El CD Tortosa segueix en estat de gràcia - Imagina Ràdio\nEl CD Tortosa segueix en estat de gràcia\nEl Tortosa va començar el partit amb ganes. Al minut 2, Antonio Domínguez va rematar de cap en el\nEl Tortosa va començar el partit amb ganes. Al minut 2, Antonio Domínguez va rematar de cap en el segon córner consecutiu, tot i que el porter George la va aturar. Al minut 14, els roig-i-blancs van tenir una altra ocasió quan De la Torre va rematar, encara que una massa fluix, després d’una centrada de Vilarroya. Un miunt després, De la Torre tornava a aparèixer en una centrada per part de Dani Bel a la que no va poder arribar, i encara va tornar a provar de fer gol al minut 18 per la banda esquerra en un xut sense angle que va anar directe a les mans del porter.\nAls vint-i-quatre minuts de joc, De la Torre la tornava a enviar massa fluixa a les mans del porter, i un minut després el Tortosa veia una ocasió molt clara de gol que no es va arribar a materialitzar: Cristian Díaz filtrava una passada a l’esquena de la defensa i Aleix Salvadó es quedava sol davant de George, que va ser llest i va endevinar l’acció, parant el xut i evitant que els tortosins s’avancessin en el marcador. Les següents jugades no van tenir perill: Vilarroya va fer una centrada-xut que el guardametes del Reddis va aturar sense problemes i Uri Benito enviava la pilota per sobre el travesser.\nAl minut 37, De la Torre rematava de cap i George tornava a salvar els visitants, davant la desesperació de l’afició del Josep Otero. Però al cap de deu minuts, Cristian Díaz arribava per la banda dreta i la deixava enrere per a Aleix Salvadó, que va superar el porter reusenc amb una rematada creuada. Tres minuts més tard arribava el segon del Tortosa de la mà de Sergi Escoda, que va rebre una centrada i va rematar creuat al pal dret.\nJa en el temps de descompte, primera rematada a porta del Reddis, que Christian Tomàs va aturar amb facilitat. Els tortosins segueixen amb la bona ratxa i no han perdut cap partit. Van ser superiors al Reddis durant tot el partit, encara que van tenir ocasions per marcar més.


Contra el ciberfeixisme: autodefensa de drets i sobirania tecnològica | Calafou\n«Quan van desviar els DNS als catalans,\nvaig estar en silenci,\nperquè no era català.\nQuan van segrestar els servidors de hackers,\nvaig seguir en silenci,\nperquè jo no era hacker.\nQuan van bloquejar varis rangs de IPs a sindicalistes,\nQuan van tallar la connexió als immigrants,\nno vaig pronunciar cap paraula,\nperquè jo no era immigrant.\nQuan finalment van venir a prendre'm el mòbil,\nno hi havia DNSs, ni IPs, ni servidors, ni connexions amb les que poder denunciar-ho.»\nLes imatges de la repressió contra la gent que reclama el seu dret a decidir el dia 1 d'Octubre a Catalunya han donat la volta al món. Més de 800 ciutadans ferits i els milions de persones que van participar en el referèndum van ser testimonis de la duresa repressiva d'aquell dia: cops de porra, patades i cops contra la gent defensant urnes, més la por i la incertesa de no saber quan vindrien cap a tu.\nEl que no ha captat suficientment l'atenció social o mediàtica ha estat la repressió cibernètica que durant aquella jornada i durant les dues setmanes prèvies van patir innumerables persones, infraestructures, col·legis electorals, servidors, connexions i dispositius. Un atac sense precedents (ni a l'estat espanyol, ni a Europa) i que posa sobre la taula un perillós precedent de brutalitat i violència tecnològica, fins i tot quan aquesta repressió s’oculta o es presenta als mitjans com irrellevant, o que és perfectament legítima en una societat democràtica. Una violència emparada pel mateix sistema judicial que va tardar dues setmanes en reclamar l'ordinador dels comptes del PP i va acceptar sense moure un dit, un ordinador antic amb els discs durs canviats, però que no va vacil·lar en dictar (sense judici previ) condemnes tan bestials i absurdes com les d'"esborrar la identitat digital" d'una persona que l'únic delicte que havia fet era clonar una web. Una violència exercida en totes les capes d'internet: proveïdors, gestors de dominis, de continguts, IPs, DNSs, connexions i dispositius.\nDeixem un resum dels fets repressius que van succeir durant aquells dies:\nCanvi de DNS a les operadores de dominis\nRedirecció de tràfic HTTP\nBloqueig de tràfic SSL a IPs\nDesconnexió física de les connexions a internet de la Xarxa Educativa de la Generalitat\nTancament de l’hostatjament de webs en empreses de hosting nacionals\nAtacs DDoS a les IPs per registrar les meses de col·legis electorals\nDetenció i declaració de persones que han penjat rèpliques de webs, apropiació de mòbil, ordinador i canvi de contrasenyes de comptes com github\nMonitorització de les IPs d'institucions públiques educatives\nEs retira una aplicació de Play Store (Android) per saber on votar\nS'obliga a revelar contrasenyes d'aplicacions d'institucions públiques\nAlgunes veus han descrit aquests fets com "la primera ciberguerra" contra la democràcia. Una ciberguerra asimètrica, en la qual un govern, les seves forces armades i grups d'ultres van atacar amb tots els mitjans possibles mentre que d'altres van defensar de forma noviolenta les seves infraestructures i drets digitals. En gran mesura, les institucions i la societat civil catalana va aconseguir evitar que la repressió aconseguís l'objectiu que s'havia proposat. Però el precedent preval i les forces repressives van aconseguir un objectiu que tenim el deure de resistir: van activar i normalitzar el feixisme cibernètic.\nCom en totes les guerres i formes de feixisme, les primeres víctimes van ser els drets fonamentals: en aquest cas el dret a l'accés a la informació, el dret a la connexió i el dret a la llibertat d'expressió. Desgraciadament, si no fem res, el "a por ellos" cibernètic no s'acabarà aquí.\nDes d'Ingoberhack, el Hackmeeting 2017 que s'ha celebrat a Madrid, volem denunciar aquests fets i recordar:\n1. Per sobre de tota mesura de protecció i resistència tecnològica exigim i reclamem el respecte als drets d'accés a la informació, a la connexió i a la lliure expressió, el dret a les infraestructures que permeten que la gent es connecti, dialogui i expressi les seves voluntats, opinions i afectes.\n2. Quan la repressió s'exerceix sobre les infraestructures d'internet ens afecta a totes les persones, i és responsabilitat de tota la societat denunciar i defensar-nos d'aquesta repressió.\n3. Que la garantia de l'exercici efectiu d'aquests drets, en última instància, resideix en una sobirania tecnològica que ens incumbeix a tots per igual: en el desenvolupament d'infraestructures de connectivitat lliures com Guifi.net, en el desenvolupament i difusió de sistemes distribuïts de trànsit com Tor, en la construcció i ús d'informació com IPFS, en la promoció i capacitació popular d'eines de xifrat (com GPG) i en el foment i defensa del Programari Lliure.\n4. Que aquesta sobirania tecnològica i la llibertat de la informació són la condició de possibilitat per una societat lliure. Més enllà de qualsevol altra qüestió política, hem de defensar l'ús d'eines que ens permetin expressar-nos i organitzar-nos com éssers humans.\nPer aquests motius, llencem una crida a tota la societat civil per què, més enllà de les diferents posicions polítiques, s'uneixin en la defensa dels drets digitals que garanteixen la llibertat d'expressió.


ELS YOUTUBERS SÓN MOLT MÉS QUE BUFONS - Hiperbòlic - Revista digital jove i universitària\nJa no cal omplir pàgines webs per explicar que el moviment youtuber és una cosa que va molt més enllà d'uns nois i noies joves que tenen ganes de passar-ho bé. Els YouTubers, alguns dels quals en llengua hispana arriben a cobrar fins 43.000 $ mensuals (és el cas de Germán Garmendia), són un fenomen que dins d'algun temps s'estudiarà a les facultats de sociologia. Més quan com en el següent cas que veurem, no es tracta de simples creadors de vídeos amb més o menys gràcia.\nRaúl Álvarez és també conegut pels seus fans com Auronplay. Conegut per les seves vídeos d'humor, és famós per les seves dures crítiques als personatges més variat del món online. Recentment Auronplay va estar signant el seu nou llibre a la Fira de Llibres de Madrid. Aquesta publicació que ha estat apadrinada per Mercedes Milá porta per títol "Auronplay, el llibre".\nPot semblar una notícia sense massa importància, però posa en relleu el procés que la tendència youtuber està vivint. Si en un inici, tal com va explicar durant l'esdeveniment i per Europapress, Auronplay, els YouTubers van començar els seus vídeos per passar-ho bé, actualment ser youtuber és una forma més de negoci o de treball que crida l'atenció de molts adolescents i nens que volen ser com els seus ídols. De moment ningú ho ha dit però estem segurs que en un futur els estudiants d'ensenyament obligatori, davant la pregunta sobre què volen ser de grans, han de respondre que YouTubers.\nA més d'això, la publicació del llibre en qüestió, ens indica alguna cosa més: els YouTubers han sabut que el seu mitjà en línia no és suficient per al seu èxit. És per aquest motiu que han connectat amb altres experiències d'oci com el són la literatura o la televisió amb el suport de Mercedes Milá al projecte de Auronplay.\nEn resum podem afirmar que els YouTubers són molt més que graciosos: són una experiència més de la nostra cultura de l'oci.


La Molina anuncia pel 23 de novembre l'estrena d'una temporada marcada pel renovat Telecabina fins la Tosa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa Molina anuncia pel 23 de novembre l'estrena d'una temporada marcada pel renovat Telecabina fins la Tosa\nFerrocarrils fixa en la prolongació del remuntador fins la Tosa el repte d'un nou creixement\nm.s./la molina 07.11.2019 | 12:41\nFerrocarrils de la Generalitat va anunciar ahir l'inici pel 23 de novembre d'una nova temporada d'esquí a la Molina que serà històrica per l'estrena del nou recorregut complet del Telecabina Cadí Moixeró, el qual portarà per primera vegada els esquiadors, i fora de la temporada també els excursionistes i turistes en general, fins el cim de la Tosa i el refugi del Niu de l'Àliga, a la cota 2.537 metres.\nL'estrena d'aquesta prolongació del remuntador, que ha estat llargament reclamada per l'estació i els agents turístics locals, ha de donar a la Molina un nou impuls com a estació d'esquí, acostant més els aficionats a la cota més alta on s'uneix amb les pistes de Masella, i com a parc d'activiats a l'estiu oferint als visitants de la Cerdanya un dels millors miradors del paisatge al país. Per això, la Generalitat ha definit entre els principals objectius de la nova temporada una nova aposta pel desenvolupament del territori. En aquest apartat, la Molina també estrenarà el Telecadira el Llac, que donarà accés des del Coll de Pal fins el llac de l'estació. L'aposta pel territori es complementarà amb una oferta turística que sota la fórmula '360º-365 dies', Ferrocarrils «invitarà els usuaris a delectar-se tastant productes de quilòmetre 0 en un restaurant històric, dormir en un hotel amb encant rodejat d'arbres centenaris, deixar-se endur en una excursió pels pics més alts de la comarca i descobrir la cultura, història i tradició dels pobles d'alta muntanya», segons van exposar els seus responsables.\nLes altres dues apostes per la nova temporada per part de la Generalitat es basen en la sostenibilitat i la digitalització. Així, la Molina ha anunciat que manté l'aposta per una gestió que garanteixi la preservació i conservació del medi ambient així com la lluita contra el canvi climàtic i la millora de la qualitat de l'aire. Pel que fa a la digitalització, la Ferrocarrils treballa en la instal·lació a totes les estacions del sistema d'accés i venda automàtic amb el forfet amb xip, conegut com a 'mans lliures'. L'acte de presentació, a Barcelona, va comptar amb la participació del president de Ferrocarrils, Ricard Font, el director general, Pere Calvet; el secretari general de l'Esport, Gerard Figueras; el president de la Federació Catalana d'Esports d'Hivern, Oscar Cruz; i el president de la FEEC, Jordi Merino, enter d'altres.


Arxiu de la categoria: Taronja\nLa classe taronja es queda a casa\n3 abril 2020 Taronjaebmeltimbal\nFa unes setmanes que vam haver de tancar l’escola i quedar-nos a casa. Es un temps difícil, però d’això en sortirem i ho hem de fer més forts, prioritzant, revisant la nostra escala de valors… Hem d’aprofitar per estar en família i gaudir d’aquests moments i situacions que moltes vegades per falta de temps no ho fem de la mateixa manera. És important tot el que estem aprenent, grans i petits en aquest temps. Desitgem de tot cor que tots estigueu bé i totes les vostres famílies també.\nTrobem molt a faltar als infants de la classe taronja, les seves rialles, explicar-los un munt de contes, les caixetes màgiques… gaudir del dia a dia al seu costat. Es un moment per l’esperança, d’aquí a poc temps tornarem a estar tots junts i a despertar el nostre estimat Bigotis.\nUs volem donar les gràcies pel vídeo tant BONIC que ens han fet arribar, ens ha arribat al cor, i ens ha donat l’energia necessària per continuar endavant. Ha sigut emocionant veure moments del vostre dia a dia a casa, experimentant, cuinant, jugant, al balcó, celebrant el vostre aniversari. Gràcies per fer-nos partícips de tot això.\nEns acomiadem de tots vosaltres fins a aviat, molts ànims, petons i abraçades des de la distància. Ara el que ens toca es quedar-nos a casa!!\nInfants de la classe taronja, sou els nostres HEROIS I HEROINES!!\nDiana, Jessica i Nieves\n17 desembre 2019 Curs 2019-2020, Lila, Taronja, VerdaNadalebmeltimbal\nJa és tradició que els infants de sisè curs de l’Escola Pau Casals ens ofereixin un concert de Nadal. Ha estat molt emocionant i tots hem gaudit molt d’aquesta visita plena d’emocions i de records…


Les 7 meravelles del món antic | Aracne fila i fila\n← El temple d’Atena Nice a Atenes Vida Quotidiana: Les diferències entre Atenes i Esparta →\n8 thoughts on “Les 7 meravelles del món antic”\nMargalida Capellà Soler 22 gener 2015 at 12:24\nJa veig, Júlia, que t’agrada innovar tot i tenir a Aracne un thinglink de meravelles i que, tal com va passar amb e.maze, de ben segur tindràs seguidors amb aquesta nova eina digital! Avant!\nValentina Villanueva 28 gener 2015 at 12:23\nSempre m’ha fet molta curiositat aixó de les antigues marevelles, crec que són unes construccions que mereixen molt de merit, sobre tot per a haver estat construïdes en una època d’escassetat de ferramentes. Sobretot m’han impressionat els jardins penjants de Babilònia i el Colós de Rodes, que en alguna part he llegit que estaba situat just a sobre del pas per on passaven els vaixells.\nXènia Serra 22 febrer 2015 at 15:44\nMolt bon apunt! Ja coneixia a les 7 marevelles i són realment impressionants. No sé si aquestes existeixen o no, però seria impressionant que haguéssin arribat a existir ja que serien molt importants i representatives.\nlauraredondo 9 març 2015 at 11:40\nM’ha agradat aquest apunt, trobo que tothom hauria de coneixer aqueste grans construccions nombrades com a les 7 marevelles del món antic. Crec que haurien de tenir un gran reconeixement tal i de la manera que van ser construides.\nAlèxia Alvárez 20 novembre 2015 at 21:28\nFelicitats per l’apunt, la presentació es molt bona!\nTeniu presents les 7 meravelles? Les set noves meravelles del món actual són:\n–\tLa Gran Muralla Xinesa\n–\tLa ciutat de Petra (Jordània)\n–\tEl Crist Redemptor (Brasil) (la que va acumular més polèmica)\n–\tEl Machu Picchu (Perú)\n–\tChichén Itzá (Mèxic)\n–\tEl Colosseu de Roma (Itàlia)\n–\tEl Taj Mahal (Índia)\nI les del món antic?\n–\tLa gran Piràmide de Gizeh\n–\tEls jardins penjants de babilònia\n–\tEstàtua de Zeus a olimpia\n–\tColós de rodes\n–\tTemple d’Artemis a Efes\n–\tEl far d’Alexandria\n–\tEl mausoleu d’Halicarnàs\nCreieu que són reals o són fruit de la imaginació?\nCrec profundament que eren reals, ja que sabem i esta més que demostrat la magnitud de l’avenç tecnològic dels grecs i lo avançada que estava la seva cultura en tots els aspectes i àmbits.\nMireia Sánchez Cano 22 novembre 2015 at 11:33\nHi han moltes maravelles per el món, en el video he vist les de Grècia i m’han semblat maravelloses i boniques de comtemplar si tenim l’ oportunitat.\nValentina Restrepo 24 novembre 2015 at 10:20\nM’ha agradat aquest apunt, trobo que tothom hauria de coneixer aqueste grans construccions nombrades com a les 7 marevelles del món antic. Felicitats!\nCarlota Escrivà 24 novembre 2015 at 13:17\nJo crec que aquest apunt és molt interessant.\nA mi encantaria haver pogut anar visitar, les 7 meravelles del món antic, ja que crec que seria molt educatiu i divertit poder visitar-ho.


La reflexió estratègica sobre les àrees de recerca, protagonista del segon ‘retreat’ IDIBELL\nEl Dr. Ferran Llopis obté el premi al millor cas clínic en una jornada de la Societat Catalana de Medicina d’Urgències i Emergències (SOCMUE) L’implantament del primer cor artificial situa l’Hospital de Bellvitge en el centre de l’actualitat informativa\n“Els plans estratègics se’ns han quedat petits, i això és bon senyal; ara hem de pensar què volem ser de grans”. Amb aquesta frase, el director general de l’IDIBELL, Emilià Pola, va justificar el caràcter estratègic del segon retreat IDIBELL, que es va centrar en la definició de les àrees de recerca. Aquest serà un aspecte rellevant de la política científica de la institució que apareixerà en el Pla estratègic 2012-2017.\nLa trobada va tenir lloc els dies 2 i 3 de novembre al World Trade Center de Barcelona, i va aplegar els caps dels grups de recerca i representants de les institucions que formen part del Patronat de l’IDIBELL.\nDesprés de la inauguració institucional, el director general de l’institut va fer un repàs de l’activitat realitzada durant els darrers mesos. Emilià Pola va destacar el creixement de l’activitat científica produïda el 2009, que situa l’IDIBELL com a segon centre de recerca sanitari de l’Estat.\nA continuació, el coordinador de recerca de l’Hospital Universitari de Bellvitge i responsable de la Unitat Central d’Investigació en Assaigs Clínics (UCICEC), Josep Maria Arnau, i la coordinadora d’Investigació Clínica de l’IDIBELL-ICO, Margarita García, van parlar sobre recerca clínica. Van destacar la necessitat de potenciar la recerca translacional i la recerca independent, l’accés a recursos europeus i l’augment del lideratge i la coordinació amb els diferents recursos implicats en la recerca clínica.\nDesprés del dinar, el director científic, Gabriel Capellá, va coordinar un debat sobre la situació dels grups de recerca, que es van reestructurar durant l’any passat. A continuació, es van fer quatre grups de treball per reflexionar sobre les àrees de recerca.\nEl segon dia del retreat va començar amb una presentació sobre plataformes científiques, a càrrec de Marga Nadal, adjunta a la Direcció Científica i responsable de les Plataformes IDIBELL. La resta d’intervencions de la jornada van anar a càrrec del responsable de Comunicació de l’IDIBELL, Jordi Morató, que va presentar el nou web de la institució, i de la responsable de l’Oficina de Transferència de Resultats de la Investigació (OTRI), Montse Ballarín, i la coordinadora dels seminaris, Avelina Tortosa, que van presentar l’activitat dels seus respectius departaments.\nL’hospital fa possible mesurar la concentració de ganciclovir en el plasma mitjançant LC-MS/MS


conselldemallorca.net - La BCA recomana\nLa BCA recomana\nEl club de la buena estrella, d’Amy Tan\nQuatre dones, que han arribat fa poc a San Francisco des de la Xina, es reuneixen per parlar, menjar i jugar al mahjong, és el Club de la Bona Estrella.\nEn morir una d’elles, la resta de membres d’aquest club conviden la filla, June, a ocupar el lloc de la mare en les reunions. A través de les seves converses i relats d’aquestes dones, unides per la pèrdua i l’enyorança, June anirà comprenent la seva mare i descobrint-ne la historia personal.\nAmb grans dosis d’enginy i de sensibilitat, Amy Tan explora la connexió de vegades dolorosa i de vegades tendra, però sempre profunda, entre les protagonistes i les seves filles ja nascudes als Estats Units, un món tan diferent al seu. A mesura que cada una ens va revelant els seus secrets i ens mostra la veritat sobre la seva vida, els fils es van entrellaçant d’una manera gairebé màgica.\nL’escriptora nord-americana, Amy Tan, explora amb gran sensibilitat les relacions entre mares i filles i el que significa ser part de la primera generació d’asiàtics americans.\nL’Odissea és amb la Ilíada un dels primers textos de la literatura occidental, recopilat al s. VIII aC és un dels clàssics imprescindibles.\nÉs un poema èpic que narra la història d’Odisseu (o Ulisses), un dels herois grecs més famosos, i del seu llarg i accidentat viatge de retorn a Ítaca, la seva illa, després de la guerra de Troya. Durant el viatge toparà amb tot tipus d’obstacles i dificultats que allargaran la seva tornada durant deu anys, i dels quals aconseguirà escapar gràcies a la seva intel·ligència i astúcia -i de l’ajuda de la deessa Atenea que el protegeix de la còlera del déu Posidó.\nMentrestant, a Ítaca, creient que Odisseu és mort, els nobles pressionen la seva esposa, la reina Penèlope perquè es torni a casar amb algun d’ells que, en el fons, només volen apoderar-se del tro i de la fortuna d’Odisseu.\nQuan, passats deu anys, Odisseu torna a Ítaca, es presenta al seu palau sota l’aparença d’un captaire i amb l’ajuda del seu fill, Telèmac, i dels servidors fidels es venjarà dels pretendents.\nLes peripècies d’Odisseu han estat popularitzades per moltes pel•lícules: la topada amb el ciclop Polifem, l’encantament dels seus homes per part de Circe, l’episodi de les sirenes, etc.\nL’Odissea és un llibre d’aventures apassionant, un clàssic en què els dilemes, defectes, anhels i sentiments dels personatges ens resulten profundament proper i familiar, malgrat els segles que ens separen.\nEmma, la heroïna d’aquest relat, és filla d'un granger, va rebre una educació molt acurada al convent de les Ursulines: dansa, geografia, dibuix, costura, piano, etc. Casada amb el metge rural Charles Bovary, home tranquil i sense ambicions, Emma és profundament infeliç ja que ni el seu matrimoni ni la seva vida burgesa tranquil•la i grisa s’ajusta als somnis i a les fantasies romàntiques de les heroïnes de les seves lectures preferides.\nAquesta insatisfacció amb la seva vida i el seu destí la farà emmalaltir i la recerca de la felicitat, entesa com una vida apassionant i un ambient luxós, l’empeny a cercar amants amb qui compartir els seus somnis i ideals. Les decepcions i els fracassos successius la duran a la desesperació i al suïcidi.\nEmma està considerada com el Quixot femení. Voraç lectora de novel•les romàntiques que la consolen i distreuen d’una vida avorrida i insípida, però que li creen il•lusions que l’allunyen més i més de la realitat i que la van tornant boja.\nMadame Bovary està considerada la novel•la Cabdal de Gustave Flaublert i una de les que van marcar l’inici de la narrativa moderna. A través del personatge de Madame Bovary, Flaubert va qüestionar els principis morals i literaris de la seva època , oferint-nos un prototipus d’heroïna que es rebel•la contra el destí i que s’atreveix a viure les seves pròpies passions, ben diferent del model de dona submisa que presentava el romanticisme. Madame Bovary va suposar el trencament amb totes les convencions morals i literàries de la burgesia del segle XIX.\nLa comunera de Castilla, de María Teresa Álvarez\n23 d’abril de 1521 a Villalar, l’exèrcit de l’emperador Carles V derrota les tropes dels comuners castellans dirigits per Juan de Padilla, Juan Bravo i Francisco Maldonado. Els tres són executats sense pietat al cadafal al matí següent. D’aquesta forma, els imperials acaben amb el somni revolucionari de Castella. María Pacheco, vídua de Juan de Padilla, una dona lluitadora i rebel, no es resigna a la derrota dels seus ideals i resisteix atrinxerada a la ciutat de Toledo; però l’emperador no té pietat amb ella. María, condemnada a mort, es veu obligada a fugir i a viure un trist exili a Porto, on mor sense arribar a rebre mai el perdó reial.\nL’escriptora María Teresa Álvarez posa veu en aquesta novel·la a una dona avançada al seu temps que lluita en un món d’homes i que és criticada i castigada durament. A través de l’autora, María Pacheco, l’última comunera, cobra vida i ens explica els seus desigs més íntims, els anhels i les motivacions que la porten a combatre en la revolta de les Comunitats. És el retrat d’una de les dones més fortes i apassionades de la història.\nSi los muertos no resucitan, de Philip Kerr\nAquesta és la sisena novel•la protagonitzada per l’investigador privat Bernie Gunther, exmembre de la Kripo, la policia criminal alemanya. Gunther és una persona cínica i malcarada, però profundament honesta i sensible.\nUn any després d’abandonar la Kripo, Bernie Gunther treballa com a detectiu a l’Hotel Adlon, on s’allotja la periodista nord-americana Noreen Charalambides, que ha vengut a Berlín per investigar el fervor creixent antijueu i la designació sospitosa de la ciutat com a seu dels Jocs Olímpics de 1936. Noreen i Gunther s’aliaran dins i fora del llit seguint la pista a una trama que uneix les altes esferes del nazisme amb el crim organitzat nord-americà. Un xantatge, doble i calculat, els farà renunciar a destapar la misèria i els assassinats, però no a l’amor. Tanmateix, Noreen és obligada a tornar als Estats Units, i Gunther veu com, una altra vegada, una dona es perd en les ombres. Fins que vint anys després ambdós es retroben a l’Havana insurgent de Batista; però els fantasmes mai no viatgen sols.\nAmb Si los muertos no resucitan Philip Kerr va obtenir el Premi Internacional de Novel•la Negra RBA l’any 2008.\nMostrant 1 - 5 de 47 resultats.\nPàgina 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 De 10\nHemeroteca local digital


1999... "Última primavera del mil·leni"\nZas!: algo que (ingenuamente) organicé en 1999… «Última primavera del mil·leni»\nÚltima primavera del mil·leni Jornada per la pau mundial\nAmb motiu de l’inici de la última primavera del mil·leni, el proper dia 22 de març de 1999, a les 18,30 h, se celebrarà a la Universitat de Barcelona una Jornada per la pau mundial\nHora de començament: 18,30 h\nHora d’acabament: 20,30 h\nEspai sol·licitat: Aula Magna, Universitat de Barcelona\nJORNADA PER LA PAU MUNDIAL\n1999: els ermitans necessiten permís d’acampada\nEls captaires no només passen fam, sinó també por. La televisió no para de transmetre “notícies” bel·licistes. Els drets humans han de ser repetits i recordats cada 20 segons en algun punt de la Terra. El silenci és una utopia. Estats Units bombardeja amb igual indiferència míssils o samarretes de Coca-Cola. Meditem poc, estimem poc, riem poc, cantem poc, ens comuniquem poc i no tenim temps ni ganes de somiar. La pau mundial és tan necessària com l’aire, però tan escassa com els països lliures.\nPer tots aquests motius, i perquè aquesta és la última primavera del mil·leni, hem decidit convocar una «Jornada per la pau mundial»: interdisciplinària, activa, efervescent i sentida. ¿Com aconseguir-ho?\nHem convidat un ampli grup de pensadors, artistes, activadors i entitats socials diverses per a que parlin sobre i per a la pau, per a que estableixin un diàleg obert i fructífer, per a que ens comuniquin les seves propostes i reflexions sobre aquest tema tan universal com imprescindible. 1999: els ermitans necessiten permís d’acampada.\n1) Presentació de l’acte: (15 minuts\n2) Ponència inaugural: (30 minuts)\n“El segle vinent i la pau mundial”\nA càrrec de Roger Garaudy, crític d’art i pensador,\nautor de “ L’avenir, mode d’emploi” (“El futur, forma d’us”) Éditions Vent du Larg, 1998.\n3) Aportacions lliures per la pau mundial (1 hora aprox.)\nLes següents personalitats convidades, dividides en tres grups, expressaran la seva aportació plàstica, escrita, verbal o visual.\n(tenen 2 minuts cada un)\nFilósofos, activistas, ensayistas, teóricos\nAgustín García Calvo, pensador\nAlbert Vergès, president de la FNEC\nBernat Muniesa, profesor de Historia del Pensamiento Social\nJordi Casassas, Catedrático de Historia Contemporánea\nJosé María Perceval, Historiador i periodista\nJosep Florit, Catedrático de Historia Contemporánea\nMiguel Morey, Catedrático de Filosofía\nMontserrat Boixareu, directora de la revista Relleu\nPepe Ribas, director de la revista Ajo Blanco\nRafael Argullol filósofo\nRicardo Benito Heranz, sociólogo, paleontólogo y artista plástico\nRoman Gubern, Catedrático de Comunicación\nSomaly Mam, premio Príncipe de Asturias de Cooperación Internacional 1998\nSusana Tavera, profesora de Movimientos Sociales\nXavier Rubert de Ventós, filósofo\nFélix de Azúa, poeta\nCarme Riera, escritora\nIsabel de Cabo, escritora, especialista en Socialismo utópico\nIsabel Escudero, poeta\nIvan Tubau, escritor, poeta y Catedrático de Periodismo\nJosé Manuel de la Pezuela, poeta\nJosep Batlló, poeta y director de la revista Taifa\nLiberata Masoliver escritora\nPaco Candel, escritor\nQuim Monzó, escritor\nAlexandar Ilich, director de cine, ex-Yugoslavia\nAmèlia Riera, artista plástica\nAntoni Vives-Fierro, pintor\nCarmen Hierro, pintora y doctora en Bellas Artes\nJosep Roy, escultor\nJaume Carbonell, pintor\nJaume Muxart, pintor\nJosep Fornells-Pla, pintor\nJuan Luis Jardí, pintor\nLuis García Berlanga, director de cine\nPedro Burgos, fotógrafo\nTomás Odión, pintor\nNota: A continuació, se portarà a terme un debat sobre Pau Mundial en el que podrà participar el públic. Els artistes que ho desitgin prepararan posters que s’exposaran a la sala durant l’acte.\nRetransmetran Televisió de Barcelona i COM Ràdio. Cobriran la difusió en premsa las publicacions Ajo Blanco, Catalunya Campus i la Gaceta Universitària. Posteriorment, se publicaran les actes de la Jornada per la Pau Mundial en un número especial de la revista Universitas.\nUNIVERSITAS+ Associació d’estudiants de la Universitat de Barcelona\nEtiquetado escritores, espontaneidad, eventos, ivan tubau, ivan tubau comamala, jornadas por la paz mundial, los modernos, poesia, poeta, ultima primavera del mil.leni


Inici - Qualitysuber\nContracte de compra de suro 2022\nGestió sostenible de la teva sureda\nRevalorització del suro Català\nOferim el millor assessorament a propietaris forestals en el procés de compra, preparació i comercialització del suro dels boscos de Catalunya.\nI així aconseguim un preu de la matèria prima que faci possible la gestió dels boscos d’alzina sureres de manera rendible pel propietari\nDijous 14, abril, 2022\nRepresentants del Parlament Europeu i l'Institut Forestal Europeu visiten Quality Suber i destaq...\nRepresentants del Parlament Europeu i l'Institut Forestal Europeu visiten Quality Suber i destaquen el potencial del sector surer català\nEl 13 d'abril hem rebut la visita una delegació de representants del Parlament Europeu i l'Institut Forestal Europeu (EFIMED), que s’han desplaçat a Catalunya per conèixer en persona algunes experiències de gestió forestal sostenible, així com el funcionament de l’empresa Quality Suber i els serveis que ofereix la Cooperativa Forestal de Catalunya.\nL’equip estava format per la pròpia Müller, l’italià Michele Bozzano (Institut Europeu Forestal) i l’alemany Felix Mittermayer, amb qui hem visitat suredes i han mostrat la seva admiració davant el potencial del sector surer com a cadena de valor estratègica, amb tecnologia avançada i en la línia de les estratègies de la Unió Europea pel foment de la bioeconomia i l’economia circular.\nDimecres 30, setembre, 2020\nSocis de QUALITY SUBER Participen al Grup Operatiu SUBER per la modernització de la lleva del sur...\nEl Consorci Forestal i la Cooperativa Serveis Forestals han participat en el projecte GOSUBER...\nEl Consorci Forestal i la Cooperativa Serveis Forestals han participat en el projecte GOSUBER, on han col·laborat directament en el desenvolupament de noves eines per a la realització de la lleva del suro. Concretament han testat la utilització de prototips d’eines mecàniques per al ratllat del suro i per a l’extracció del suro de l’arbre”. A més, durant la campanya de lleva del 2019 i la del 2020 s’han fet probes i presa de dades de rendiments d’aquestes màquines en diferents condicions i finques arreu de Catalunya. En el marc del projecte també s’han provat aquestes mateixes eines en suredes d’Extremadura i Andalusia.\nDijous 11, juny, 2020\nDilluns 27, abril, 2020\nEl projecte té com a objectiu principal la implementació i transferència...\nDimecres 07, agost, 2019\nEl TN Vespre de TV3 del 6 de juliol s’ha fet ressò de la greu problemàtica generada per l’eruga del suro, que fa que molts productors decideixen no fer la lleva aquest estiu, per no comprometre el futur de les seves suredes.\nDimecres 07, novembre, 2018\nDilluns 29, octubre, 2018\nUs adjuntem els enllaços per poder veure els documents que recentment s’han publicat en el marc del projecte LIFE suber:\nLayman report – resum projecte LIFE suber. En aquest informe es recullen les accions principals i els resultats obtinguts en el marc del projecte en el què ha col·laborat Quality Suber. Veure document\nGuia per la millora de la gestió de les suredes davant el canvi climàtic. Document de referència per propietaris-silvicultors i gestors de suredes en l’edició del qual han participat diversos socis destacats de Quality Suber. Veure document\nDivendres 21, setembre, 2018\nVisita d’escoles forestals\nAquesta setmana hem rebut la visita de les escoles de formació forestal de Solsona i Santa Coloma de Farners, un total de 53 alumnes i 3 professors. En arribar se’ls va fer una explicació del funcionament de Quality Suber, el trio que es fa un cop arriba el suro de bosc i després els vam ensenyar les diferents classes de suro i els vam fer una explicació tècnica de totes les qualitats i defectes que poden trobar-se en una panna de suro.\nDimarts 15, maig, 2018\nPer aquesta campanya de lleva del suro del 2018, com ja va passar la campanya anterior, el producte per al tractament de l’escaldat de les alzines sureres no serà subministrat per part de l’administració forestal i per tant cal que cada propietari adquireixi el producte necessari. Per a facilitar l’aprovisionament d’aquest producte Quality Suber ha fet una compra conjunta de fungicida i colorant per poder distribuir els productes entre els seus proveïdors. Recordar que per poder utilitzar aquests productes és necessari disposar del carnet d’aplicador i manipulador de fitosanitaris.\nDivendres 11, maig, 2018\nA TOTS ELS SOCIS/ES, PRODUCTORS/ES I EMPRESES INTERESSATS/DES EN LA VENTA DE SURO DE LA CAMPANYA 2018\nCom saps, Quality Suber és una empresa constituïda amb l’objectiu de potenciar i millorar la qualitat i el mercat del suro català. Som una empresa singular en la que els accionistes majoritaris són organitzacions de propietaris forestals, entitats sense ànim de lucre que a través de Quality treballem per donar un valor afegit als propietaris i empreses del sector surer. Fidels a la nostra filosofia, ara ens posem en contacte amb tu per comunicar-te que:\n1.- TANCAMENT CAMPANYA 2017\nSeguint en la línia dels darrers anys, l’empresa ha tancat l’exercici amb un resultat positiu que li permet continuar creixent i GRÀCIES AL VALOR AFEGIT QUE DONA LA CURA EN EL TRIATGE DEL SURO DE QUALITAT I A L’ESFORÇ EN LA CLASSIFICACIÓ I VALORACIÓ DEL PRODUCTE, HEM POGUT FER LIQUIDACIONS ADDICONALS SOBRE EL PREU PACTAT INICIALMENT O DE MERCAT.\n2.- ESTRATÈGIA DE COMPRA I LIQUIDACIÓ DEL PRODUCTE PER LA CAMPANYA 2018\nEnguany preveiem una campanya amb una alta volatilitat a nivell de preus del suro de rebuig ocasionada per la confluència de dos factors poc habituals:\nBaixa disponibilitat de producte a nivell mundial\nManteniment del creixement progressiu de la demanda\nÉs per això que, com ja portem fent els darrers anys amb el suro de qualitat amb resultats positius pels nostres socis i proveïdors, AQUEST ANY PER TOTES LES QUALITATS DE SURO FIXEM UN PREU MÍNIM QUE JA PODEM GARANTIR. El fet que els grans compradors no estiguin disposats a fixar el preu del suro de rebuig i que algunes empreses optin per la compra de producte enrasat, fa preveure que durant la campanya el preu pugui variar. Donar un preu per tipus de suro i fixar el preu mínim, millora la transparència a nivell de mercat, suposa un incentiu pel propietari i és també un compromís per part de l’empresa i una garantia que tots els socis valoren.\nAl marge d’aquests imports mínims, com venim fent els darrers anys QUALITY SUBER ESTÀ EN CONTACTE PERMANENT AMB EL MERCAT PER REPERCUTIR A TRAVÉS DE LA LIQUIDACIÓ FINAL DE CAMPANYA, POSSIBLES MILLORES DE PREU OBTINGUDES GRÀCIES A LA TASCA DE VALORITZACIÓ I COMERCIALITZACIÓ DEL PRODUCTE QUE DU A TERME L’EMPRESA.\n3.- PREUS DE COMPRA DEL PRODUCTE CAMPANYA 2018\nSuro de rebuig: 1.100 €/t.\nSuro classe B: (producte que actualment solament diferencia i valora la nostra empresa): Preu base puja de 800 €/t campanya 2017, a 1.500 €/t la campanya d’enguany.\nSuro classe A: (suro de qualitat apte per tap natural): Preu base puja de 1.800 €/t campanya 2017, a 2.150 €/t.\nOpció 1: 900 €/t si en el viatge només hi ha pelegrí.\nOpció 2: 850 €/t si es porta barrejat amb suro d’altres qualitats per compensar la tria.\nEs mantenen les primes addicionals per als socis de l’agrupació de productors i es milloren les primes per volum que paguem cada any.\n4.- CONDICIONS DE PAGAMENT I FINANÇAMENT\nSuro de rebuig: pagament a 30 dies i pagaments dia 15 i 30 de cada mes\nBestreta del suro de qualitat (classe B i A): puja de 600 a 1.000 €/t amb les mateixes condicions de pagament, a 30 dies i pagaments dia 15 i 30 de cada mes.\nData màxim de pagament de l’import pendent de suo A i B i de les primes: 30 de març 2019\nFacilitats pel finançament dels treballs de pela i millora de la finca gracies al conveni entre Quality Suber, Consorci Forestal de Catalunya i Banc de Sabadell.\n5.- PELA, RUIXAT i TRANSPORT DEL SURO A PLANTA DE QS\nPosa’t en contacte amb nosaltres per obtenir les millors condicions i servei.\nFacilitem als proveïdors el producte per al tractament fitosanitari, així com la gestió i pagament dels transports que descomptarem de la liquidació del producte.\nDimecres 04, abril, 2018\nEl dilluns 2 d’abril es va emetre al programa El primer Sector de Catalunya Ràdio i Catalunya Informació el reportatge de l’Albert Requena sobre Quality Suber , amb el títol “La indústria surera catalana, units per fer front a les multinacionals”\nQuality Suber és una agrupació de productors reconeguda per la Generalitat de Catalunya i que compta amb el recolzament del Programa de Desenvolupament Rural de Catalunya.\nDijous 19, octubre, 2017\nEns visiten de l’escola de capacitació agrària Casa Xifra\nUn total de 22 alumnes de l’escola de capacitació agroforestal casa Xifra de Santa Coloma de Farners han visitat aquest dilluns les nostres instal·lacions. Se’ls ha explicat el procés de funcionament de l’empresa, des de l’entrada del suro a l’estiu, en plena campanya de pela, fins als diferents processos de tria en funció de les diferents qualitats de suro que arriben a la planta de l’empresa.\nDivendres 06, octubre, 2017\nEl sector del suro valora crear una taula sectorial\nEl grup operatiu GO BIOCORK juntament amb el grup operatiu GO SUBER, participaran el proper 9 i 10 d’octubre a la jornada que organitza la Red Rural Nacional (RRN), a través de la seva unitat de gestió i a proposta de la Subdirección General de Silvicultura y Montes en la Dirección General de Desarrollo Rural y Política Forestal, anomenada “Jornada para la creación de una Mesa sectorial del Corcho a nivel nacional o una organización interprofesional agroalimentaria”, que tindrà loc a la Finca La Almoraima, a Castellar de la Frontera (Cádiz).\nL’objectiu d’aquesta jornada és analitzar la situació actual del sector surer a Espanya i debatre sobre la possibilitat de la creació d’una taula sectorial a nivell nacional o d’una organització interprofessional agroalimentària per millorar l’estructura de la cadena de valor, enfortir el mercat i donar un impuls al sector surer.\nNota de premsa jornada\nDijous 28, setembre, 2017\nPropietaris de suredes participen a l’Associació Europea per la Innovació per al control d’una pl...\nPropietaris de suredes participen a l’Associació Europea per la Innovació per al control d’una plaga que posa en risc la competitivitat del sector surer\nEl passat dia 20 de setembre va tenir lloc a la seu de la Dirección General de Desarrollo Rural y Política Forestal del MAPAMA, a Madrid, la reunió del grup operatiu BIOCORK, el qual impulsarà i desenvoluparà iniciatives integradores i de cooperació tecnològica entre tots els membres per abordar el problema de la pèrdua de producció surera, mitjançant tècniques innovadores per al control biorracional del corc (coroebus undatus) amb l’objecte de minimitzar els danys causats per la plaga en suredes distribuïdes per tot el territori espanyol, així com estendre i adaptar els avenços i novetats en el control biològic del corc, al conjunt de comunitats autònomes productores, que són Catalunya, Castella i Lleó, Extremadura, Andalusia i la Comunitat Valenciana.\nDilluns 31, juliol, 2017\nQuality Suber liderarà un Grup Operatiu a nivell estatal per al control del corc del suro\nL’agrupació de productors Quality Suber liderarà un Grup Operatiu a nivell estatal per al control del corc del suro. En aquest grup hi participen les principals entitats i organismes d’altres zones sureres de l’estat espanyol, així com l’Institut de Química Avançada de Catalunya (IQAC) per l’assaig i millora de mètodes biorracionals de control, el Consorci Forestal de Catalunya i el grup surer AMORIM.\nDivendres 19, maig, 2017\nTractament preventiu contra l’escaldat de l’alzina surera per la campanya de lleva del suro 2017\nCom a novetat d’aquesta campanya 2017 el producte per al tractament de l’escaldat de les alzines sureres no serà subministrat per part de l’administració forestal i per tant cal que cada propietari adquireixi el producte necessari. Per a facilitar l’aprovisionament d’aquest producte Quality Suber ha fet una compra conjunta de fungicida i colorant per poder distribuir els productes entre els seus proveïdors.\nDimecres 23, març, 2016\nDimarts 22, març, 2016\nSubministra el 60% del mercat de taps de cava i xampany del món i el 10 – 12% del mercat de vins. El 50% de la producció es dedica a la exportació\nLa matèria primera representa el 70% dels costos:\nImporta una gran quantitat de matèria primera (suro) (10 – 15 % d’auto aprovisionament, o compra de proximitat)\nLa fabricació de taps representa el 70% del negoci però nomes absorbeix el 30% de la matèria primera\nMés de 1.000 llocs de treball directes i una producció de 1.200 M taps /any\nDemanda altament concentrada amb preus pel producte de baixa qualitat que obstaculitzen la mobilització del producte\n– CATALUNYA PRODUEIX EL 2% (ara menys) DE LA PRODUCCIÓ MUNDIAL DE SURO TOT I QUE SUBMINISTRA EL 10% DEL MERCAT DE VINS TRANQUILS I EL 60% D’ESCUMOSOS > POSSIBILITAT REAL DE DOBLAR LA PRODUCCIÓ I CREAR PROP DE 200 LLOCS DE TREBALL VINCULATS AL SECTOR PRIMARI\n– LA MILLORA DE LA QUALITAT DEL PRODUCTE I LA VALORITZACIÓ DEL SURO DE REBUIG SÓN FONAMENTALS PER ASSOLIR-HO\nLa primera iniciativa de col·laboració de la propietat forestal\nCatalunya concentra una bona part de la producció mundial de taps de cava i un percentatge important de taps naturals i tècnics per al tapament de vi tranquil. El suro del que es proveeix aquesta indústria prové, en més d’un 90% dels casos, d’Extremadura, Andalusia i Portugal on s’extreuen i es bullen les pannes de suro al cap de 6 mesos. Així doncs, la indústria catalana es dedica a picar les pannes de suro foraster o simplement a marcar taps fabricats per altres i a comercialitzar.\nEls boscos de Catalunya produeixen entre un 5% i un 10% del suro mundial en unes 90.000 ha de suredes concentrades a la província de Girona i nord de Barcelona. A diferencia del de la resta de suredes del món ubicades en zones de devesa i d’influència atlàntica, el suro català es produeix en boscos amb més pendent, amb major densitat d’arbrat i en un clima més extrem el que dóna com a resultat un suro de major densitat (pel seu creixement més lent) que es pela cada 12-14 anys, enlloc dels 9-10 anys que es pela a la resta del món.\nAquestes característiques fan que el suro català no sigui tan homogeni com la resta, amb un percentatge major de merma, però les pannes bones donen uns taps d’una qualitat superior, que són molt apreciats per a tapar els grans vins de guarda, ja que suporten millor el pas del temps, permeten una transpiració del vi més lenta i homogènia en el temps, tenen un comportament més homogeni entre totes les ampolles del mateix lot i es trenquen menys en la seva extracció al cap dels anys.\nAmb l’objectiu d’impulsar l’aprofitament i la valorització del suro català i incorporar els productors en la preparació i valoració del producte, el passat mes de maig representants de Serveis Forestals, cooperativa vinculada al Consorci Forestal de Catalunya, de l’Associació de propietaris forestals del Montnegre-Corredor i del Grup Corcho del País, SA, van constituir QUALITY SUBER, SL.\nAixí doncs, Quality Suber és fruit de la col·laboració entre la propietat forestal i la indústria, en aquest cas Corcho del país, que va néixer fa uns 25 anys, sent una empresa integrada molt competitiva i que ha tingut forts creixements i molts alts nivells de rendibilitat. Aquesta empresa s’ha especialitzat en suro català i ha adaptat els seus processos productius amb l’objectiu d’aprofitar pannes amb certa presència de la plaga del corc i aprofitar suro d’alta densitat.\nDivendres 05, febrer, 2016\nProducció i llocs de treball\nLa superfície de suro a Catalunya supera les 80.000 ha (800 km2), un 5% de la superfície forestal de Catalunya (o el que és el mateix, vuit cops la ciutat de Barcelona)\nLa meitat d’aquesta superfície està en producció. La producció és d’unes 4 – 6.000 tn/any\nUn percentatge equivalent al de la superfície de suro planificada (50%)\nDe la superfície planificada, més d’un 15 % certificada PEFC. Dada MOLT positiva tenint en compte que, a nivell global, els boscos eco-certificats representen poc més del 8% del total\nAquest percentatge triplica al del conjunt de boscos a casa nostra\nAnualment es treballa en 2.700 – 2800 ha (1,5 t/ha de mitja)\nSector forestal intensiu en l’ocupació de mà d’obra qualificada\nLlocs de treball equivalents (UTH ) any:\nEstassada, camins i tallades de millora: 90 – 130 UTH/any\nPela, tractament i transport a indústria: 60 UTH /any\nTOTAL (4.000 t de producció): 150 – 190 UTH /any\nEl suro de qualitat és altament valorat en el mercat de vins tranquils (tap natural d’alta densitat). Problemes greus de qualitat (80% o més de rebuig pel corc).\nQuality Suber neix amb l’objectiu de garantir i millorar el procés de compra,\npreparació i comercialització del suro dels boscos de Catalunya\nVeure productes i serveis\nOberts al sector


Guam Reef & Olive Spa Resort Guam Guam - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA AGODA\nEquipaments àrea de fumadorsascensorbar bar de la piscinabotigues a l'hotelbugaderiacafeteriacaixa forta casino centre de negocisconserge discoteca/djequipaments per a persones amb discapacitats habitació familiarinstal·lacions per a reunions i banquets lloguer de bicicletesrestaurant s'admeten animals de companyia saló servei d’habitació VIP servei de cangurservei de llançadora servei d'habitacions servei d'habitacions 24 htransport hotel/aeroportvisites turístiquesZones públiques amb Wi-Fi\nbany d'aigua termal calentabanyera d'hidromassatge camp de golf (a 3 km) camp de golf (en el mateix lloc) centre esportiu esplai esports d'aigua (motoritzats) esports d'aigua (no motoritzats) jardí massatge piscina (infantil) piscina cobertapiscina exterior pistes de tennis pistes d'esquaix platja privada sala de jocs sauna saunaspa Internet a les habitacions\nSituat en el cor de Badia de Tumon, Guam Reef & Olive Spa Resort és un lloc ideal des d'on descobrir Guam. El centre de la ciutat és només a 0.1 Km i l'aeroport és només a 10 minuts. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Underwater World, Tarza Magical Adventure Zone i Parc Aquàtic, Punta Dos Amants. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Guam. Bugaderia, botigues a l'hotel, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcacotxes, bar són només algunes de les comoditats que fan que Guam Reef & Olive Spa Resort sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Les comoditats de l'hotel han estat cuidadosament seleccionades per a satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb plat de dutxa, banyera, balcó/terrassa, escriptori, aire condicionat a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com piscina exterior, banyera d'hidromassatge, spa. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Guam Reef & Olive Spa Resort.


Acte de presentació d’equips del CB L'Escala - Canal 10 Empordà\nActe de presentació d’equips del CB L'Escala\nEl Club Bàsquet l'Escala va presentar diumenge, al Pavelló Municipal tots els equips de la temporada 2017 - 2018. Dins un ambient festiu i molt familiar.\nAquest passat diumenge, el Pavelló Municipal es va omplir de gom a gom amb tots els jugadors/es, pares i mares, acompanyants, etc. que formen part de la gran familia del CB L'Escala. El motiu d’aquesta multitudinaria reunió va ser l’acte de presentació d’equips del club per la temporada 2017/2018.L'acte va començar amb la presentació un a un dels 12 equips més l'escoleta que aquesta temporada composen el club de bàsquet. Més d'un centenar de jugadors/es que han desfilat fins al centre de la pista, saludat al públic i fent la foto oficial d'equips.\nUn cop realitzades les fotografies de grup va ser el moment dels parlaments per part de la coordinació esportiva de la entitat així com de l’alcalde del municipi, Víctor Puga, qui elogiava la feina feta des del club i desitjava una excel·lent temporada a tots els equips. El regidor d'Esports, Josep Bofill tampoc va fallar a la cita on va explicar que properament s'instal·larà un nou marcador al pavelló, un element reclamant des de feia temps.\nUn cop finalitzat l'acte i com ja és tradicional, saltava a la pista el primer equip masculí del club, el sènior de primera catalana qui disputava el seu partit de lliga davant el Bàsquet Bisbal. Amb les imatges familiars del club queda demostrat el bon ambient i el moment que viu el bàsquet escalenc. També i com ja fa temps que s'està observant hi ha un increment molt alt d'equips femenins, un fet que no ha passat desapercebut per l'equip directiu els quals treballen dia a dia per potenciar el bàsquet femení local.\nEl CER l'Escala es col·loca quart a Super\nERC i el conseller Bargalló


Cultura Clàssica 4t | Aracne fila i fila | Page 2\nCategory Archives: Cultura Clàssica 4t\nL’hortus conclusus de l’IPM\nEls alumnes de CFGM de Jardineria i Floristeria del Vicent han dissenyat, sembrat i cuidat un hortus conclusus al pati del nostre institut.\nEls alumnes de Clàssiques de 4t de l’ESO de la Margalida hem treballat les plantes aromàtiques, culinàries i medicinals que tenien els romans en els jardins dels peristils de les domus per al gaudi i ús familiar i els hem etiquetat en llatí i en català.\nHortus conclusus al pati de l’institut Premià de Mar. Fotografia de Sergi Viader\nQuè és un hortus conclusus? Quina relació té amb el uiridarium de les domus romanes? A l’edat mitjana on el trobem? Sabeu reconèixer les plantes de l’hortus?\nAvui han visitat l'@InstiPM professors de l'institut Celestí Bellera de @granollers per conèixer "in situ" el projecte interdisciplinar de Clàssiques amb el departament d'Agrària: "hortus conclusus" i els nostres itineraris mitològics, poètics i botànics.https://t.co/oEwV3tyeCH pic.twitter.com/Z2K9iS1xZb\n— Margalida Capellà (@AracneFil) 4 d’abril de 2019\nEn la nostra visita a Empúries, ens vam adonar que a la ciutat romana també hi havia domus amb un jardinet geomètric ple de plantes aromàtiques, condimentàries, medicinals.\nMaqueta de la Domus dels mosaics amb hortus al peristil\nDomus dels mosaics d’Empúries\nHortus amb plantes remeieres i arbres fruiters\nThis entry was posted in Cultura Clàssica 3r, Cultura Clàssica 4t, General, Llatí 1r, Llatí 4t and tagged Cicle Formatiu de Jardineria, Hortus, Hortus conclusus, Institut Premià de Mar, Jardí romà, Llatí i botànica, Plantes aromàtiques, Plantes culinàries, Plantes medicinals, Treball interdisciplinar on 7 maig 2019 by aracneoberta.\nThis entry was posted in Cultura Clàssica 3r, Cultura Clàssica 4t, General, Grec 1r, Grec 2n, Llatí 1r, Llatí 2n, Llatí 4t and tagged Empúries, Fira romana, L'Escala, Triumvirat Mediterrani on 3 maig 2019 by aracneoberta.\nUn any més us escrivim des de l’Escola Bergantí del Masnou per anunciar-vos que els alumnes de 5è de primària hem tornat a trobar referents clàssics a la Cantània. Enguany els alumnes de 4t de Llatí i de Cultura Clàssica de na Margalida tindreu l’oportunitat de saber-ho de primera mà perquè us ho vindrem a explicar i cantar personalment! La trobada la realitzarem l’1 d’abril a l’INS Premià de Mar i l’estem preparant amb molta il•lusió! I la resta de lectors Aràcnids… no us preocupeu, perquè us prometem fer un article mostrant-vos els punts tractats en aquesta trobada.\nLa Cantània d’aquest curs es titula “A de Brossa” i està dedicada al poeta català Joan Brossa, enguany que es commemora el centenari del seu naixement i “L’any Brossa”. Trobareu informació sobre el personatge i l’obra i molt de material didàctic a la web de la seva Fundació. La cantata es basa en una proposta musical ben interessant a partir de nou poemes seus. El compositor és l’Eduard Iniesta. Els infants canten alguns dels seus poemes i entremig les dues narradores s’encarreguen de la part dramàtica, que ha estat creada per la Marta Gil. No només trobem interessant i atractiva la part musical de la cantata sinó també tot el treball interdisciplinari que es pot dur a terme a partir del poeta Brossa.\nI així, estirant aquest fil… enguany ens trobarem a Premià!\nUs deixem aquí amb tota la relació d’articles que hem publicat a Aracne els darrers anys:\n–La “Cançó grega” al Cantània 2011, Beceroles\n–Gaudeamus igitur a Cantània 2012\n–La flauta de Pan i la Cantània\n–“Rambla Llibertat” més referents clàssics a la Cantània\n–Referents clàssics en la Cantània 2016\n–Els mites de la Cantània 2016. Treball col•laboratiu INS Premià-Escola Bergantí\n–Cantània 2017: “La nit dels malsons”\n–La Cantània “Partícules”: més referents clàssics\nNa Margalida també va publicar aquest article al bloc “El fil de les Clàssiques” a partir de la recerca que van fer les seves alumnes Mar Acien i Abril Ramos i que vam tenir l’oportunitat de presentar a l’Auditori de Barcelona l’any 2014.\n–Vint-i-cinc anys de Cantània amb referents clàssics\nThis entry was posted in Cultura Clàssica 4t, General, Llatí 4t and tagged Cantània, Escola Bergantí on 25 març 2019 by Xavi de música.\nExposició: “Luxe. Dels assiris a Alexandre el Gran”\nDel 5 d’abril fins a l’11 d’agast de 2019 es podrà visitar a CaixaForum Barcelona l’exposició “Luxe. Dels assiris a Alexandre el Gran”.\nIvoris, joies, relleus, vidre, or i metalls de totes les parts del Pròxim Orient antic ens mostren la importància del luxe en les relacions de comerç i poder de les antigues civilitzacions. Els antics objectes de luxe aportaven plaer i benestar. La distància o la dificultat que suposava aconseguir-lo o adquirir-lo feia que un objecte fos considerat de luxe. En aquesta exposició es fa un extens recorregut per la producció, varietat i valor d’aquests objectes preuats, des del 900 fins al 300 aC.\nThis entry was posted in Cultura Clàssica 3r, Cultura Clàssica 4t, General, Grec 1r, Grec 2n and tagged Alexandre, Caixaforum, Exposició on 24 març 2019 by aracneoberta.\nAl programa Quèquicom han fet immersió en un vaixell romà que va naufragar fa 2.000 anys a les Illes Formigues i que s’ha conservat intacte.\nQuè el va fer naufragar?\nCom era la seva estructura?\nQuè duia a les àmfores?…\nL’alfabet grec més musical!\nEls alumnes de Grec de la Miranda comparteixen la seva cançó per aprendre l’alfabet grec. Realment l’Araceli és ben afortunada amb aquests estudiants! No us perdeu la seva coreografia.\nThis entry was posted in Cultura Clàssica 4t, General, Grec 1r, Grec 2n and tagged Alfabet grec, La Miranda on 14 novembre 2018 by lamiranda.\nAquest estiu he tingut l’oportunitat de visitar dues de les ciutats més antigues d’Europa i les més grans i importants de Bulgària, id est, Sofia i Plòvdiv; ambdues, en algun moment de la història, capitals de província de l’imperi romà, la Dacia mediterranea i la Thracia respectivament. El territori de la Bulgària actual (membre de la Unió Europea des del 2007) correspon, doncs, a les antigues províncies romanes de Moesia Superior, Moesia Inferior, Thracia, Dacia i, fins i tot, una petita part de Macedònia.\nAquí us deixo un parell de mapes de les províncies que formaven l’Imperi romà. El primer és del s. II d.C i el segon de la distribució de les diòcesis del s. V. d.C. (Font: Viquipèdia)\nAprofitem per recordar que la Via militaris o Via Diagonalis, la via militar més important dels Balcans, la qual feia el recorregut Vindobona (Viena) – Constantinoble (Istanbul) (pràcticament la meitat de l’imperi!), passava tant per Ulpia Serdica com per Trimontium gràcies a la importància que tenien aquestes dues en el territori.\nDesprés d’aquesta petita introducció politico-geogràfica, comencem ja amb l’essència clàssica del viatge. Espero que us agradi.\nJa en arribar a l’aeroport de Sofia podem gaudir del primer senyal clàssic: una estàtua d’Orfeu, el traci més famós de l’antiguitat, dóna la benvinguda als visitants a l’entrada de la parada de metro.\nL’estàtua d’Orfeu amb la lira, acompanyat d’un gos.\nUlpia Serdica (Sofia)\nAbans que els romans conquerissin al 29 d.C. Sofia, l’actual capital del país, aquest territori era un assentament traci anomenat Serdica (o Sardica), ja que pertanyia als serdis, una tribu d’origen indoeuropeu. A partir d’aleshores va formar part de l’Imperi romà i en època de Trajà (98-117) va convertir-se en un municipium dins de la província de Moesia superior, el qual va passar a dir-se d’Ulpia Serdica. Amb la reorganització administrativa de Dioclecià, a finals del s. III, la província de Dacia es va dividir en dues i Ulpia Serdica va quedar com a capital d’una d’aquestes, la Dacia Mediterranea (l’altra va ser la Dacia Ripensis). Això comportà un gran creixement econòmic, polític i cultural durant els anys posteriors, així com freqüents visites de l’emperador Constantí. El bon desenvolupament de la ciutat es va estroncar el 447 amb la destrucció d’aquesta a mans dels huns. Per sort, més tard, va ser reconstruïda per l’emperador bizantí Justinià I.\nDibuix de la ciutat romana fet pel Prof. Plamen Valchev. (Font: Web Sofia Museum)\nLes restes romanes\nEntre el 2010 i 2012, durant les obres d’excavació del metro per fer la segona línia, sota la parada més cèntrica i important anomenada no casualment Сердика (Sèrdica), els operaris van trobar restes de l’antiga ciutat romana d’Ulpia Serdica; especialment parts de la fortalesa i les muralles, les quals daten de l’època de Marc Aureli i Còmode, amb les 4 portes d’entrada i algunes restes dels carrers i edificis.\nEn aquest complex arqueològic únic, ja que la meitat queda a l’aire lliure i l’altra meitat dins la pròpia estació, podem passejar pel que queda del decumanus i del cardo i entrar dins les domus, les termes i altres edificis. És bonic veure com el clos, obert a tothom i integrat totalment en el paisatge modern i el dia a dia quotidià, té al voltant una mesquita, una sinagoga i una església, totes en actiu, és l’anomenat “Triangle de tolerància religiosa” .\nRestes de la ciutat d'”Ulpia Serdica” a l’entrada de la parada de metro “Serdika”\nLes restes d'”Ulpia Serdica” amb la mesquita “Banya Bashi” al fons\nRestes cobertes d’una domus\nRestes d’una domus a tocar del Cardo\nEls canals del sistema de calefacció típic de les termes romanes (hipocaust)\nA més a més, just al costat, a la plaça on hi ha fonts públiques d’aigua, vam poder caçar un Hermes!\nL’Hermes vigilant les fonts d’aigua públiques\nLa part del bulevard-passeig subterrani que enllaça amb els passadissos del metro també és molt curiós de veure. A banda dels edificis i carrers antics, hi ha restes de la Porta Oriental, des de la qual sortia la Via Diagonalis o Via Militaris cap a Trimontium (Plòvdiv).\nCalçada de la “Via militaris”\nLa petja romana continua pels voltant de l’Església de Sant Jordi o Rotonda romana (s. IV d.C.), juntament amb els vestigis d’una gran basílica de l’època de Constatí el Gran.\nLes restes transitables de la plaça de la Rotonda romana amb l’Església de Sant Jordi al fons\nPart de l’estructura de hipocaust de les termes\nPel que fa a l’amfiteatre, aquest era un dels més grans de la zona oriental de l’Imperi romà (25.000 espectadors), el qual va ser construït a finals del III-principis del s.IV per Dioclesià i Constantí. Actualment, en queda només 4 blocs de pedra d’antics seients de la cavea, així com els fonaments, i una part molt petita del murs i de l’arena. El més sorprenent de tot és que està situat a l’interior del vestíbul d’un hotel i es fa servir de sala de bar i de sala d’exposicions.\nLa zona de l'”arena” reconvertida en galeria artística\nEls pocs blocs de la “cavea” conservats\nEl Museu Arqueològic Nacional de Bulgària també va ser molt interessant. Tota la col·lecció va valdre molt la pena però, com a peces destacades, cal mencionar especialment els tresors d’or de Panagyurshiste amb la màscara, l’anell de l’atleta, la corona d’olivera i les diferents joies.\nA més a més, vam tenir la sort de poder gaudir d’una exposició sobre l’esport a l’antiga tràcia i poder ampliar així el nostre coneixement sobre el tema de l’agon, enguany de moda!\nPlafó que recull el text d’una invitació, dirigida als ciutadans de Serdica, per participar en les competicions.\nEstàtua de la deessa alada de la victòria, Νίκη\nMonedes amb escenes agonístiques\nEstrígil pels atletes\nAnell d’or d’un atleta competint a la disciplina de salt de llargada (Svetitsa Tumulus, regió d’Stara Zagora, s. V a.C.)\nDe propina, us deixo també una imatge de la façana neoclàssica del teatre i una fotografia del monument de Santa Sofia, la qual podreu relacionar fàcilment amb una divinitat coneguda.\nPlòvdiv és la segona ciutat de Bulgària i es troba a 152 km de la capital. Nosaltres ens desplaçàvem amb autocar i cal dir que vam tenir ocasions on es va fer palès la utilitat de conèixer l’alfabet grec (el qual, recordem, és la base del ciríl·lic) per moure’ns pel país. La majoria de conductors no sabien anglès i els rètols de les destinacions dels trajectes estaven escrits exclusivament en búlgar. Si almenys reconeixies algunes lletres del topònim tot era més fàcil i àgil. Així que ja ho sabeu, és un altre punt a favor per estudiar Grec a l’institut!\nSobre Plòvdiv, primer de tot, m’agradaria ressaltar que l’any vinent, el 2019, aquesta serà Capital Europea de la Cultura (candidatura al nostre parer més que merescuda i amb referents clàssics en el logotip i cartell oficial!). Això es notava en l’ambient, en les restes clàssiques i, en general, arreu. A més a més, des de fa anys és la primera ciutat cultural de país, així que vam trobar diferències evidents amb Sofia.\nEl cartell oficial de Plovdiv 2019, Capital Europea de la Cultura, on es pot apreciar el revolt de l’Estadi romà.\nCom dèiem més amunt, Plòvdiv també és una de les ciutats més antigues d’Europa (hi ha restes d’assentaments prehistòrics de l’època del Neolític!). Els primers grecs la van anomenar Eumòlpies o Poneròpolis però quan Filip II de Macedònia, el pare d’Alexandre Magne, va conquerir-la (342 a.C.) li va canviar el nom a Φιλιππούπολις (Filipòpolis) en honor seu. El s. II a.C. la ciutat va passar a mans del reis de Tràcia fins el 72 d.C., quan el general Marc Licini Lucul·lé va posar setge a la ciutat, annexionant-la així a l’Imperi romà i convertint-la en capital de la província de Thracia. Com que estava situada entre tres turons (Taximtepe, Nebettepe i Dzhambaztepe) els romans van anomenar-la Trimontium. Igual que Ulpia Serdica la prosperitat de la ciutat va acabar amb la invasió dels huns al 447 d.C.\nLa zona del Fòrum, situat als peus dels tres turons, està força abandonada i oblidada. Hi ha una part que sembla més aviat un descampat i no restes d’un jaciment, ja que no hi ha plafons informatius i bàsicament serveix de zona de pas pels vianants.\nRestes del fòrum romà\nLa banda de l’Odèon sembla que estigui una mica més cuidada però les tanques que la circumval·len no permeten accedir-hi. La recent remodelació i restauració permet que s’hi puguin tornar a representar espectacles musicals i també teatre.\nPart de darrere de l’antiga graderia de l’Odèon\nL’Estadi, una de les joies, va ser construït a principis del segle II d.C. sota el regnat d’Adrià. Mesurava uns 240 metres de llargada per uns 50 d’amplada i tenia una capacitat de 30.000 espectadors. En aquest, es duien a terme curses de carros i també jocs esportius que prenien de model els de Pítia, dedicats a Apol·lo (per això, tot i que era en forma de circ no tenia espina i s’anomenava estadi).\nAvui dia s’ubica just el bell mig del carrer comercial més important de la ciutat (l’equivalent al nostre Portal de l’Àngel). Podem visitar-ne la cavea del revolt (i pujar-hi i seure-hi) i també el passadís de l’entrada del nord, ambdós molt ben conservats i envoltats per una part de la muralla de l’època de Marc Aureli. Cal dir que fan una projecció 3D molt interessant en què es pot veure com era l’edifici en època antiga, així com els tipus d’espectacles que s’hi feien.\nA la part sud, hi ha marcat el lloc exacte on hi havia les carceres i a dalt de l’edifici que queda a l’altura d‘aquestes hi ha col·locades les dues estàtues d’Hermes que en època antiga coronaven la part alta del monument.\nSenyals que indiquen el punt exacte de les “Carceres”\nDos Hermes coronant la zona\nQuant al famós teatre de s. I d.C., construït sota el regnat de Domicià, aquest descansa en el pendent natural d’un dels turons i queda integrat dins la ciutat moderna (darrere del frons scaenae s’hi pot veure una de les avingudes més transitades). Tenia un aforament de 5.000 espectadors i, com el de Mèrida, avui dia encara s’hi fan representacions teatrals i concerts. Com que la ciutat no tenia amfiteatre, de tant en tant, també l’aprofitaven per fer-hi lluita de gladiadors i jocs de caça.\nPlòvdiv té també una molt bona col·lecció de mosaics. Al Trakart Cultural Center (que funciona alhora de galeria artística) es poden visitar, en el seu lloc originari, els la domus Ἐιρήνη (IV-V d.C.) i actualment els arqueòlegs estan treballant en un solar adjacent al fòrum desenterrant-ne més.\nMosaics de la domus “Ἐιρήνη” (IV-V d.C.) al Trakart Cultural Center\nPassejant passejant i sense voler-ho vam topar amb una estàtua de Filip II de Macedònia!\nVam acabar amb el Museu Regional d’Arqueologia, on vam poder gaudir de troballes gregues i de la dinastia del regnat d’Odrisis, com el conegut casc traci, ceràmica de figures negres i vermelles (sobretot sobre la vida quotidiana de les dones i d’escenes mitològiques), una màscara-casc de combat, monedes, etc., i també de la col·lecció de l’època romana amb mosaics, estàtues i restes dels edificis d’oci amb inscripcions o personatges.\nM’agradaria posar punt i final a l’apunt explicant-vos la sensació que me’n vaig endur del país respecte a la cura i exposició de les restes antigues:\nTal i com acostuma a passar arreu, els habitants del lloc en qüestió sembla que no parin atenció o no siguin conscients del valor arqueològic del que tenen al voltant. Fins aquí tot normal, però el que es feia realment estrany i mai vist és la inexistent figura de vigilància dins dels monuments o restes a l’aire lliure i a peu de carrer. Ningú amb xiulet o que cridés el típic “baixa d’aquí, no veus que està prohibit”. A causa d’això, es podia veure gent estirada a fonaments de parets d’alguna domus, altres fent-se fotos enfilats a restes de pilars de maons d’un hypocastum o, fins i tot, un adolescent fent Parkour per les restes d’edificis del cardo i el decumanus. (Sí, la llibertat, i oportunitat, de poder entrar, passejar-te per dins, enfilar-te, estirar-te damunt les ruïnes, etc., era possible!)\nBulgària és un país que val moltíssim la pena. Aneu-hi i aprofiteu que encara no està massificat de turistes. Us puc assegurar que, un cop allà, gaudireu no només dels emplaçaments clàssics sinó també de tota la resta, que t’enriqueix i omple, fins i tot més, que tota l’essència clàssica del territori.\nCreta (Montse Bastons)\nLaberint de Creta\nTinc el cos d’home i el cap de toro,\nde dia bramo i de nit ploro,\nvoraç em jalo, forçosament,\ntothom que creua la meva porta:\nQui va donar-me aquesta vida?,\nla meva mare per què m’oblida?,\nquan em trauran del laberint?\nInquietants, denses, difuntes\nsón les preguntes\nque em faig sovint.\nDe nit em fixo en les estrelles,\njo sóc tan lleig i elles tan belles,\nvaldrà la pena seguir vivint\nsi estic sol, cobert de cossos\ntrencats a trossos\ni ple d’esplín?\nNomés espero que algú d’Atenes,\nun gran guerrer valent de venes,\nno fugi en veure’m i sense por\nse m’aproximi i em clavi una arma\nde tant dolor.\nJo, fill d’Egeu, emprenc la gesta\ndesfent la troca, l’espasa llesta\nper matar el monstre i retornar.\nI, tanmateix, de mica en mica\ntot es complica,\ntot és menys clar:\ncada cruïlla em desconcentra,\ncada cadàver m’esventra el ventre,\nla sang se’m gela, em trem el braç,\na cada tomb, una amenaça,\nsóc menys audaç.\nLa seva ombra és tan immensa,\nnegre el seu bram: com el puc vèncer?\nI alço l’espasa ferma a la mà\ni ell somrient em ve de cara,\nm’ulla i es para\ni em fa dubtar:\nsi és un monstre, per què no lluita?\nLa meva espasa, però, s’acuita\na penetrar dins del seu cor.\nI contra el terra del cop va caure\nsagnant i mort.\nThis entry was posted in Cultura Clàssica 3r, Cultura Clàssica 4t, General and tagged Competència literària, Creta, Laberint, Minotaure, Mitologia, Mitologia grega, Poesia, Teseu on 15 setembre 2018 by montserratbastons.


Documentació > Activitats > La ciència a través de la càmera d'Emili Godes\nFoto: Emili Godes Hurtado. Col·lecció Godes / IEFC\nDijous 6 d'abril de 2017 a les 19:00h, Laia Foix, coordinadora del Departament de Documentació i Investigació de l’IEFC, ofereix una conferència a l'Institut d'Estudis Catalans titulada: La ciència a través de la càmera d'Emili Godes (1895-1970).\nAquesta activitat està inclosa dins el cicle de col·loquis Ciència i Fotografia, coordinat per Ramon Barnadas, i organitzat per la Societat Catalana d'Història de la Ciència i de la Tècnica (SCHCT) de l'Institut d'Estudis Catalans.\nEn aquest col·loqui s’aporten noves dades sobre la fotografia d’Emili Godes en l’àmbit científic, que abasta branques com la biologia, la zoologia, la botànica, l’agricultura, l’antropologia i la medicina. Va excel·lir en la fotografia d’aproximació, la fotomacrografia i la fotomicrografia. Va col·laborar amb l’Escola Superior d’Agricultura (director de fotografia de la revista Arxius), l'Institut d'Investigacions Pesqueres, el jardí botànic Marimurtra de Blanes, així com les càtedres de Zoologia i Antropologia física de la Facultat de Ciències de la Universitat de Barcelona. Va fer reportatges fotogràfics i filmacions de pel·lícules científiques pels doctors Puigvert (urologia), Muntaner (cirurgia estètica), Miquel, Anguera (cardiologia) i Valentin.\nAdreça: Carrer del Carme, 47, Barcelona\nData: Dijous 6 d'abril de 2017, 19:00 h\nAnatomías urbanas. Historia y patrimonio científico de la ciudad (19-04-2017) Ciencia y fotografía en Barcelona: la mirada de Emili Godes.


Curs 22. Taller de teatre: expressió, emoció i creativitat | Blanquerna - Universitat Ramon Llull\nCurs 22. Taller de teatre: expressió, emoció i creativitat\nCoordinació Gemma Paus Benzal\nAquesta proposta parteix de la idea d’entendre el món del teatre com un joc. Un joc de paraules, d’imaginació, d’emocions, de sentiments, de consciència del propi cos...\nL’objectiu principal és el de facilitar a l’educador eines per ajudar a l’ infant a que es pugui conèixer millor i sàpiga utilitzar el seu instrument (ment, cos, veu) en qualsevol situació que se li pugui plantejar. A més, també es vol aconseguir que el docent acompanyi a l’ infant a vivenciar i descobrir la màgia de les arts escèniques a partir de les sensacions, de les emocions i del joc, tant en l’àmbit personal com grupal.\nEs proposa també com una guia oberta, com un treball que pugui servir de base a la tasca portada a terme pels docents. Una proposta adaptable a partir de les necessitats que presenti el grup classe amb el qual s’està treballant.\nLes activitats que es plantegen se centraran a tractar l’etapa pedagògica del procés teatral . Per tant, tots els jocs proposats fomentaran el treball de la improvisació i la dramatització a partir de l’entrenament del procés actoral i dels elements del joc dramàtic.\nObjectiu 3: Desenvolupar la creativitat, l’espontaneïtat i la imaginació.\nExpressem amb les cares\nMassatge de plomes\nBall de plomes\nExpressem amb un gest el matí viscut\nRotllana de presentacions\nBon dia: Salutació en rotllana\nMoviment per l’espai\nLlisquem per diferents superfícies\nDisfresses amb papers de diari\nPassarel·la de disfresses\nMaquillatges del món\nRelaxació amb cotxes\n“De quin humor estàs?”\nExpressem amb un so el matí viscut\nBallem els estats d’ànim\n¿La història de Sam i Susi¿\n""Receptes de sal i sucre"" (Presentació i preparació)\n“Com diria una frase un...”\nExpressem amb un dibuix el matí viscut\nLa làmpada dels desitjos\n"Follow the lider"\nBalla a cegues\nReceptes de sal i sucre (Representació)\nPassarel·la de titelles\nPlayback de titelles\nEl museu de les escultures\nEscenes de pel·lícula\nBallem les músiques del món\nExpressem amb una paraula el matí viscut\nMassatges dels elements\nClowns: Expressem emocions\nPlayback de clowns\nMassatges de carícies\n"El menú del que més m’agrada de tu…”\nLa capseta del mirall:\nObrim la capsa dels desitjos\nRealització de diferents jocs i dinàmiques d’expressió corporal, oral i emocional, de relaxament i potenciació dels sentits amb músiques adequades i estratègiques per endinsar-nos en el món del teatre. El joc, la interrelació, l’intercanvi d’idees, el factor sorpresa, les pròpies sensacions, la posta en comú i la pràctica, són el fil conductor d’aquest taller.


Llagosta i guatlla per al menú del banquet dels Premis Nobel\n10/12/2016 a les 20:29\nMés de 1.350 comensals\nEl Nobel de la Paz Muhammad Yunus parla amb la ministra sueca de Cultura Bah Kuhnke i el comissari europeu Carlos Moedas.\nEl menú del banquet de gala dels Premis Nobel, que sempre es manté en secret fins l’últim moment, va estar compost aquest any per llagosta, vieria i guatlla.\nEl menú no es fa públic fins que els reis suecs Carles Gustau i Silvia, la resta de la família reial, els guardonats i convidats d’honor no se sentin a la taula al Saló Blau de l’Ajuntament d’Estocolm.\nEls més d’1.350 comensals van començar l’àpat amb llagosta i vieira a la brasa amb ortigues, all silvestre i patates d’hivern confitades.\nEl plat principal és de guatlla de la regió sueca de Sudermania a l’all negre i a la brasa de porro amb tupinambo, xampinyons silvestres i suc de pell de pollastre rostit amb grans de mostassa.\nI a les postres domina el cítric, amb un núvol de sudachi, sorbet de móres polars, molles de miso i full d’arròs en fregit.\nAl llarg del sopar se serviran com vins Taittinger Comtes de Champagne Brut Blanc de Blancs 2006, Piccini Poggio Teo Chianti Classico 2010 i Moncaro Tordiruta Passito 2007.\nEl menú porta la firma d’un dels millors xef suecs Sayan Isaksson, amb una estrella Michelín al seu restaurant Esperanto, mentre la rebosteria va a càrrec, per tercer any consecutiu, de Daniel Ross.\nAmbdós van començar a treballar en aquest encàrrec la primavera passada provant receptes, fins confeccionar l’opció definitiva, que ha estat cuinada per 43 xefs durant quatre dies.\nAl Saló Blau s’han van instal·lar 62 taules, servides per 260 cambrers i vestides amb uns 500 metres d’estovalles, no pas menys de 7.000 peces de porcellana, 5.400 vasos i copes i 10.000 coberts de plata.\n1. La brutícia envaeix els carrers de Lleida\n2. El Lleida dóna un cop d’autoritat a Vila-real\n3. Màrquez aconsegueix la pole que li faltava a Motegi\n4. Sánchez no agafa el telèfon a Torra i li contesta en un comunicat que "condemni r...\n5. Un problema sense solució a Lleida\n6. Divuit detinguts a Lleida després d'una altra nit d'aldarulls\n7. Una vintena d'entitats de Lleida rebutgen la violència i els aldarulls\n8. IMATGES | Manifestació històrica a Lleida\n9. IMATGES | Els aldarulls a Lleida el 18-O\n10. L'activitat judicial al Canyeret, a mig gas i sense gairebé judicis


Ca'n Butxaca, tradició gelatera • Som Pollença\nInici/Guia Comerç/Ca’n Butxaca, tradició gelatera\nCa’n Butxaca, tradició gelatera\nRedacciójuny 16, 2020\n0 2.013 Un minut llegit\nNo hi ha dubte, qualsevol Pollenci sap que si vol prendre’s un bon gelat artesanal, Ca’n Butxaca és la millor opció.\nCa’n Butxaca Gelats Artesans és el resultat d’anys i anys de tradició gelatera. Actualment, Antonia i Rafael Martorell són els encarregats d’elaborar aquest deliciós dolç, però abans que ells ja ho feien la seva mare i la seva tia, i fins i tot abans, concretament al 1929, aquest bonic treball va ser cosa del seu padrí.\nAquesta llarga estirp de fantàstics gelaters artesans, utilitza productes locals, sempre que és possible, per a l’elaboració d’una enorme varietat de sabors.\nActualment, la seva carta compta amb més de 35 tipus de gelats: Des dels més tradicionals per als paladars clàssics, fins a nous sabors que no decebran: Pinya colada, cookies, Kit kat, Oreo, Baileys o, fins i tot, un de formatge de cabra, que farà les delícies dels més atrevits.\nA més dels gelats, a la seva carta podràs trobar granissats de llimona, taronja o ametlla, orxata, crepes casolans, gofres o bubble waffles entre altres coses.\nEl meravellós d’aquest producte és que qualsevol moment és bo per a prendre-s’ho. Com a bona gelateria tots els seus productes estan disponibles per a portar, però també compta amb una terrassa i amb taules en el seu interior.\nSens dubte, la fama de la gelateria Ca’n Butxaca és enorme entre els veïns del municipi. Això es tradueix, a més, en què rebin encàrrecs de restaurants de la zona per a disposar, en les seves cartes, d’aquests grans postres.\nSituada en la plaça Major de Pollença, Butxaca Gelats Artesans està oberta al públic els 365 dies de l’any (exceptuant el 25 i el 31 de desembre), des de les 8.00h del matí fins a les 23.00h de la nit (podent allargar el seu horari algunes nits d’estiu, quan es respira molt d’ambient en la plaça).\nBUTXACA GELATS ARTESANS\nC/ Colom, ,1 – Pollença\nTel. 682 333 419 / 689 280 559\nDia 21, els britànics ja poden arribar a Pollença\nTerrae obri cuinant únicament amb producte local


Un exercici d'anàlisi de poesia digital: 2008\nHe fet un guió de l’exercici d’anàlisi. Ara estic pendent que el meu tutor del projecte Joan Elies Adell em faça les remarques corresponents. Mentrestant continue amb l’anàlisi dels poemes i amb la lectura de diversos documents.\nAquesta manera de treballar que fa uns mesos que estic descobrint és una autèntica troballa intel·lectual i, per extensió, personal.\nMalauradament no l’havia experimentada ni durant els meus temps d’estudiant de Filologia. Veritat és que la carrera no fou una de les millors èpoques de l’Oreto treballadora i responsable. Em vaig centrar prou més en altres aspectes més socials, cosa que d’altra banda també necessitava. De vegades pense que havia de ser així i que em va fer bé personalment. En altres moments, però, me’n penedesc de no haver aprofitat més el temps acadèmicament parlant.\nDesprés, quan estudiava les oposicions, em vaig posar una mica al dia. Però en les oposicions la prova més important consisteix en un exercici molt memorístic i poc reflexiu. Vaig gaudir una mica més, això sí, amb la preparació del comentari de text, encara que ara trobe que els guions que usàvem per a l’anàlisi del text literari (hi ha molt més publicat sobre l’anàlisi pragmàtica del text) deixaven escapar elements fonamentals. Per exemple, el fet de donar tantíssima importància a “endevinar” la data i l’autor del poema, sermó, dietari o el que fóra... M’ho vaig passar molt bé fent la programació didàctica. Des de zero, perquè en filologia catalana el vessant didàctic està una mica abandonat, malgrat que la majoria de filòlegs ens dediquem a l’ensenyament.\nPer això, aquesta metodologia de lectura-reflexió-discussió-conclusions i tornar a començar que estem seguint al Postgrau d’Estudis literaris a l’era digital, és la manera d’aprendre més acostada al mètode constructiu i significatiu que he tastat. Aquesta espiral que permet caminar en cercle ascendent, consolidant la base i adquirint noves destreses i coneixements, seguint el teu ritme...\nVaja, allò que diem que volem aconseguir a l’institut amb l’alumnat... Però això ja són altres calces.\nPublicat per Oreto Doménech a 20:20\nCom que després del final de curs a l'institut estava molt bloquejada per començar amb l’anàlisi dels poemes, vaig decidir investigar la pàgina de l’autora.\nAllà he trobat molt de material que m’ha ajudat a desblocar-me. Entre altres documents tres Papers d’alumnes de la Universitat de València que analitzen tres poemes diferents de Deena Larsen. El seu enfocament de l’anàlisi és prou diferent al que he de fer jo. Però elles han mantingut correspondència amb l’autora i llegir els seus correus m’ha ajudat a deixar una mica de banda els nervis, que no ajuden per a res. Així, seguint les indicacions de Deena Larsen a una altra alumna:\nHe decidit que el millor és fer-li cas i recordar com m'ho vaig passar de bé amb l'assignatura de poesia i amb la feina de traducció!\nAixí que ja he fet una mica de feina:\nHe fet dues propostes de traducció dels poemas Tree i Simply Saying.\nLa veritat és que amb la traducció de Simply Saying ja hi havia molta feina feta, perquè amb els meus companys de la UOC (Berta, Josep, Lluís, Luís Rodrigo, Carla, Cristina, Jaume, Sandra i Assumpta) i els professors Laura Borràs i Joan Elies Adell hem treballat per fer-ne una versió en català i una altra en castellà. Jo ara només m’he dedicat a triar sobre algunes coses que no havien quedat clares per fer-ne una versió provisional que em faça més fàcil la feina d’anàlisi.\nAmb el poema Tree m’ha ajudat el meu company de departament Javier, professor d’anglés de l'IES La Melva d'Elda.\nMalgrat tot també he de mirar bé les versions originals en anglés perquè la fonètica també s’usa com a recurs poètic.\nHe aprés a fer captures de pantalla per mirar-me bé els poemes quan no estic connectada a Internet.\nAra estic llegint la pàgina de l’autora amb molt d’interès. És una pàgina molt didàctica, amb propostes d’exercicis per si voleu fer pràctiques de creació digital. Explica molt bé que poden significar els sons, les imatges, els nodes, la navegació, el moviment... en un poema digital. Aquesta informació és molt valuosa per a mi, perquè aquests elements nous són els que em tenien més perduda.\nTambé he trobat informació biogràfica de Deena Larsen: obres que ha creat, temes que li interessen, idees sobre les quals torna en obres diferents... No pense que la informació sobre els autors haja d’influir en l’anàlisi d’una obra, però aquesta informació m’ha ajudat a parar atenció en algunes coses en les quals ni tan sols havia reparat.\nAra ja em trobe més animada i amb moltes ganes d’entrar de ple a l’anàlisi.\nSobre la foto del post: "Jan Reymond takes the remaining books and creates an installation. Reymond says he wanted to give the unsold books "a last life" before they got thrown away. http://www.bookpatrol.net/2007/10/book-arch-of-romainmtier.html".\nPublicat per Oreto Doménech a 12:29\nLa poesia em provoca neguit i excitació alhora. Ompli el meu cap de signes d’interrogació, de lluminàries, de racons foscos, de bellesa i de lletjor, de tantes coses que, de vegades, necessite apartar-la una mica de mi mateixa.\nHe triat aquest poema d’Albert Ràfols-Casamada perquè parla del procés de fer poesia i dels components del text poètic.\nEm faig algunes preguntes sobre la poesia digital. Me les faig tot comparant-la amb la poesia “tradicional” impresa en paper. I me les faig amb la meua escassa coneixença de poemes digitals.\nAltres tipus de poesia com els cal·ligrames, la poesia visual, els poemes objecte... o qualsevol tipus d’experimentació poètica no em semblen tan diferents a la poesia digital.\nEmfasitza alguns elements poètics fonamentals i els multiplica en intensitat?\nPotencia l’aspecte lúdic del fet poètic?\nFa partícep el lector del fet poètic més intensament?\nÉs més capaç de mostrar elements com la veu i el misteri?\nEns obliga a la relectura amb més força?\nM’agrada especialment aquesta definició de poesia que fa Joan Brossa:\n“Ser poeta no és fer versos, sinó saber-se mantenir en un estat receptiu [...] Qualsevol esdeveniment és bo per a disparar la imaginació. Cal estar sempre obert. Algú que no recordo va dir "la poesia és com l’electricitat, que és a tot arreu". El que s’ha de saber és copsar-la. A tot arreu hi ha poesia”.\nParla d’un estat de poeta, d’una disposició receptiva. Els autors de poesia digital han estat receptius a l’entorn tecnològic, com una part més de la seua visió del món i l’han transformat en matèria poètica.\n(la fotografia l'he treta de neopolis.cat)\nPublicat per Oreto Doménech a 20:08\nHe fet un guió de l’exercici d’anàlisi. Ara esti...


El Festival de Torroella de Montgrí abaixa el teló amb gairebé 10.000 espectadors - Diari de Girona\nEl Festival de Torroella de Montgrí abaixa el teló amb gairebé 10.000 espectadors\nEl punt final l'ha posat l'espectacle 'L'Esperit d'Armènia' a càrrec de Jordi Savall i el seu grup Hespèrion XXI\nacn | torroella de montgrí 21.08.2015 | 13:18\nEl Festival de Torroella de Montgrí abaixa el teló amb gairebé 10.000 espectadors ACN\nEl Festival de Torroella de Montgrí va tancar dijous al vespre la seva 35a edició amb una ocupació mitjana per espectacle del 88,5% i 9.939 espectadors. El punt final del certamen el va posar l'espectacle 'L'Esperit d'Armènia' a càrrec de Jordi Savall i el seu grup Hespèrion XXI. La directora del festival, Montse Faura, ha valorat positivament la resposta del públic, que, segons ella, "ha apreciat la qualitat d'una programació que, concert a concert, ha captivat els espectadors". El certamen ha ofert 13 concerts de pagament i 21 gratuïts, corresponents a la programació Fringe. La veu ha estat l'eix vertebrador d'aquesta 35a edició. De fet, ha estat present en la meitat dels concerts programats.\nEl Festival de Torroella de Montgrí abaixa el teló amb una ocupació d'un 88,5% i gairebé 10.000 espectadors\nLa directora del Festival ha assegurat que "l'alt índex d'ocupació, amb una mitjana d'un 88,5%, avala la línia de programació del Festival de Torroella, amb una aposta pels noms consagrats de la música clàssica, la presentació de nous valors consolidats, tant nacionals com internacionals, i de programes innovadors i poc habituals".\nEn total, el Festival de Torroella de Montgrí ha ofert 13 concerts de pagament i 21 amb entrada gratuïta corresponents a la programació Fringe, un festival alternatiu i complementari al de Torroella de Montgrí pensat per a joves talents i les possibles figures del festival d'aquí a uns anys, seguirà concentrant tots els concerts en el mes d'agost.\nLa veu, que s'ha erigit en l'eix vertebrador de la 35a edició, ha estat present en la meitat dels concerts i ha ofert vetllades memorables com els recitals del tenor Josep Bros i la soprano María Bayo.\nDels concerts instrumentals cal destacar l'èxit de la producció pròpia del Festival amb l'Orquestra Simfònica del Vallès i el pianista Jan Lisiecki, que va oferir una esplèndida versió, elogiada per la crítica, dels dos concerts per a piano i orquestra de Chopin.


Viciclisme / Viciclismo: Bonsai\nElfreelang 31 de març de 2017 a les 19:33\nara m'has fet venir salivera ....socarraet socarraet al meu avi també li plaïa així\nVicicle 31 de març de 2017 a les 22:44\nT'apuntes a la paella bonsai amb socarraet?... No té mala pinta, no?... :) Una abraçada.\nJosé Luis 5 d’abril de 2017 a les 10:07\nAhir maiteix vaig fer la vera paella vicicletana que tants èxits m'està donant i per la que ets constantment recordat amb unció, a la que només li falten els garrofons, que no m'acaben d'agradar tal com em queden, i amb la substitució de la Voll Damm per un vinet. Prenc nota d'aquesta alternativa (per dies solitaris), suposant que el tomàquet i el pimentó falten només al text.\nVicicle 5 d’abril de 2017 a les 23:18\nSuposes bé. De fet, aquesta versió bonsai n'és per a iniciats. L'única cosa és que et convé iniciar-te en el no fàcil art de la flauta travessera, perquè si no l'incantation potser que no tinga el sortilegi adequat. M'alegra molt que les paelles vicicletianes et donen d'èxits. Gràcies. Que no farem escola? Escola vicicleto-palleril. Com l'escola franco-flamenca però amb l'enigma de l'arròs en lloc dels cànons enigmàtics. :)


L'alumnat de la classe de 2n d'ESO vam comprovar la seua capacitat pulmonar amb unes ampolles de 8 litres d'aigua buides. Primer, vam omplir les ampolles de mig en mig litre d'aigua i també omplírem mitja safa amb aigua de l'aixeta.\nEn acabar aquest procés vam agafar un tub i el vam ficar dins de l'ampolla que estava cara cap avall i dins la safa, fins que quedà un extrem del tub dins de la garrafa i cobert d'aigua, i l'altre extrem fora.\nFinalment vam bufar amb totes les nostres forces, per poder anar buidant la garrafa.\nSi l'ampolla tenia 8 litres plens d'aigua, i en bufar hem buidat,-per exemple, 3 litres- vol dir que hem desplaçat la nostra capacitat pulmonar 3 litres.\nD'aquesta manera senzilla podem comprovar quina és la capacitat d'aire que tenen els nostres pulmons. Així hem observat que aquesta varia en funció del sexe (els xics desplaçaren més aigua que les xiques) i dels hàbits de vida (els esportistes tenien una major capacitat).


Premi Internacional IWA 2014 en recerca aplicada al projecte SCORe\nEl projecte SCORe “Sewer Corrosion and Odour Research: Putting science into sewers” (Recerca en corrosió i males olors al sistema de clavegueram: ciència al clavegueram) ha estat guardonat amb el Premi Internacional IWA 2014 Global al millor projecte en recerca aplicada. Un dels investigadors de la institució líder, la Universitat de Queensland és el Dr. Ramon Ganigué, actualment investigador post-doctoral al LEQUIA. El Dr. Oriol Gutiérrez, un altre membre clau de l’equip de treball, també va defensar la seva tesi doctoral al LEQUIA el 2003.\nL’SCORe és probablement el projecte més gran de recerca que s’ha dut a terme en l’àmbit de la corrosió i les males olors en el sistema de clavegueram. Completat el 2013, tenia una pressupost total de 21 milions d’euros i una durada de 5 anys. El consorci, liderat per la Universitat de Queensland, estava composat per 5 entitats de recerca i 11 socis industrials. Entre els resultats principals, hi trobem nous coneixements científics i tecnològics plasmats en unes 130 publicacions (> 60 articles científics i un gran nombre d’informes industrials), noves tecnologies altament innovadores i una eina de modelització molt potent.\nEls IWA Project Innovation Awards (PIA) és una competició global que reconeix la innovació i l’excel·lència en projectes d’enginyeria en el sector de l’aigua de tot el món en 5 categories: recerca aplicada, planificació, disseny, operacions/gestió, petits projectes, i marketing i comunicació. La International Water Association (IWA) és l’organització que agrupa professionals del sector de l’aigua a fi i a efecte d’aportar solucions més sostenibles i equitables. Els IWA PIA 2014 es van lliurar el passat 24 de setembre a Lisboa, en el marc d'un congrés internacional.