Quim Ferriol: Escrit\nPublicat per Quim Ferriol a dissabte, de juny 23, 2007\nTodavía tengo la piel de gallina. Como motorista, como corredor de la 3ª edición y como inmigrante en Lliçà sólo puedo felicitarte por el texto.\nY me quedo con una frase... "no hi ha res que l'aturi".\n26 de juny de 2007 a les 11:44\nConvocatòria llegida al FÒRUM POBLES de http://www.naciodigital.cat/vallesoriental\nMans a l'obra 26/06/2007 - 11:34:16\nNom: Che Guevara\nVeig molta gent indignada en aquest fòrum i imagino que molta més n'hi ha que no pot o no sap com expressar-ho. Hem de fer alguna cosa per desemmascarar aquest govern mafiós.\nSembla que han aturat alguns projectes emblemàtics del govern anterior i el mal ambient es respira dins el mateix ajuntament. Però, si no reaccionem aviat, aquests bandarres s'instal·laran a les poltrones i ja no els treurem mai més. Penseu que ara venen les vacances i la gent es relaxa... Començaran les festes als barris i mentre l'alcalde titella i el "duo sacapuntas" es passegen repartint somriures, el Pere Grau anirà treballant a l'ombra per desfer l'obra feta i convertir Lliçà en la Marbella del Vallès. I l'Isidre Ballester seguirà movent els fils des de Ca la Coixa i fent àpats a la Masia.\nDesprés arribarà la Festa Major i ens donaran "pa i circ" i uns focs artificials ben espectaculars. Esperem que no es carreguin una Festa que, en aquests quatre anys, havia estat més divertida, juvenil i popular que mai. Però el temps tot ho cura i en pocs mesos ens haurem acostumat a tot.\nPer què no pensem alguna acció immediata? Jo demano a la gent sana d'aquest fòrum que deixi anar idees i que participi activament del que es proposi.\nD'entrada jo crec que estaria bé manifestar el nostre malestar en el proper Ple municipal. Aquest Ple s'ha de fer ben aviat per aprovar la distribució de regiduries i per assignar els sous dels regidors. Proposta: assistir al Ple amb un llaç negre a la solapa, com si fos un enterrament, l'enterrament de la dignitat, de la llibertat, de la democràcia... Podem demanar als regidors del'oposició que també se'l posin, però hem d'assegurar que hi haurà prou gent a al carrer per rebre els regidors del "pacte mafiós".\nQui s'hi apunta? Qui té idees millors? Mans a l'obra!\nLlaços negres 26/06/2007 - 16:18:09\nNi jo ni ningú no sap encara quan serà el proper Ple, però intentaré assabentar-me'n i avisar-ho a temps dins el fòrum. El problema és que aquests plens es poden comvocar amb només dos dies d'antel·lació i, per tant, cal anar preparant el material. Que tothom compri cintes negres!\nUna possibilitat seria fer alguns cartells per animar la gent, explicant la proposta dels llaços; així, quan arribi el moment, només caldrà anunciar el dia i l'hora concreta. També podem enviar missatges de mòbil a tots els amics i coneguts.\nD'altra banda, per mirar d'aglutinar més gent, podríem anar pensant en organitzar una nova plataforma: PLATAFORMA CIUTADANA "AMUNT LLIÇÀ". Amb aquesta marca podríem acollir gent ben diversa que no estigués "contaminada" per cap sigla, tot i que podríem convidar-hi als grups d'ERC i d'ICV, i també als "rebotats" del PP, si és que demostren ser tan bons com diuen... Fins i tot els desencantats de CIU i PSC local podrien tenir-hi el seu espai. Que s'hi apunti tothom que tingui dignitat i que, per sobre de tot, estimi Lliçà d'Amunt. Junts farem més força i evitarem que aquest govern titella se senti prou valent com per desfer la feina feta. Gent dels barris i del centre, gent jove i gent gran, catalans d'origen i nouvinguts... Tots plegats podrem tombar aquest govern mafiós. PROPOSTA: el dissabte dia 7, del mes 7, de l'any 7, a les 7 de la tarda. On quedem? Qui dóna la cara per organitzar l'acte? Això ha de ser ràpid!\nEspero comentaris i propostes noves. Que no pari!!!\n26 de juny de 2007 a les 18:02\nMolta gent està indignada amb el que ha passat i vol fer alguna cosa per manifestar la seva opinió.\nEl que passa és qui ningú dóna el primer pas. Pot ser no sabem com iniciar-ho.\nLa proposta d'en Che Quevara i que hem sembla molt bona, és la dels llaços negres.\nPer tant proposo que, cada persona, que no estigui d'acord amb el que està passant al poble relacionat amb aquest reeditat "magnífic" govern municipal, es posi un llaç negre.\nA la solapa, al cotxe, al balcó de casa, als fanals, on sigui. Però movem-nos ja, fem alguna cosa.\n27 de juny de 2007 a les 8:32


EL BLOC D'EN XAVIER DILMÉ: de febrer 2009\nAvui el pare de Marta del Castillo, la noia assassinada a Sevilla, ha anat a veure al president del govern per demanar-li que a l'estat espanyol s'instauri la cadena perpètua per segons quins delictes. He de confessar i no me n'amago que hi estic totalment d'acord. Hi és a França, a Gran Bretanya, a Itàlia, a la majoria de països del nostre entorn, amb molta més tradició democràtica que nosaltres i amb codis penals igual de garantistes.\nPenso que en el nostre sistema penal hi ha un pecat original, un principi equivocat: que tothom es reinsertable, independentment del delicte que hagi comès i independetment de l'individu de que parlem. Jo no ho crec. Hi ha delictes i delinqüents que no aguanten una segona oportunitat, ni la societat o els familiars de les víctimes tenen per què pagar un preu afegit al mal sofert. No té cap sentit. Podem ser els més progres del món però tenim un codi penal i una aplicació de les penes que massa sovint provoca vergonya i indignació. Gent amb vuitanta detencions o més que corre tant tranquil·la pel carrer, violadors reincidents, maltractadors sense control, massa exemples per pocs que siguin. La víctima és la persona morta i la seva família, no l'assassí, no ens equivoquem.\nA les alçades que estem ja ens hauríem d'haver tret de sobre segons quins complexes del passat i entendre que, encara que s'estigui parlant de cadena perpètua, només es demana justícia, no venjança. Si tots els democràtes europeus ho entenen així, per què nosaltres hem de ser diferents?\nenviat per Xavier Dilmé i Vert a la/es 17:10\nEn Duran Lleida ha fet avui una cosa que per a molts polítics seria impensable: reconèixer haver comès un error. Bé, ho ha dit com ho diríem a l'Empordà, que ha fet una cagada. Recordareu que era sobre unes consideracions entorn a la constitucionalitat de l'Estatut. Una de les coses que crema més a l'elector és que sempre tots els polítics tenim raó, sembla que no ens equivoquem mai. Doncs ho fem però molts pocs s'atreveixen a fer el pas endavant de dir m'he equivocat.\nDit això,en Duran també ha dit una altra cosa que no ha tingut tant de resó: que els missatges dels polítics es simplifiquen amb excès. El seu cas n'ha estat un exemple més. Fa temps que ho dic. No hi manera de poder transmetre missatges d'un cert contingut, d'una certa profunditat, a través dels mitjans. Ho comprovo a diari en el Parlament. Tot queda en l'anècdota o el titular fàcil, com si els polítics no fessim res i com si al receptor no li interessés res més; em nego a creure-ho. Un important tema per a la reflexió.\nenviat per Xavier Dilmé i Vert a la/es 20:14\nEls amics, un tresor\nL'informatiu digital bisbalactual em va penjar ahir l'entrevista que em van fer a mitjans de la setmana passada. Teniu l'enllaç en aquesta pàgina. De seguida, els amics (i suposo que també coneguts i saludats) van fer els seus comentaris de suport. Qui té amics té un tresor, diu un d'ells. I tant! Ho he tingut sempre molt clar i penso que he tingut molta sort en aquest aspecte. Gràcies a tots i a totes per ser com sou.\nenviat per Xavier Dilmé i Vert a la/es 10:45\nSi fa un parell de diumenges veiem un diputat català d'EUiA defensant la dictadura dels Castro SL, ahir diumenge un eurodiputat d'ICV justificava Hugo Chávez per haver expulsat un eurodiputat del PP que havia gosat expressar-se lliurement a Veneçuela. Quines misèries! Diu Romeva, el noi mudat d'ICV, que a Veneçuela hi ha "dret d'admissió". I es queda tan tranquil! Suposo que aquest concepte de llibertat d'expressió és el que ells desitjarien aplicar si algun dia timguessin majoria per poder governar aquí (només de dir-ho, el meu inconscient ja rumia on tinc el passaport!). Sortosament, la democràcia espanyola no en té de dret d'admissió i per això comunistes i feixistes (que són dues cares de la mateixa moneda, no ho oblidem)es poden presentar a les eleccions lliurement i dir les animalades que els sembli. També cal matitzar, per ser justos, que mentre a uns se'ls aplica el codi penal a la més mínima quan preseten un llibre o ensenyen segons quines banderes, els comunoistes es poden passejar tranquil·lament amb banderes vermelles amb falç i martell, fotos de l'amic Stalin o d'altres "defensors" dels treballadors, gent progressista que tant de bé ha fet a la Humanitat i els símbols dels quals es veu que no inciten a l'odi. Aquests no.\nAmb aquest concepte de la llibertat d'expressió no ha d'estranyar després que surtin els portaveus dels ¿excomunistes? de colors i parlin de complots quan es critica l'encara conseller Saura per ineptitud reincident. Quina por... la premsa, la dreta, l'esglèsia...uuuuuh, tothom conspirant contra tan insigne polític, contra tan gran líder. Per això no ha d'estranyar que envegin el dret d'admissió del gran demòcrata Chávez.\nA aquesta colla no els arregla ni el conseller Baltasar resant un any seguit a la Moreneta! El que s'ha d'arribar a escoltar!\nenviat per Xavier Dilmé i Vert a la/es 0:10\nAhir al vespre vaig participar a la concentració organitzada a Palafrugell per recordar que es complien tres mesos de l'assassinat de la Montse. Tristor i indignació continguda poden definir l'acte. Tristor per la pèrdua, per la falta, per la família, pels amics, per una vida jove arrebatada de forma salvatge; i indignació contra l'assassí, que encara continua lliure. Els Mossos però hi estan a sobre i se'ls ha de fer confiança. I continuar demanant tota col·laboració ciutadana que pugui ajudar a la policia, per insignificant que pugui semblar la informació.\nDurant tota l'estona no em va poder treure del cap el drama que ha de viure an especial el fill de la Montse, suposo que perquè jo també tinc un fill petit. Sortosament, el nano té una família que és una pinya i ahir, malgrat el dolor, ho van demostrar. Gent ferma.\nenviat per Xavier Dilmé i Vert a la/es 14:10\nEn Duran a la comarca\nAhir al matí, el president del Comitè de Govern d'Unió, en Josep Antoni Duran Lleida va visitar la comarca. Primer va passar per Televisió Costa Brava, convidat pels amics del Trampolí. Aquesta entitat de persones amb discapacitat, amb la Maite al capdavent, hi fa un programa d'entrevistes molt interessant. El mirarem segur. Bona feina.\nDesprés ens vam desplaçar fins a Palamós, al Club Nàutic, on els portaveus del Fòrum Social del Litoral Gironí ens van fer una detallada exposició del què podia suposar per aquesta zona de la Costa Brava la idea del govern de Madrid de crear una àrea protegida. El principal problema és la manca d'informació. No pot ser que s'estigui estudiant un tema de tanta importància per la zona, que pot influir en els usos tradicionals i afectar les empreses turístiques i de lleure i es porti en secret. Què volen, explicar-ho quan ho tinguin tot fet? No pot ser. El secretisme crea alarma i a una administració moderna i democràtica se li h'exigir transparència. És el mínim. Deixant de banda que el tema em dóna males vibracions i em sembla que des de Madrid no saben quin terreny trepitgen, ni el perjudici que poden provocar a centenars de persones del Baix Empordà. Amb el mal precedent del que està passant a les Medes, pot ser un cop potser irreversible al turisme d'immersió després de tants d'esforços per atraure'l. Tot plegat fa olor de disbarat, tant de bo m'equivoqui.\nEn Duran i la nostra diputada a Madrid, la Montse, vetllaran allà per veure com està el tema; la feina d'aquí ens la partirem amb la Isabel Ruiz, ella a l'ajuntament de Palamós (que tinc la impressió que sap força més del que diu), i jo davant la Generalitat, que també haurà de fer un informe sobre el tema. De fet, ja fa dies que ho he mogut, arran d'un primer contacte que vaig tenir amb el Fòrum i el conseller Nadal i el conseller Baltasar ja deuen tenir les meves preguntes parlamentàries sobre la taula. A veure què contesten.\nComissions: ni vial, ni depuradora\nUna de les feines més desconegudes dels parlamentaris és, precisament, la que ens en porta més a la Ciutadella: l'assistència a les comissions. Allà hi ha debat continuat, es voten moltes propostes territorials i els consellers han de respondre les preguntes de l'oposició. Ahir vaig a anar a la Política Territorial al matí i a la Medi Ambient a la tarda; avui a la de Salut al matí, a la d'Economia a la tarda (visita d'una delegació del Parlament serbi molt interessada en el finançament) i després novament a la de Salut, que continuava. Va ser més distret ahir, que vaig defensar dues propostes meves sobre temes de la Bisbal que el "rodillo" del Tripartit va tombar.\nUna, demanava més seguretat al vial: passos per a vianants amb semàfor, carril bici, més llum... Coses rares pel que veig. Vaig recordar que era una obra inacabada de la Generalitat i que hi ha hagut accidents amb morts i ferits greus, però ni cas. A més, tenen la cara de desviar culpes a l'Ajuntament, quan no el deixen actuar perquè Carreteres diu que la via és seva. A veure si es posen d'acord perquè això és un catxondeo.\nI si algú en dubtava, a la tarda segona sessió: Medi Ambient diu que depuradora de la Bisbal està saturada i posa problemes a alguna empresa que es vol traslladar. No cal que ho diguin , la merda surt per tots costats, aneu a veure el Daró més avall del pavelló. O pregunteu al Pedró el que han d'aguantar. I el col·lector continua avariat fa anys. Però tranquils, que el Tripartit diu que la depuradora s'ampliarà aviat, això sí, sense donar cap data. Que una empresa de la Bisbal no pugui anar a les noves instal·lacions de Corçà perquè no li donen permís per culpa de la depuradora no té importància per aquesta gent, que a vegades em pregunto en quin món viuen. Admiro l'empresari bisbalenc en qüestió per no engegar-los a tots i portar l'empresa fora de Catalunya. Ah, per cert, aquí també diuen els Tripartits que l'Ajuntament hi té responsabilitat. Vaig quedar amb la boca oberta! No van dir quina ni per què, evidentment, perquè la nostra ruïna de depuradora és competència exclusiva de la Generalitat. Però què els hi expliques! Votació i punt.\nenviat per Xavier Dilmé i Vert a la/es 18:24\nRoda de premsa a la Bisbal\nAvui al matí hem fet roda de premsa amb l'alcalde a l'ajuntament per presentar la nova targeta de la zona blava que, a partir de dilluns, donarà una hora gratuïta a tots els vehicles que paguin l'impost de circulació a la Bisbal. Aquesta hora gratis i l'entrada en servei de les 120 places d'aparcament lliure als nous jutjats ens permet ampliar l'àmbit de la zona blava a la Plaça Nova i a la Plaça Carreras Dagas. Són dues places que s'han convertit en dos garatges a l'aire lliure. La gent deixa el cotxe allà tot el matí o tot el dia i no serveix per a la gent que va a comprar al centre. Precisament, l'objectiu de la zona blava és que hi hagi rotació de vehicles i els clients puguin anar a comprar.\nTambé hem tingut cura dels veïns de la zona i hem racionalizat horaris, tant de zona blava com de càrrega i descàrrega.Ara la zona blava acabarà al migdia a la 1 en comptes de a 2/4 de 2 com fins ara i començarà a les 5 de la tarda i no a les 4. Com a reforç, les zones de càrrega i descàrrega que ara tenien horari continuat de 12 hores, quedaran lliures de la 1 a les 4 de la tarda, i a les 7 es podran ocupar lliurement. Són mesures de racionalització i de sentit comú. Ampliem espai de pagament però oferim aparcament alternatiu, regalem 1 hora i reduim el temps de pagament. Hi perdem diners (que és igual perquè no és recaptar l'objectiu) i encara algí s'atreveix a dir que ho fem per cobrar més. Que m'ho expliquin perquè no ho entenc!\nenviat per Xavier Dilmé i Vert a la/es 18:04\nPreguntes al conseller Castells sobre el Centre Europeu del Consumidor\nDimarts vaig exigir al conseller Castells que el Govern treballi per poder recuperar el Centre Europeu del Consumidor de Barcelona, que va dos anys el Tripartit es va deixar prendre per Madrid sense dir ni piu.\nenviat per Xavier Dilmé i Vert a la/es 10:51\nAquesta vella dita castellana em va venir al cap l'altre dia al vespre veient els comunistes escridassant a Barcelona una concentració que exigia llibertat a Cuba. Llibertat i comunisme són incompatibles i els seus seguidors -els del comunisme- així ho han de fer saber i de practicar. Els comunistes haurien de tenir la mateixa consideració social i legal que els feixistes, i els seus emblemes, banderes i altres parafernàlies haurien de tenir la mateixa consideració que els símbols nazis o els franquistes. No hi ha totalitarismes bons i totalitarismes dolents. Malauradament, a Europa ho hem pogut comprovar.\nAra bé, he anat a l’hemeroteca de TV3 per una cosa que m’han explicat que m’havia passat per alt diumenge i m’he quedat glaçat escoltant tot un secretari de la Mesa del Parlament, Jordi Miralles (EUiA), declarant que a Cuba “es respecten els drets fonamentals”. Si no ho escolto de pròpia veu no m’ho hagués cregut. Jo no sé que entén aquest individu per drets fonamentals però a Cuba hi ha molts presos polítics engarjolats, no hi llibertat de reunió, d’associació, i un llarg i trist etcètera. Però que un diputat català vagi a una contramanifestació i s’atreveixi a dir aquestes indecències em repugna. Com em repugna qualsevol totalitarisme i els que els aplaudeixen.\nQuan hi ha problemes, sempre treuen pit tant l’extrema dreta com l’extrema esquerra. Europa no és cap excepció, malgrat haver patit aquests dos càncers durant dècades. La diferència és que la mitologia dels primers està on ha d’estar, a les escombraries, mentre que la dels segons es potencia per totes bandes: dels terroristes se’n diu alliberadors, els dictadors són líders de la revolució popular i els demòcrates morts són contrarevolucionaris o mercenaris. I això passa perquè fa massa temps que ho veiem i callem. Jo, almenys, no penso callar més, ja n’estic fart de nazis i de comunistes, dues cares de la mateixa moneda. Fart! Si la llibertat que prediquen per a nosaltres és la que defensen per als cubans, no tinc cap inconvenient a dir-los on se la poden guardar.\nenviat per Xavier Dilmé i Vert a la/es 15:31


El canal Mezzo retransmetrà òperes del Liceu a 38 països :: Notícies :: El Liceu :: Gran Teatre del Liceu Utilitzem cookies per poder estudiar i millorar l'experiència d'usuari dels visitants de la web. Si continues navegant pel web entendrem que acceptes la nostra política de cookies.\nEl canal Mezzo retransmetrà òperes del Liceu a 38 països\nMihoko Fujimura, Albert Dohmen, Erika Wueschner y otros solistas de la producción de "Das Rheingold" de la temporada 2012-2013.El canal televisiu Mezzo, especialitzat en música, retransmetrà a 38 països del món 4 òperes representades al Liceu. La primera òpera, A midsummer night’s dream de Benjamin Britten, es podrà veure avui 21 d'octubre a les 20'30h, el 7 de novembre a les 17h i el 10 del mateix mes a les 17'20h. Aquesta producció es va representar al Liceu l'abril de 2005, sota la direcció musica de Harry Bicket i amb Robert Carsen com a director d'escena. Ofèlia Sala va interpretar el rol de Tytania, Emil Wolk el de Puck, David Daniels com a Oberon i Brigitte Hahn com a Helena.\nDurant el mes de novembre la programació d'aquest canal de referència de música clàssica, jazz i dansa que arriba a 16 milions d'abonats, inclourà també Les contes d'Hoffmann de Jacques Offenbach, Das Rheingold de Richard Wagner i Die Entführung aus dem Serail de Wolfgang Amadeus Mozart. Les contes d'Hoffmann es va representar al Liceu el febrer de 2013, sota la direcció musical d'Stéphane Denève i d'escena de Laurent Pelly. Es tractava d'una nova coproducció del Gran Teatre del Liceu, San Francisco Opera i Opéra National de Lyon. Va comptar amb solistes com Natalie Dessay (Antonia), Michèle Losier (Niklausse), Michael Spyres (Hoffmann), Laurent Naouri (Lindorf, Coppélius, Doctor Miracle, Capità Dapertutto), Susana Cordón (Stella), Kathleen Kim (Olympia) i Carlos Chausson (Crespel), entre d'altres.\nLa producció que es podrà veure de Das Rheingold és la de la temporada 2012-2013, sota la direcció musical de Josep Pons i d'escena Robert Carsen. Va ser interpretada per Albert Dohmen, Ralf Lukas, Marcel Reijans, Kurt Streit, Ain Anger, Ante Jerkunica, Andrew Shore, Mihoko Fujimura i Ewa Podles.\nInclosa dins de la programació del Liceu durant la temporada 2009-2010, Die Entführung aus dem Serail va ser dirigida per Christof Loy i va comptar amb Ivor Bolton com a director musical. El repartiment estava integrat per solistes com Diana Damrau, Olga Peretyatko, Christoph Strehl, Norbert Ernst, Franz-Josef Selig i Christoph Quest.\nMezzo arriba a 38 països i té un total de subscriptors de 4,5 milions a França i d'11,5 milions a la resta de països com Alemanya, Àustria, Suïssa, Bèlgica, Bulgària, Croàcia, Dinamarca, Estònia, Finlàndia, Grècia, Eslovènia, Israel, Líban o Turquia.\nMés informacióTres de les produccions que retransmetrà Mezzo estan disponibles en DVD.


TOT MITES I LLEGENDES: de març 2016\nKONOHANASAKUYA DEESSA JAPONESA DEL HANAMI I VOLCÀ FUJIYAMA\nEstàtua a Sauya\nKonohanakasuya es la deessa shintoista de la floració dels cirerers i dels volcans com el Fujiyama.\nEn la mitologia japonesa es la flor de la princesa , i el simbol de la vida terrenal delicada.\nElla és la filla del déu de la muntanya Ohoyamatsumi , es considerada un avatar de la vida japonesa ,\nespecialment es el simbol es el Sakura (Flor de cirerer). El seu nom significa literalment cirerer,\n"Flor de l`arbre en flor de la princesa". ja que la seva bellesa es efimera com els cirers en flor.\namb contrast amb el de la seva germana Iwanagahime que era lleiga però de llarga durada El seu nom apareix en una forma més curta Sakuya-BIME.\nSakuya-BIME és l`esposa del déu Ninigi . Ella es va trobar a la vora del mar i es va enamorar.\nNinigi va preguntar OHO-yama al pare de Sakuya , Oho-yama va preposar a la seva filla gran\nIwa- Naga-Hime però al final va accedir a que es casi amb la seva filla petita Sakuya-BIME.\nElla va quedar embarassada en una nit , però Ninigi no s´ho va creure , llavors Sakuya es va enfadar.\nEs va preguntar si el fill era d´un altra Kemi (Esperit) i va entrar en una barraca i va colar foc\ndeclarant que el nens no els passaria res si fossin el seus fills ja que serian divins, i es van salvar amb els seus germans Hoori el déu de la muntanya, o Hoderi el déu de la pesca\nS´han construit santuaris a la muntanya Fuji per allunyar les erupcions.encara que a Krishima s´han destruït per erupcions volcàniques.\nhttp://www.jnto.go.jp/sakura/eng/index.php Mapa del llocs del Japó\nPublicat per Sergi Justribó Àvila a 8:03 Cap comentari:\nUnes quantes postals i imatges de Pasqua antigues...\nPublicat per Sergi Justribó Àvila a 9:15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: EASTER-PASQUA, HOLIDAYS (VINTAGE), MITOLOGIA CRISTIANA\nLa deessa Medeina\nSimbol de Zemyna\nLa deessa Zemyna\nZemyna es la deessa lituana de la Terra. En general es considerat una com una deessa mare i un dels déus principals de Lituania i similar al déu del Letonia Zemes Mat.\nElla persenofica la terra fertil i nodreix tota la vida a la terra, humana i vegetal i animal, El seu nom pot derivar del persa Zamin i en hindi.\nTot el que neix de la Terra tornarà a ella , de manera que el seu culte també es relaciona amb la mort.\nVa ser nomenada per primer Vegada per Gen Lascki (1582) , al segle XVIII , Matthaus Pratorius\nva descriure un ritual anomenat Zmenyneliauti realitzar en casaments o recollides de collites,\non el pare bebia una cervesa on llançava una mica al terra i deia una oració curta ies menja una gallina o gall i els restes com els ossos serien cremats i sacrificats a la deessa, amb oracions a la deessa. També es sacrificaven garrins negres per la bona collita.\nElla era la dona de Perkunas el dèu del tró , aixì la parella formava la tipica parella indoeuropea\nel déu del cel i la deessa de la terra. , per tant es prohibir llaurar i sembrar abans del primer tró\nMedeina es també la govermat dels boscos i natura , el seu animal es sagrat es la llebre , era adorada per el rei Mandaugas , ella va representar el interessos militars dels guerrers i més tard va ser substiuida per Zemyna com deessa de la Terra dels interesos agricoles dels camperols.\nSegons Algirdas Julius Greimas , Medeina és única , sense ganes de casar-se encara que es una\ncaçadora voluptosa i bella. Es representada com una dona jove i una escorta de llops , pot tenir trets demoniacs i divins El seu seure no es ajudar als caçadors sinò protegir el bosc, encara hi ha pedres amb forats que s´assemblen a una petjada a Lituània oriental que es realciona amb el culte a Medeina.\nPublicat per Sergi Justribó Àvila a 13:37 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: DEESSES-GODDESS, EUROPA, MITOLOGIA BALTICA, MITOLOGIA LITUANA\nAvui comença la primavera a l`hemisferi Nord, la tardor al sud\nSadv es una de les més antigues de la mitologia celta, es la deessa del bosc, de la natura , del cervol,\ndel poder màgic de la creativitat i dels ancestres.\nQuan Finn estava amb el seus llops caçadors atacant un cervol aquest es va transforma en una bella dona, ja que s´ havia trencat l`encanteri , perquè Finn era el seu veritable amor.\nPublicat per Sergi Justribó Àvila a 8:56 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: DEESSES-GODDESS, ESTACIONS-SEASONS, EUROPA, MITOLOGIA CELTA, MITOLOGIA IRLANDESA\nAranyani es la deessa hindú dels boscos i dels animals en els seus interior. Ella té la distanció de tenir un dels himnes més descriptius en la Rigveda (Escrits vedes en sanscrits , 4000-2500 anys)\nEs decriu com dificil d`assolir ,estimar les clarianes tranquiles a la selva i sense por dels llocs remots.\nEn l `himne el suplicant es pregunta perque ella pot estar sola en aquells llocs.\nPorta turmalleres amb cascavells tot i que poques vegades vista, ella pot ser escoltada per el soroll d eles seves pulseres . Es decriu com una ballarina , té una capacitat d`alimentar als animals i això que no té alliements de conrear .\nTé algunes similituds amb altres deesses del bosc com Bonobibi a Bengala , Vanadevata a Goa i Konkan o Vanudurga en parts del sur de l `Índia , el seu culte s´ha reduït en l`actual hinduisme i es estrany trobar un temple dedicat a Aranyani.\nPublicat per Sergi Justribó Àvila a 16:40 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ÀSIA, DEESSES-GODDESS, MITOLOGIA HINDÚ


TAC12 TV - Dues persones mortes a les platges de Tarragona\nDues persones mortes a les platges de Tarragona\nDilluns, 10 Juliol 2017 16:53\nCap de setmana tràgic a les platges tarragonines, amb dues víctimes mortals, un jove ofegat divendres a la plaça del Miracle, i de l'altra, un cos sense vida trobat per causes que es desconeixen a la platja de l'Arrabassada, aquesta matinada.\nLa primera víctima mortal a les platges tarragonines d'aquest cap de setmana es registrava divendres, quan un jove de 19 anys moria ofegat a la platja del Miracle, on es va muntar un extens dispositiu per localitzar-lo unes tasques que divendres no van acabar amb èxit. El dispositiu va suspendre's durant la nit i no va ser fer l'endemà al matí quan es va localitzar el cos sense vida del noi, a la zona de l'espigó, entre la platja i el port esportiu.\nUn sinistre al qual s'hi afegeix la mort d'un altre home, que aquesta matinada ha aparegut surant a l’aigua, a la platja de l’Arrabassada. Els Mossos han rebut l'avís a les 6 del matí, quan els serveis de neteja de la platja han trobat el cos d'un home de 77 anys. Es desconeixen però les causes de la mort.\nA banda, amb millors conseqüències, els bombers van rescatar dissabte al vespre tres joves al penya-segat de la platja dels Capellans, a Tarragona. Dos dels nois van ser traslladats a l'Hospital de Santa Tecla.\nMés en aquesta secció: « Morente arriba al Nàstic i Àlex López marxa La Diada del Pla de la Seu no va poder veure el 4 de 9 sense folre dels Castellers de Vilafranca, però els Xiquets de Tarragona van estrenar els 9 pisos »


Què haig de saber sobre l’acte de judici d’un divorci? - Advocat Girona\nBlogInici » Inici » Blog » Què haig de saber sobre l’acte de judici d’un divorci?\nQuè haig de saber sobre l’acte de judici d’un divorci?\nTant si es tracta d’un divorci, separació, extinció de parella de fet, modificació de mesures o procediment de guarda i custòdia, l’acte de judici es desenvolupa per les mateixes regles. Quan hi ha un menor d’edat implicat, en tots ells hi participa el Ministeri Fiscal i, en especial, regeix l’interès superior del menor. Això implica que per prendre una millor decisió a favor del menor, el jutge pot suavitzar la rigidesa de les regles processals, així com prendre les mesures que cregui convenients per la protecció del menor.\nA continuació segueixen alguns punts de com és el dia del judici, aspectes bàsics i algun consell de com afrontar-lo:\n1.- Intent d’assolir un acord.\nAbans de començar el judici, quan ens trobem esperant advocats, procuradors i clients al passadís a prop de la porta de la sala de vistes, és pràctica habitual que aparegui l’oficial del jutjat demanant als advocats que entrin primer sols. En aquest moment és habitual que el jutge o el Ministeri Fiscal pregunti als advocats si és possible assolir un acord. Sovint succeeix que la pressió del judici o la mediació del jutge desencallen negociacions que semblaven impossibles quan el judici era lluny.\n2.- Audiència al menor de 12 anys o més.\nSens dubte es tracta del pitjor part d’un judici. La llei preveu que als menors de 12 anys o més se’ls escoltarà abans de prendre una decisió que els pugui afectar. Escoltar als menors o donar-los l’oportunitat d’explicar les seves preferències és positiu, però fer-ho just abans de començar el judici és una gran errada de la pràctica judicial que incomprensiblement no es corregeix. Per més que el jutge escolti al menor sense els advocats ni els seus pares presents, fer-lo acudir a la sala de vistes el dia del judici és clarament inadequat, ja que no se’l preserva del conflicte legítim que els seus pares puguin tenir.\n3.- Les proves del judici.\nCom tot judici, la vista d’un divorci se centra en practicar proves per tal d’acreditar els fets que donen suport a les nostres pretensions. Sovint la prova que es practica en un judici de det de família és limita a l’interrogatori de les parts i a la prova documental. Això és així, ja que en ser aspectes familiars els que estan en discussió, els testimonis que es proposen solen ser membres de la família. Molts jutges són reticents a acceptar aquest tipus de testimonis per la seva imparcialitat. Tot i això, cal remarcar que si es proposa un testimoni i es justifica la utilitat de la seva intervenció el jutge ho acceptarà i se’l podrà interrogar.\nLa prova estrella del dret de família és l’informe pericial efectuat per un psicòleg sobre la capacitat parental de les parts, les circumstàncies del menor i amb una proposta tècnica sobre el millor règim de guarda. És una prova qualificada de la qual es poden valdre les parts, tot i això, el seu cost i la possibilitat de ser titllada de parcial fan que sovint s’estimi que no és necessària.\n4.- Interrogatori de les parts.\nL’interrogatori de les parts és l’interrogatori del demandant i el demandat, és a dir, de les persones que se separen. Com a consell per l’interrogatori, senzillament és important comprendre les preguntes i respondre. Les preguntes no poden ser capcioses ni malintencionades. Si es tracta d’una pregunta mal formulada o formulada per retorçar la resposta, el jutge no l’hauria d’admetre ja que legalment ha de practicar un control sobre les preguntes que es formulin a qualsevol part o testimoni.\nEn l’acte de judici només intervindrem per respondre a les preguntes que ens formulin. Intervenir o parlar sense que el jutge ens hagi donat la paraula no està permès. En tot cas, cal respectar els torns i no gesticular ni mostrar signes de desaprovació quan parlin els altres. Si no som capaços de mantenir silenci o el comportament no és el que s’espera, no tardarem massa a tenir la reprovació del jutge.\nL’última part del judici és l’informe dels advocats de cadascuna de les parts i del Ministeri Fiscal. Es tracta d’una exposició oral del que ha estat la pràctica de la prova i d’argumentar les mesures que es demanen al jutge. En aquest moment el Fiscal per primera vegada es pronunciarà sobre quines són les mesures que considera adequades, ja que fins aleshores no s’ha posicionat a favor de cap de les parts. Allò que en interès del menor hagi sol·licitat el Fiscal al jutge, pot servir de guia de com ha estat el judici però no vincula en absolut al jutge.\nCom a professional crec que al judici cal arribar-hi amb serenor, després d’haver exposat raonadament la nostra posició en la demanda o en la contestació a la demanda si és el cas. Crec que cal preparar el judici amb una clara visió de quins són els punts controvertits, aquells en què no existeix acord, i cercar arguments o proves per superar aquest punt litigiós. Centrar-nos en aspectes que no són rellevants jurídicament o reproduir davant del jutge el conflicte interparental no ens ajudarà.\nAutor: Marc Trayter i Vilagran. Advocat. Fotografia del post extreta via Flickr


El segon període de la venda d'entrades per al Barça-Arsenal s'inicia el dilluns 7 de març\nEl nombre de localitats dependrà dels seients alliberats\nEl 7 de març els socis sense abonament al Camp Nou podran adquirir un màxim de dues entrades. Dimarts el procés s'obrirà a la resta de socis i aficionats culers\n2 min. Barcelona 22/02/2011 12:38\nEl dilluns 7 de març s'obrirà un nou període de venda d'entrades per al partit de la Lliga de Campions que enfrontarà al Camp Nou els blaugranes amb l'Arsenal. El procés de venda s'obrirà, primer, als socis sense abonament i, després, a la resta de socis i públic en general.\nEs posaran a la venda totes les localitats que provinguin del Seient Lliure; per tant, el volum d'entrades disponibles anirà variant segons el ritme d'alliberacions efectuades pels socis amb abonament al Camp Nou que no puguin assistir al partit.\nEl 7 de març, a les 10 del matí, s'obrirà el període de venda exclusiu per als socis del Barça sense abonament a l'estadi, els quals podran adquirir al web del club o als webs de ServiCaixa i Ticketmaster un màxim de dues localitats per carnet (la primera entrada, amb un 5% de descompte).\nEl 8 de març, el mateix dia del partit, el procés s'obrirà a tots els socis del Barça i al públic en general. Els socis podran comprar les entrades per a aquest partit al lloc web de l'entitat blaugrana, al de Servicaixa i a Ticketmaster. A més, també es podran adquirir les localitats a les taquilles del club i als centres FNAC i Carrefour, presentant el document d'identitat o el passaport i el carnet de soci.\nEls aficionats només podran comprar les entrades presencialment (a les taquilles del club, a l'FNAC o al Carrefour) presentant el DNI o el passaport.


TOP European: Dia 3 | Costa Brava Girona Basket\nEl TOP European ha tancat avui al matí la seva segona edició. PBG Starzz i la selecció nacional txeca han encetat la jornada en un partit que els americans han guanyat amb un joc molt vistós (82-72). Ulm i Barça van acordar amb l’organització ahir al vespre no disputar el partit pel tercer lloc, ja que el conjunt blaugrana, condicionat per les lesions després de dos dies d’intensa competició, no disposava d’efectius suficients.\nL’esperada final entre Zalgiris Kaunas i Apollo Amsterdam no ha decebut. Els dos equips han competit al màxim i han fet gaudir de valent les més de 250 persones que s’han acostat al pavelló de Platja d’Aro. En un final ajustat, els holandesos –que l’any passat s’havien quedat a les portes del títol– han aconseguit imposar-se per 72 a 75. El pivot lituà del Zalgiris, Oleg Kojenets, ha estat escollit MVP de la competició, mentre que el guanyador del concurs de triples ha estat Andrija Grbovic, aler de l’Ulm.


Ruta de vins: entre copes, el plaer del bon vi - Pànxing\nArrenquem la Ruta de Vins al municipi d’Alella, terme municipal que cedeix el seu nom a la Denominació d’Origen més petita de tot Catalunya, situat al sud de la comarca del Maresme, a molt poca distància de la costa, just als vessants de marina de la Serralada Litoral. Alella es situa a peu de la serra, a la confluència de dues rieres que en davallen, la de la Coma Fosca i la de la Coma Clara, que formen la riera d’Alella. Rodejada de vinyes, fent un passeig per aquesta riera, ple de motius ens recorden constantment que ens trobem en un municipi fortament influït per la cultura del vi i tot el que l’envolta, banderoles de la Festa de la Verema, de la Setmana DO Alella, petits bars que tenen com estrella el tast de vi en copes, restaurants que anuncien menús gastronòmics amb maridatges i cellers… un bon grapat de cellers i bodegues. Ens aturem en un dels cellers més emblemàtics, Marfil Alella, amb més de cent anys d’història, la descoberta d’aquesta bodega modernista és un plaer pels sentits. Una visita guiada a aquesta bodega permet descobrir tot el procés d’elaboració del vi en un entorn incomparable i acabar-la amb una cata d’un dels seus vins el MARFIL CLÀSSIC BLANC.\nS’adapta perfectament a anxoves, seitons a la andalusa, llenguado a la planxa, xipirons, encenalls de pernil de gla, carpaccio de salmó i bacallà, pebrots del piquillo farcits de brandada de bacallà, peixets fregits o al forn amb patates, gambes a la planxa, pèsols del Maresme, sarsueles…\nEspecialment recomenat per tota mena de peixos i mariscs…\nPerfecte per maridar amb arrossos a banda, pastes carbonara, caldereta de xai, carpaccios de bou i vedella, verdures a la graella, escalopes de vedella, angules a la cassola, xipirons en la seva tinta, calçots…\nSeguim el nostre passeig entre copes arran de costa, bé per la N-II o amb tren, i podrem gaudir del mar a la nostra dreta durant tot el camí fins arribar a Vilassar de Mar, poble mariner per excel·lència. Un cop arribats es pot pujar passejant, tot travessant la part més històrica del municipi, amb una visita a l’església de Sant Joan, i arribar a una petita botiga que s’ha fet coneguda per l’exquisidesa dels seus productes. Al COC és fàcil trobar tota mena de delicadeses, destaquen les seves croquetes, fins a 35 varietats diferents. L’oferta de vins i caves és extensa i àmplia i, en aquest cas, es decanten per un DO Priorat, el CROSSOS. A més en el mateix local s’organitzen sessions puntuals de cates de vins, caves, gintònics…\nMacabeu – Parellada


bcnbits: Atrapat al Mythical Man-Month\nPublicat per Mor a 00:42\nNo he llegit aquest llibre, però n'he sentit a parlar molt. Sí que he llegit, i recomano absolutament, "Peopleware". de Tom Demarco i Timothy Lister. La meva primera lectura recomanada per a algú que vulgui dedicar-se a la informàtica és "Peopleware", la segona és rellegir "Peopleware", i la tercera "Object Oriented Software Construction: 2nd Edition", de Bertrand Meyer.\n"Errare humanum est perseverare diabolicum" o Errar és humà, però repetir-ho és diabòlic... i aquesta situació la revisc continuament... Potser només caldria enfrontar-se al client per fer-li veure la realitat i no quedar-se amb el "zi zeñorita Scarlaaaata".\nPerò com sempre el projecte es divideix entre els que el fan i els que es queixen dels plaços, tot oblidant que\na) L'anàlisi no és un Powerpoint\nb) S'ha d'analitzar tot l'abast , no només el maco (també cal que el programa facturi, eh?)\nc) EL PAPER HO AGUANTA TOT.\nd) Perquè es dediquen no-informàtics a gestionar projectes? I si no son informàtics, perquè no es recilen? Hi ha lectures com les de l'altre comentari que ajuden... Clar, és més fàcil la teoria de MISCO JONES, ...


Sobre nosaltres - NanJing Great Collection Trading Co., Ltd.\nIhome té com a objectiu presentar una imatge de marca de sentiments i actitud davant les mascotes amb artesania d’alta qualitat, materials respectuosos amb el medi ambient i innovació tecnològica. No només som dissenyadors, sinó també amants dels gossos grans. Tot i satisfer les mascotes per divertir-se, també compleix els requisits estètics dels amants dels gossos, especialment per satisfer el model de cura fàcil, còmode, científic i tecnològic dels joves moderns.\nEl treball intern de l'empresa és clar i té un departament de disseny excel·lent per realitzar l'actualització i la iteració de productes per a mascotes; el departament tècnic amb la capacitat de passar la frontera, construir un marc de dades massiu, caminar davant dels canvis de demanda, entendre les necessitats dels clients; departament de compres professionals i departament de màrqueting per proporcionar-vos assessorament en compres professionals i serveis de compra. També hi ha un personal d’atenció al client amb bona qualitat i capacitat per atendre’l atentament. Després d’una formació tècnica professional, som el vostre soci de confiança.\nQualitat de l’equip\nL’empresa té un conjunt d’estàndards d’inspecció estrictes, des de matèries primeres fins a productes acabats, prestant atenció a tots els processos de naixement de productes per a mascotes. Tots els detalls són cautelosos, estrictament d’acord amb les normes internacionals de detecció i anàlisi.\nEn general, el nostre equip d’R + D té un màster en ciència animal dedicat al desenvolupament i disseny de productes que admeten mascotes que siguin beneficiosos per a la salut física i mental de les mascotes durant els darrers cinc anys.\nWang Haifeng, el fundador de l’empresa, s’ha compromès a defensar que els residents de la comunitat i les empreses assistents participin en l’establiment de centres de recollida de gossos perduts: els residents de la comunitat proporcionen allotjament als gossos de carrer, la fàbrica proporciona menjar i joguines gratuïts perquè la fàbrica i la comunitat treballa junts per construir una casa encantadora per a gossos perduts.\nOptimització del model de cultiu de mascotes amb\ninnovació científica i tecnològica.\nCuidar la salut física i mental de les mascotes\nRebutgeu l’alimentació monodona grollera i presteu atenció a la salut física i mental de les mascotes. La ciència del disseny humanitzat té cura de les mascotes i crea una llar càlida i bonica per a les mascotes.\nEl concepte de prendre mascotes com a família,\ncuidar-los i protegir-los, defensant-los\nl’esperit d’igualtat i amistat.\nModel de cooperació global\nBona avaluació de la cooperació\nTeoria del "guanyar-guanyar"


Ana Morgade, mare del seu primer fill: “Estic exhausta” Ana Morgade, mare del seu primer fill: “Estic exhausta” – El Món\nAna Morgade, mare del seu primer fill: “Estic exhausta”\nLa col·laboradora de 'Zapeando' ha escrit un text molt sincer en el qual reconeix que l'experiència del part és "salvatge"\nJennifer Navarro 17/03/2021 9:44 am\nAna Morgade acaba d’anunciar el naixement del seu primer fill. La col·laboradora de Zapeando ha publicat una fotografia molt real des de l’hospital poc després del part, el que celebra amb un text sincer que ha fet les delícies dels seus fans. A Twitter feia broma i ironitzava dient que estava igual que Pilar Rubio, a qui es va criticar molt perquè apareixia maquillada i perfectament pentinada poc després de parir. Ha compartit la mateixa foto a Instagram, la que ha acompanyat d’una crònica sobre com ha estat el part: “Algú s’ha tret un humà del pepe? Algú ho ha fet! És l’única foto meva que tinc del moment, ja ho sé… No em donen un premi a la qualitat, però la meva cara d’haver-me passat Jumanji és real com la vida. Estic exhausta, gent. La verge, això és molt salvatge“.\n“El meu bebè està divinament i el meu marit no s’aguanta dempeus. I jo… demà us explico. Ara estic volant en camisa de dormir. Gràcies per tots els ànims i consells que m’heu donat aquests mesos. També us dic que ara mateix no recordo res. Us llegeixo i us menjo la cara! Sense filtre, aquí estic jo, ou mama“.\nDe moment ha optat per no publicar cap foto del nadó, de qui tampoc no ha volgut dir el nom. De moment se centra en tranquil·litzar i deixar clar que tot ha anat bé. Ràpidament els seus seguidors han omplert les publicacions de missatges de felicitació, els que ha volgut agrair de tot cor.


Els dies 16 i 17 d'abril es commemoren 20 anys de Fira Alternativa - 18/04/2011 » La Cala RTV\n18 . Abr, 2011 a les 16:00 | 00:02:12\nDissabte dia 16 i diumenge dia 17 d'abril les olors, els gustos i els colors van tornar a anunciar-nos que la primavera es ja de ple dret entre nosaltres. D'això s'encarregà la Fira Alternativa de productes naturals i artesanals, visita obligada a l'Ametlla de Mar, el cap de setmana previ a la Setmana Santa.\n63 expositors van posar a l'abast dels nostres sentits, dels nostres paladar, tacte o nas un divers ventall de productes atractius i no massa habituals en el comerç convencional, productes la major part d'ells tractats amb processos naturals i mans artesanes. De fet, un dels atractius de la Fira Alternativa es aquest, el fet de poder remenar entre productes que ens aporten com a valor afegit conceptes com la tradició, les costums i la mentalitat dels seus productors, es a dir, una altra manera d'entendre la vida, el comerç i el consum.\nLa Plaça Nova i els seus carrers més propers van acollir durant tot el cap de setmana l'habitual formigueig de gent que anava i venia, que mirava i tocava, que comprava i tastava, conceptes molts d'ells perduts des de l'arribada de les noves tecnologies. Ens vam traslladar a l'original activitat d'aquest indret, que fins a primers dels anys 80 va acollir els mercats locals.\nDamià Llaó, gerent del patronat Municipal de Turisme de l'Ametlla de Mar, explica que, "En aquest vintè aniversari de la Fira Alternativa estem molt contents, perquè ha hagut molta gent i el temps ha acompanyat. I a pesar de la crisi, el resum dels expositors es satisfactori."\nLa Fira Alternativa ens ha donat aquest cap de setmana l'oportunitat de trobar tota mena de productes en vidre, paper, cartró, joguines en fusta, bijuteria, cosmètica, gastronomia, arboricultura, roba, decoració, relaxació i massatges, cuir i pell, i d'altres d'habituals.\nLa Llar d'Infants Xerinola tornà a oferir des del seu estand a la part central, tot un seguit d'esmorzars i degustacions de plats típics caleros al llarg de les hores de fira.\nDescarrega'l (12,66 MB)\n20ª Fira Alte...\ncomerç, dami llaó, fira alternativa, plaça nova, turisme\nConsultes SQL per servir la pàgina: 199


Finca Viladellops Negre 2013: el rar equilibri entre nervi i maduresa\nUn cupatge clàssic de la Vall del Roine que també funciona al Garraf\nFinca Viladellops negre 2013\nLa DO Penedès és més coneguda pels seus vins blancs que no pas pels negres, si bé sembla ser que abans de la fil·loxera hi havia més raïm negre plantat que no pas de blanc. Però la plaga va arrasar tot el vinyar a la fi del segle XIX i quan es va replantar va ser en plena expansió de l’elaboració de cava (aleshores encara se’n deia xampany) així que els nous ceps escollits van ser majoritàriament blancs, bàsicament macabeu, xarel·lo i parellada, que des d’aleshores dominen les vinyes penedesenques i del Garraf.\nA la fi dels anys vuitanta del segle passat, però, el mercat cada cop demanava més vi negre, així que va començar una recuperació del vinyar negre i com que el mercat així ho demanava, es van plantar sobretot les varietats internacionals que aleshores es consideraven més prestigioses, cabernet sauvignon i merlot, bàsicament, en detriment de les varietats autòctones, com el sumoll o la garnatxa, poc apreciades en aquell moment.\nPotser és aquest fet, la falta d’identitat local dels vins negres penedesencs, elaborats amb les mateixes varietats que els vins australians, o californians, la que ha fet que no hagin assolit un gran prestigi. Perquè, de fet, no és que no hi hagin vins negres penedesencs bons, que n’hi ha i no pocs. Fins i tot n’hi ha d’elaborats amb aquestes varietats foranes i que són mítics, com el Torres Mas la Plana o els de Jean Leon. El problema és més aviat que n’hi ha molts més de intranscendents i mediocres, i fins i tot de francament deficients, més que no pas de bons. I és clar, això és un llast per al prestigi del conjunt.\nPerò com que aquesta columna pretén ser útil per als consumidors i fer recomanacions plaents i satisfactòries, deixarem els vins mediocres a banda, i parlarem dels excel·lents, com és el cas d’aquest Finca Viladellops.\nPer començar, està elaborat amb un cupatge on domina la autòctona garnatxa (60%) la varietat que més èxits ha donat al vi negre català, acompanyada per la sirà, una varietat que si bé és cert que és d’origen francès, en procedir de la Vall del Roine està perfectament adaptada al clima mediterrani.\nVal a dir que aquesta combinació no és pas un invent agosarat. Justament a la Vall del Roine on té origen la sirà, a les DO (AOC en francès) Côtes-du-Rhône i Châteauneuf-du-Pape és on se la sol acompanyar de la garnatxa en un cupatge tan clàssic com ho és al Priorat, Montsant, Empordà o Terra Alta la parella formada per la garnatxa en combinació amb la carinyena. I és que si la garnatxa aporta el toc llaminer i una capacitat de maduració molt alta, la carinyena (samsó) i la sirà li aporten més color, estructura i nervi.\nUn cop vinificat, aquest Finca Viladellops fa una criança en bóta de 12 mesos, amb una selecció posterior de les millors bótes per a l’elaboració del cupatge definitiu, i encara un afinament posterior en dipòsit d’un parell o tres de mesos i encara uns mesos més de repòs a l’ampolla. Així que ara, un cop acabat tot aquest llarg procés, podem gaudir d’un vi negre rodó, afinat, i alhora intens i elegant.\nEl color és de cirera, d’intensitat mitjana-baixa, amb una transparència que seria normal en una garnatxa, però que sabent que té una part important de sirà -que fa vins molt foscos- ens indica que no s’ha fet una extracció excessiva i que s’ha buscat més aviat la finor que no pas la força.\nA les aromes domina la fruita madura, la maduixa i la cirera, amb tons de pega-dolça típics de la sirà. Però és a la boca on dóna el millor que té: finor i elegància en un rar equilibri entre frescor i nervi amb una maduresa lleument llaminera. És rodó i alhora àgil al paladar, i amb un final lleument especiat, de vainilla, on la bóta fa la justa i única aportació aromàtica.


IB3N | Feminicidi a Sevilla, el número 12 d'enguany\nIB3 Notícies > política > Feminicidi a Sevilla, el número 12 d’enguany\nFeminicidi a Sevilla, el número 12 d’enguany\nUn home ha matat la seva dona a Aznalcóllar. Tenia una filla i un fill menors d'edat\nImatge d'arxiu. /EFE\nUn home ha matat la seva dona a Sevilla, a Aznalcóllar. Tenia una filla i un fill menors d’edat. La Delegació del Govern contra la Violència de Gènere ha confirmat que es tracta d’un crim masclista.\nAquesta és la tercera víctima de la violència masclista a Andalusia i la número 12 d’enguany a Espanya. Recordam que vam tancar l’any 2019 amb 55 dones assassinades per les seves parelles o exparelles, la xifra més alta des de fa un lustre.\nEn total, el número de dones assassinades des que hi ha estadístiques, si es confirma aquest cas, és de 1.045 des del 2003. A conseqüència d’aquests crims, des del 2013 un total de 286 menors han quedat orfes -vuit el 2020- i altres 35 han estat assassinats pels seus pares o per les parelles o exparelles de les seves mares.\nEl telèfon 016 (o el 971178989) contra la violència masclista és gratuït i confidencial i funciona tots els dies de l’any, durant les 24 hores del dia.\nCCOO i UGT protestaran davant la patronal CAEB per exigir millores salarials davant l’elevada inflació\nDinamarca ratifica l’entrada de Finlàndia i Suècia a l’OTAN\nMés de 4.000 interins de la sanitat pública de Balears passaran a ser fixos\nL’Ajuntament de Palma aprovarà la reparcel·lació de la façana marítima a l’entorn de l’edifici GESA\nProspera la moció de censura a Andratx: Estefanía Gonzalvo (PP) n’és la nova batlessa\nIB3 Ràdio consolida l’augment d’audiència anual amb més de 26.000 oients\nL'acord permetrà consolidar la zona verda en primera línia i que Endesa presenti el seu projecte de remodelació de l'edifici...\nEl Pi ha votat finalment a favor després de no acceptar la proposta del PSIB\nEl Pi d’Andratx tirarà endavant amb la moció de censura contra Toni Mir\nEls regionalistes consideren que l'oferta proposada pels socialistes arriba "tard i malament"\nEl PSIB-PSOE proposa retirar Toni Mir de la batlia d’Andratx a canvi de no perdre el consistori\nAmb aquest moviment in extremis, els socialistes intenten evitar que El Pi, soci de govern, doni suport a la moció...


Bétera celebrarà els Carnestoltes amb una cercavila - Noticias CAMP DE TURIA\nEl proper 9 de febrer, Bétera celebrarà el Carnestoltes. Per a l’ocasió, la regidoria municipal de Festes ha organitzat una cercavila de carnestoltes, a partir de les 17:30 hores. Aquesta eiirà des de l’Albereda i finalitzarà a la plaça del Castell.\nEnguany, la cercavila anirà acompanyada del ritme i la música de la Xaranga, i altres sorpreses que amenitzaran el recorregut fins a arribar a la plaça, on es faran els lliuraments dels premis a les millors disfresses així com els premis del concurs d’antifaços.\nPer tercer any consecutiu, s’ha convocat el Concurs d’antifaços destinat als xiquets en edats compreses dels 6 als 12 anys, que podran presentar les seues creacions fins al dia 2 de febrer, en els seus centres educatius.\nTambé podran participar en aquest concurs tots els xiquets en edats compreses dels 6 als 12 anys que no estiguen escolaritzats al municipi, però que si estiguen empadronats, podent presentar els seus treballs fins al dia 2 de febrer fins a les 12:00 hores a l’Ajuntament.


Report diari sobre el coronavirus: Els incompliments de Pfizer ja afecten la vaccinació\tReport diari sobre el coronavirus: Els incompliments de Pfizer ja afecten la vaccinació\nJaume Padrós: “Una quarta onada ara podria ser catastròfica”\nDiumenge, tots els col·legis de metges de Catalunya van demanar un confinament “estricte, intens i curt”. En parlem amb Jaume Padrós, president del Col·legi de Metges de Barcelona, que ens explica que la situació dels hospitals catalans és preocupant. Per Padrós, cal un confinament estricte per evitar que abans d’un mes hi hagi una nova onada. “Una quarta onada ara podria ser catastròfica.”\n—Els col·legis de metges i professionals sanitaris demaneu un confinament més estricte. A molta gent, la sobta que el demaneu ara que les dades de contagis van baixant…\n—Nosaltres fa temps que reclamem que es faci aquest confinament més estricte. Abans de Nadal ja ho deia. I de fet les dades ens donen la raó, hauríem d’estar molt més confinats. És cert que a Catalunya sembla que les dades de contagis han deixat d’augmentar i comencen a disminuir, però aquesta millora no la veurem en el sistema sanitari fins d’aquí a força setmanes. Per tant, el problema gros ja el tenim ara, i les pròximes setmanes podria ser pitjor. Per això, insistim en la idea del confinament estricte. En l’ambient hi ha la presència d’una variant més transmissible que podrien precipitar una quarta onada d’aquí a un mes o dos.\n“Si en les setmanes vinents no som capaços de fer baixar les xifres d’hospitalitzacions, una quarta onada ara podria ser catastròfica.”\n—Que implicaria per al sistema sanitari aquesta quarta onada tan ràpida?\n—Seria molt preocupant. Entre la primera onada i la segona vam aconseguir reduir la taxa de contagis molt avall. Quan arrenca la segona onada no acabem d’estar del tot bé, però tenim una situació en què el sistema sanitari pot recuperar l’activitat programada. En canvi, quan ens arriba la tercera onada, ja arrenquem amb unes xifres molt més altes. Ara el sistema sanitari ha desprogramat la majoria de l’activitat no covid. Això és un signe d’alarma molt important. Significa que el sistema sanitari és molt tens. Estem col·lapsats, no podem fer allò que normalment hauríem de fer. A més, tenim les UCI molt plenes. Si en les setmanes vinents no som capaços de fer baixar les xifres d’hospitalitzacions, una quarta onada ara podria ser catastròfica. I a tot plegat s’hi ha d’afegir que el personal sanitari està molt cansat psíquicament i emocionalment. Necessitem que baixin no tan sols les xifres de contagis, sinó la pressió assistencial.\n—Però per fer baixar aquestes xifres calen setmanes. Els malalts de covid-19 hi estan moltes setmanes, a l’UCI…\n—Sí, quan demanem el confinament estricte, ho fem sabent que això no tindrà un efecte immediat. Els sanitaris estem preparats per a unes setmanes molt dures. Però precisament per això és tan important aquest confinament estricte. Aquesta aturada hauria de servir per a poder-nos avançar el virus. Imagineu-vos que ara la variant britànica o brasilera es propagués per Catalunya… Si passés això, podríem tenir unes taxes de reproducció altíssimes que farien molt de mal al sistema sanitari. No ens hauríem recuperat de la tercera onada. Necessitem aquest temps. Si empalmem una onada amb una altra tindrem un problema. Cada vegada la distància entre una onada i una altra és més curta, i no hi ha temps perquè baixin les xifres d’hospitalitzacions.\n“Necessitem que baixin no tan sols les xifres de contagis, sinó la pressió assistencial.”\n—Aquest confinament hauria de ser diferent perquè no ens tornem a trobar en la mateixa situació d’aquí a un temps?\n—L’OMS va suggerir que els governs haurien de fer tancaments curts però estrictes, per poder fer baixar les xifres i després poder tornar a engegar. Aquest equilibri que els governs volen tenir entre economia i salut, fent a mitges l’una cosa i l’altra, desgasta molt més tothom i ens pot portar al mateix lloc. En les restriccions més dures hi ha un rerefons polític. El govern que ho pot fer és el de Pedro Sánchez. I tal com estan les xifres de contagis i hospitalitzacions a la majoria de l’estat és completament justificat. Ara, és lògic que si es fa això s’han de compensar els sectors afectats per aquest tancament. No accepto que no hi hagi partides pressupostàries de l’estat que no puguin ser ajornables un any, i així aconseguir prou diners per compensar aquests sectors. No som Alemanya, però tampoc no som un país pobre.\n—Parlàveu de la variant anglesa. Ahir la consellera Vergés ja explicava que hi havia hagut persones contagiades d’aquesta variant a Catalunya que no havien viatjat al Regne Unit. Preocupa que hi hagi contagis comunitaris d’aquesta variant de la covid-19?\n—Sí, és clar, això és molt preocupant. Les setmanes vinents seran clau. Per això dic que el criteri de prudència i sentit comú hauria de ser de no esperar a veure com el virus contagia. Si fem això, ja no hi serem a temps. Tornarem a anar darrere el virus. I hem d’anar a davant, no pas a darrere. I això vol dir prendre mesures ara. Fer un confinament més estricte. Però aquí costa molt que es faci això.\n“No accepto que no hi hagi partides pressupostàries de l’estat que no puguin ser ajornables un any, i així aconseguir prou diners per compensar aquests sectors.”\n—L’altra gran preocupació són les eleccions del 14 de febrer. S’haurien d’ajornar?\n—Sense entrar en la polèmica política, és obvi que les eleccions presenten una situació molt allunyada de la ideal. És clar que mentre hi hagi pandèmia no existirà aquesta situació ideal. De fet, el País Basc i Galícia van fer eleccions enmig de la pandèmia, però la diferència era que la situació epidemiològica no era com la d’ara. La cosa més raonable és ajornar aquestes eleccions. No és aconsellable de mantenir-les. Hi haurà molta gent que no podrà fer ús del vot. Trobo que és una barbaritat fer anar a votar els positius i els seus contactes a unes hores concretes. Però, a més, cal tenir en compte que hi haurà molta gent atemorida que no anirà a votar. No sé per què no es pot ajornar unes quantes setmanes, fins que tinguem una situació pandèmica millor.\n—La situació pandèmica actual no és com la de la segona onada, oi? S’assembla més a la de la primera?\n—Això que vivim és, segur, pitjor que la segona onada. I desgraciadament, la situació actual cada vegada s’assembla més al que vam viure el març. Sobretot des del punt de vista de l’impacte. S’ha de dir que no hi ha les mancances de material que hi havia llavors, però sí que tenim una gran mancança pel que fa a recursos humans; sobretot ens falten infermeres. El mes de març faltaven recursos materials, ara falten recursos humans.\n“Desgraciadament, la situació actual cada vegada s’assembla més al que vam viure el març. Llavors faltaven recursos materials, ara falten recursos humans”\n—A Catalunya no hi falten recursos materials? L’altre dia al País Valencià els sanitaris denunciaven que no tenien assegurades màscares FPP2. Això aquí no passa?\n—No, i em sorprèn molt que passi al País Valencià. No en tinc constància.\n—Ara alguns països recomanen d’utilitzar FPP2 al metro o en espais tancats. Això podria implicar un problema de subministrament per als sanitaris? N’hi hauria prou?\n—Espero que això no passi i que n’hi hagi prou. És una bona pregunta, però confio que això no passi.\n—I tornant a les eleccions… Què significa que Salvador Illa, ministre de Sanitat espanyol, plegui enmig de la tercera onada per ser candidat de les eleccions catalanes?\n—Vull pensar que això no serà una mala notícia. És veritat que ara a nosaltres se’ns obre un interrogant, no sabem qui vindrà. Més enllà de la valoració política, que no em correspon a mi de fer-la, haig de dir que Salvador Illa ha estat un interlocutor de fàcil d’accés. No sempre ens ha fet cas, però sempre ens ha escoltat. Per tant, no és una bona notícia per a nosaltres, però m’agradaria que aquest canvi no tingués impacte en el dia a dia de la pandèmia. Espero que el pròxim ministre sigui competent. Però estic d’acord que ara no és bo aquest canvi.\ncol.legi de metges


PCPC: La sortida davant la crisi del capitalisme senil es diu Socialisme!\nLa sortida davant la crisi del capitalisme senil es diu Socialisme!\nResolució de la cèl·lula del PCPC al Vallès Occidental i del col·lectiu Makarenko de CJC/JCPC\nAquest comunicat pretén analitzar la realitat social dels últims mesos a les terres del Vallès en general amb l’objectiu de contribuir a avançar cap al màxim nivell d’unitat de les capes populars que aixequen les seves veus de forma clara i contundent contra les mesures polítiques que s’estan aplicant des d’aquest instrument que governa les nostres vides i que es diu estat espanyol.\nUn estat governat per un partit polític que en els seus orígens fundacionals pretenia conduir-nos cap a una forma més democràtica d’organització social i econòmica que la que proposa i aplica qui defensa el capitalisme. Un partit polític que continua utilitzant el seu nom original quan és evident que les polítiques que defensa, aprova i aplica beneficien a determinades classes afavorides econòmicament i perjudiquen la classe treballadora i altres classes populars que han anat veient com eren “retallades” les seves condicions de vida en els últims anys.\nAl Vallès, la classe treballadora ja fa anys que conviu amb la reconversió del teixit econòmic, la qual ha passat per destruir el sector textil, el del metall i altres de menor importància productiva a la comarca, i substituir-los pels sectors dels serveis privats, les comunicacions, l’especulatiu i el financer.\nLa “política de l’ERO” (Expedient de Regulació d’Ocupació) és prou coneguda a l’entorn sindical des de fa temps, i cada cop més nombre de treballadors i treballadores se n’adonen del xantatge al que són sotmeses les plantilles a les empreses; de com les estructures sindicals majoritàries resulten ser un instrument per aplicar als centres de treball les mesures que són imposades per estructures econòmiques supraestatals que no han estat escollides per la població (UE, FMI, Banc Mundial, G-6); i de com les institucions polítiques, ja siguin estatals, autonòmiques o locals, serveixen per gestionar aquestes mesures sense que cap posició política de cap signe les qüestioni abans de ser aplicades.\nEl sistema capitalista s’ha implantat amb èxit a les societats actuals i no deixarà de desenvolupar estratègies per seguir perpetuant-se, encara que això vulgui dir silenciar de la forma que sigui les veus que s’hi oposen. D’aquesta manera mostra ara també als estats que el van fundar i que n’han tingut el lideratge, que és una dictadura. La dictadura de les classes que, internacionalment, dominen i controlen l’economia com si es tractés d’un joc del “monopoli”, en definitiva, d’un joc de rol, com si les vides de milions de persones no tinguessin valor. La dictadura del capital.\nDes de la Vaga General del 29S de 2010, els moviments socials al Vallès han augmentat de forma exponencial en nombre de persones i capacitat d’organització i lluita. Segueixen i augmenten les lluites sindicals a les empreses contra els dictats de la directiva Bolkestein per deslocalitzar la indústria de la comarca; les lluites veïnals que fa anys intenten fer veure la població que la destrucció dels serveis públics en general (salut, educació, transport, etc) és molt accelerada, imparable i que porta al camí de la privatització; les lluites per defensar el territori que és presa de l’especulació immobiliària i financera; les lluites pel dret a una vivenda digna, que s’ha manifestat en diversos moviments, com l’okupa o les Plataformes d’Afectats per la Hipoteca; les lluites de les persones que es troben a l’atur des de fa anys i de forma irremeiable; les lluites per mostrar la solidaritat amb d’altres pobles del món a defensar el seu dret a l’autodeterminació, a decidir el seu futur, com el moviment de solidaritat amb Cuba o amb el Poble Sahrauí; les lluites per defensar els drets de les persones immigrades que venen a buscar millors condicions de vida…\nI a partir del 15M de 2011 també assistim al fenòmen de la indignació al Vallès. L’eufòria inicial que provocà el fet de trobar-se persones desconegudes i ser capaces de construir solidàriament estructures de convivència, debat, organització i acció, va fer que moltes persones que també participen d’altres lluites, contribuissin a la coordinació d’aquestes lluites amb el moviment 15M.\nLa participació de treballadores i treballadors i altres sectors populars impregnen el moviment assembleari de reivindicacions i formes organitzatives que possibiliten afrontar el repte que es planteja durant aquest mes d’agost davant l’aplicació de les polítiques europees de retalls econòmics, en un moment en què resulta evident que quan les coses van “maldades” en el joc del “monopoli”, paguen les classes populars perquè les classes que tenen el poder puguin seguir gaudint dels seus privilegis.\nI això no ho podem permetre. Cal demostrar que podem organitzar-nos per defensar els nostres drets i cobrir les nostres necessitats, al mateix temps que ens unim i busquem les millors maneres de trencar amb aquestes polítiques de xantatges i mentides que només ens porten a la destrucció de tot allò aconseguit amb la lluita i la vida de tantes persones que ens han precedit en l’intent de construir un món més just, solidari i democràtic.\nL’articulació d’un moviment popular assembleari, en aquests moments, ha de permetre unir i extendre lluites que confrontin les polítiques del capital i que condueixin a la construcció d’un sistema que afavoreixi les polítiques socials d’una forma real.\nEl PCPC i els CJC/JCPC al Vallès, animem a tota la població a incorporar-se a les concentracions i assemblees que s’estan realitzant en diversos CAP’s de la comarca (Sabadell Can’Oriac, Castellar, Badia…) per evitar el seu tancament a l’agost, el tancament definitiu dels serveis d’urgències als CAP’s i recolzar la lluita contra les retallades plantejades a la plantilla de la mutua i l’Hospital de Terrassa.\nVolem felicitar la decisió de la plantilla de la mutua de Terrassa que, majoritàriament i en assemblea, es van pronunciar en contra de l’acord pactat pel Comitè d’empresa i la Direcció d’aquesta.\nQue l’alternativa davant la precarització i destrucció de llocs de treball que plantegen els ERO’s sigui acceptar el “retall” de les condicions econòmiques de tota la plantilla no té un altre nom que xantatge. Segons informa l’agència EFE, ara la Inspecció de Treball de la Generalitat serà “l’encarregada de determinar l'afectació final de l'ERO temporal als centres sanitaris de la mútua”, i això vol dir que aquesta institució pública es limitarà, una vegada més, a imposar l’aplicació de les “retallades” per damunt de la voluntat de la plantilla. Una altra mostra que aquest sistema no pot mantenir-se democràticament.\nÉs compartit per analistes econòmics de prestigi internacional i de diferent signe polític que la sortida global a aquesta crisi estructural del capitalisme en la seva fase senil encara no té recepta.\nDes de la classe treballadora i les classes populars del món seguim treballant en el camí del socialisme perquè és el que ens afavoreix a la majoria i ens planteja una opció més justa i democràtica que l’actual. Faltarà veure com el construïm en la nostra realitat concreta.\nPartit Comunista del Poble de Catalunya (PCPC) - Cèl·lula del Vallès Occidental\nCJC/Joves Comunistes del Poble Català (CJC/JCPC) - Col·lectiu Makarenko\nEtiquetes de comentaris: Resolucions, Valles


Nova proposta a Emergència Climàtica\nPlantar 34.000 nous arbres i arbustos a Sant Joan Despí, tants com ciutadans, per aconseguir un Sant Joan Despí més verd i saludable. Encara existeixen moltes zones amb pocs arbres, a la zona del riu, a la vora de les autovies i infraestructures, a les rotondes, als parcs i jardins i omplir-los de vida plantant aquests 34.000 arbres i arbustos en els pròxims 5 anys. #emergenciaclimatica\nExcepció de l'IBI per aquells habitatges amb categoria energètica A. Excepció de les taxes municipals per aquelles obres de millora d'eficiència energètica dels habitatges. #emergenciaclimatica\nNova trobada a Emergència Climàtica\nL'Ajuntament de Sant Joan Despí obre a la participació de la ciutadania els plans d'actuació en què està treballant per tal de fer front a l'emergència climàtica. El 21 de març, de 10 a 14 hores, al Foment Cultural i Artístic (c. Major, 54), tindrà lloc la Jornada Participativa sobre l'Emergència...


Bougainville i l'escorbut (1768)\nMiquel Ferrà i Martorell | 04 abril 2004\nEl navegant francès Louis Antoine de Bouganville, matemàtic en la seva jovenesa i mariner des dels trenta anys, escrivia en el seu diari tal dia com avui: «Tahití: hem instal·lat gandules sota una teuladeta per als nostres escorbútics, que ja són trenta-quatre. Dotze del vaixelBoudeusey i vint-i-dos de l'Estrella.\nQuan els indígenes han vist que cercàvem plantes contra l'escorbut, les dones i els infants s'han apressat a portar-nos brots de totes aquelles que ens han vist agafar...»\nL'escorbut, aquesta malaltia caracteritzada per taques lívides, ulceracions a les genives, hemorràgies de les mucoses, causada per la manca o la insuficiència de vitamina C, era el principal enemic d'aquells llarguíssims viatges per mar...\n«L'escorbut ja ha tornat a aparèixer. Una gran part de la tripulació i quasi tots els oficials tenen atacades les genives i inflamada tota la boca. Al mateix temps, en els dos navilis, s'hi declaren casos de malalties venèries, contagiades a Tahití...»\nAquestes línies les escrivia des de Samoa. D'aquest arxipèlag, els expedicionaris passaren a les Illes Salomó...\n«Hem llançat l'àncora per a fer els arranjaments que les naus havien de menester i, també, per tal que els nostres malalts escorbútics poguessin passejar lliurement pels boscos. Però no hem descobert cocos ni plàtans ni res de profit. Tot plegat ens fa témer que els malalts no podran restablir-se, puix que si bé no han patit encara atacs gaire greus, es troben molt febles i si no milloren aquí estant, la malaltia progressarà ràpidament...»\nSetmanes després lamentava la pèrdua de les primeres vides.\n«Hem perdut el nostre contramestre anomenat Denys, víctima de l'escorbut. Ja són quaranta-cinc persones les que es troben atacades per aquest mal. Només la llimonada i el vi aturen els progressos de la malaltia...»\nSembla que les coses no milloraren gaire i que la malaltia continuà matant. Els cadàvers tirats a la mar es comptaven a dotzenes. Bougainville assegurava que si aquella expedició hagués durat algunes setmanes més no hi hauria hagut, gairebé, supervivents. I el fantasme marí de l'escorbut perviuria encara molts d'anys. «L'escorbut ha delmat les nostres tripulacions. Des que sortírem de Praslin, ningú no pot dir que se n'hagi vist totalment lliure, i la meitat dels mariners no es troben en condicions de fer cap feina. Els queviures que ens resten es troben en molt mal estat i produeixen tanta de pudor que el moment més fastigós de la jornada és quan la campana de bord ens crida per anar a taula...»\nEl metge James Lind i altres científics de la Il·lustració aconseguirien, parò, descobrir les causes del mal i posar-hi remei.


15 preguntes per 1 candidat. La CUP – Alternativa per Alella. (Oriol Font) Alella Leaks 18 – Jordi Prat – Bitàcoras\n15 preguntes per 1 candidat. La CUP – Alternativa per Alella. (Oriol Font) Alella Leaks 18\nPublicado por Al Fenici el mayo 21, 2015 mayo 21, 2015\nGracies Oriol, (i assemblea)\n(se que tens un equip, però parlem de l’alcalde)\nPermet-me fer una prèvia: nosaltres ens presentem per esdevenir regidors com a eina en mans de l’Assemblea d’Alternativa per Alella. No hem presentat la llista pensant en que jo esdevingui Alcalde.\nEl nostre objectiu en aquestes eleccions és ser i tenir veu dins la institució per poder dur a terme el Programa. El resultat a les urnes dirà si tenim més o menys vots al ple i ens orientarà sobre quin pot ser el nostre lloc dins l’Ajuntament.\nAra sí, jo crec que he sortit de la tenacitat de ma mare i del bon humor i ganes d’ajudar de mon pare. Crescut a Alella i format entre bardisses, l’educació pública, la biblioteca i els espais de voluntariat i activisme d’aquí i de més enllà, he esdevingut ecologista, inquiet i advocat.\nEsperit de transparència o esperit per evolucionar?\nVolem dur a la pràctica des de l’Ajuntament, accions sòlides i valentes de forma democràtica. Per bastir projectes conjunts i tenir discussions resolutives és imprescindible un marc de confiança i que no s’oculti informació ni regnin les mitges veritats.\nQuè esborraries dels darrers 10 anys d’Alella?\nPrimer cal reconèixer que s’han fet coses bé. Anant al detall físic, sens dubte, esborraria el garatge de pagament de bicis al pàrquing de Can Lleonart (20.000€) i l’esfondrament de la bassa de Can Magarola.\nPel que fa a la gestió, esborraria del darrer mandat i, en endavant, el perillós joc del “potser no és ètic però no és il·legal”. Insistim en la necessitat de transparència i de retornar al Ple el centre del debat institucional, ara en mans de la Junta de Govern. Alhora volem desenvolupar i fer créixer espais oberts de debat vinculant.\nQuina és l’obra que més feliç et faria continuar?\nCom a equipament, dotar de contingut i, posteriorment, de continent la nova biblioteca i arxiu històric a la fabriqueta, aprofitant la feina feta però obrint un període de debat públic per a que esdevingui allò que entre tots volem.\nCom a projecte de poble, personalment, m’agradarà que es segueixi aprofundint en la democratització de l’aprenentatge i gaudi musical a totes les edats (totes!).\nOh i tant! Apuntar globalment, actuar localment i, un cop actuat, repensar allò fet i sortir a buscar, aprendre i estudiar actuacions que funcionin arreu i que puguin ser bones per al nostre poble i la nostra comarca.\nLa nostra voluntat de posar fi al crèdit que té l’Ajuntament de 2,7 milions amb el BBVA va en aquesta línia: no donar propina a aquells que s’han enriquit amb el naufragi (i desballestament) de les Caixes.\nCreieu en un pacte nacional, o en un govern solidari i proper?\nNo dansaríem sobre una estelada que intenti amagar desigualtats i arbitrarietats. Dels Drets Socials i la independència no es pot fer una qüestió dicotòmica, ni la independència pot servir tampoc d’excusa per repartir parcel·les de poder.\nDisposats a pactar o disposats a governar?\nDisposats a anar per feina des d’on ens situïn les urnes, treballant amb un peu a l’Ajuntament i l’altre al carrer i reconeixent i secundant les bones idees, vinguin d’on vinguin.\nVolem, a l’inici del mandat, un Pacte d’Acció Municipal que permeti que totes les forces polítiques i les veïnes tinguin una previsió del què es farà, permetent així planificar i tenir ben treballades les propostes. Els pròxims mesos seran d’infart i cal que allò urgent no ens faci desatendre allò important.\nQuina seria la vostra màxima obra de govern?\nAssentar les bases perquè sigui possible viure i gaudir d’Alella i el seu entorn en totes les etapes de la vida, trencant així amb l’actual situació d’una bona part dels fills i filles d’Alella, d’origen o sobrevinguts, a ser comminats a acabar marxant per motius econòmics o subsistir en la precarietat. Sense oblidar posar fil a les nostres responsabilitats ambientals i socials que superen els límits municipals.\nQuin és el teu primer record històric viscut de primera mà?\nDe primera mà, el matí de l’11 de setembre de 2001 em va trobar enfilat reparant una teulada en un nucli rural a Pennsilvània, amb el so de les sirenes d’estat d’alarma i el vol baix d’avions militars. Em va sorprendre la immediata, espontània i eficaç organització civil per respondre a la situació d’urgència.\nEns mereixem un futur millor o un millor futur?\nCom a humanitat, ens mereixem un futur digne i responsable ecològicament.\nCom a poble, ens mereixem un present amb futur per a tots els Alellencs, independentment de l’edat, origen, gènere i estatus social.\nAmb qui no pactaries encara que el poble en fos la clau?\nPersonalment, preferiria no pactar amb qui encari la política municipal (local o comarcal) com un modus vivendi per evitar que s’acabi prioritzant la seva supervivència laboral per sobre dels interessos com a poble.\nDe què te’n arrepenteixes a la teva vida, i de què et sents orgullós?\nSuposo que, com tots, em penedeixo de les decisions vitals no preses per vergonya o inseguretats.\nPer altra banda, em sento orgullós de seguir lluitant per decebre’m a mi mateix el mínim possible i, també, com deia aquell: de viure amb gent preciosa….. perquè vull!\nPerquè ser alcalde i no enginyer?\nEl nostre paper a les institucions és ser una eina al servei del projecte d’Alternativa per Alella al poble, de la CUP a nivell comarcal i de l’esquerra transformadora als Països Catalans.\nFormar part de la CUP implica una limitació clara de sou i de mandats, no hi ha carrera política, és bolcar-se plenament durant un breu període per a ser la cara visible a les institucions del projecte, sabent que després altres agafaran el relleu i a nosaltres ens tocarà tornar a la rereguarda.\nLa inquietud política espero que m’acompanyi sempre, però la professió que he escollit és la d’advocat, és la meva vocació.\nL’equip dels millors o el millor equip?\nEl meu mentor i cap, quan discrepem, sempre sosté que allò bo és enemic d’allò millor. I tot i que a voltes en renego, cada vegada comparteixo més aquest punt de vista.\nPosa’m un tweet dient-nos perquè t’hauríem de votar?\nDestronem premeditats pactes grisos, #capgiremlahistoria, donem color al poble!\nEntrada anterior 15 preguntes per un candidat. Glòria Mans – Alella Primer. Alella Leaks 17\nEntrada siguiente 15 preguntes per 1 candidat. Andreu Francisco ERC+Sumem per Alella+Moviment d’Esquerres. Alella Leaks 19


‘Contes per llegir, contes per crear’, projecte literari-educatiu intercultural de Casa Àsia\nEl projecte ‘Contes per llegir, contes per crear’, realitzat anualment per l’Escola Bambú de Casa Àsia en col•laboració amb diferents centres educatius, és un exemple de com treballar de manera creativa i artística la interculturalitat dins de l’àmbit escolar.\nImma Llort i David Florentin\nAquest projecte d’aprenentatge i servei comunitari, conté una part d’estudi previ sobre un país de l’Àsia o del Pacífic (tradicions, cultura, manera d’explicar els contes…), la creació de contes nous i la presentació d’aquests mitjançant formats tradicionals asiàtics, i per altra banda, una part de servei comunitari que consisteix a explicar les obres literàries fetes pels alumnes a un públic determinat, ja sigui als infants d’una altra escola, a algun centre d’educació especial o casal de gent gran.\nEls alumnes de l’escola Rosselló Pòrcel de Santa Coloma de Gramenet, els quals l’any passat van treballar la Xina i la seva tècnica d’explicar contes amb les ombres xineses, van gaudir moltíssim del projecte. Segons Susana, la tutora del grup “Pel projecte l’alumnat va haver de treballar en grup i aprendre molt d’una cultura que els és diferent. Van treballar en grups moltes habilitats i competències tant acadèmiques com socials i de valors: aprendre d’una altra cultura, escriure història, fer treball plàstic, fins a fer servir l’anglès en un context real”.\nPer la seva banda, la Núria, professora de català i coordinadora del programa “Contes per llegir, contes per crear de l’IES Bosc de Montjuïc”, que van treballar el projecte dos cursos seguits, comentava, coincidint quant a les competències que es treballen: “Els meus alumnes es van motivar molt a l’hora de crear els contes, i a mesura que el projecte avançava es van adonar dels coneixements que necessitaven en qüestions de tecnologia, plàstica, etc. En termes de llengua es treballaven molts aspectes i també les habilitats socials. És un projecte molt complet”.\nA més a més, des del curs passat la Casa Àsia facilita el contacte amb una escola del país que es tria treballar i s’organitza una trobada entre els alumnes mitjançant We Chat o Skype. La Susana, de l’escola de Santa Coloma de Gramenet, ens explica que els seus alumnes van poder contactar amb una escola de la Xina i en la conversa van aprendre coses de la seva vida quotidiana, danses i monuments emblemàtics del seu país. “Una de les coses que va impactar als nostres alumnes va ser la disciplina d’allà: els nens i nenes de la Xina mantenien silenci, les intervencions estaven totalment preparades i es mantenia el control en tot moment. En comparació, el grup d’aquí era menys nombrós però costava més mantenir l’ordre tot i que era més espontani. També es van impressionar pel gran nombre de nens i nenes que hi havia a l’escola xinesa en comparació a la seva”.\nA la sessió de We Chat hi van participar, a més de l’alumnat de sisè involucrats en el projecte, tots els nens i nenes de famílies xineses de l’escola. La seva intervenció en l’intercanvi d’informació amb l’escola xinesa va fer que aquests alumnes en utilitzar els seus coneixements de la llengua i cultura xinesa se sentissin reconeguts pels seus companys d’escola que van expressar la seva admiració i superessin la seva timidesa del primer moment.\nEls alumnes del col·legi Jesús, Maria i Josep del barri de Sant Andreu de Barcelona treballaran el projecte APS de contes per tercera vegada. El primer any van escollir Japó i els contes amb kamishibai i l’any passat i aquest han triat l’Índia, presentant els contes amb dibuixos warli, tal com ja havia fet fa uns anys l’IES Miquel Taradell. El col·legi de Sant Andreu va treballar el projecte al mateix temps que una escola de Rajastan a l’Índia. Es van intercanviar per Skype contes, informacions, experiències i tècniques d’il·lustració, per acabar totes dues escoles presentant contes inventats, uns de Catalunya i els altres de l’Índia, amb la tècnica dels dibuixos Warli a altres grups classe de les seves escoles, a altres escoles i a casals de gent gran. Com ens deia en Joan, professor responsable del projecte d’aquest col·legi “El projecte ha servit per sensibilitzar l’alumnat sobre una realitat molt diferent de la seva i superar molts estereotips sobre la gent del país”. I hi afegia: “També des del professorat del centre es va destacar la quantitat de temàtiques que es van poder treballar: llengües, plàstica, socials, etc. I va anar molt bé per aprofundir en l’ús de la llengua anglesa i la sensibilització en temes de solidaritat”.\nComentava la Núria que “l’IES Bosc de Montjuïc, també vàrem decidir sumar-nos al projecte, ja que ja s’havia fet a escoles de l’entorn i des de l’institut es considerava com un projecte molt complet en molts aspectes. Des del professorat es valorava molt l’experiència enriquidora que podria suposar, ja que permetia exposar els alumnes a una experiència real de comunicació literària i alhora es treballaven diverses competències educatives relacionades amb la lingüística, les arts, l’aprenentatge de valors, etc.” I seguia dient ”Pel que fa al servei comunitari, que tal com hem dit, és l’altre vessant del projecte, pels alumnes de l’IES Bosc també va ser una experiència molt enriquidora, ja que va permetre que els alumnes més enllà dels aprenentatges interculturals, entressin en contacte amb la gent gran, de la qual van canviar-ne la percepció i van incorporar-ne valors tals com la perseverança”.\nContes per llegir, contes per crear, és un projecte ideal per promoure una comunicació intercultural, en un vessant educatiu que permet l’alumnat adquirir coneixements en qüestions artístiques i lingüístiques, però sobretot reforça l’aprenentatge de valors com la ciutadania, l’autonomia, la iniciativa personal, l’autoestima i el compromís.\nEnllaç al vídeo del projecte\nEnllaç del conte “El rei i el mag”, realitzat pels alumnes de l’IES Bosc de Montjuïc\nEnllaç del conte “Els contes per a l’avi”, realitzat pels alumnes de l’IES Bosc de Montjuïc, en col·laboració amb el Casal Municipal de la Gent Gran de Poble Sec\nEnllaç del conte “Lei i Zeren”, realitzat pels alumnes de l’IES Moisès Broggi de Barcelona, utilitzant ombres xineses\nEnllaç del conte amb ombres “El peix i l’emperador” realitzat pels alumnes de l’Escola Federico Garcia Lorca de Mollet del Vallès\nMés informació sobre el projecte a Casa Asia\nAbout Imma Llort i David Florentin\nEscola de Bambú-Casa Àsia Contact: Lloc web | More Posts\nDibuixacontes, vídeos per explicar rondalles… Dibuixacontes, projecte de betevé i la productora Alguna Pregunta?, explica…\nEls contes d’Oriol Junqueras Avui conec una mica més Oriol Junqueras. He llegit els…\nRoser Batlle: “Amb l’aprenentatge servei… Ajuntar compromís social amb aprenentatge curricular és el que fa…\nUn projecte d’Unicef explica els drets dels infants… 9 escoles de Barcelona han participat en un projecte per…


Harca: Xth Anglo-American seminar on the medieval economy and society (Noves fotografies)\nAmb un punt de cinisme molt de la terra d'allà, es pot dir que és certament més possible que les reunions d'esta mena a cals anglesos degeneren en celebracions alcohòliques que no gastronòmiques, i és per això que la cosa sol rematar en pintes en comptes de paelles, però que, tot plegat, la qualitat de la cosa no depén tan del model com del rigor que s'hi impose. Amb paelles o amb pintes.\n8 de juliol de 2010 a les 16:44\nD'entrada, estic d'acord amb el fet que el rigor no depén del model sinó del rigor que s'hi impose. Però em fa la impressió que les pintes, les pastetes i el té casen millor amb el rigor que no tant la paella, el cocido i las tapitas. En altres paraules, les historiografies del Mediterrani, per dir-ho així, deurien fer una miqueta d'autocrítica i, sobretot, d'actualització.\n8 de juliol de 2010 a les 17:36