al carrer costerut, encastada a una cantonada que devia haver pertangut a la façana o a l’atri del neguitós enderroc, la figura, encar rosàcia, d’un homenic alat. Es veia que era de pedra esculpida al cantó i que el ninotet estava força escalabornat i, damunt, esguerrat amb tot de forats de bales.\n–Qui é zaquell? –va demanar una vegada a sa padrina el cavalleret.\n–Aquell xitxarel·lo’m bales?\n–Noàs vist mai u nangelet? U nangelet é zun xitxarel·lo’m bales.\nAra hi pensa justament el cavaller Pi-Om, deixant volar els pensaments en alta volada, guaitant cap amunt, amunt, al seu edifici rosat de llonga alçada. Hi pensa, doncs, en aquella església irrecobrable dels seus anyets de minyó, ara que es rabeja a la banyera on hi ha fetes amuntegar les aigües on abans han presos llurs banys les vint-i-tres dones de la casa. Car així és com sempre s’ha banyat: en aigües de dona. I hi reflecteix, en les marques i escares que deixen a l’ànima les paraules... Com aquelles tan cabdals, oraculars, que recorda de sa enyorada padrina... “Am bale, zam bales...” “Hum!”\n132. Hem tornats a casa després d’aquella estiuenca visita en predi luxós vora la mar irada a l’estat americà de Flòrida. Quan ets a casa d’altri t’has de plegar als humors i llunes dels qui la posseeixen. Era jagut vora una foguera on per a entretindre’m coïa una ampla escalivada de pebrots. La dona xerrava amb les dones. Uns caps grossos es jugaven un feix gruixut de propietats o d’accions o de bons sobrers en un partit de volea amb pilota tova. Tot hi eren rialles i jactàncies si fa no fot atlètiques. Llavors algú ha guanyat, però me n’adon que a l’ambient s’hi ha instal·lada tot de sobte molta de mala maror. Veig la dona que fa neta la cambra... Es veu que aviat ens n’anirem. La meua escalivada ningú no l’ha volguda tastar. Ningú ha volgut fer cas ni de com es prepara, i això que al començament tothom ho trobava tant i tant interessant. Sóc a l’eixida llegint un diari, assegut apartadament per tal de no fer més nosa, quan una de les minyones negres, lletjota, grassota, mes es veu que amb una veu i ritme magnífics, se m’acosta amb un plec de papers i em demana, jo que sóc famós advocat, si em voldria repassar aquell contracte que ha signat amb una companyia per a cantar “nou jazz”. Diu que ja de minyonejar per als ricots n’és quítia; que ara que l’han descoberta de debò artista, demà mateix matinet, com jo, també fot lo camp. Veig que al seu contracte hi ha defectes greus. Li dic que és molt mal atermenat i que amb el seu permís l’hi esmenaré. La fa feliç que la vulgui representar. I de franc. Li dic que sóc un apassionat del jazz, tot i que, si bé és cert que és la musica que més m’abelleix, les musiques, al cap i a la fi, em deixen totes plegades força indiferent...\nDe sobte he cridat: Agamemnó! – identificant-m’hi, amb veu operàtica, perquè es veu que sóc immergit en banyera, xopant-m’hi o dissolent-m’hi, ulls clucs, calm, en ball de dides i minyones i avantpassats coneguts i desconeguts, i indissolubles, tots dins el màxim anap de l’existit, diluïts entre les carrosses perpètues de les constel·lacions, a qui amb afecció duem tot l’afecte més íntim perquè ens duen a visitar els universos on les marees adamantines de llums ens infligeixen un nodriment altament espiritual que ens permet, telepàtics, sotjar, d’ençà dels dalts, conquerides extensions on, entre gentils fontanelles, les morfologies s’hi escauen: lleons llunyans es tornen lledons llunyans, les llunyàries euclídies es tornen topològiques, i arreu hi creixien didalets, d’on, mastegant-ne, el cor t’és taquicor. El cor t’és taquicor... El cor t’és taquicor.\nLes viviseccions doncs feliçment resoltes, a gratcient de totes les parts, inclòs el viviseccionat. Al·lucinacions per què se n’encurioseix àdhuc qui les pateix: i ara el meu cadàver a la llosa freda de qui em fa l’autòpsia es veu cigne plomat, llangardaix atret als reeixits àlibis de les empremtes autoesborradisses, didalet pigallat i amb potetes qui cosidora molt amable amb panxells flairosets acarona...\nI ara he cregut que les fustes de l’empostissat cruixien i que era doncs l’assassí qui se m’atansava a mortrir-m’hi.\nMes llavors he badades les parpelles i tot hi era grans avingudes descobertes, sense obstacles, ni vehicles ni voreres, ni gaures ni taparots. Només, altes com torres, les ombres opaques – més fosques que no cap altra foscor nocturna – qui conec que, monitòries, basardoses, ens vetllen totjorn el son. I sabia oimés que m’hi havia adormit, aigua d’herbetes, inseminada i tèbia.\nEsbaldeix doncs els tendrums i membranes d’aqueixa pàtina de màrtir desagraït, esbandeix els íntims escrúpols d’un enteniment entrevingut per sospites indignes... Al contrari, bogal confiessis que... Sí! Tinc tèrbol esment de qualque presència benèfica...\n“Ens atardàvem a les cambres oceàniques per noies afrodítiques engarlandats amb virolades algues, fins que paraulotes d’home ens deixondeixen perquè, negats, ens hi enfonsem” – diu si fa no fa n’Eliot.\nI reveig mon pare (qui ara fa dotze anys que és mort), a les darreries, com érem en neta platja i les noietes nues de fines fufetes i culets rodonets m’esborifaven la sang. Va dir mon pare: “Saps que ja no guait les noies nues, que només ja guait la nua mar?”\nA Hades, les portes de banya s’obren perquè certs somnis n’emergeixin. Són els somnis de l’escleta raó. Els qui colem el sexe femení – de joves ens embruixa el cony madur, mes de madurs el cony jove, i com més madurs més joves volem els conys i, si ja vells, joveníssims. Mes al capdavall tots som banyuts. Com deia mon pare, l’única dona de qui el cony és sempre hàbil i factible, de gust fresc i delitós, és la mar.\n133. Ara que deia n’Eliot, m’atansí, con n’Enees, tret que molt més murri, és clar, a na Ciril·la l’altre jorn on era “comprant” en magatzem amb na Roser i, un pic que era sola, en banc asseguda com a dona meravellosa qui es treu les sabates, i les mitges s’acarona a l’alçada de peu, me li plant a la vora i li dic: “És el vostre vestit alboforat el que em té tan esverat?”\n–Ah, hola, Gaietà; m’havies esglaiat; em creia que no fossis un dels pudents amagats.\n–Ciril·la, no jaieu mai doncs amb persones de pocs calers ni de gàlib no gaire excel·lent, així com eu?\n–Ho faig, ho faig, de trast en trast.\n–Ah, el vostre somriure; quantes d’esperances no em lleva com a la pell granets de goig esborronat! De debò?\n134. El verb és el malefici. Us ho tornaré a dir. Ho vaig comprendre de ben jovenet. Assistint a la privada mort de mon padrí – qui, a propòsit, em recomanà amb el darrer bleix que em fes militar – ço que d’alguna faisó o altra esdevinc, car oi que prou pertanyc a les forces qui escoseixen els avenços de la mort...?\nTant se val. El verb és el malefici.\nAmb les ninetes qui em rajaven lluminositats ferotges em guaitava aquella lletra assassina.\nDe “mor” a “mort” només hi va el coltell fatídic d’aquella “t” epèntica, afegida. M’esguardava el pobre padrí qui agonitzava. “Es mor”, vaig pensar. I l’instant següent: “És mort!” Amb ulls encar no acostumats als cadàvers de la “granja dels podrits”, els meus raigs tanmateix ja detectaren (per instint i intuïció innats), copsaren l’ombra ectoplasmàtica de la “t” qui secretívola fugia per la finestra de la cambra dels moribunds de la clínica.\n“En matisos d’ombres i negrors, els retrats; en aigües fosques, els records...” – va dir aquell immens autor català, en Roure Vilòbit; i així veia la sanguinària “t” qui tocava pirandó, en enfebrades fantasies de lluentors incertes.\nBé. Ja havíem discutit durant la lliçó precedent les dues menes d’ésser que pateixen els morts. La mena incanviant (o no-visible als raigs molt perspicaços dels ulls) i la mena canviant (i doncs perceptible amb els senys). [En corol·lari, si fem memòria, també havíem establert com descobria el nom internacional d’ambut. Ambut vol dir “cadàver part de fora tot bonicot, i àdhuc pimpant i boiant, i part de dins absolutament liqüefacte en podrimener absolutament abjecte, horrífic”. (I told you also how “in-rotten” and “in-putrid” could be turned into “empodrit” and “emput”, and that from “emput” came ambut.) Us deia com ambut ve doncs d’“emput”: podrit i pudent a dins.]\nTant se val, la qüestió que... un tercer grau d’ésser patit pels morts afegirem avui: el que rau en la mal·leabilitat del verb malèfic. Us n’adoneu que, sense “t” al vocabulari, la mort no fóra factible? No dic pas que no ens moríssim. Només dic que ens semblaria sempre ésser fent figa... “Es mor...” – “es mor...” I mai no s’acabaria de morir. Per cabdal fretura de “t”. I així és doncs com tothom passaria d’actiu a inactiu... Morint-se dolçament per tota l’eternitat. Ningú doncs percebut com a entitat totalment anihilada, i sovint, abans de l’anihilament, totalment podrida i tot... Tot aquell fàstic que ens estalviàvem si mai no havíem comesa (o la lògica interna del verb malèfic no ens havia feta cometre) l’immensa barroera pasterada d’empescar’ns aquella lletrota assassina: la “t”.\nAquest home de qui no sabem ni el nom fou assassinat dins la pròpia banyera. Hi devien haver sabonets i herbetes especials barrejats a les seues aigüetes car, com veieu, tres setmanes i escapoló que és mort, i tanmateix rosaci i lluent com aquella cantant tan exhibicionista qui ix als escenaris i als aparells... l’Èrica Oasi, exacte. Apugem-li l’alcandora... i al perineu... els foradets... impecables! Diríeu els d’aquella artista... tan enllepolidora... qui fa pel·lícules de cardar i riure... l’Úrsula Picarols, yes... ni traces d’endocolpitis... ni ectocolpitis... colposcòpic m’hi vull; olímpicament, làmina a làmina amfifílica, companys, destriant-ne, papil·lar, les diverses inseminacions! Car cal reconèixer que els plecs dels conys de les jovencelles sanes... llepolia més sublim enlloc!\nLlas! Tot el que ens arriba a la granja dels podrits fa de mal llepar ni burxar. “Sóc l’eunuc sense l’harem”, es planyia n’Orwell. Naltres, el nostre fat, és encar més deplorable... Tot ho fem per amor a la ciència... I és que... Tenim l’harem, i no som pas gens eunucs, ca! I en canvi cap cos qui volguessis penetrar com “t” subtil... t’esclata en mil orqueries esgarrifadores, esglaiadores, esborronadores, inrentables!\nEl melangiós Carlyle ens deia: “Sota els vestits o l’edifici, el cos o la claveguera”, i sota els vestits d’aquest home hi trobem el cos impol·lut, el cos preciós, adònic i adonós d’un adonis amb totes les potingues del més excels maquillatge maquillat i doncs conservat... mes, dins el cos mateix, doncs... ai, la claveguera!\nNo volguéssiu doncs pensar rere l’atractívola façana – (tret que com a bons científics prou hi hem de pensar). Si eixampléssim una miqueta l’esfínter... Ah, pitjor, més cruel abominació! Minúsculs rosegaires subterranis li espoltreixen els arquegonis del fondell... I en resultarà un raig d’infecció aitan fètida que més val – cavà? – que ens n’estiguem...\nMes anéssim més amunt... Pugéssim a les parts nobles del cos – ha-hà! – i guaitareu com amb aquesta altra maleïda “t” d’estilet-t-t o ganivet-t-t... (I us em preparareu a eixir escopetejats en histèriques hègires, ja afranquint rudes ganyotes i amollant esfereïts aücs, per sort apropiadament tots plegats vestits de brut, car quin gamarús vindria vestit de blanc en aitals viatges selvàtics on cada fruit neix podrit...?) Guaitareu-me doncs com (com sempre: cercant allò perdut, trobant noves troballes, perquè així ho vol el nostre fantàstic, bulímic cervell...) I ja doncs som-hi... Amb la “t” del trepant qui terebreix la seua closca (crani tou com flonja escorça de meló lloca o corromput), en ràtzia infame, veureu com les maniàtiques forces del fàstic es despleguen, com les llongament emboscades merdegades [com més llongament emmagatzemades més horrorosament fetes malbé], com amb furient manganell llençades, com en brollador dels orcs més repugnants no es desboten... Quum ventus emersit, quan ixen les impaïbles marors de les boges piartrosis, piorrees, blennorràgies... Aquest cel blau sense lleganyes vessarà dels grills gangrenosos, repel·lents, purulents, esclatants... d’un llebrós cel ara sobtadament empastifat a tesa amb les innombrables manxiules del mal... hà!... com si a algú li calgués cap altre exemple de l’insuccés d’un déu impossible qui alhora fóra bombat per totes les teologies amb mica de front, vull dir, d’intel·ligència: un déu nigromant de malignitat infinita, amics meus.\nDiu en Swinburne: “Al jardí de na Prosèrpina – [na Prosèrpina Jardins, quin bon nom per a cap formosa artista del nu o adorable cantant del bell culet!] – al jardí, doncs, de na Prosèrpina, “sense ja el neguit del massa viure – que és fet de pors i d’esperances vanes – agraïm a les exorables deesses llur bonda i mercè en allerar’ns que cap vida no es perllongui enllà d’allò sensat – i pel fet que a cap riu no li sigui llegut de ressuscitar en pic fa cap a l’oceà, car, traspassats, tot s’ha acabat.”\nPer a l’anònim ambut (benaurat, astruc d’ell) tot s’ha acabat [s’hi deu estar tan bé a l’oceà de les insensibilitats absolutes...! hom prou s’hi rabeja eternament!], mes per a naltres, amats col·legues, ja ho veieu, tot continua... Amb les mels de la ciència, ja només el vodevil serva cap esquer llampurnant de llaminadures diferents... Només les cuixes, i els culets i els pitets, i els llavis i els meliquets, i els raigs dels lluminosos ulls de les esculturals coristes... hams on hi mordríem... àvids peixots... sense por que tot no ens esclatés als musells en avorrible verrim de femer desbocat... que no...? ja només... ja només...\nCar quin miracle – oi? – la carn no pas podrida encar!\n135. En Rossell Catllar li deia a en Gaietà Sobirà: “Ara que n’Erle Rellogacrims ha mort en Llulda i que na Ciril·la és doncs vídua, i amb un cabassot de pistrincs, no creus que podria tirar-hi? Em veus amb prou possibilitats? La quiescència habitual de les meues afeccions li oferiria ensems pler de diversió vaire als sengles camps. Al camp davanter hi exerciria les seues gimnàstiques més entenimentades, com ara els jocs de societat, i l’assistència a caritats i balls promoguts per la cort o la soll on els roncs i esgüells que en surten són sempre tan finets, i al camp darrerer hi practicaria les matemàtiques més convulses ans rampelludes de les ruditats sexuals sense que el tit hi piulés mica; ja saps com sóc d’ample de màniga, i calladet.”\nAleshores s’excusa maquinalment i s’absenta, de dret cap a la sala de banys – car, com en Cesc Costurer, qui havia rebuda, a Xangai, una malaltia venèria de fufa de bandarreta coreana – (res de seriós; un mes de pruïja i de purgacions... cap altra seqüela) – ell també la mania rai. D’ençà de llavors (i ara es deurà escaure el vintè aniversari de l’avinentesa) té el tic de rentar’s cada minut el frèvol pipinet amb sucs cítrics o amb aigua calda i sabó desinfectant.\nNo sap en Gaietà com desdir’l, desdir-l’en. Na Ciril·la mai no encobeirà un postulant entecat amb vagues patologies de bordell. Assaja rèpliques adients. Es resol. Al capdavall, encar una mica marejat per les sentors dels desinfectants, li recomanaria:\n–Rossell, per què ficaries les rels adventícies de tos peus ara estorts en enderrocs asimètrics de gàbia sancionada, ai, eclesiàsticament... La teua dona (qui posseeix els diners) hi tindria potestat d’eixalar’t com àngel presoner... A quin tòtem sagrat no et vols doncs fer lligar? Com ninot lligat de vímets on la druïdessa enfonsa el ganivet – la teua dona dels cossiols de sang en voldrà belleu endevinar la sort... Car una dona amb diners (i tu sense) té totes les de guanyar segons les noves lleis antimascle, fill meu! A l’hangar letàrgic d’una església t’hi emprestatges l’esperit i mai més no el podràs rembre, reclamar. Com babau guppy en peixera (que la dona enverinarà si vol amb anells de cinabri amb litargiris i d’altres dernes i polsims de padellàs legal, legítim i amb les vènies) et morfons esperant qui hom t’hi llenci crostetes d’acabalada llibertat... Ah, si almenys fossis un escriptor, com jo! Llavòrens encar rai, car ens nodrim de fantasies, no pas de molletes de debò. Mes tu, sense prou imaginació... Et veig pansint-te, amb les ales engrunant-se’t com hi mosseguen els golafres ullals del temps... I el teu cervell inodor com el teu pipinet massa perfumat són ja xollat rostoll on no hi creix cap flor de vori qui hom esculpeix als seus albir i traça, manoi! Prens un risc fenomenal... No el prendria pas eu!\nSortosament, però, no li cal tanmateix dir re.\n–Gaietà, ets un magnífic mim –féu en Rossell, qui comprengué pels gests i ganyotes del seu amic que la proposició que es proposava de proposar era un disbarat.\nPassats els vidres ploguts de la finestra, la carrinclonota gòndola dels morts sallava sense obstruccions. L’obsedit begué xampany amb què celebraven la no-proposta de matrimoni nefast.\n–Tinc imaginació –va dir–. Un cigar de dinamita mig enfonsat al cony de l’harpia... amb el ble pus tost llarguet ja encès... així la faria plegar si tant m’avorreix... I, si canvies cony per forat del cul, així és com plegaria jo mateix de viure, també en un triomfal esclat.\n–Bon escenari! –exultà, fals, en Gaietà. I, ultracuidat, hi afegí el seu–: Escolta el meu.\n“Em lleví de volea de bon matí i, tot i que baixava content com un gínjol perquè era diumenge i m’anava doncs a divertir com un camell – amb projectes sensacionals que tenia, car encar era jove – i l’esmorzar que m’endraparia (car en percebia la sentoreta de dalt el replà i tot) també n’hi hauria per a sucar-hi, quan... per comptes, ai, em trobí al taulell de la cuina, no pas cap tec deliciós ans només una nota de la dona: estén la roba fora, hi deia. I prou, cap altre senyal si no és doncs un dels seus dibuixets escalfadors entost de signatura.\n“Obedient, abans de fer’m l’esmorzar i tot, baixí al pis de baix, on hi ha les màquines. Hi vaig doncs buidar rentadora, i torní a pujar fins al terrat, i la roba xopa l’estenguí fora, perquè s’eixamorís. Em demanava, pensiu totjorn, on havia poguda anar aquell matí la dona. Era, com dic, diumenge, i no em podia pas imaginar què la sol·licitava.\n“Tant se val, el cas és que no tornà mai més. La dona. Vidu d’estranquis. Grass widower. I així estem, i ací sóc, encar esperant-la, en acabat de trenta anys. I tothom, damunt (la família, la plebs, la bòfia), acusant-me que la pelava i la feia desaparèixer. Ah. Trenta anys fotent el sospitós.”\n–I com s’acaba...? –demanà en Rossell, quan va veure que allò s’havia estroncat.\n–Hom ho jaqueix, és clar, a la fantàstica imaginació del llegidor –digué l’escriptor.\n–Oital, oital! –reconegué.\nPublicat per Eleuteri Qrim a 7:18 p. m.


L’EMT es compromet a millorar les condicions de la plantilla “dins els marcs legals” | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nL’EMT es compromet a millorar les condicions de la plantilla “dins els marcs legals”\nLa presidenta de l’Empresa Municipal de Transports (EMT) de Tarragona i portaveu del govern municipal, Begoña Floria, ha subratllat aquest dijous el compromís de millorar “al màxim possible” i “dins els marcs legals” les condicions salarials de la plantilla.\nDesprés que els conductors hagin convocat aturades parcials per donar visibilitat a les seves reivindicacions, la presidenta de l’EMT ha recordat que les demandes laborals formen part de la negociació col·lectiva i que l’actual context, amb la LRSAL i les “restriccions” imposades pel Ministeri d’Hisenda, no permeten incrementar els sous de funcionaris públics ni del personal de les empreses associades. Floria ha manifestat la seva “plena confiança” en la gerència i l’equip directiu per resoldre el conflicte “de la millor manera possible”.\nTot i això, ha subratllat que sense l’actual context legal es podria fer algun altre plantejament a nivell de sous i salaris, però ara, ha dit, “tenim les mans lligades des del punt de vista normatiu”. Floria ha garantit que la gerència té instruccions del Consell d’Administració “de treballar al màxim possible en les reivindicacions de millores laborals, dins la llei, per poder resoldre aquest conflicte laboral”.\nD’altra banda, la presidenta de l’EMT ha fet notar als treballadors que l’empresa fa dos anys que treballa en la renovació de la flota de vehicles i que espera incorporar noves unitats a finals d’any. En aquest sentit, Floria ha recordat que “una mala decisió” presa fa anys ha “hipotecat” la companyia amb un rènting que vencerà el proper mes de novembre.\nEls treballadors de l’Empresa Municipal de Transports (EMT) de Tarragona han convocat aturades parcials els dies 8 i de 10 maig, entre les 10 i les 12 hores i entre les 16 i les 18 hores, amb motiu de la reivindicació d’una pujada salarial i de la millora de la flota.\n17/09/2018 La Cambra de Tarragona demana la gratuïtat de l’autopista o bonificacions del 75% per als camions desviats\n24/11/2017 Els taxis faran dimecres serveis mínims en protesta per les “empreses col·laboratives”


26 alumnes de l'Institut Marina realitzen aquests dies les proves de selectivitat | www.08centvint.cat\nUn total de 26 alumnes de l’Institut Marina de la Llagosta fan des d’ahir i fins demà dijous les proves de selectivitat. Els estudiants de la nostra localitat realitzen els seus exàmens a la Universitat Autònoma, a Bellaterra.\nDels 26 estudiants, 22 procedeixen de Batxillerat i 4 de Cicles Formatius de Grau Superior. Ahir es van fer les proves de Llengua castellana, Llengua catalana i les diverses assignatures troncals. Avui, entre d’altres, es faran els exàmens d’Història i Llengua estrangera. Demà dijous, es desenvoluparan proves de Llatí, Matemàtiques i Biologia, entre altres assignatures. El resultat de les Proves d’Accés a la Universitat es coneixeran el 28 de juny.


opcit-ibid: Institucions culturals: presència a Internet i ús de les xarxes socials i eines 2.0\nHistòria, patrimoni, museus, arxius, exposicions...\nXarxes i eines 2.0\nLa Batalla del Pirineu\nInstitucions culturals: presència a Internet i ús de les xarxes socials i eines 2.0\nDescarregueu-vos l'estudi (català)\nDescárgate el estudio (castellano)\nMés de 500 museus, col·leccions i equipaments culturals han estat analitzats pel que fa a la seua presència a la xarxa.\nEl llistat d’entitats estudiades ha estat elaborat mitjançant els cercadors de museus i col·leccions que són accessibles des de la pàgina de PatrimoniGencat. També hi han estat inclosos els equipaments patrimonials que, sense ser museus ni col·leccions, pertanyen a la Xarxa de Museus i Equipaments Patrimonials de l’Alt Pirineu i Aran, així com altres equipaments que apareixen a les Bases del Nou Pla de Museus de Catalunya.\nL’estudi vol ser una primera aproximació al “comportament digital” de les entitats culturals i com aquest comportament es percep des del punt de vista de l’usuari digital.\nLes dades recollides aporten un primer valor quantitatiu (amb un màxim possible de 30 punts) en el qual es sumen ítems diversos com són la possibilitat de contacte electrònic amb l’entitat i la valoració de la seua pàgina web en funció de l’autoria/propietat, la informació disponible, l’existència de domini propi, els idiomes, la possibilitat de sindicació o la llicència Creative Commons. En aquest valor quantitatiu també s’hi afegeix la disponibilitat (o no) de 15 d’elements 2.0: bloc, Facebook, Twitter, Google+, Flikr, Picasa, Pinterest, Instagram, Vimeo, Youtube, Delicious, Issuu, Foursquare, Google Places i les apps per a dispositius mòbils.\nS’ha elaborat també un índex qualitatiu (amb un màxim possible de 3 punts) que analitza el comportament de les entitats a les dues xarxes socials més utilitzades: Facebook i Twitter. Aquest índex reflecteix la periodicitat de la publicació en aquests dos mitjans i valora la tendència segons sigui esporàdica, mensual o setmanal.\nFinalment, es valora també el percentatge d’integració de l’univers 2.0 a la web. Aquest valor s’obté comparant el recompte d’elements 2.0 (d’entre els 15 analitzats, a més de la sindicació de la web) on l’entitat és present, amb el total d’aquests elements accessibles des de la web.\nEl primer lloc del rànquing l’ocupa la Fundació Josep Pla de Palafrugell (Baix Empordà, Girona) que obté un 22 en l’índex quantitatiu, un 3 de periodicitat en la publicació i un 75% pel que fa a la integració de l’univers 2.0 a la web.\nPel que fa a les entitats de les terres de Lleida, la millor valorada en l’índex quantitatiu és el Centre d’Art la Panera de Lleida (Segrià) que obté un 18. La segueixen el Museu de la Moto Mario Soler de Bassella (Alt Urgell) i el Museu d’Art Jaume Morera de Lleida (Segrià), aquest darrer amb un 89% d’integració de l’univers 2.0 a la web.\nPercentatge d’integració de l’univers 2.0 a la web\nEl Museu d'Història de Catalunya (MHC) és una de les 13 entitats que obté un 100% d’integració, en aquest dels seus 5 elements 2.0. Cal destacar el 89% d’integració obtingut pel Museu d’Art Jaume Morera, amb un total de 9 elements 2.0 valorats. La Fundació Josep Pla obté un 75% d’integració dels seus 12 elements, el Museu de Ciències Naturals de Barcelona (MCNB) un 73% d’11 i el Museu de la Vida Rural de l'Espluga de Francolí (Conca de Barberà, Tarragona) obté un 70% de 10.\nPublicat per Opcit a 13:05\nRicard Monistrol 1 de novembre de 2012 a les 4:40\nMoltes gràcies per compartir aquesta feina de recerca.\nPerò tanmateix, a fi que esdevingui un treball acadèmic amb tots els ets i uts, seria recomanable que expliquessiu amb més claredat la metodologia quantitativa i qualitativa que heu fet servir (ammb la descipció de tots els ítems d'anàlisi.\nSols és un consell, per tant, no fa falta que el tingueu en compte.\nReitero, les meves felicitacions per la feina feta.\nOpcit 5 de novembre de 2012 a les 22:35\nRicard, anirem publicant més detalls de l'estudi en aquest bloc. Esperem poder continuar comptant amb els vostres comentaris per fer que millori. Gràcies.\nCristina 4 de novembre de 2012 a les 1:55\nSaps on podem trobar l'estudi? M'agradaria saber més detalls de com han fet l'estudi, períodes, eines d'anàlisi aplicades....És possible de trobar-lo en algun lloc publicat? Gràcies\nOpcit 5 de novembre de 2012 a les 22:40\nCristina, l'estudi no ha estat publicat. Anirem explicant com ha estat fet des d'aquest bloc. Esperem comptar amb la vostra participació per poder-lo millorar. Salutacions.\nUn recorregut per les restes de la Matussière-et-Forest a Bonabé\nBonabé (Pallars Sobirà) on Prezi El 1903, l’empresa Matussière-Forest comença les obres per portar a terme una gran iniciativa que p...\nLes bordes del Pallars Sobirà\n“Les bordes són uns edificis molt rudimentaris que es troben ça i enllà escampats pels prats i els conreus de la comarca” Viola...\nPassaPorts (I): Parc dels Búnquers, Museu Diocesà d’Urgell i Espai Ermengol\nAquest cap de setmana, amb el PassaPorts a la mà hem viatjat cap a la Cerdanya i l’Alt Urgell. La nostra primera parada ha estat el ...\nUna exposició sobre la història del Port de Salau\nEl Château de Seix (Ariège) acull, des del 28 de desembre de 2012 i fins el 12 de maig de 2013, una exposició que expl...\nDia internacional dels arxius 2012\nSource: gencat.cat via Noemí on Pinterest Avui dia 9 de juny se celebra el dia internacional dels arxius . Durant tota la setmana, ...\nInstitucions culturals: presència a Internet i ús ...


Seu Electrònica de l'Ajuntament de Sant Antoni de Portmany.\nLa Seu Electrònica és el punt d'accés que l'Ajuntament posa a disposició de la ciutadania i de les empreses per realitzar les gestions públiques, sense condicionaments horaris ni d'espai, amb la màxima seguretat i contribuint a un ús més eficaç i eficient dels recursos públics.\nMitjançant la Seu s'accedeix a la informació dels serveis i tràmits, s'hi poden realitzar consultes sobre l'estat de tramitació dels expedients, iniciar tràmits, presentar documents en el registre electrònic, accedir a la bústia electrònica, consultar les publicacions d'actes administratius i altres informacions d'interès públic en el Tauler electrònic...\nL'adreça oficial de la Seu Electrònica de l'Ajuntament de Sant Antoni de Portmany és https://santantoni.sedelectronica.es .\nA causa d'un problema tècnic en accedir a la Seu Electrònica municipal pot aparèixer un missatge d'advertència que interrompi l'accés directe.\nEn aquest missatge s'avisa de que el lloc web https://santantoni.sedelectronica.es podria no ser segur, però aquest missatge està provocat tan sols per una incidència tècnica i l'Ajuntament confirma que la seva Seu Electrònica és https://santantoni.sedelectronica.es i que l'accés és segur.\nDepenent del navegador, o si es disposa d'alguna mena de programari de seguretat, apareix un missatge similar als següents exemples. En qualsevol cas, ha d'aparèixer l'opció de continuar a la seu tal i com s'indica a les imatges.\nPodeu accedir a la seu electrònica a través del següent bàner, disculpau les molèsties:\nData de l'última modificació: dijous, 19 de març de 2020


Convocades per l'IVACE les ajudes per a preparar propostes a H2020 - Novetats en RIS3-CV - Generalitat Valenciana\nConvocades per l'IVACE les ajudes per a preparar propostes a H2020\nEn el Diari Oficial de la Generalitat del 28 de febrer s'ha publicat la convocatòria Horitzó-CV per la qual s'atorgaran subvencions per a la preparació de propostes per a la presentació a convocatòries del Programa Marc d'Investigació i Innovació Horitzó 2020 amb càrrec al pressupost de l'exercici 2018.\nEl programa d'ajudes s'ha elaborat amb la finalitat de desenvolupar les mesures relatives a la I+D+i empresarial previstes en l'Estratègia d'Especialització Intel·ligent de la Comunitat Valenciana (RIS3-CV).\nL'objectiu és incentivar la presentació de propostes a les convocatòries d'H2020 i la qualitat de les mateixes mitjançant la contractació de serveis de consultoria especialitzada, de manera que aquelles empreses que no tenien capacitat per a preparar pels seus propis mitjans una proposta amb suficient qualitat per a comptar amb possibilitats d'èxit en les convocatòries d'Horitzó 2020, puguen optar ara a fer-ho.\nEl pressupost total del projecte presentat a la convocatòria H2020 haurà de ser igual o superior a 70.000 euros. La quantia màxima de la subvenció no superarà els 7.500 euros quan el pressupost del projecte presentat a la convocatòria H2020 es trobe entre els 70.000 i els 200.000 euros, i per a projectes amb pressupost superior es limitarà a 15.000 euros.\nEl termini de presentació de sol·licituds s'iniciarà el dia 1 de març de 2018 i finalitzarà el 22 de març de 2018.\nMes informació en IVACE.\nAjudes Innovació i I+D en IVACE\nConvocatòria en el DOGV


ERC Les Franqueses Diumenge, 10.10.2021 08:30h\nRepresa del curs polític\nEl passat dijous 30 es va celebrar el primer ple ordinari del curs, que ja va poder ser en fomat presencial, on es van prendre els acords que podeu consultar al web de l'Ajuntament. Hi destacem la moció en contra del tancament de l'oficina bancària del BBVA a Bellavista i en defensa d'una banca de proximitat que va ser aprovada per majoria, així com la nostra proposta de promoure l'acollida i asil de persones refugiades de l'Afganistan i per a la defensa dels drets humans. Però també cal destacar les que l'equip de govern actual no va recolzar com la que proposava una barrera d'arbres a Llerona per separar el polígon industrial de la zona agrícola, així com la que pretenia impulsar una bonificació fiscal per la instal·lació voluntària d'energia solar fotovoltaica en edificis existents, el reconeixement i restitució de les dones acusades de bruixeria al llarg de la història, o l'augment d'oferta educativa d'ESO al municipi....\nERC Les Franqueses Dilluns, 2.8.2021 10:00h\nDesprés del darrer ple municipal, celebrat el passat dia 29 i que podeu recuperar al web de l'Ajuntament, l'equip de la secció local d'ERC ens prenem uns dies de descans per a agafar forces i seguir treballant pel municipi d'acord amb els principis republicans i de país que ens defineixen. Bon estiu!...\nERC Les Franqueses Dilluns, 5.7.2021 16:15h\nCanvi de portaveu al grup municipal\nPassats els dos primers anys de legislatura, i tal com es va pactar abans de les eleccions de 2019, ERC assumeix les tasques de portaveu del grup municipal d'Imagina Esquerra en Comú a Les Franqueses des del passat 1 de juliol. Serà el company Àngel Profitós qui s'encarregarà d'aquesta tasca. Si voleu estar al dia de les iniciatives del grup municipal, no deixeu de llegir el butlletí Fem el tomb....\nVallès Oriental Dilluns, 18.10.2021 09:00h\nPel govern espanyol, és un “pas de ciutat” en resposta al senador Josep Maria Reniu El Ministeri de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana ha emès una resposta difusa a la pregunta del senador Josep Maria Reniu sobre l’accessibilitat del pas subterrani de l’estació de Mollet-Sant Fost (R2). Segons l’escrit rebut pel grup d’Esquerra Republicana, el projecte de remodelació de l’estació contempla l’adaptació a les necessitats de les persones amb mobilitat reduïda “dins l’àmbit de l’estació”, mentre que “en relació amb el pas de vianants inferior pel que s’interessa la pregunta, s’indica que la previsió és que es configuri com un pas de ciutat”. Els alcaldes dels pobles del costat est de les vies, que són els de Martorelles, Sant Fost de Campsentelles i de Santa Maria de Martorelles han reclamat històricament aquest pas, que milloraria la comunicació amb Mollet al marge de la carretera. Per ells, la resposta del Ministeri no concreta aquest extrem ...\nNacional Dilluns, 20 de setembre\nEsquerra Republicana rebutja el projecte de llei general de comunicació audiovisual elaborat pel govern espanyol que ha transcendit aquesta tarda a partir d'algunes informacions periodístiques. El català a l'audiovisual és un tema absolutament clau i estratègic pel país, i reiterem avui que portarem a terme totes les accions al nostre abast per protegir el català a l'audiovisual. Ho farem al Congreso, al Senat, al Parlament i al Govern de la Generalitat. El compromís insubornable amb el futur del català en el sector de l'audiovisual es juga en diferents terrenys legislatius i polítics. En primer lloc, cal assegurar un percentatge de protecció del català en la transposició de la directiva europea que permet que els estats puguin imposar a les grans plataformes audiovisuals globals obligacions per fomentar produccions locals amb criteris de diversitat cultural i lingüística. L'esborrany en què treballava el Consell de Ministres desprotegeix la llengua catalana i no hi preveu ...\nPiulades de @esquerralf\nTweets by Esquerralf\nInstagram de @erc.lesfranqueses\nFacebook de @esquerralf


Jamie Dornan revela què li murmura a Dakota Johnson en les escenes de sexe\nL'actor que dóna vida a Christian Grey assegura que sempre té "la temptació de fer-la riure" i que recorren a la música\nEP A 'Cinquanta ombres més fosques', les escenes de sexe són el més comentat de la pel·lícula. La parella protagonista formada per Dakota Johnson i Jamie Dornan es fiquen de ple en els papers d'Anastasia Steele i Christian Grey. Tant, que l'actriu va confessar recentment que mai farà servir a una doble per filmar aquestes escenes. I ara el seu company de repartiment ha revelat el que li xiuxiueja quan filmen aquest tipus d'escenes.\nDurant una entrevista a 'The Graham Norton Show', Dornan va relatar el difícil que és rodar una escena de sexe com les que apareixen a 'Cinquanta ombres més fosques'. Per això, té un truc que utilitza amb l'actriu. "Hi ha algunes escenes en què sona música. Si es tracta d'una presa àmplia, molt íntima, llavors la filmen d'un sol cop i posen la música", explica Dornan.\n"I la meva temptació sempre és intentar fa riure a Dakota. Així que faig algunes coses, com en un moment en què arribo a l'orgasme, en què li dic alguna cosa així com 'doodle-li-do-de-do ! '. És com quan aterra un avió de Ryanair ", confessa l'actor.\n'Cinquanta ombres més fosques' ja arrasa als cinemes de tot el món amb la participació de l'elenc principal de la primera pel·lícula, entre ells els citats Dakota Johnson i Jamie Dornan, així com noves incorporacions de la talla de Max Martini, Rita Ora, Marcia Gay Harden, Tyler Hoechlin i Kim Basinger.\nL'any que ve, concretament el 9 de febrer de 2018, s'estrenarà 'Cinquanta ombres alliberades', que posarà fi a la trilogia basada en les novel·les de E.L. James. El primer lliurament de la saga va aconseguir recaptar 560 milions de dòlars a nivell mundial, i la segona ja porta recaptats més de 144 milions de dòlars.