Els republicans fan una crida a evitar una “interferència” del Suprem si es confirma la inhabilitació del president || Albiach també demana votar després de la pandèmia\n© El president Torra i el vicepresident Aragonès al Parlament, en una imatge del desembre del 2019.\nLa secretària general adjunta d’ERC, Marta Vilalta, el primer secretari del PSC, Miquel Iceta, i la líder dels comuns al Parlament, Jéssica Albiach, van instar ahir el president de la Generalitat, Quim Torra, que fixi un calendari electoral per celebrar els comicis anticipats que va anunciar abans de la pandèmia de coronavirus. Així, Vilalta va apressar a “consensuar” una data a fi d’evitar una “interferència” del Tribunal Suprem, que s’ha de pronunciar sobre el recurs de Torra contra la sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) que l’inhabilita per desobediència. I és que en cas que els magistrats confirmessin la condemna imposada al president per no haver retirat els llaços grocs de la Generalitat abans de les eleccions generals del 28 d’abril de l’any passat, els esdeveniments es precipitarien i seria el Suprem, com ja va advertir el líder dels republicans, Oriol Junqueras, la setmana passada, el que condicionaria el calendari electoral català. “No podem deixar que l’activitat política la marquin el Tribunal Suprem i la repressió”, va manifestar la lleidatana, que va afegir que “és molt millor que la decisió sobre el futur de Catalunya, més en un moment com l’actual, estigui en mans de la ciutadania i del Govern”.\nEn la mateixa línia, Iceta va assenyalar que Torra “es va comprometre” a tancar un “horitzó electoral” just abans que es desencadenés la pandèmia de coronavirus i va afirmar que “està obligat a fixar-lo” en vista al fet que “l’hi demanen els seus socis al Govern” i espera la resolució del Suprem. “Sigui coherent amb el que va anunciar”, li va demanar el líder dels socialistes catalans al president. Per la seua part, Albiach va afirmar que JxCat i ERC ja no tenen un full de ruta compartit. “Catalunya necessita eleccions”, va concloure.\nLa Fiscalia s’oposa a un permís de Jordi Sànchez perquè pugui sortir de la presó\nPer la seua banda, el vicepresident, Pere Aragonès, d’ERC, va manifestar que, en un moment de crisi com l’actual, “en l’últim en el que es pensa és en unes eleccions”. De la mateixa manera, el president ja va dir diumenge que és “estrany” pensar ara a anar a les urnes. El portaveu del PDeCAT, Marc Solsona, també va afirmar que no és moment de la “ruleta de calendaris”.\nEn un altre ordre de coses, la Fiscalia va presentar ahir un escrit d’oposició contra la decisió de la junta de la presó de Lledoners del 5 de març d’atorgar un permís a l’exlíder de l’ANC Jordi Sànchez.


Comencen les obres de la redona d’accés a l’ecoparc – RiberaTV\nAhir van començar les obres de construcció de la redona ubicada a la carretera de Benimuslem CV550 PK 6,600 que dona accés a L’Ecoparc, la Pileta de Sant Bernat o el camí rural de l’Almunia, entre altres.\nAmb la finalització de les obres, s’eliminarà el sistema de glorieta partida que obligava a creuar la CV 550 per tal de fer un canvi de direcció. La regidora de Seguretat i Projectes Urbanístics, Sara Garés, ha manifestat que “esta redona incrementa la seguretat vial per a l’entrada al polígon industrial PAI 04 on es troben ubicades diverses instal·lacions públiques com l’Ecoparc o la planta de reciclatge, a més d’empreses privades.”\nL’Ajuntament d’Alzira ha fet les gestions per tal d’aportar els terrenys necessaris per a que la Conselleria de Vivenda, Obres Públiques i Vertebració del Territori de la Generalitat Valenciana porte a terme l’obra.\nL’alcalde d’Alzira, Diego Gómez assegura que “Hem treballat insistentment al llarg de la legislatura per a que esta actuació siga possible, donant resposta a una demanada històrica de la ciutat. D’esta manera eliminem un punt negre assenyalat per la ciutadania alzirenya durant molt de temps, especialment pels llauradors, que són els principals usuaris.”\nLa construcció d’esta redona, té una previsió de finalització de dos mesos i serà molt positiva per a la ciutat ja que s’aconseguirà reduir la probabilitat d’accidents i dotar d’una millor connexió tant la zona industrial com l’accés a l’horta del terme municipal d’Alzira.\nComencen les obres de la redona d’accés a l’ecoparc added by Ribera Televisió on 7 Setembre, 2018


Text de cerca: Resultats trobats: 947\nEtiqueta: Política Ordre El més recent primerEl més antic primerAlfabèticSecció/Categoria\nMúsica a favor del dret a decidir L’Espai Maragall ha acollit aquest dijous el concert “Per tu, Catalunya” organitzat per l’Assemblea Nacional Catalana\nJoan Ridao presenta a Gavà el seu llibre “Contra la corrupció” L’acte, on el propi Riado exposarà aquest assaig on reflexiona sobre el conflicte entre l’ètica i el poder, es farà aquest dijous a l’AAVV del Centre\nAquest dijous, a les 19.30hores, el jurista i ex diputat d’ERC, Joan Ridao, presentarà a Gavà, el seu llibre “Contra la corrupció”. L'acte, que organitza el col·lectiu La Mata de Jonc i la llibreria Arc Voltaic, es durà a terme al local de l'Associació de Veïns del Centre, C. de Salvador Lluch, 6 (al costat del Mercat Municipal).\nL’assaig esdevé una reflexió sobre el conflicte entre l’ètica i el poder. L’obra planteja que “en un context d'empobriment democràtic en el que la sensació generalitzada és que la política és cada dia més l'art de l'engany, la corrupció flota en el seu propi líquid amniòtic: una cultura forjada en les darreres dècades i que ha convertit el diner en el principal patró de comportament. A més, la contumàcia en delinquir i la gravetat d'alguns episodis han contribuït a estendre una espècie de fatalisme ètic, la sensació de que no hi ha un pam de net”.\nJoan Ridao parla dels diferents factors que hi contribueixen a aquesta percepció, fent una anàlisi sobre la corrupció a la nostra societat.\nJoaquim Colominas presenta “Per la bona política” L’acte tindrà lloc aquest dijous, a partir de les 18.30 hores, al Museu de Gavà\nGavà a la VIII Trobada d'alcaldes de PIMEC L’Alcaldessa Raquel Sánchez hi ha participat al costat d’una trentena més d’homòlegs del Baix Llobregat i de L’Hospitalet


Tres joves detinguts mentre robaven en una perruqueria de Girona - El Gerió Digital\nTres joves detinguts mentre robaven en una perruqueria de Girona\nAgents del Grup de Proximitat de Girona eviten que els lladres s’emportin el botí\nDissabte, 1 de novembre de 2014 12:32h\nAgents dels Mossos d'Esquadra van detenir el dia 24 d’octubre, a Girona, dos menors d’edat i un jove de 18 anys, de nacionalitat espanyola i veí de Salt, com a presumptes autors d’un delicte de robatori amb violència i intimidació en un establiment comercial.\nPels volts de les dues del migdia del dia 24 agents de proximitat, que patrullaven preventivament pel barri de Sant Narcís, van veure dos joves amb una actitud d’espera i vigilància davant d’una perruqueria del carrer de Santa Eugènia, mentre que un tercer estava dins l’establiment.\nEls mossos es van aturar per tal d’identificar-los, però quan anaven a fer-ho dos d’ells van marxar corrents en direcció al passeig d’Olot, fent cas omís a l’alerta policial.\nEls mossos, que es desplaçaven amb moto, els van seguir i van observar com un d’ells llençava diversos objectes sota d’uns vehicles estacionats al carrer. Poc després els van interceptar, identificar i escorcollar. A un d’ells se li va trobar a sobre un telèfon mòbil i una gorra de llana.\nFetes les comprovacions, els mossos van saber que el propietari de la perruqueria estava sent víctima d’un atracament per part de tres joves. Mentre un li exigia els diners de la caixa enregistradora amenaçant-lo amb una navalla i una defensa, els altres dos vigilaven l’exterior de l’establiment.\nEls agents, van fer recerca dels objectes que un d’ells havia llençat pel carrer i van recuperar un esprai de defensa personal i una defensa de fusta, així com un croquis de la perruqueria que acabaven d’assaltar.\nPer tots aquests motius, tots tres van quedar detinguts per un robatori amb violència i intimidació.\nEls menors van quedar en llibertat, sota la custòdia d’un tutor legal, després de declarar a la comissaria. Pel que fa al tercer detingut, major d’edat, va passar el 25 d’octubre a disposició del jutjat d’instrucció en funcions de guàrdia de Girona, el qual va decretar la seva llibertat amb càrrecs.\nDetingut un jove que volia atemptar contra la comissaria dels Mossos d'Esquadra a Sant Feliu de Guíxols\nDetingut un piròman per cremar contenidors i vehicles a Sant Feliu de Guíxols, Palamós i Sant Antoni de Calonge\nRescaten cinc tripulants, dos d'ells menors, d'una barca que havia bolcat a Palafrugell\nL'oposició en bloc deixa Girona sense 13,23 MEUR en inversions\nTossa de Mar aprovarà una moció per frenar l'ampliació de la C-32 entre Blanes i Lloret\nEl brot a la residència Montsacopa d'Olot ja suma vuit morts i 84 infectats per covid-19


Banyoles aprova el nou projecte de l'entrada sud sense rotonda - Diari de Girona\nBanyoles aprova el nou projecte de l'entrada sud sense rotonda\nEl pressupost és d'1.300.000 euros i\nfinalment el vial s'allunyarà dels habitatges\nbanyoles | moisès camós 13.01.2009 | 01:00\nEstat actual de la zona sud de Banyoles. joan comalat\nL'equip de govern de Banyoles ha aprovat inicialment el projecte de renovació de l'entrada sud de la ciutat. Es tracta del carrer de Mata, des de la rotonda de l'Europa de les Nacions fins al carrer Casalots, que limita amb Porqueres.\nEl projecte consistirà en desplaçar l'eix del vial per allunyar-lo de les cases, situades al costat oest i que, actualment, tenen el carrer a tocar de la porta. Amb el nou dibuix, entre les cases i el vial hi haurà, com a mínim, cinc metres de distància, amb vorera, carril per a bicicletes i un espai de zona verda.\nApropat a la zona industrial\nAixò farà que el carrer "s'acosti més" a la zona industrial de l'altre costat, on també es farà un vial de serveis. El regidor d'Urbanisme, Jordi Bosch Barraca, ha assegurat que el projecte "resol bé" la problemàtica de la distància amb la zona residencial i adequa un espai "òptim" per als vianants.\nSegons Bosch, el projecte s'ha fet seguint els límits ja marcats en el Pla General de 1984 i les afectacions als propietaris privats "són mínimes" A més, també es farà la connexió al sistema de clavegueram, ja que actualment les cases no hi estan connectades. Pel que fa al vial, que té un volum de trànsit elevat, finalment s'ha descartat construir-hi una rotonda perquè les dimensions haurien estat excessives i els serveis tècnics, propis i també externs, han desaconsellat instal·lar-hi un giratori, segons el regidor.\nAquest tram era, fins fa uns mesos, propietat de la Generalitat, que va cedir-lo a la ciutat juntament amb l'avinguda Països Catalans i el carrer Llibertat. A més, el mateix conveni recollia una aportació de 900.000 euros per part del Govern. El pressupost total de reforma puja a 1.322.500 euros i el consistori aportarà la diferència per completar la partida final. Per Jordi Bosch, les obres solucionaran un "tema pendent" de la ciutat i serviran per millorar la imatge i funcionalitat de l'entrada sud.\nEl projecte és ara a exposició pública durant el període d'un mes. Després s'estudiaran les possibles al·legacions i es procedirà a licitar-lo. Serà aleshores quan es podrà definir exactament quin període d'execució tindrà l'obra, però Bosch ha assegurat que, de moment, l'únic que queda clar és que els treballs començaran al llarg d'aquest 2009.


Els videojocs traspassen la pantalla per fer el salt a les llibreries - MetaData\nEls videojocs traspassen la pantalla per fer el salt a les llibreries\nEl sector editorial especialitzar creix un 450% en títols escrits a l’Estat espanyol en 10 anys i manté l’equilibri entre publicacions nacionals i estrangeres\nMarc Vilajosana Divendres, 23 d'abril de 2021 | 08:00h\nLa llibreria Gigamesh de Barcelona, especialitzada en fantasia i ciència-ficció, compta amb una secció dedicada a les publicacions sobre videojocs | Cedida\nEstem acostumats a associar els videojocs al verb jugar, però la lectura és una acció indispensable per a l’enorme majoria d’aficionats. I no ens referim únicament a les obres amb alt contingut narratiu, sinó també als llibres i publicacions impreses generades al seu voltant. L’expansió a l’Estat espanyol de la producció editorial especialitzada en videojocs és una realitat que no es pot negar: d’acord amb les dades recollides per la base de dades DeVuego, el sector ha experimentat un creixement del 450% en 10 anys, des dels quatre llibres escrits el 2010 fins als 22 del 2020, i això comptant únicament amb els manuscrits elaborats al territori, deixant al marge les traduccions i importacions.\nAquest increment l’ha viscut de primera mà la llibreria Gigamesh de Barcelona, un local especialitzat en literatura de fantasia i ciència-ficció que compta amb un espai centrat en videojocs. "En 10 o 12 anys hem passat de tenir una secció basada gairebé exclusivament en llibres d'importació, sobretot artbooks i productes relacionats, a tenir una secció dedicada a assajos, novel·les i llibres d'art traduïts", relata Alberto Granda, responsable de comunicació i programació del negoci.\nL’auge de les editorials especialitzades\nL’impuls s’ha notat especialment en els darrers quatre anys, on han passat d’un públic “molt específic, relacionat amb els còmics i els il·lustradors”, a un grup de consumidors “fix i molt més ampli”. El responsable de comunicació de Gigamesh lliga aquest creixement a l’aparició de noves editorials especialitzades al sector dels videojocs, sigui de manera exclusiva sigui majoritària, com GamePress, AnaitGames o Héroes de Papel, entre altres.\nUna de les primeres a treure el cap va ser STAR-T MAGAZINE BOOKS, amb seu a Barcelona. L’editorial fundada per Ferran González va estrenar-se el 2012 amb la coedició dels dos volums d’Ocho Quilates. Una historia de la Edad de Oro del software español, i des del 2014 publica entre un i dos títols a l’any. “Al 2012 hi havia molt pocs llibres sobre videojocs, i encara menys sobre desenvolupaments espanyols i catalans”, recorda González, qui marca “el rigor” i “l’originalitat” com a factors clau per editar un treball a la seva editorial.\nGonzález: “Els usuaris que consumeixen videojocs ja no són els nens que jugaven, ara han crescut i són adults que comencen a reflexionar sobre el tema”\nPer al fundador de STAR-T, l’expansió del sector editorial s’explica a través del creixement del seu públic objectiu: “Els usuaris que consumeixen videojocs ja no són els nens que jugaven, ara han crescut i són adults que comencen a reflexionar sobre el tema”. Ho veu lleugerament diferent Marc Rollan, divulgador sobre història dels videojocs i autor del darrer llibre publicat per l’editorial, PLAY HISTORIA: Los 50 videojuegos que cambiaron el mundo: "Potser no és una qüestió de canvi, sinó de retroalimentació. Abans podies ser fan dels videojocs, però no tenies res per llegir".\nL’obra escrita per Rollan exemplifica el creixement de la indústria en aquests darrers anys: el manuscrit va concebre’s el 2016 després que González li presentés la idea al seu autor, en un moment en què a Espanya no hi havia cap publicació d’aquest estil. Després d’anys de documentació i selecció de continguts, el text es publica en un 2021 on ja s’han escrit i traduït altres obres centrades a fer un repàs històric del mitjà, però això no ha estat un obstacle per garantir l’èxit de la proposta. PLAY HISTORIA ha aconseguit ubicar-se al top 5 de més venuts de tota la llibreria Gigamesh en el seu primer mes de publicació, sense haver fet l’habitual presentació de llançament a causa de la pandèmia.\n🏆¡Llegan #LosMásVendidos de febrero!🏆\n🥇 #ElProblemaDeLaPaz, de @LordGrimdark.\n🥈 #GideonLaNovena, de @tazmuir.\n🥉 #PlayHistoria, de @ElFuns.\n🔗 Listado completo:https://t.co/9qy1L6L21Zpic.twitter.com/EOwFsPD0uK\n— Librería Gigamesh (@GigameshTienda) 1 de marzo de 2021\nUna producció literària marcada per l’assaig divulgatiu\n"Fa 2 o 3 anys hauria dit que estàvem molt enrere, però últimament m'ha sorprès molt el material que ha aparegut, a vegades fins i tot inèdit en molts països", assevera Rollan. La gran majoria d’aquestes noves publicacions entren dins la categoria de l’assaig, generalment des d’una perspectiva divulgativa. "Quan es comencen a fer llibres teòrics és perquè el sector s'està consolidant i hi ha gent que està formant-se i estudiant-lo", considera Granda, qui veu aquest gènere com un “nínxol molt interessant” explotat per les marques especialitzades.\nPerò el sector editorial de videojocs no està ocupat únicament per petites companyies emergents. El darrer lustre ha vist l’arribada d’actors del sector del còmic com Norma o Dolmen, els primers amb llibres d’art i enciclopèdies traduïdes de franquícies com Super Mario, The Legend of Zelda o Splatoon, i els darrers amb assajos de producció pròpia, com Arcade Classics Collection o Pokémon: Historia de un fenómeno. Fins i tot una de les grans de la indústria, com és l’editorial Planeta, ha fet el salt als videojocs amb la publicació de les novel·les de la saga Assassin’s Creed o el llibre Ask Iwata, que recopila una sèrie d’entrevistes al desaparegut president de Nintendo. “Si Planeta treu un llibre sobre videojocs, és que hi ha interès pel sector”, sentencia Rollan.\nEl sector editorial de videojocs ha crescut a través de l'auge de petites editorials especialitzades i de l'entrada de grans de la indústria com Planeta, Dolmen o Norma\nAmb tot, la sobreexplotació de les obres divulgatives provoca una manca de publicacions d’altres estils. "Trobo a faltar assajos psicològics, filosòfics, sobre legislació... S'han escrit cosetes, però en comparació són poques", confessa Marc Rollan, qui també explica que la manca de llibres tècnics sobre desenvolupament de videojocs provoca que la majoria de bibliografia dels professors en universitats i cicles formatius sigui en anglès. "És hora que comencem a reivindicar els autors que tenim dins la indústria dels videojocs a tots els nivells", defensa Alberto Granda.\nLa convivència entre traduccions i produccions nacionals\nPer a Ferran González, la temàtica o el format dels títols no són els factors que marquen l’èxit d’una publicació, sinó que el pes recau en la persona que el signa. “En els últims cinc anys ha canviat el paradigma per a tot el mercat: si un autor no és conegut a les xarxes socials, té moltes possibilitats que el seu llibre no es vengui bé”, revela el director de STAR-T, qui explica les dificultats de promocionar “una persona que ve del no-res” si no compta amb un “bagatge molt gran” al seu darrere. Uns autors que, cada vegada més, marquen la pauta a seguir del sector. “Els llibres d’importació són la base del sector i seria absurd negar-ho, però a poc a poc s’ha generat una pedrera de gent que ha agafat les regnes del món editorial”, opina Rollan. Bona part d’aquesta generació d’escriptors sorgeix de la premsa especialitzada de videojocs, com remarca l’autor de PLAY HISTORIA: “Estrany és l'autor que no formi part d'un podcast especialitzat o publiqui en una revista".\nRollan: “Els llibres d’importació són la base del sector i seria absurd negar-ho, però a poc a poc s’ha generat una pedrera de gent que ha agafat les regnes del món editorial”\nL’aposta pels autors nacionals s’explica també en termes econòmics, davant les dificultats que suposa la importació d’obres. “Hi ha molta literatura estrangera que m’encantaria traduir, però som una editorial petita i el producte nacional, pel que he gestionat, sempre és més barat i surt més a compte”, relata González. Per ara, es manté un equilibri entre publicacions espanyoles i estrangeres, traduccions i importacions que, segons Granda, encara no ha vist el seu sostre: “Quan acabi d’irrompre la normalització del videojoc com un producte cultural i no d’oci, començarem a veure més llibres sobre el tema”.


Els 33ens Campionats d'Europa de waterpolo ja són aquí! | Esports\nEls 33ens Campionats d'Europa de waterpolo ja són aquí!\n05/07/2018 - 16:32\nWaterpolo. Els dies 14 i 16 de juliol, a partir de les 21:30 hores, se celebren les dues cerimònies d'inauguració dels 33ens Campionats d'Europa de waterpolo.\nEls dies 14 i 16 de juliol, a partir de les 21:30 hores, se celebren les dues cerimònies d’inauguració dels 33ens Campionats d’Europa de waterpolo que del 14 al 28 de juliol faran de la ciutat, l’epicentre del waterpolo amb uns campionats d’alt nivell. El Centre Esportiu Municipal Piscines Bernat Picornell és la seu oficial d’aquests campionats.\nEl 14 de juliol, comença la competició femenina\nEl dissabte, a les 14:00 hores, es dóna el tret de sortida a la competició femenina, però no serà fins a les 21:30 quan tindrà lloc la inauguració oficial, just abans del gran partit de la jornada que enfrontarà, a partir de les 22:15 hores, la selecció espanyola, subcampiona del món, amb el combinat d’Hongria, defensora del títol continental obtingut l’any 2016, és a dir, dues de les millors seleccions del món.\nLa festa de la inauguració tindrà de protagonistes les companyies Brodas Bros i Toom Pak, així com un mapatge que es projectarà sobre les aigües de la mateixa piscina Bernat Picornell inspirat en el naixement de la febre pel waterpolo. A més, hi haurà una desfilada de les 17 delegacions que participen a Barcelona 2018 que obrirà l’acte oficial, amb un detall innovador: les banderes estaran integrades en pilotes de waterpolo.\nMés de 200 metres quadrats de pantalles al voltant de la piscina Picornell permetran que l’espectacle es converteixi en una experiència única plena d’imatges, música, color i màgia.\nEn l’acte, hi participaran l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau; el president de la LEN, Paolo Barelli; i el president del Comitè Organitzador dels Campionats, Fernando Carpena.\nEl 16 de juliol, torn per a la competició masculina\nDos dies més tard, quan comenci la competició masculina, tornaran a repetir-se les actuacions de Brodas Bros i Toom Pak –aquesta vegada sense parlaments institucionals-. Aquesta segona cerimònia inaugural està programada per al dia 16 de juliol, just després del partit de les 20:30 hores -el Sèrbia-Romania- i abans del de les 22:15 hores, en què debutarà la selecció espanyola davant Malta.\nConsulta tots els horaris de la competició\nBarcelona rep a la LEN al Palauet Albéniz\nEl divendres 13 de juliol, a les 10:30h al Palauet Albéniz, l’Ajuntament de Barcelona ofereix una recepció institucional de benviguda al President i bureau de la LEN, amb motiu de la celebració dels Campionats Europeus de waterpolo, que tenen lloc a la ciutat entre els dies 14 i 28 de juliol.\nA l’acte hi seran presents també els membres del Comitè organitzador del Campionat i diferents representants institucionals i esportius, així com jugadores de les seleccions espanyola i hongaresa.\nGuanya una entrada doble per a la inauguració!\nSi voleu venir a veure l’espectacular cerimònia oficial d’inauguració del dia 14 de juliol, us regalem una entrada doble! Per aconseguir-la, només heu de participar al concurs que hem posat en marxa a través de les nostres xarxes socials (Facebook i Twitter).\nDurant sis dies, farem sis preguntes diferents -una cada dia- en aquestes dues xarxes. Per participar, només heu de contestar la publicació amb la resposta correcta. Entre totes les persones que encertin, realitzarem el sorteig de l’entrada doble. Si participeu més vegades, tindreu més opcions de guanyar!


El Príncipe | La Mostra de CineBaix\nVideo of El príncipe - Trailer (HD)\nXile, just abans que Allende assumeixi la presidència. El Jaime (Juan Carlos Maldonado) és un jove solitari i narcisista que apunyala el seu millor amic en un aparent rampell passional. Condemnat a presó coneix El Potro (Alfredo Castro), un home gran i respectat, amb qui estableix una estreta relació d’'amor negre', com en diuen a la presó. Ara el Jaime serà 'El Príncepe', i descobrirà afectes, lleialtats i lluites de poder darrere les reixes. Aquest drama que dirigeix Sebastián Muñoz està basat en la novel·la de Mario Cruz (sensacine.com)\nChicago International Film Festival 2019: nominació al Gold Q-Hugo\nMerlinka Festival 2019: nominació al premi del Jurat com a millor llargmetratge\nSan Sebastián International Film Festival 2019: nominació al premi Horitzons i al premi Sebastine com a millor pel·lícula\nVenice Film Festival 2019: guanyador del premi Queer Lion i nominació al premi Critics’ Week\n30/08/2019 - VENÈCIA 2019: El xilè Sebastián Muñoz debuta amb un drama carcerari eròtic sobre el despertar homosexual d'un pres en un entorn d'extrema violència\nLa 76ª edició de Festival de Venècia va acollir l'estrena mundial de l'òpera prima del cineasta xilè Sebastián Muñoz Costa del Río. El Príncipe és un dels set llargmetratges que competeixen en la Setmana Internacional de la Crítica de la Mostra, i que, properament, viatjarà a Espanya per disputar pel premi Horizontes Latinos del 67° Festival de Sant Sebastià.\nEl debut com a realitzador d'aquest prestigiós director d'art, que ha treballat en més d'una desena de produccions xilenes, és una adaptació de la novel·la homònima de gènere carcerari escrita per Mario Cruz. Tant la trama del llibre, com l'acció de la pel·lícula, tenen lloc a la ciutat xilena de San Bernardo durant l'inici de la dècada dels setanta, concretament poc abans de les eleccions presidencials que portarien Salvador Allende al poder.\nUn pla detall del coll degollat d'un noi de vint anys, enmig d’un bassal de sang fresca, comença la pel·lícula. Un altre jove, que aviat identificarem com a protagonista d’El Príncipe, observa, esfondrat, el crim passional que acaba de cometre en un lloc públic, als ulls dels seus amics i desconeguts. A continuació, la trama es trasllada al penitenciari on ha estat sentenciat a fora de camp. A partir d'aquest moment, el film transcorre íntegrament en aquesta presó, a excepció d'alguns flashbacks sobre el moment de l'assassinat, així com la relació prèvia entre la víctima i el botxí, que seran posats en escena a través de records evocats pel protagonista.\nEl Príncipe versa sobre el despertar homosexual d'un jove anomenat Jaime (interpretat per Juan Carlos Maldonado). Un descobriment que tristament no hauria pogut dur-se a terme fora de la presó, atès que qualsevol senyal de desig entre dos homes seria reprimit per la societat conservadora de l'època. En aquest drama amb un alt contingut de seqüències eròtiques, Jaime ingressa a la seva cel·la creient que la seva homosexualitat és el seu gran estigma. No obstant això, aquí fa un exercici d'introspecció que li permet estimar-se a si mateix -el seu sobrenom ‘El Príncipe’ se li atribuirà per la seva bellesa i la seva nova capacitat de lideratge-, i a no reprimir la seva atracció sexual cap als altres presos, especialment cap al seu company de cel·la El Potro (encarnat pel veterà i sempre excel·lent Alfredo Castro) amb qui mantindrà una intensa relació.\nEncara que l'empresonament del protagonista sigui favorable per al floriment de la seva homosexualitat, el cineasta mai deixa d'advertir l'espectador de l'entorn d'extrema violència en què es troba el noi de vint anys. Doncs, El Príncipe és una història de supervivència d'un jove condemnat a romandre en un infern carcerari. La pel·lícula rescata i homenatja la valentia de l'escriptor xilè Mario Cruz, qui va descriure l'antiheroi gai de la seva novel·la com una víctima del conservadorisme social d'aquells temps en haver assassinat la persona per la qual sentia una atracció sexual "no permesa".\nCarlota Moseguí – Cineuropa.org\ndilluns 30 Mar - 17.30


02 de setembre de 2019 - 12: 08\nEstableix un pla de prevenció contra el càncer hereditari, o guanya tranquil·litat si no portes cap mutació genètica. en laboratoris González et donen la possibilitat de conèixer quin és el teu risc genètic de patir un càncer hereditari, amb el test Color Test. Et preocupa aquest tema?\ncolor Test és el test més complet per valorar el càncer hereditari. Permet valorar el teu risc genètic de patir els càncers hereditaris més freqüents: càncer de mama i ovari, úter, melanoma, colorectal, estómac, pròstata i pàncrees. color Test analitza 30 gens i és una prova amb validesa per a tota la vida.\nPer a què serveix un test de risc genètic de patir càncer?\nLa valoració del test serveix per elaborar un pla personalitzat en col·laboració amb el teu metge, per prevenir o detectar el càncer hereditari en una fase primerenca, més fàcil de tractar. Només es necessita una mostra de saliva, omplir un consentiment informat i una petita enquesta mèdica. I en 4 o 5 setmanes l'informe està llest.\nQuina informació dóna el test genètic?\nMutacions associades a un increment de risc genètic\nCom aquesta mutació pot afectar als teus familiars\nRecomanacions d'experts en detecció precoç que serviran al teu metge\nRespostes a les preguntes més comuns\nAccés a l'equip de genetistes per aclarir qualsevol dubte sobre els resultats\nEl 10% -15% dels càncers hereditaris es deuen a mutacions heretades. Si saps que ets portador d'una mutació, i que per tant puja el teu risc de patir un càncer, pots preparar-te per prevenir i establir plans personalitzats de detecció. Aquesta és una informació important que compartir amb els teus familiars. També al contrari, saber que no portes cap mutació que sí que té algun familiar, et proporciona seguretat.\nSi et preocupa aquesta qüestió i vols guanyar tranquil·litat, contacte amb Laboratoris González al 965 780 290, o visita'ls al carrer Vicent Andrés Estellés, 2, 1º, a Dénia.


Per primer cop, el turisme rus supera al britànic durant el mes de juny a Salou — Ajuntament de Salou\nPer primer cop, el turisme rus supera al britànic durant el mes de juny a Salou\nPer primer cop, el turisme rus supera al britànic durant el mes de juny a Salou Durant la primera quinzena de juny, es manté la dada en un 68% d’ocupació, mantenint el nivell de l’any passat segons les dades facilitades per l’Observatori Turístic https://www.salou.cat/ca/noticies/per-primer-cop-el-turisme-rus-supera-al-britanic https://www.salou.cat/ca/noticies/per-primer-cop-el-turisme-rus-supera-al-britanic\nDurant la primera quinzena de juny, es manté la dada en un 68% d’ocupació, mantenint el nivell de l’any passat segons les dades facilitades per l’Observatori Turístic\nDurant la primera quinzena del mes de juny, el turisme rus ja ha superat al britànic al municipi de Salou. El turisme rus ha assolit un 25% del total de visitants durant els primers quinze dies del mes de juny per davant del 21% de turistes britànics segons es desprèn de les dades facilitades per l’Observatori de la Fundació d’Estudis Turístics de la Costa Daurada. Per primer cop, durant aquest mes de juny, es dóna aquest fet on el turisme rus és converteix en el primer mercat visitant. Durant el 2012, no va ser fins la primera quinzena de juliol quan per primera vegada el turisme rus va superar al britànic. Es tracta d’un fet rellevant que té lloc al municipi on tradicionalment el mercat britànic s’ha situat al capdavant i que demostra que el lideratge i augment del turisme rus s’està consolidant. Per darrere del turisme rus (25%) i el britànic (21%), se situa el francès (8%), l'irlandès(4%) i l'holandès (4%).\nEl regidor de turisme, Benet Presas, ha destacat que “és una dada molt significativa donat que per primer cop trobem aquesta primera posició del turisme rus durant el mes de juny” i ha afegit que “això augura bones perspectives pel que fa al mercat rus durant aquest any”. Presas ha volgut destacar que “l’increment del turisme rus no ha implicat un descens d’altres mercats com el britànic que es manté estable però sí compensa el lleuger descens del mercat nacional” i ha afegit que es continuarà treballant per mantenir i potenciar el mercat espanyol, l'anglès i, fins i tot, el francès”.\nD’altra banda, Salou manté una bona xifra d’ocupació global obtenint un 68% durant la primera quinzena de juny, tal i com es desprèn de les dades facilitades per l’Observatori Científic. En aquest període la ocupació hotelera s’ha mantingut en el mateix nivell, un 78% d’ocupació. Es constata un lleuger descens en la ocupació dels càmpings, que passen del 59% al 45% per contra de l’increment de l’ocupació d’apartaments que passen del 45 al 54%.\nEl passat mes de maig, hi va haver un lleuger augment en la ocupació global, passant del 50% al 52%. L’increment més notable es va dur pel que fa a l’ocupació hotelera amb un 61% per sobre del 59% d’ocupació del 2012.


Allôhello: un servei de traducció eficaç en diversos idiomes\nBasat en la col·laboració propera i la resposta immediata\nVegeu els avantatges\nLa comunicació multilingüe de la vostra empresa, FÀCIL\nLa traducció que s’adapta al client\nClients, proveïdors, col·laboradors…\nGestió de la comunicació multilingüe de l’empresa\nSUPORT PERSONAL PER A LA INTERNALITZACIÓ AMB ÈXIT\nTraduccions a múltiples idiomes\nCobrim les llengües més utilitzades i gestionem els idiomes específics que el vostre projecte necessita per tal que el vostre missatge arribi a tot el món.\nAllôhello es caracteritza per l’atenció propera, personalitzada i en paral·lel amb l’empresa a mesura que s’amplien les seves necessitats de comunicació.\nEl nostre punt clau: ser al vostre costat quan ho necessiteu. Obrim els canals de comunicació permanent: correu electrònic, telèfon, xat en directe, Skype… Tot per oferir la resposta àgil que la vostra empresa necessita.\nProfessionalitat i serietat, gran suport a la nostra acció exterior. El vocabulari tècnic del sector s'ha incorporat al nostre llenguatge comercial, reflectint coneixement de producte a molt alt nivell.\nLa Marta és tot un exemple de professionalitat i de diligència, i una gran coneixedora del sector de la traducció, a més d'una persona de primera. Va ésser la meva "padrina" durant les meves primeres passes en la traducció professional, i no hauria pogut trobar una col·laboradora millor per introduir-me en aquest món.\nDe la seva professionalitat podria dir moltes coses positives que, de ben segur, estan vinculades a la seva personalitat. En el camp professional destacaria entre d'altres: alt nivell professional, estricta amb la feina, proactiva, col·laboradora, seriosa amb els compromisos i adaptable als diferents projectes.


Pension Schenk B&B Haßfurt Hassfurt Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nPension Schenk B&B HaßfurtCarius Heier Straße 20, Hassfurt, Hassfurt, Alemanya - Veure al mapaExcepcional9,3Basada en74comentarisPension Schenk B&B HaßfurtVeure més fotos"Very nice hospitality, refridgerater and coffeemaker in hall..."CorneliaGermanyVeure més fotosVeure totes les 24 fotosMolt bona ubicació 8,7Veure al mapa8,7UbicacióParticularitats que li encantaranProp de transports públics\nSobre l'allotjamentDescripcióConvenientment situat a Hassfurt, Pension Schenk B&B Haßfurt és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Pension Schenk B&B Haßfurt, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients. L'ambient de Pension Schenk B&B Haßfurt es reflexa en cada habitació. TV satèl•lit/cable, banyera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Pension Schenk B&B Haßfurt no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que informeu el Pension Schenk B&B Haßfurt de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nAllotjaments a Hassfurt


un empleat de Walmart arriba a terra per donar suport a la dona després que es perdi - Totes Les Novetats\nUn empleat de Walmart és elogiat per un simple acte de bondat que va mostrar cap a un desconegut total després que ella es quedés inconscient a la botiga el mes passat.\nBrittany McKee, que és una infermera registrada, estava a l’abast quan la dona es va apagar.\nMcKee passejava pel passadís refrigerat de la botiga d’Evans, Geòrgia, amb el seu marit quan va veure que la problemàtica dona havia caigut a terra.\nRELACIONATS: Walmart Cashier intervé quan el saló d’ungles rebutja la dona amb cadira de rodes\nLa infermera es va quedar amb la dona fins que es va despertar i va explicar que pot haver desaparegut a causa de prendre anticoagulants. Com que la dona encara estava marejada, McKee es va quedar amb ella fins que va arribar l'ambulància.\nMentre McKee es va sentir colpida per l’amabilitat i l’atenció del personal de Walmart, va estar especialment impressionada per un jove treballador anomenat Jason que es va asseure a terra al costat de la dona perquè pogués descansar contra ell.\n'No sé el seu cognom, però aquest home, sense preguntes, es va posar a terra amb aquesta dona i la va recolzar per poder recolzar-se contra ell', va escriure McKee. 'Literalment va caure a terra per servir-la, no perquè li demanessin que ho fes, no, sinó perquè volia'.\nMIREU: Dona anomenada 'àngel' després que el seu dolç gest es va gravar a Walmart\n“Mentre esperàvem, un altre home es va aturar, es va agenollar i va pregar per aquesta dona. El que he viscut avui ha estat l’amor, la bondat i el servei ”.\n'No he pogut evitar compartir-ho perquè els mitjans no semblen informar d'això ... la unitat i la positivitat que es produeix', va afegir. 'Aquí mateix és la vida real, d'això es tracta, no de l'odi'.\nRecolzeu-vos quan no sou forts: compartiu les bones notícies amb els vostres amics-Foto de Brittany McKee\nRihanna va donar una ullada a la propera línia Savage\n15 coses sorprenents que no sabíeu sobre les ITS\nAquestes 20 tendències de les ungles del 2019 augmentaran el joc de qualsevol noia (de debò)\nPreparació per a la primera cita: 17 coses que mai no pot saber\n13 signes que esteu preparats per a un canvi\nHarry Potter: 10 fotos adorables dels Weasley abans que fossin famosos\n15 celebritats que semblen molt diferents (i els encanten)\nCreeu un look impecable del quart de juliol amb el 'conjunt de Firewerk' del maquillatge de llet.


El preu es dispara.\n29 de maig de 2019 General\nDe sobte, quan tot semblava dat i beneit, quan el PSOE i Pedro Sánchez donava la sensació que tenia per davant un futur plàcid, tot se n’ha anat en orris.\nLa ONU ha emés un comunicat demolidor cap a l’Estat Espanyol que reté, injustament, tres presos polítics sense cap raó.\nPerò és que això arriba el mateix dia que el Parlament Europeu impedeix l’entrada a dos diputats electes sense cap raó de pes, al temps que en deixa entrar d’altres.\nI passa el mateix dia en el que resulta que les errades en el recompte de vots redistribueixen regidors i fins i tot batlles, com el d’Eivissa o el de Montblanc.\nI de sobte, per evitar que l’ajuntament de Barcelona estiga en mans de la força més votada, ERC que és independentista, tots els partits espanyols estan disposats a pactar el que siga, deixant de banda qualsevol mena de vergonya, de vernís ideològic o de mirament.\nI passa el mateix dia en el què al judici què es fa a un convent reformat al centre de Madrid es veuen per primera vegada els vídeos que demostren que tot, des del principi fins el final, és un cúmul de mentides insostenibles. Per primera vegada, els espanyols poden veure de què són capaços aquells que el poder anomena forces d’ordre públic. I, com és normal, veure-ho fa por. Molta por. I vergonya. I ha de desconcertar els qui no són fanàtics.\nEn un dia així, que la borsa continue baixant i que les grans empreses de l’IBEX no alcen el cap per enèsima jornada consecutiva, quasi sembla una anècdota.\nAra mateix, el preu de la credibilitat d’Espanya i de la seua viabilitat en un futur immediat i proper, s’ha disparat. És el que té no prendre les mesures adequades a temps. Si s’hagués fet un referèndum d’autodeterminació a Catalunya fa deu anys, l’hauria guanyat Espanya. Ara, no pot pagar el preu de retenir-la. Paciència i a continuar empenyent. Però amb un somriure als llavis, que tenim futur.


Rowan Cottage Catcleugh Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 7 allotjaments a Catcleugh.\nCatcleugh, Catcleugh, Regne Unit - Veure al mapa\nMés informació sobre Rowan Cottage\nConvenientment situat a Catcleugh, Rowan Cottage és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Rowan Cottage, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Rowan Cottage es reflexa en cada habitació. calefacció, nevera, plat de dutxa, rentadora, estris de cuina són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Rowan Cottage.\nAllotjaments a Catcleugh


Somescola.cat convoca una concentració per respondre als atacs judicials a la immersió | AJEC\nGENERAL 6 Febrer 2014 David Morales\nSomescola.cat convoca una concentració (imatge i pdf del cartell) dilluns vinent davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC), a les 18:30h al Passeig Lluís Companys de Barcelona, per...\nSomescola.cat convoca una concentració (imatge i pdf del cartell) dilluns vinent davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC), a les 18:30h al Passeig Lluís Companys de Barcelona, per respondre als atacs judicials i defensar el model d’immersió lingüística.\nLa coordinadora d’entitats cíviques i educatives ha fet una crida a la ciutadania per sumar-se a una mobilització unitària que vol reflectir el consens social. En una roda de premsa celebrada a la seu d’Òmnium, Somescola ha defensat el model vigent d’escola catalana en llengua i continguts, rebutjant la judicialització dels usos lingüístics a partir de l’acció individual d’unes famílies.\n“Defensem la immersió lingüística perquè garanteix la igualtat d’oportunitats i la cohesió social a Catalunya”, ha afirmat Muriel Casals, una de les portaveus de Somescola.cat, qui ha destacat que “És normal que un país decideixi la seva educació”.\nTeresa Casals, també en nom de la coordinadora, ha afirmat que la segregació dels infants catalans per raó de llengua atempta contra els bons resultats pedagògics de la immersió: “Tenim dret a decidir el model d’escola que considerem oportú i aquest funciona, perquè el nostre model és una història de 35 anys d’èxit educatiu”. “És fals que els nens catalans no coneguin el castellà, les dades així ho avalen, i no té sentit crear un conflicte artificial”, ha afegit Teresa Casals.\nFinalment, Josep Maria Cervelló, ha remarcat que la llengua i el model educatiu del nostre país no hauria de decidir-se per la via judicial: “El TSJC vol aplanar el camí a la LOMQE del ministre Wert, per a fer del català una llengua subsidiària, imposant-se a la legitimitat democràtica i al Parlament de Catalunya, que és qui estableix la legislació pròpia”. “És el govern català qui fa polítiques educatives, no els tribunals”, ha reblat Cervelló.\nSomescola ha demanat a la Generalitat que continuï blindant el model d’immersió lingüística, d’acord amb l’aplicació de la normativa vigent, rebutjant frontalment una sentència que vol introduir el castellà com a llengua vehicular.\nLa coordinadora també ha volgut expressar el seu suport a les institucions catalanes i al conjunt de la comunitat educativa del país. Ha destacat que posa tots els seus recursos a disposició dels directors dels centres afectats per la sentència del TSJC, i ha encoratjat als consells escolars a sumar-se al clam per defensar una escola catalana de llengua i continguts. Més d’un miler de consells escolars estan adherits al lema de Somescola.cat, “Per un país de tots, l’escola en català”.


L’Ajuntament de Berga tanca l’exercici del 2016 amb un deute total de 14,3 milions d’euros | Aquí Berguedà\nL’Ajuntament de Berga tanca l’exercici del 2016 amb un deute total de 14,3 milions d’euros\n10 juliol 2017 13:39\nL’Ajuntament de Berga ha tancat l’exercici del 2016 amb un deute de 14.368.186,72€, segons les dades que ha proporcionat aquest dilluns al matí el regidor de Planificació Pressupostària, Francesc Ribera. La xifra suposa una baixada de 2.881.868,62€ respecte el final de l’exercici anterior, l’any 2015.\nPer a Ribera, el resultat “no pot ser més positiu”, i més tenint en compte que al llarg de l’any “hi ha hagut prop d’un milió i mig de d’increment del deute en diferit, és a dir, despeses sobrevingudes durant l’any que han fet créixer l’endeutament. Els motius d’aquest increment han estat una sentència per interessos de demora (uns 359.000 euros) i l’assumpció del préstec del cas Inberga Tur per poder formalitzar el Conservatori (uns 1.118.000 euros). Per tot plegat, la baixada és “encara més important del que diu el balanç general”, segons el regidor.\nUna altra dada que ha volgut ressaltar Ribera és el deute a proveïdors, que en dos anys ha passat de 2.8 milions (2014) als 960.000 euros actuals.\nObsessió per l’estalvi constant\nEl regidor Ribera ha remarcat que el nou sistema de planificació econòmica “ha funcionat molt bé” i suposa un canvi radical respecte el que es feia fins ara, ja no només a nivell de previsió de les despeses sinó també pel que fa a les rutines de treball dels treballadors de l’àrea. Segons ha explicat, el nou programa permet que “si hi ha algun imprevist el detectem de seguida i no se’ns escapi cap detall de la planificació”. A banda, fa realitat un dels grans objectius del mandat: “tenir les més de 1.100 partides i subpartides totalment endreçades per primera vegada”.\nEl regidor ha reiterat que “no hi ha un precedent d’un any tan bo de gestió al consistori en els darrers anys”. Per aquest motiu, els resultats d’enguany “són un premi a tota la feinada que ha suposat canviar de dalt a baix el sistema de planificació”, ha dit Ribera. De fet, ell mateix posa en dubte que es pugui repetir un any “tan bo com ho ha estat aquest” i augura uns propers exercicis on l’Ajuntament “ho seguirà passant difícil cada mes” però que “acabarà alliberant-lo de la llosa que suposa tenir aquest deute tan gran”.\nAjuntament de Berga àrea de Planificació Pressupostària Deute Francesc Ribera


3 de maig de 2019 Economia i Societat\nEn un moment d’eleccions municipals sobta trobar una escassa imaginació i ambició per resoldre el principal problema urbà. El més intel·ligent i raonable és promoure la intervenció del sector immobiliari. Això vol dir, ras i curt, un sistema de control de preus i l’estatalització –és a dir, la gestió directa per part d’entitats institucionals– de la venda i lloguer de l’habitatge. Les alternatives –construcció d’habitatge públic, ajuts, incentius fiscals…– han demostrat uns límits que no permeten ni la consideració de cures pal·liatives. Pensem, per posar un exemple, que fixar preus que permetin dedicar la meitat de l’import actual alliberaria rendes familiars a un nivell que millorarien radicalment el consum i el benestar de la majoria. El revers d’aquesta proposta, és, per descomptat, el sacrifici de tot un sector de rendisme urbà. El que no es diu és que fins ara el privilegi dels especuladors implica el perjudici col·lectiu. I en una època de revolució de les tècniques constructives –amb l’aparició, per posar un exemple, de la tècnica de 3D– no té cap sentit mantenir artificialment inassequible el preu d’un dret fonamental.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Troedyrhiw Entrada:\nStation House...Habitacions per nit per només Bellevue Hotel...Habitacions per nit per només Més zones a Merthyr Tydfil\nMés de 1.150.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 30.500.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Troedyrhiw Restaurants i cafeteries\nEssent una localització molt desitjada, Troedyrhiw és el lloc on anar quan es va a Merthyr Tydfil. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Troedyrhiw és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Estalvii temps i diners fent la reserva amb Agoda.com, que us promet les millors opcions d'hotels a Troedyrhiw i molts més àrees a Merthyr Tydfil. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Troedyrhiw i us direm els preus ideals disponibles.\nHotels destacats a Troedyrhiw, Merthyr Tydfil\nL'Station House està situat al cor de les valls del sud de Gal·les i ofereix allotjament amb cuina....\nHotels a Troedyrhiw: Bellevue 22 Hotel\nLlocs d'interès a Troedyrhiw: Simply IndianFlooks Cafe


Augmenten les reformes de la llar | Consumer\nAugmenten les reformes de la llar\nEs multipliquen les sol·licituds de pressupost per a reformar la casa davant la impossibilitat de comprar una nova\nAutor: Per VIOLETA COLLADO\nSi fa a penes dos anys qui més qui menys s’acabava de comprar un pis o estava a punt de fer-lo, avui la crisi financera ha fet malbé aquesta possibilitat per a la majoria. Son moltes persones les que, sense opció de compra però sabent que la seva llar no està ja en les millors condicions, decideixen reformar-lo. La veritat és que la retracció en la inversió immobiliària ha provocat una recuperació del mercat de les reformes en la llar, a més d’una major oferta en aquest sector. Encara que les empreses de reforma d’habitatge no parlen encara d’una recuperació en la demanda de serveis, comenten que hi ha senyals de canvis estructurals, com l’augment de sol·licituds de pressupostos, signe inequívoc de l’interès dels usuaris. Així les coses, des del sector de les reformes s’espera un creixement sostingut per als pròxims dos anys.\nLa crisi immobiliària ha donat lloc al fet que nombrosos professionals dels quals s’assortien les constructores (lampistes, fusters, electricistes…) es dediquin ara a realitzar reformes en cases particulars. La pèrdua d’ocupació en aquests gremis ha provocat l’ampliació de l’oferta d’aquests serveis, a més de disminuir els seus costos fins a un 20%, la qual cosa sense cap dubte afavoreix al consumidor: no resulta estrany que un particular arribi a realitzar entre vuit i 10 consultes a diferents empreses abans de decidir-se pel pressupost que més s’adeqüi a les seves necessitats.\nL’oferta de serveis de reforma de llar ha augmentat, alhora que els seus costos han disminuït fins a un 20%Una bona inversió\nInvertir els estalvis en la reforma de la llar pot ser, per tant, una bona alternativa, ja sigui per a fer-ho més confortable o per a revaloritzar una propietat amb la finalitat d’oferir-la en lloguer. A més, a l’hora d’avaluar una possible inversió ha de tenir-se en compte que l’IRPF preveu una disminució en les retencions per les despeses per reforma. És recomanable, fins i tot, consultar sobre les nombroses ajudes que ofereixen els ajuntaments i fins i tot el Ministeri d’Habitatge per a iniciar remodelacions a casa. Factors tots que impulsen el sector de la construcció, ofegat pel desencís de la bombolla immobiliària.\nEl sector de la construcció en general es bolca ara a oferir serveis de reforma d’habitatge davant la paralització de la construcció d’obra nova. Com que un major nombre d’empreses ofereixen ara aquest servei, la competència ha augmentat i el cost per a l’usuari s’ha reduït -sobretot el de mà d’obra-.\nVes a la pàgina següent: Amb contracte i garantia »\nhogar-ca obra-ca presupuesto-ca reformar reformes


La fred polar arriba amb importants ratxes de vent que superen els 100 km/h\nEls termòmetres han començat a desplomar-se i aquest vespre colpegen el Baix Empordà ratxes de vent de més de 100km/h. A Torroella de Montgrí, per exemple el vent ja bufa a 105 km/h. A Verges ja s'han registrat ratxes de 95 km/h. En municipis com Palamós s'han registrat cops de vent de fins a 87 km/h, 77km/h a Palafrugell i 56 km/h a Sant Feliu de Guíxols.\nAquest vent ve del nord i és d'una massa d'aire procedent del cercle polar àrtic. Aquest dimecres ja s'ha notat el descens de les temperatures però la caiguda forta arriba entre dijous i divendres.\nEls Bombers ja han fet diverses sortides, de moment totes per arbres caiguts. A Castell-Platja d'Aro s'han partit dos pins secs. A Corçà han caigut dos arbres a l'accés del poble per la carretera que ve de Casavells i a la Pera un altre arbre caigut a la Giv-6425\nPlatja d'Aro comença a recuperar el front marítim amb un balanç de danys elevatPlatja d'Aro s'ha aixecat aquest matí amb la tranquil·litat de saber que el cabal del Ridaura ha aguantat sense desbordaments. Amb la garantia que ja no bufarà\nProtecció Civil demana extremar les precaucions davant la llevantada anunciada per demà\nL'AMPA del Gaziel, predisposada a seguir en peu de guerraL'AMPA del Gaziel segueix amb la tancada a l'escola per aturar la supressió d'una de les dues línies de P3. Ensenyament ha assegurat que mantindrà la línia si s


Segons les primeres dades, la BA.2 seria més transmissible, però no més greu ni més resistent a les vacunes\nL’evolució d’aquesta subvariant se segueix des de fa dies a Dinamarca i al Regne Unit. // EFE - ROBERT GHEMENT\nEl Departament de Salut ha confirmat que ja hi ha un parell de casos a Catalunya de la subvariant d’òmicron BA.2. Segons els primers estudis, no seria una variant més greu, però sí més transmissible. Se l’anomena silenciosa o sigil·losa perquè és més difícil d’identificar que l’òmicron.\nLa secretària de Salut Pública, Carmen Cabezas, ha restat importància a l’impacte que pot suposar aquesta nova subvariant en l’evolució de la pandèmia. Ha indicat que té més mutacions que l’òmicron inicial i que seria més transmissible, però ha dit que ara per ara “no hi ha evidència d’una major gravetat” ni d’un “major escapament a les vacunes”.\nNo implica res diferent de la situació que tenim\nCabezas ja havia admès aquest dimecres al matí que tenien la sospita que alguns casos podrien ser de la nova subvariant, però faltava confirmar-ho amb la seqüenciació completa de les mostres analitzades. L’evolució d’aquesta subvariant d’òmicron se segueix des de fa dies a Dinamarca i al Regne Unit.


Sánchez justifica recuperar el delicte de referèndum il·legal perquè l'independentisme amenaça de tornar-ho a fer\nPublicat 6/11/2019 10:45:50CET\nEl cap de l'Executiu espanyol i candidat a la reelecció, Pedro Sánchez, ha justificat aquest dimecres la recuperació del delicte d'organització de referèndums il·legals perquè l'independentisme català amença de tornar a reprendre la via unilateral.\nEn una entrevista a RNE que ha recollit Europa Press, ha advertit que consultes com la de l'1 d'octubre del 2017 que "qüestionen la integritat territorial" d'Espanya són elements de "discòrdia" i d'"enquistament de la situació política a Catalunya", on la majoria de ciutadans són partidaris de continuar a Espanya.\nSánchez ha explicat que quan aquest dilluns en el debat va anunciar que portaria l'expresident fugit de la Generalitat Carles Puigdemont a Espanya es referia que la Fiscalia, que depèn del Govern central, va demanar al jutge instructor de la causa del procés, Pablo Llarena, que reactivés l'euroordre contra el líder independentista.\nDavant l'amenaça d'alguns independentistes radicals d'interferir en la jornada electoral a Catalunya, ha assenyalat que s'ha desplegat "un nombre important" d'efectius de les forces i cossos de seguretat de l'Estat i ha subratllat que "totes les institucions" --també la Generalitat de Catalunya-- han de garantir el "normal funcionament de la jornada electoral".\nCom ja havia fet en entrevistes anteriors, ha advertit que alterar la jornada electoral pot derivar en "responsabilitats penals contundents".


La tribu dels boiximans denuncia que el govern de Botswana els expulsa de les seves terres\nEl govern de Botswana, a l'Àfrica negra, i els boiximans estan en peu de guerra. Aquesta tribu, amb més de trenta mil anys d'història, ha portat les màximes autoritats del país fins als tribunals perquè els estan apartant de les terres que han ocupat des de sempre. Uns terrenys, un desert, en definitiva sec i àrid, però molt ric en diamants.\n04/08/2004 - 00.00 Actualitzat 04/08/2004 - 18.27\nLes terres àrides del desert de Kalahari, el segon més gran de l'Àfrica estan formades per cinc-cents mil quilòmetres quadrats, rics en fauna salvatge i també en jaciments de diamants. Des de fa milers d'anys és el territori ancestral dels boiximans, però en els últims 18 mesos, el govern de Botswana n'ha recol·locat 2.500 en àrees on diu que es podran integrar millor a la societat. Els boiximans han demandat el govern. Desenes han abandonat el desert per dirigir-se a la ciutat, on aquests dies es fa el judici. La batalla legal té com a rerefons unes terres riques en diamants, mineral que ha fet de Botswana una de les economies més avançades de l'Àfrica. Per això el govern considera que no es poden tenir en compte el drets històrics. Supervivència econòmica i supervivència cultural. Una victòria dels boiximans els donaria el dret a continuar vivint en el desert de Kalahari, però també es convertiria en una victòria simbòlica per a les últimes poblacions d'ètnies tradicionalment caçadores i recol·lectores.


Ètica i "Compromís" polític?| ARA Multimèdia\nArticle d'opinió de Tots per l'Orxa,\nÈtica i "Compromís" polític?\nArticle d'opinió de l'Agrupació d'Electors “Tots per l'Orxa”\nUna vegada constituïdes les noves corporacions locals, en primer lloc cal donar l'enhorabona a totes i tots els representants electes que passen a formar part d'aquestes, animant-los i convidant-los a treballar per la ciutadania i pels seus corresponents pobles.\nDit açò, cal obrir una reflexió sobre determinades qüestions ocorregudes durant el període electoral i una vegada finalitzat aquest, fins aplegar al dia de hui. La primera pregunta és si resulta lògic que alguns partits polítics tinguen com a única pretensió presentar candidatures per tot arreu sense importar el perquè, ni qui forma part d'aquestes llistes ni les conseqüències que pot comportar aquest fet.\nEn el cas de l'Orxa, que és el cas que ens ocupa de primera mà, hem hagut de viure que s'haja presentat una tercera força política que fins el moment no havia estat mai present, una llista de Compromís. Fins ací tot normal, però quina fou la sorpresa la nit electoral i els dies posteriors quan alguna de les persones que formaven part d'aquesta llista va celebrar la victòria del Partit Popular de forma manifesta en el mateix col·legi electoral, fins i tot fent-ho públic a les xarxes socials amb missatges com “Crec que mai havia estat tant content per una victòria del Partit Popular. Eufòric és poc”, entre d'altres, sense importar el resultat aconseguit per la seua llista i com s'expressa literalment, ben “eufòric”.\nAquest fet podria haver-se quedat en això simplement de no ser perquè quan es va conèixer la intenció de presentar aquesta llista ja es va traslladar a l'executiva comarcal del partit en qüestió les conseqüències que açò podria tindre a nivell local, ja que això de “divideix i guanyaràs” és una estratègia prou antiga i coneguda, i que s'ha fet realitat. Quan es va exposar a l'executiva comarcal, l'única resposta fou que “des de dalt teníen l'ordre de deixar presentar llistes allà on hi haja gent que vol”. Al fil d'açò podem fer la segona bateria de preguntes: no hi ha cap tipus de filtre? Deixem fer i que es presente qui vullga sense més? Solament importen i interessen els vots que es puguen aconseguir per a sumar a l'hora de tindre representació a nivell supramunicipal?\nSi tot açò no fóra poc, cal sumar-li un tercer fet, i és que dos dies abans de les eleccions municipals, i per tal de tancar la campanya de Compromís per l'Orxa i donar suport a aquesta candidatura, van visitar el nostre poble dos dirigents autonòmics: el Conseller de la veïna localitat de Muro i un Director General nascut a l'Orxa. Sabien aquestos representants del govern de la Generalitat a qui recolzaven amb la seua visita? No hi havia cap manera de saber-ho? Ho saben ara? Quines mesures s'han pres? Tampoc existeixen filtres per a això i cal anar a recolzar a qualsevol del “partit”? Nosaltres seguim sense saber-ho i sense rebre cap explicació, la qual cosa ens agradaria.\nEns sembla prou greu i preocupant molts fets que han ocorregut abans de les eleccions, després i més recentment aquest cap de setmana a la constitució de les corporacions municipals a diferents localitats veïnes a la nostra, trobant-se amb pobles on hi haurà governs on cap persona és del poble, alcaldies en clara minoria, pactes fóra de la lògica política i votants decebuts per haver expressat la seua veu i que aquesta no s'haja respectat, la qual cosa ens fa preguntar-nos si hi ha ètica i compromís polític, o si això ja no importa i tot val en política. Mentrestant, nosaltres seguim i seguirem treballant pel nostre poble com ho hem fet des del govern, però ara des de l'oposició, tenint clara la nostra responsabilitat i quin és el nostre vertader compromís.


A l'ombra del crim: de maig 2014\nDos metres quadrats de sang jove, de Xavier Aliaga, és el número 12 de la Col·lecció de novel·la negra en català Crims.cat. Aliaga és un autor valencià, circumstància que celebro. Considero imprescindible que la col·lecció, que pretén esdevenir capdavantera, reculli veus d’arreu del territori lingüístic. De fet, aviat apareixerà un nou títol procedent del País Valencià, signat per Juli Alandes.\nAl resum de la coberta posterior del llibre hi podem llegir: Una narració corrosiva i un retrat sòrdid de la societat valenciana, combinat amb una magistral dosi d’ironia chandleriana, que resulta ˗ara més que mai˗ del tot imprescindible per poder sobreviure i entendre el món que ens envolta.\nEm sembla que aquestes paraules no poden resultar més adients. Aliaga ens remet a la brutícia sense escrúpols del món de la política i la societat valenciana, a la qual podríem aplicar la dita, absolutament encertada, de “no hi ha un pam de net”. El crim d’un periodista idealista i conscienciat, membre fundador d’un diari alternatiu amb voluntat d’independència i llibertat informativa, destapa tot un entramat de negocis i d'interessos a quin més sòrdid.\nLa novel·la està protagonitzada pel recuperat policia negre Feliu Oyono (tan obsessionat pel sexe com tots els detectius clàssics), acompanyat en aquesta investigació per l’agent Amalia Vigarany. Vigarany és, per a mi, el personatge més interessant de la novel·la. Una dona competent i introvertida que arrossega una depressió a causa d’un duríssim passat. La seva història, que finalment podrem conèixer explicada en primera persona, ens manté encuriosits al llarg de tota l’obra.\nDos metres quadrats de sang jove està estructurada mitjançant diverses veus narratives. Aliaga les utilitza per desgranar, des de diferents angles i posicions, els fets i les circumstàncies. També hi juga un paper cabdal una moderna modalitat del gènere epistolar, reconvertit per obra i gràcia d’Internet en entrades d’un bloc que ens van revelant, progressivament, les entreteles de tanta porqueria, de tanta corrupció.\nLa novel·la és breu (jo crec que susceptible d’algunes pàgines més), àgil i entenedora. Personalment hauria preferit que algunes escenes ˗reportades a través de la veu dels testimonis o de les narracions d’Internet˗ haguessin arribat al lector per via directa. Penso que el gènere ho exigeix, sobretot si hom desitja augmentar la intriga i la tensió. Tanmateix, aquest només és un petit detall en el conjunt d’una novel·la molt recomanable, que en alguns moments m’ha semblat que conté un cert homenatge a Ferran Torrent i que es llegeix en un tres i no res.\nPublicat per Anna Maria Villalonga a dilluns, de maig 26, 2014 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Editorial Alrevés, novel·la negra en català, ressenya, Xavier Aliaga\nFa exactament un any vaig rebre un correu inesperat de l’amic Albert Villaró. M’enviava una novel·la inèdita, en PDF, per tal que li fes una ullada. No cal dir que li vaig agrair molt. Era un honor i una responsabilitat. El seu gest indicava que, d’una manera o d’una altra, valorava la meva opinió. Naturalment, em vaig posar a llegir amb molta atenció. Allò que aleshores no em podia imaginar era que la dita novel·la, intitulada Els Ambaixadors, es convertiria en el Premi de narrativa Josep Pla 2014.\nNo és un secret que m’agrada molt com escriu Villaró. Ho he comentat en diverses ocasions. M’agrada el seu estil, a mig camí entre la lleugeresa d’un humor molt intel·ligent i la volada d’un contingut que mai no és banal ni està exempt d’una particular sensibilitat. M’agrada l’ús que fa de la llengua i el registre de la seva prosa, així com aquesta mena d’enteresa insubornable, difícil de definir, que sempre traspua tot el que escriu.\nA aquestes alçades ja s’han publicat moltes ressenyes d’Els Ambaixadors. La novel·la és un èxit, un dels títols que va triomfar per Sant Jordi. Per tant, no sé si el meu petit text afegirà gaire res a les veus anteriors. Tanmateix, tinc ganes de comentar les sensacions que la lectura de l'obra em va provocar.\nCom podeu comprendre, jo no posseïa, a priori, cap dada sobre la novel·la. L’Albert no em va avançar res. Cap indicació del tema ni del gènere. No és estrany, doncs, que en començar a llegir em quedés una mica ˗per no dir molt˗ sorpresa. Aquell home, andorrà i orc (com ell es defineix), havia escrit una ucronia! No era pas allò que el títol, així d’entrada, m'havia suggerit.\nPer si algú va perdut, el DIEC2 defineix el terme ucronia de la següent manera:\nUcronia: “Concepció imaginària de fets esdevinguts en un temps ideal”\nTot rumiant a fons, em convenç la part de “concepció imaginària”, però no tant això del “temps ideal”, que em sembla una mica ambigu. En canvi, he d’admetre que, al meu entendre, està més aconseguida la definició del DRAE, que indica:\nUcronía: “Reconstrucción lógica, aplicada a la historia, dando por supuestos acontecimientos no sucedidos, pero que habrían podido suceder”.\nExacte. Això. Això és el que fa l’Albert Villaró a Els Ambaixadors. Sense encomanar-se ni a Déu ni al Diable, posa en una coctelera els fets històrics de la Guerra Civil, la primera Postguerra i la Segona Guerra Mundial i els sacseja a voluntat. No podem oblidar que és historiador de formació i que, per tant, coneix molt bé les dades i sap perfectament de què parla. Ens situa en ple 1949 i es posa a treballar sobre uns resultats de la guerra que, a hores d’ara, ens remeten a l’actualitat més rabiosa, ja que ens trobem en una Catalunya independent (una mica de pa sucat amb oli), assetjada constantment per una Espanya enemiga.\nEls Ambaixadors és una ucronia que podria considerar-se d’història-ficció, amb alguns recursos de les novel·les d’espies i una bona càrrega d’especulació crítica, inventiva de primer nivell i humor. L’autor no s‘està de construir la novel·la que li ve de gust. Per tant, escriu una obra llarga, que supera àmpliament les 600 pàgines. Tanmateix, la seva lectura resulta plaent i fàcil. En primer lloc, perquè el registre emprat és perfectament entenedor. En segon, perquè la novel·la està estructurada en capítols breus que faciliten la seva relació amb el receptor.\nJo vaig riure a cor què vols, la veritat. M’ho vaig passar d’allò més bé amb aquella colla de personatges reals i imaginaris que no paren de sorprendre'ns, amb els originals tombs d'alguns esdeveniments històrics, les especulacions a dojo, les idees delirants, les anades i vingudes, l’acció, els afers amorosos, els embolics, les escenes de violència. I, per damunt de tot, amb aquella ironia finíssima i a prova de bomba que caracteritza l'escriptura d'Albert Villaró.\nTot això i molt més és Els Ambaixadors. Un text que vaig llegir en primícia i que ja em va causar la mateixa sensació que experimento ara: la satisfacció de constatar que en el si de la literatura catalana actual comptem amb escriptors que, com passa en totes les tradicions, s’atreveixen a escriure allò que els ve de gust. Perquè sí. Perquè d'això es tracta.\nEnhorabona, Albert. I si no ho heu fet, a llegir la novel·la, negrots. Ningú no se'n penedirà.\nPublicat per Anna Maria Villalonga a diumenge, de maig 25, 2014 6 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Albert Villaró, novel·la en català, ressenya\nRessenya de "Les veus del crim" a la revista Krimi-Tipp\nA través de Jordi Canal (director de la Biblioteca La Bòbila), ahir vaig saber que la revista alemanya Krimi-Tipp -especialitzada en el gènere criminal- ha publicat una ressenya del meu llibre Les veus del crim.\nEm sento molt honorada, perquè conec el prestigi i el rigor dels alemanys a l'hora de ressenyar. També sé que estan perfectament al dia de totes les novetats que apareixen, sigui literatura de ficció o assaig, i que les tenen perfectament controlades i etiquetades.\nEl text de la ressenya és el següent:\nWeitere –klassige Veröffentlichungen aus dem Bereich der Romanistik:\nAnna Maria Villalonga: Les veus del crim: Converses amb dotze escriptors catalans de noveŀla negra, mit einem Vorwort von Àlex Martín Escribà, 2013, 333 Seiten, Alrevés, 978-84-15900-07-8, € 15,--.\nNach einer kurzen Einleitung werden folgende Schriftsteller interviewt: Agustí Vehí, Jordi de Manuel, Jordi Cervera, Jaume Benavente, Jordi Pijoan, Teresa Solana, Sebastià Bennasar, Andreu Martín, Albert Villaró, Marc Pastor, Pau Vidal, Salvador Balcells.\nWie immer wirkt ein Buch, das nur aus Interviews besteht, auf die Dauer etwas ermüdend; diese werden von Echtzeitkommentaren und –reflexionen der Interviewenden begleitet.\nDas Buch gibt einen guten Einblick, wie Schreiber der gegenwärtigen katalanischsprachigen Krimis ticken.\nVon Lesern, die am iberischen Krimi interessiert sind, sollte es gelesen werden. Bibliotheken, die größere Bestände zu den Gegenwartsliteraturen der Iberischen Halbinsel haben, sollten es kaufen, insbesondere auch Institutsbibliotheken, die Leseförderung betreiben wollen (was immer das auch sein mag!).\nInsbesondere sollte aber der Verlag im Auge behalten werden, der zuvor das herrliche Buch über die mythische katalanischsprachige Reihe La cua de palla: retrat en groc i negre herausgebracht hatte und für den Àlex Martín Escribà die Reihe crims.cat herausgibt, in der eine Reihe der Interviewten vertreten sind (aber auch Dominique Manotti).\nJa m'imagino que la majoria no llegiu alemany (jo tampoc). La ressenya comença explicant en què consisteix el volum i citant els autors entrevistats. També considera que és un llibre que dóna una bona visió de la literatura negra catalana actual i que totes les biblioteques l'haurien de tenir.\nAtès que ambdós llibres pertanyen a l'Editorial Alrevés, el text també lloa l'assaig sobre la col·lecció La Cua de Palla, de Jordi Canal i Àlex Martín Escribà. Recordeu que Martín Escribà és, a més a més, el prologuista de Les veus del crim.\nEn les primers línies el ressenyador comenta que, com tots els llibres d'entrevistes, la lectura de Les veus del crim pot resultar una mica feixuga. No, home, no! Ai, aquests alemanys! Està clar que no han acabat d'entendre l'humor que amara tot el llibre. Tampoc no han pensat que no cal llegir-lo d'una tirada!\nRes, que estic molt contenta. Crec que en tinc sobrat motiu. No us sembla, negrots?\nPublicat per Anna Maria Villalonga a dimecres, de maig 14, 2014 11 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Anna Maria Villalonga, assaig, Editorial Alrevés, notícia, novel·la negra en català, ressenya\nPublicat per Anna Maria Villalonga a dijous, de maig 08, 2014 10 comentaris:\nFa temps que no penjo relats en aquest bloc. I no m'agrada adonar-me'n, perquè publicar relats era una de les fites que em vaig proposar quan el vaig encetar. Avui he decidit tornar-hi amb aquesta meravella de Mercè Rodoreda, Flor negra. Un text brevíssim, inquietant, molt fosc. Ple de poesia i de suggeriments per als sentits i l'intel·lecte. Espero que en gaudiu tant com jo, negrots. Aquí us el deixo.\nQue passeu un feliç dia.\nPublicat per Anna Maria Villalonga a dijous, de maig 01, 2014 10 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Mercè Rodoreda, relat breu, text original\nDos metres quadrats de sang jove, de Xavier Aliaga...


La fotografia eròtica de Jenny Boot. (NSFW) | Missatge Rebut! La fotografia eròtica de Jenny Boot. (NSFW) – Missatge Rebut!\nLa fotografia eròtica de Jenny Boot. (NSFW)\nJenny Boot és una fotògrafa holandesa. El seu treball és una barreja entre el retrat, la moda i altres influències d’estil més lliure. Tot molt sensual i molt eròtic, intenta trencar els seus límits i els de les seves models. Ella ho explica així al seu web:\nEl meu nom és Jenny Boot (Sagitari de l’hivern del ’69). Sóc un pensadora surrealista …\nNo tinc límits en les meves fantasies, i vull mostrar aquesta mateixa actitud en la meva fotografia.\nEn les meves obres vull buscar els límits dels meus valors, així com els que hi ha al món, en un intent de superar-les i desenvolupar-me tant personalment com el meu treball.\nTinc molta curiositat per veure que em portarà el procés de creació, una vegada que m’he lliurat totalment dels grillons de les opinions d’altres persones.\nTot i que el meu treball pot ser cru, cruel o fins i tot brut, jo sempre intento de presentar-ho d’una manera neta, moderna i estètica.\nEn el procés de creació se’m presenten diferents reptes … un és enfrontar-se als límits dels models, a més de tractar amb la meva pròpia recerca, cada vegada més amplia, una recerca sense límits i tractant de superar aquests problemes.\nEl meu treball té un actitud “a la cara” (“in your face”) i deixa poc a la imaginació. Vull arribar el més íntim possible, vull veure l’ànima, la veritat nua, la pell nua, per tal d’arribar a l’essència de la personalitat de la gent que estic treballant.\nTinc molta curiositat sobre que faré en el futur. De vegades estic a punt d’esclatar de inspiració, el que realment vull és crear cada dia .\n(Clica a una imatge per veure-les en gran)\nMireu el seu web, la seva sèrie de retrats és magnifica també (tot i que el processat no em convenç), i igual de fantàstica (o més) és la que segueix als retrats. “les partisans”\nAquí podeu llegir una entrevista que li fan a http://www.somethingdark.eu\nI aquí un vídeo seu:\n« « Cap al passat: Tissue Animals (Video)\nCap al futur: El home i la Natura – Brice Portolano » »\n18+ only bdsm fotografia Missatges rebuts NSFW Nude photography nus photography video Visual arts, Photography


El 'Càndid' de Miquel Nadal: la ferida més lluminosa - Cultur Plaza\nVALÈNCIA. Potser en la literatura valenciana siga major la presència de percepcions deficitàries que les mancances reals. A la primera impressió probablement contribuïxen la inanitat de moltes de les obres publicades, la sobreabundància narcolèpsica de títols premiats que mouen essencialment a la deserció (llevat de molt honorables excepcions) o la universal banalització de l’ofici, concretat en un cert i trist oblit del bagatge i la passió literària necessaris i consubstancials a qualsevol escriptor, i que en els darrers temps semblen sepultats davall la democràtica però falsa percepció segons la qual una novel·la és un artefacte que qualsevol porta dins, només esperant el dia per a eixir.\nLa decadència –més prompte la desaparició– de la figura de l’intel·lectual com a referent, com a figura totèmica al si de les modernes societats occidentals, té prou a vore amb l’actual lleugeresa del tractament de la matèria literària. Decaiguda aquella antiga i potser excessiva reverencialitat, la llei del pèndul ens situa ara en l’extrem contrari i en una curiosa paradoxa: per una banda la irrellevància mediàtica (perquè de referències morals ja no cal ni parlar-ne) dels creadors més excelsos, i per l’altra la popularitat desinhibida i feliç dels autors accidentals, una celebrada apoteosi de l’amateurisme com a religió global, i no només a nivell literari.\nContràriament es pot argüir (i amb una bona dosi de raó) que són coses que han passat sempre. Que durant segles, i particularment al llarg d’allò que els historiadors anomenen edats modernes i contemporànies, amples capes de la població han gaudit i reverenciat obres i autors de qualitat real ben ínfima, de popularitat tan immensa com persistència efímera, mentres que altres obres i autors que encara romanen amb batecs d’eternitat freqüentaven àmbits reduïts, cercles més o menys hermètics i restringits. Deixant a banda que hi hagué un temps (quasi tot el segle XIX i bona part del XX) on d’alguna manera eixes coordinades es difuminaren i fusionaren, i on precisament es produiria aquella perduda figura de l’intel·lectual seguit devotament per les masses, la diferència principal amb el nostre temps rau, alhora, en la percepció i en la pretensió que ara es tenen sobre certes obres.\nLa percepció és un núvol gris que unifica el valor de les coses, que no atén als antecedents i fins i tot s’enorgullix d’absències de bagatges, percebuts com antigues i innecessàries càrregues, i que al remat és una derivació natural però perversa de l’igualitarisme, digníssima i desitjable doctrina, encara que radicalment inaplicable a les arts. I la pretensió, com en un joc d’aquelles velles nines russes encapsulades, és una nova derivació de l’anterior, el rearmament moral que l’usuari adequadament imbuït de percepció igualitària exhibix i amb el qual pretén i justifica (siga com a creador o com a lector) barbaritats i espants sense fi, perpetrats i presentats en peu d’igualtat amb trajectòries literàries raonables i dignes.\nComptat i debatut, el cas valencià no és tan diferent del de la resta del món literari occidental en el qual està inserit, i patix de paregudes mancances com les relatades, en certs casos agreujades per excessos de militància lingüística (que permeten encara una major tolerància, condescendència o enlairament injust sobre determinats productes inequívocament menors, actitud perfectament comprensible pel context, però de pèssima relació amb la literatura estricta), o per una immoderada emulació de formes, models i maneres de part de l’àmbit lingüístic comú i que es tenen per referencials però que excedixen la realitat, diluïxen la necessària autoestima del seu públic més pròxim i natural i minven l’abast de la identificació, un element clau de reconeixement que sempre afavorix l’extensió del fet literari.\nEn qualsevol cas, les darreres dècades (i molt particularment els últims anys) han significat una brillant espenta de la narrativa en valencià, i entre una clara redundància de publicacions hem assistit a la germinació de més d’una desena de novel·les decididament brillants, de recepció desigual pels lectors (un cinquanta per cent de l’equació), però agermanades per una indiscutible pàtina de qualitat. A eixa desena (quantitat non sancta i variable segons exigències particulars) de grans obres de la nostra contemporaneïtat ve a sumar-se per mèrits propis Càndid (Drassana, 2021), que va obtindre el premi Lletraferit de Novel·la eixe mateix any, i de la qual és autor Miquel Nadal Tàrrega (València, 1962).\nTot i la presència d’un aparent excés de tipisme en les primeres pàgines del llibre, en realitat Càndid és l’enllaç reeixit de la literatura valenciana amb les formes més modernes i atractives de la roman d’estirp francesa, amb una manera de narrar que cavalca entre els fets objectius del passat i la ficció pura per a bastir un ensomni que servix a parts iguals com a faula però també com a novel·la estricta. Ombres ben digerides, evidents, de Patrick Modiano, de Jean Echenoz o d’Éric Vuillard, naveguen indissimuladament pels canals que Càndid va obrint entre els estralls que proporciona la mateixa vida.\nUna vida que s’allarga prou. Concretament entre els anys 1865 i 2022. Un segle i mig d’existència que travessa fins a set generacions d’una família, els Mocholí, també coneguts com els Branqueta, un malnom que va perdent intensitat i es transforma, a les acaballes de la passada centúria, en altres més atents a les concretes glòries o misèries del Càndid en qüestió. Perquè de Càndids va la cosa, o millor, part de la cosa. Un nom que es repetix en la branca masculina de la nissaga familiar des que va ser atorgat al primer d’ells en memorable escena per Fèlix Azzati, un dels apòstols del republicanisme valencià.\nPerò que la rotunditat del títol del llibre o la presència dels successius (i a vegades simultanis) Càndids no porte a engany. Cap dels set adquirix ni remotament el protagonisme que se’ls suposaria en una novel·la. Més o menys intensos, més o menys determinants, més o menys fugaços, el grapat de vides deliberadament a penes esbossades de cadascú d’eixos Càndids només assoliran una condició de figurants instrumentals dins del gran cos mortal que és al mateix temps protagonista i escenari del llibre: la ciutat de València.\nUna València que, des de l’enderrocament de les muralles en 1865 (“Pare, trobarà faena?”, li dirà el segon Càndid al primer mentres presencien l’espectacle), iniciarà un procés d’expansió sense mesura per l’horta que la circumdava i que l’autor centra en la destrucció d’allò que podríem anomenar la Russafa de baix: les hortes de Malilla, Castellar, L’Oliveral, la Fonteta, el Tremolar, la Punta. Una pèrdua inassumible, d’alguna manera inevitable, i que, pel que traspua el text, es deduïx com a ferida personal de l’autor, negat oblit que ací i allà conjura i exorcitza en la repetició dels noms de camins, barraques, partides, séquies o alqueries, com una lletania que mantindrà la memòria d’allò perdut, un plany líric, bell i resignat alhora.\nUn dels encerts de Nadal és centrar la tipologia dels diferents Càndids en l’arquetip que, políticament, més llarga durada ha tingut contemporàniament a València i àrea d’influència, i que no és un altre que el blasquisme. Cada Càndid és un possible valencià mitjà o simptomàtic de cada moment, subscrit (amb més o menys devoció segons la proximitat temporal, però sempre lligat) a eixa ideologia primària i essencialment sentimental, de poderosíssim influx i que ha travessat per a bé i per a mal generacions de valencians, traslladant un fervor messiànic que ben entrat el segle XXI encara molts podem recordar. Una ombra, la de Blasco, el Salvador, el Mestre, que funciona com a tòtem i referent de modernitats (“No és qüestió de pardals, ni de cabòries, són les noves idees”, dirà un dels Càndids a sa mare), presència que sobrevola tot el llibre però sense actuar en la trama de manera expressa i directa com sí ho fan altres personatges històrics que apareixen (Azzati, Carceller o Max Aub). Per això Blasco, al llarg de Càndid, és més un tòtem o un esperit omnipresent que un personatge més.\nCàndid és una faula que porta incorporada un examen de consciència. Perquè eixe arquetip que cada Càndid representa és víctima i culpable dels diferents moments històrics, la concreció carnal (causa i efecte) del maltractament i les peripècies de la gran protagonista, la ciutat. Fidelíssima, lleial, genuflexa, ingènua, irremissiblement càndida. I cada Càndid actuarà en conseqüència: sobrevivint, aprofitant-se’n, jugant a l’ascensor social, tocant el violó, apuntant-se a totes les modes, amant, odiant, i destruint, al remat, allò que més vol, sense que falte la càrrega de responsabilitat, una certa ètica de la resignació a cavall entre el victimisme i la inevitabilitat, la que sempre provoca el fet de ser fondament humans i constants fugitius de la misèria.\nLa València que liquida el barri de Pescadors, la de Blasco, la de la dualitat representada per l’adoració simètrica a la Marianne i a la Maredeueta, la de l’Exposició, la de la República i la guerra, la de la llarga nit del franquisme, la del desenrrotllisme, la dels canvis, la de la coentor nàutica i la corrupció i la del darrer mos caníbal del port a la ciutat. Totes les Valències estan presents en este llibre brillant a través dels diferents Càndids que assistixen, entre la ingenuïtat i l’estupor, a la vida que els ha tocat i de la que són, en bona part, culpables.\nA més de faula, esta novel·la conté també pinzellades de conte philosophique (perquè l’autor no pot dissimular la seua irreprimible francofília), i les mostra particularment en els capítols finals, en una esplèndida successió de passejos i diàlegs entre els dos últims Càndids de la nissaga, impregnats de l’esperit de tots els anteriors, per a concloure en una escena de comicitat memorable i en una decisió momentàniament redemptora. Una fina comicitat que està molt present al llarg del llibre (perquè la ironia és una de les qualitats de la tristesa, i la melancolia intel·ligent per les pèrdues és el motor més intens del llibre), així com una exhibició d’expressions quasi perdudes, de frases fetes, de llocs comuns i tipologies patrimonials d’una valencianitat en extinció que, dins d’una prosa tan densa com excelsa, Nadal orgullosament incorpora i recupera, com un arqueòleg de la millor memòria popular.\n“Càndid es va parar davant d’un ginjoler. Collí un gínjol i l’obrí. La polpa groga li recordà els dits antics tacats de nicotina, certs berenars, els primers besos amagats darrere de les ceberes els dies de Pasqua, els ous durs trencats en el front, i s’amerà de tendresa”. És ben probable que Miquel Nadal haja fet amb el seu Càndid el més alt càntic a la ciutat de l’essència i l’ànima dual, horta i urbs al mateix temps. O que tot este formidable exercici d’erudició i tècnica literària, condensat en un relat que succeïx sense solució de continuïtat com un somni boirós, siga el sentit homenatge que tots els amants de la ciutat esperàvem, la brillant plasmació de la memòria recuperada que creix per les branques de la millor literatura.


Qui som - Canal Comunicació\nCanal de Comunicació i Gestió [Canal de Comunicació], és una companyia experta en comunicacions electròniques, i signatura remota de documents.\nCanal de Comunicació neix amb la vocació de generar valor en les comunicacions electròniques, mitjançant serveis innovadors per a la gestió de les comunicacions electròniques i la signatura remota de documents, amb signatura remota simple i avançada.\nCanal de Comunicació compta amb una plataforma de comunicacions SaaS, ideal per a gestionar les comunicacions de les diferents capes normatives.\nProporcionar confiança en l’entorn digital oferint comunicacions electròniques amb evidència electrònica, segellat de temps, i signatura remota de documents.\nProporcionar serveis de qualitat que superin les expectatives dels nostres clients.\nConstruir relacions a llarg termini amb els nostres clients i proporcionar serveis en l’entorn digital.\nCreiem en tractar als nostres clients amb respecte i confiança. Creixem a través de la creativitat, la invenció i la innovació. Integrem l’honestedat, la integritat i l’ètica empresarial en tots els aspectes del nostre funcionament comercial.\nPoder enviar comunicacions de manera electrònica s’ha convertit en un requisit necessari per a dinamitzar i assegurar la continuïtat de negoci.\nCanal de comunicació és una aplicació SaaS, desenvolupada amb la finalitat de fer fàcils les comunicacions que les organitzacions han de fer a les parts interessades (empleats, socis, clients, proveïdors i altres parts que es relacionen amb l’organització).\nDe cada comunicació es genera una evidència electrònica amb segell de temps, certificat per un tercer de confiança.


Llac Natron, el llac vermell de Tanzània | ACAVe Travellers\ndl., 07/03/2017 - 10:20\nEl llac Natron, un llac que per la composició de les seves aigües pot petrificar als animals que queden allà. Amb un nivell de PH de 9-10, l'aigua és tan càustica que pot cremar la pell dels animals que no estan adaptats. El carbonat sòdic que conté actua com a conservant dels animals que moren en les seves aigües, queden totalment petrificats.\nUna altra de les seves característiques i que el fan tan especial és que l'escorça que es crea per l'excés de sal, proporciona a l'estany un color vermell o rosat i de vegades taronja en les parts més baixes, pels microorganismes que hi viuen.\nEl llac és lloc de reproducció de flamencs, que aprofiten aquestes illes de sal per niar lluny de qualsevol depredador encara que això comporti alguns perills. Amb el seu bec allargat, li permet filtrar el seu aliment, les algues, molt fàcilment i les seves llargues potes s'adapten a la perfecció a les lligues temperatures del llac que normalment oscil·len els 60ºC. A més, li proporciona aquest color rosat tan característic d'aquest animal.\nDes de Juny fins al mes d'octubre és el millor moment per anar perquè és quan els flamencs es congreguen per aparellar-se.


La creativitat de la campanya 'Socialment Responsables', candidata a millor anunci en premsa escrita dels X Premis Corresponsables\nMés de 600 candidatures han participat en les huit categories i les diverses subcategories\n26 de agost de 2019 (18:18 CET)\nsocialment responsables campaña conselleria\nLa creativitat de la campanya 'Socialment Responsables' llançada per la Conselleria de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica en l'anterior legislatura ha sigut seleccionada entre les set finalistes per als X Premis Corresponsables de l'observatori de comunicació 'ObservaRSE' com a candidata a millor anunci en premsa escrita en la categoria de Comunicació Corresponsable.\nL'anunci d'aquesta Conselleria competia amb altres 21 candidatures de diverses entitats públiques i privades i ha quedat en quarta posició en la primera fase dels mencionats premis, que es correspon amb la votació per part dels usuaris i les usuàries que han volgut participar a la mateixa.\nAixí, amb un 8'70 % dels més de 4.000 vots totals enregistrats, ha aconseguit fer-se un lloc a la fase final.\nAra, un jurat acadèmic de 75 membres procedents de tots els països de parla hispana decidirà al setembre quina de les set candidatures que han superat la primera fase rep el reconeixement com a Millor anunci en premsa escrita en la categoria de Comunicació Corresponsable, guardó que es recollirà - en cas de guanyar-se- en una gala que se celebrarà a l'octubre i que en qualsevol cas inclourà una acreditació per a la resta de finalistes.\nInicialment, els X Premis Corresponsables van rebre més de 600 candidatures d'entitats de fins a 14 nacions diferents per a les huit categories dels premis: Grans empreses; Pimes; Microempreses, minipimes i autònoms; Administracions i entitats públiques; Entitats sense ànim de lucre (categories Gran i Mitjana i menuda); Premi Corresponsables Ramón Mullerat a la trajectòria personal en la difusió de la Responsabilitat Social i la sostenibilitat; i Comunicació Corresponsable.\nÉs en aquesta última en la qual s'emmarca la candidatura de la Conselleria de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica, ja que aquesta secció compta amb tres subcategories: millor anunci en premsa escrita; millor campanya de xarxes socials; i millor vídeo corporatiu o audiovisual.\nDesprés d'haver-se presentat les corresponents candidatures per a cada secció, més de 4.000 persones van contribuir a seleccionar les millors de cada categoria per a, finalment, deixar que un jurat professional decidisca quines tres seran les premiades en cada apartat.


Mireu: 'Els vuit odiosos' no es pot confiar en un nou clip intens - Notícies | Maig 2021\nLLEGIR MÉS: El tema 'The Hateful Eight' de Quentin Tarantino serà el llançament més ampli de 70 mm en més de 20 anys\nLa companyia de Weinstein va llançar aquest cap de setmana vuit nous clips de l’èpica època occidental de “The Hateful Eight” de Quentin Tarantino abans del seu llançament al Nadal. La pel·lícula es projectarà en diversos teatres retrofitats amb projectors de 70 mm per tal que es pugui mostrar de forma 'adequada' abans que s'expandeixi a un llançament nacional el 8 de gener.\ncrida'm pel teu nom (2017)\nEn aquest clip que apareix més amunt, els protagonistes de la pel·lícula s’incorporaven junts, trobant aixopluc contra un malvat torball en una cabina de registre. El caçador de recompenses 'The Hangman' (Kurt Russell) tem que algú entre ells ajudi la seva presó Daisy Domergue (Jennifer Jason Leigh) a escapar. El clip mostra la tensió entre aquests personatges perillosos encoberts en un mateix lloc, tot ressaltant la paranoia i la sospita al cor del conflicte central.\n“The Hateful Eight” s’estrenarà a diversos teatres el 25 de desembre.\nLLEGIR MÉS: Les 11 pel·lícules indie que heu de veure aquest desembre: 'The Hateful Eight', 'Anomalisa' i més


Tècniques de modelat procedural. Tècniques de modelat Urbà. Modelat de Vegetació. Tècniques de generació de terrenys. Models dinàmics i sistemes de particules Tècniques de visualització: nivels de detall, rendering.\n2. Algorismes de generació de textures procedurals\n3. Tècniques de modelat Urbà: Representació de geometria urbana, Modelat procedural d' edificis, tècniques de reconstrucció urbana.\n4. Representació i generació de mapes\n5. Modelat de Vegetació: L-Systems i Fractals\n6. Tècniques de generació de terrenys\n7. Models dinàmics i sistemes de partícules\n8. Tècniques de visualització: nivels de detall, rendering\nPresentació de treballs Capacitat de comunicar treballs. Memoria i presentació 10 No\nProjectes de Programació. Generació d'Edificis Procedurals Avaluació continuada. S’avaluarà la correctesa del disseny i la seva implementació.\t 25 No\nProjecte de Programació. Modelat Procedural en Houdini Avaluació continuada. S’avaluarà la correctesa del disseny i la seva implementació 35 No\nEntrega de treballs de programació


El bus a demanda de Torre Baró arriba a uns 72 usuaris diaris després de 10 dies en marxa – NouBarris.Net\nEl veïnat pot sol·licitar el servei ‘El meu bus’ a través d’una aplicació de mòbil o una trucada gratuïta\nSatisfacció a l’Ajuntament per les xifres del servei de bus a demanda de Torre Baró. Porta en funcionament 10 dies, i segons les dades de Districte de Nou Barris, en aquest temps l’han utilitzat 515 passatgers i compta ja amb 205 usuaris registrats, la majoria dels quals tenen entre 35 i 54 anys. Les recollides de passatgers a demanda han estat sobretot en dies feiners, amb unes 72 persones de mitjana cada dia.\nEl bus a demanda s’ha implantat com a solució per a la part alta de Torre Baró, per tal que el veïnat pugui desplaçar-se a serveis i equipaments del barri, o bé per arribar fins a la part baixa de Torre Baró, on hi ha tota l’oferta de transport públic. De fet, enllaçar la part alta i la part baixa d’aquest barri, amb una orografia i un urbanisme complicats, és l’objectiu principal d’El meu bus, el nom que rep aquest servei que funcionarà durant dos anys com a prova pilot.\nEl funcionament del bus a demanda és relativament senzill. L’usuari s’ha de registrar i demanar l’autobús a través de l’aplicació gratuïta elMeuBus o d’una trucada al telèfon gratuït 900 92 75 75 (operatiu entre les 7 i les 20h), per al dia i hora que necessiti. Aquest servei es pot sol·licitar per a un sol dia o bé de manera periòdica. Hi ha 28 parades fixes per escollir el punt de recollida, tant de pujada com de baixada, i dins de l’horari establert, que els dies laborables va de les 7h a les 20.30h. El bus a demanda té incorporat un sistema intel·ligent que encaixa les sol·licituds de servei rebudes. Tot i que el trajecte es pot sol·licitar en qualsevol moment, recomanen fer-ho amb prou antelació per garantir-ne un bon servei, és a dir, unes dues hores abans. Podeu consultar tota la informació en el web de TMB El meu bus.\nLa prova pilot s’ha previst que duri dos anys. Un cop acabat aquest període, se n’analitzaran els resultats per estudiar la implantació definitiva del servei i l’ampliació a altres punts de la ciutat amb dificultats d’accés al transport públic.\nEl projecte es posa en marxa en el marc del Pla de Barris, amb la implicació del Districte, la Regidoria de Mobilitat i TMB. Com a inversió inicial s’hi han destinat 380.000 euros, per a la preparació de la infraestructura i la tecnologia, mentre que el cost anual estimat (despeses d’operació menys ingressos) puja a uns 500.000 euros, que assumeix l’Ajuntament a través del Pla de Barris.\n17 de Gener de 2019 La part alta de Torre Baró espera amb recel el seu bus a demanda\n← L’Ajuntament negociarà per trobar un acord per al solar de Maladeta\nQuatre equipaments de Nou Barris participen en la marató d’estalvi energètic →