La vaga de controladors francesos fa cancel•lar una vintena de vols a Europa - Viatjar.CAT\n« Barcelona, Tortosa i L’Hospitalet es tenyeixen de color verd per Sant Patrici\nEls millors trucs per reservar els bitllets d’avió més econòmics »\nDels vols anul·lats la darrera jornada entre els aeroports francesos i els espanyols, un total de 9 avions es van veure afectats Madrid-Barajas; quatre a Barcelona-El Prat; dos a Alacant; dos a l’aeroport de Sevilla i un al de Màlaga. Entre les connexions a altres aeroports europeus que van patir les últimes cancel·lacions de la setmana de vagues dels controladors aeris francesos van figurar cancel•lacions a Barcelona (4 vols), València (4 vols), Madrid (3 vols), Alacant (3 vols), Zaragoza (3 vols), Astúries (2 vols), Màlaga (1 vols) i Vitòria (1 vols).\nL’aturada ha afectat notablement a l’operativa de Vueling, ja que el 75% dels serveis de l’aerolínia ‘low cost’ sobrevolen l’espai aeri francès; aquest passat divendres, la companyia va cancel•lar vuit vols degut a la vaga de controladors francesos. Des de Vueling s’ha informat als passatgers afectats tenen els drets a canviar la data dels seu vol fins a 15 dies després de la sortida del viatge afectat o el retorn del cost total del trajecte.\nLa proesta dels controladors aeris va arrancar el passat dilluns i ha acabat el divendres 10 de març, afectant a les regions aèries de Brest, Bordeus i Marsella. Això ha generat que els vols que havien de sobrevolar aquests espais aeris tinguessin problemes i patissin algunes cancel·lacions. Els aeroports més afectats han estat el París Roissy-Charles de Gaulle i l’aeroport parisenc d’Orly, a més de les pistes situades al sud-oest del país. En concret, les autoritats franceses competents va demanar a les companyies que limitessin en un 75% aquells vols haguessin de sobrevolar l’espai aèri afectat o directament utilitzessin els aeroports del sud de França durant aquesta setmana; mesura que també es va aplicar sud-oest demanant una reducció del 33% de les connexions.\nComments of “La vaga de controladors francesos fa cancel•lar una vintena de vols a Europa”


Les calories de l’aigua | Fundació Dr. Antonio Esteve\nPerquè l’aigua de la suor s’evapori es necessita molta energia, i aquesta energia és la que pren del cos fent que es refredi i mantenint la nostra temperatura gairebé constant\nGairebé tothom sap que l’aigua no té calories, per la qual cosa es pot consumir sense límit en qualsevol règim per aprimar-se. No obstant, la caloria, una unitat de mesura d’energia, va ser desenvolupada per a l’aigua: una caloria és l’energia que cal donar a un gram d’aigua perquè la seva temperatura pugi un grau. Això és molta energia, perquè l’aigua té una gran capacitat calorífica.\nLa caloria no té una relació simple amb les unitats de cap sistema, per exemple, 1 caloria = 4,18 joules. El joule és la unitat d’energia del sistema de mesura MKS, basat en el metre, quilogram i segon, i el seu ús és universal. Per exemple, el valor energètic dels aliments se sol expressar en calories, que en realitat solen ser quilocalories (1 quilocaloria = 1.000 calories).\nL’aigua no aporta calories perquè és termodinàmicament molt estable. Seria com una boleta al fons d’un forat: d’allà no surt de forma espontània, cal posar-hi la mà i gastar energia per treure-la. Però, sense canviar els enllaços oxigen-hidrogen que hi ha dins de la molècula, pot passar de l’estat líquid al sòlid o gasós.\nTot i que només una petitíssima quantitat de les molècules d’aigua intervenen directament en les reaccions que es produeixen al nostre cos, és imprescindible en totes elles, perquè, com ja vam comentar en un altre article, l’aigua és el dissolvent universal. Per això és el caldo de cultiu ideal perquè s’hi desenvolupi la vida i el component més abundant dels éssers vius, incloent-hi els éssers humans.\nI, ara, amb la calor extrema de l’estiu que tenim al sud, l’aigua fa que ens comportem com a càntirs. Ja que, perquè l’aigua de la suor s’evapori, és a dir, passi de la fase líquida a la fase vapor, es necessita molta energia, i aquesta energia és la que pren del cos fent que es refredi i mantenint la nostra temperatura gairebé constant. Gràcies a aquest sistema termoregulador tan eficient la nostra activitat no depèn de la temperatura externa, com és el cas dels llangardaixos i la resta dels rèptils, que necessiten la calor del sol. Però aquest sistema pot fallar quan demanem al nostre organisme que reguli la temperatura en condicions de calor extrema o quan té manca d’aigua: llavors podem patir el temible cop de calor, que pot arribar a ser mortal.\nAixí doncs l’aigua, a diferència de la resta de les substàncies que ingerim, a excepció de la sal comuna que tampoc aporta calories, no engreixa, però és imprescindible al nostre cos com a mitjà de reacció, també com a sistema de transport a la sang o a la limfa, i per arrossegar els detritus a l’orina. Per això podem estar sense menjar durant setmanes, però, si no bevem aigua, morim al cap d’uns dies. Però, com que no és reactiu, als processos que tenen lloc al nostre organisme, l’aigua en si mateixa es manté inalterada, per la qual cosa si s’evapora i després torna a condensar-se, es pot tornar a ingerir milers o milions de vegades. Per això no és impossible que nosaltres beguem algunes de les molècules d’aigua que al seu dia van orinar Napoleó o Aristòtil; de fet és bastant probable.\nL’aigua no engreixa, però la seva gran capacitat calorífica fa que sigui feta servir com a refrigerant o com a vehicle que transporta energia en molts sistemes de calefacció. Això es deu al fet que aquesta petita meravella de la naturalesa que és la molècula d’aigua té una relació molt intensa amb les molècules veïnes, a què s’uneix pels anomenats ponts d’hidrogen, una interacció que no arriba a ser un enllaç químic, cosa que dona a l’aigua líquida la seva flexibilitat, però que és bastant forta. Per això es necessita molta energia per trencar-los i permetre a les molècules d’aigua que deixin les seves estimades veïnes de la fase líquida i escapin a l’atmosfera. I aquesta energia robada per les molècules que escapen és la que manté fresqueta l’aigua d’un càntir i a nosaltres ens permet continuar estant a 36,5 graus, tot i que la temperatura exterior sigui de més de 40 graus a l’ombra, com tenim a mitjans de juliol a Sevilla.\nUna opció més agradable és escapar-nos a les platges de Cadis i Huelva, on la temperatura pot arribar a ser vuit o deu graus més baixa que a Sevilla, gràcies també a la presència de grans quantitats d’aigua i al seu meravellós efecte termoregulador.


La Cotorra de la Vall: Tavernes presenta a Fitur una ampla oferta turística basada en la cultura, el mediambient i el patrinoni històric\nTavernes presenta a Fitur una ampla oferta turística basada en la cultura, el mediambient i el patrinoni històric\nTavernes ha estat present en la Fira Internacional de Turisme (FITUR) a Madrid, una de les més importants del sector en l’àmbit internacional. Enguany l’edició ve marcada pels condicionants imposats per la pandèmia: restriccions d’aforament, la digitalització i els esforços centrats en la reactivació turística.\nL’alcalde de Tavernes, Sergi González, i la regidora de Turisme, Lara Romero, han estat enguany els encarregats d’exportar i mostrar al món la gastronomia dels hostalers locals i el patrimoni històric, cultural i natural valler. L'estada ha servit per mantindre reunions amb alts càrrecs de la Generalitat Valenciana, com ara el conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat, Arcadi España, i el director general de Turisme, Herick Campos, per a tractar temes turístics i altres com la ronda de circumval·lació.\nEls agents turístics i empreses s'han interessat per l’oferta turística que presenta Tavernes, un ampli ventall de possibilitats per a descobrir per als visitants i on, a més de l‘oferta de sol i platja, Tavernes reuneix una oferta cultural, mediambiental i patrimonial que la fan única, atractiva i dinàmica. Així s'han ofert parades obligatòries on destaquen la torre de guaita, el complex arqueològic de la cova del Bolomor, la Ruta dels Sentits, els abrics de Mossèn Ricard, la muntanya de les Creus o els ullals, entre altres.


Notícia: El conseller d’Empresa i Ocupació, F.Xavier Mena, visita l’empresa Nylstar.\nLa visita del conseller va tenir lloc aquest passat dijous 9 de febrer al matí. A la seva arribada, Francesc Xavier Mena va ser rebut per l’alcalde de Blanes, Josep Marigó, la primera tinent d’alcalde, Lourdes Fàbrega, el director de l’empresa, Esteve Soy, i altres membres de l’equip directiu.\nEl conseller va elogiar la manera amb què l’empresa de Blanes ha afrontat les dificultats pròpies de la crisi industrial, però encara més del sector tèxtil que s’arrossega des de fa uns quants anys. En aquest sentit, va remarcar que es tracta d’una companyia de futur, no tan sols per la seva innovació contínua, sinó també per la seva presència als mercats internacionals: “Després d’aquesta visita, puc refermar que és una empresa de futur que seguirà aportant activitat econòmica i, en definitiva, llocs de treball a Blanes i a la comarca”.\nEn el mateix sentit es va mostrar l’alcalde de Blanes, qui va destacar el futur esperançador que té la factoria. Josep Marigó va agrair el recolzament mostrat pel govern català envers l’empresa del municipi, recordant també el pes específic que l’antiga SAFA sempre ha tingut a Blanes des de principis del segle XIX: “És molt positiu que el conseller hagi volgut conèixer de primera mà què es fa aquí i com es treballa. Per tant, està al cas que aquí hi ha una empresa que innova i que avança per tirar endavant el país, així com per crear llocs de treball, que és el més important”.\nAl llarg de la visita a la factoria, l’equip directiu va explicar que l’empresa compta amb laboratoris equipats per a la indústria química per a l’anàlisi i valoració de tèxtils. Gràcies a això, es desenvolupen nous productes, en col·laboració amb els seus clients, i fan tasques d’innovació i definició de processos de producció de més qualitat.\nActualment Nylstar, que ha superat el concurs de creditors de l’any 2007, compta amb una plantilla de més de 240 treballadors, i abasteix companyies i marques de renom mundial, havent augmentat els darrers anys les seves exportacions al continent asiàtic.\nLa visita del conseller d’Empresa i Ocupació a Blanes va formar part d’un intens programa de reunions de treball que va mantenir al llarg del dia amb diverses empreses i ajuntaments del territori gironí, més concretament a Santa Coloma de Farners i a Olot.\nData de realització: 02/10/2012 | Data de la darrera actualització: 06/05/2012


Andorra la Vella estrena el mural gegant 'Transparència' de Samantha Bosque | Serveis\nTal com ha remarcat el cònsol menor de la parròquia, Marc Pons, suposa una "transparència" perquè es pot "veure" la plaça Príncep Benlloch i alhora és un joc de paraules tenint en compte que darrere es troba el Comú i es vol incidir en aquesta transparència "dels assumptes comunals". La iniciativa, que va sorgir de la corporació comunal, serveix per "apropar l'art a la ciutadania" i alhora per embellir aquest espai, tal com ha remarcat Bosque. Pons ha dit que l'obra es troba en un lloc de pas important i que ara pot suposar una "porta de benvinguda a Andorra la Vella". La façana ha estat cedida per l'Arxiprestat de les Valls i l'artista espera que pugui ser "un precedent" perquè la proposta es traslladi a la resta del país i no només de la mà de les administracions públiques sinó dels particulars.\n'Transparència', el mural que l'artista Samantha Bosque ha estat pintant al llarg de dos mesos al darrere del Comú d'Andorra la Vella, tot just a tocar de la Rambla Molines, és ja visible, un cop s'ha retirat la bastida que es va muntar perquè hi pogués treballar. Bosque, acompanyada dels cònsols de la capital, Conxita Marsol i Marc Pons, i l'arxiprest de les Valls, Ramon Sàrries (l'Arxiprestat ha cedit la façana en la que s'ha fet l'obra) han presentat el resultat, remarcant que es tracta d'una iniciativa que serveix per "embellir" aquesta part de la parròquia. Pons ha afegit que aquest és un punt molt transitat i fotografiat pels visitants i que ara, a més, pot esdevenir una nova "porta de benvinguda a Andorra la Vella".\nL'artista ha recordat que la iniciativa va sorgir del Comú i que ha estat "una bona idea", no només per embellir un punt de la parròquia que es vol potenciar sinó també per apropar l'art als ciutadans i espera que serveixi com a "precedent" perquè la proposta de fer murals a les façanes pugui arribar a la resta del país i de la mà, no només de les administracions públiques sinó dels particulars. En aquest sentit, Marc Pons ha avançat que la corporació ja pensa en traslladar aquesta iniciativa a altres punts de la parròquia i ha recordat que aquesta s'emmarca també en la capitalitat iberoamericana de la cultura.\nBosque ha treballat durant dos mesos intensos, durant "vuit hores" diàries i de "dilluns a diumenge". Només ha hagut de parar dos dies i mig arran de la pluja. Dilluns, un cop acabat el treball, manifesta que "enyorava" la bastida, en la qual fins i tot dinava. I ha afegit que en retirar-se els ferros ella ha estat la primera sorpresa en veure el resultat.\nL'artista ha dit que un dels aspectes més complicats a l'hora de fer aquest mural de 400 metres quadrats ha estat la perspectiva i que una de les "angoixes" era com quedaria quan es tragués la bastida, després d'haver hagut de treballar en quadrícules de 60 centímetres. I una de les qüestions que destaca d'aquest treball és el contacte amb la gent que li parlava i que fins i tot li comentaven el que pensaven de l'obra.


La línia de Wallace: Més moral\nPublicat per AlfredRussel a 19:16\nnovesflors 31 d’octubre de 2012 a les 20:07\nSORT I A GUANYAR!!!\nCarme 31 d’octubre de 2012 a les 20:35\nMolta sort!!! I molta moral!!! :D\nEl porquet 1 de novembre de 2012 a les 10:29\nBé, almenys li vau clavar un golet al Mandril i el vau tenir bona estona arraconat! Llàstima del resultat final... però, i un miracle al Bernabeu?\nAlfredRussel 1 de novembre de 2012 a les 21:13\nMira, al final es va imposar la lògica, encara que el Madrid no va merèixer tant per al poc que va fer. Però encara ens queda bona cosa de moral per a la tornada ;)\nEn tot cas, va ser divertit. I hui m'he curat del tot el disgust fent els primers esclata-sangs de la temporada...\nAnònim 3 de novembre de 2012 a les 18:16\navui va de futbol? es lo de pilota en un camp de gespa, no?\nAlfredRussel 6 de novembre de 2012 a les 15:59\nJo ara podria dir-te que no, que és una cosa molt més èpica, i David contra Goliath i tot això i allò... però crec que m'agafaria risa. Així que sí, és lo de la pilota ;) Salut!


AMAC.CAT - Concentració de Genets 2017 a Catalunya\nGaleries de fotos anteriors al 2014\nGaleries de videos de l'AMAC\nConcentració de Genets 2017 a Catalunya\nL’Equitrobada vol a ser la més gran concentració de genets de ruta que es fa al nostre país. Des de qualsevol indret i desprès d’un mínim de 2 dies de camí fet a cavall, mula, ase o amb carro, ens trobarem tots el dia 13 d’octubre a la població d’Alpens per gaudir d’un cap de setmana festiu al voltant del món del cavall.\nL’organització tindrà preparades 4 rutes d’accés, des del nord, l’est, el sud i l’oest, per a la gent que desitgi viatjar en grup\nVine... amb el teu cavall!\nA la tarda es farà l’arribada i recepció de tots els participants, acomodant els cavalls i les persones segons les reserves que s’hagin fet. Hi haurà un sopar de benvinguda i l’actuació del grup ELS GATS.\nVine... per gaudir de la natura!\nDia festiu on participants i visitants podran gaudir de diverses activitats i celebracions:\n- Durant tot el dia hi haurà una exposició de carros i eines de pagès que han preparat els Carreters del Lluçanès. També veurem una Exposició dels Camins Ramaders de tot Catalunya i es podrà visitar el campanar del poble.\n- Exhibició de “Manejo Natural del Caballo” a càrrec de Chico i Guillón Ramírez\n- Dinar a preu popular per a tothom que ho vulgui.\n- Espectacle de “Doma en Llibertat” amb Lluís Pell\n- Sopar de gala.\n- Ball de l’Equitrobada amb el Grup NOUT.\nVine... per conèixer el territori!\nDia de tornar a casa. Després d’esmorzar cada participant començarà el retorn a casa de la manera que ho hagi planejat, ja sigui a cavall o amb els seus propis mitjans de transport.\nVine... per conviure amb altres genets!\nVolem que vinguis!\nApunta't abans del 20 d'Agost per tenir un descompte de 15€\n677 768 725 (Laia)\nEt vas perdre la darrera Equitrobada?\nRuta accés Nord\nRuta accés Oest\nRuta accés Sud-Est\nRuta accés Est\nRuta accés amb Carruatges\n1 juliol - 20 setembre de 2017\nPlaces limitades: 120 cavalls i 150 persones.\n15 € de descompte per les inscripcions rebudes abans del 20 d'Agost\n1. Casa Rural. Cases de Turisme Rural. Habitacions amb bany. 155€\n--- No queden places ---\n2. Casa Colònies. Dins el poble hi ha casa de colònies. S’ha de portar sac de dormir. 133€\n3. Acampada. Hi haurà una zona destinada a l’acampada amb tenda. Cada persona ha de portar el seu material i fer el muntatge. Es disposarà d’aigua i de serveis sanitaris. 112€\n- Els àpats des del sopar del divendres al vespre fins a l’esmorzar del diumenge\n- Allotjament amb la modalitat escollida\n- Estància de les 2 nits del cavall. Pinso, fenc, aigua i servei vigilància\n- Accés a totes les activitats del cap de setmana\n- Premis i recordatoris de la Equitrobada\nCopyright © 2017 Associació de Marxes a Cavall de Catalunya. Dissenyat i allotjat per NeoServeis Solucions Informàtiques


by Marta | Gen 11, 2018 | Consells | 0 comments\nExamina la finestra. Observa banda i banda de la finestra; interior i exterior.\nAssegura’t que la finestra estigui feta per obrir-se. Algunes finestres per a oficina o casa estan dissenyades per mantenir-se tancades. Si aquesta no té frontisses o és d’un sol drap i no té espai per lliscar, és probable que no es pugui obrir.\nAssegura’t que no estigui segellada amb claus o cargols per motius de seguretat o de conservació d’energia.\nAssegura’t que no tingui cap assegurança enganxat.\nVerifica si han pintat el marc recentment.\nObserva i descobreix cap a quin costat s’ha d’obrir la finestra: cap amunt, cap a fora o cap a algun dels costats.\n2. Suavitza l’àrea de la pintura que segella la finestra. Treure la pintura seca que s’acumula entre el drap i el marc alliberarà la finestra i et permetrà obrir-la.\nUtilitza una fulla d’afaitar per traçar la vora on s’uneixen el drap i el marc de la finestra. Fes un tall en els quatre costats. Potser hagis de revisar la part exterior, a més de la interior, per assegurar-te que la finestra no estigui segellada amb pintura per ambdós costats.\nInsereix una espàtula de fulla prima entre el drap i el marc. Retorça l’espàtula lleugerament per suavitzar la pintura seca que hi hagi entre el drap i el marc. Envolta tota la vora de la finestra per afluixar tots els costats.\nColpeja la vora de la finestra amb un martell per trencar el segell creat per la pintura. Utilitza un tac o bloc de fusta per esmorteir els cops i evitar crear bonys en el material de la finestra. Vés amb compte de no trencar la finestra. Colpeja la part fusta, no el vidre.\nEmpeny la finestra amb les mans. Intenta afluixar un costat de la finestra alhora.\nEmpeny cada cantonada per veure si es mou.\nAplica pressió a la finestra per obrir-per pocs.\nUtilitza una pota de cabra (palanca) per obrir la finestra a la força. Col·loca un petit bloc de fusta en el marc de la finestra per proporcionar un punt de suport addicional que t’ajudi a fer palanca. Amb cura, s’aplica pressió per obrir la finestra amb la pota de cabra.\nTorna a posar la palanca a la part inferior de la finestra per aixecar banda i banda.\nUtilitzar una palanca d’aquest tipus podria danyar la fusta del drap o del marc de la finestra, així que utilitza-sol com a últim recurs i sé molt acurat.


SECCIÓ de MUNTANYA: 2012\nComencem el període de llicències federatives per que tots poguem estar assegurats a partir del dia 1 de Gener.\nEnguany cal recordar que els pagaments seràn domiciliats, igual que l'any anterior i que a no se que ens indiqueu el contrari, se us cobrarà la mateixa modalitat federativa que vareu triar l'any passat (més l'increment anual que pertoqui) juntament amb la quota de secció.\nA tal efecte i per a més informació, us hem enviat paral·lelament un correu electrònic a cadascun de vosltres amb les instruccions a seguir.\nSalut i bones festes a totes i a tots!!\nAquest matí ens ha deixat el nostre company i gran amic, Maño, un dels puntals mes forts de la nostra Secció i una persona molt estimada per tota la vil·la de l'Escala.\nNo tenim paraules per descriure el dolor que ara mateix ens ocasiona la seva marxa, i trigarem molt de temps en recuperar-nos d'aquest cop tant i tant dur i tornar a trobar l'energia i optimisme que ell desprenia en tot allò que feia, però de ben segur que quan tornem a alçar el cap, cap a la muntanya, el recordarem com ell sempre hagués volgut; amb un gran somriure i caminant muntanya amunt.\nEl nostre estimat Maño\nEt durem sempre més amb nosaltres a tots els cims que assolim i et trobarem moltíssim a faltar en totes les activitats que dúiem a terme plegats a la Secció.\nEls teus companys de la Secció de Muntanya del CER no t'oblidarem.


Ryanair torna la meitat dels reemborsaments de l'abril Ryanair torna la meitat dels reemborsaments de l’abril – El Món\nRyanair torna la meitat dels reemborsaments de l’abril\nACN 03/07/2020 9:54 am\nRyanair ha tornat la meitat dels reemborsaments tramitats a l’abril per vols cancel·lats durant l’estat d’alarma i ingressarà el que queda el 15 de juliol, segons ha informat la companyia aèria en un comunicat. De moment, la línia aèria de baix cost només ha resolt íntegrament els procediments tramitats al març. Els que queden d’abril, el 50%, es pagaran aquest 15 de juliol. A finals d’aquest mes també es preveu tramitar els reemborsaments de tot el mes de maig i major part de juny. Aquestes xifres inclouen els passatgers que han acceptat bons de viatge o canvis de viatges gratuïts per vols operats per Ryanair entre juliol, agost i setembre.\nEn un comunicat, Ryanair també sol·licita a les agències de viatges online que proporcionin detalls de les reserves no autoritzades, per poder “processar també aquests reemborsaments”. Segons diu l’empresa, una “minoria significativa de devolucions” que s’han de tramitar està sent “bloquejada” perquè les agències fan servir “adreces de correu falses i targetes de crèdit virtuals en fer les reserves”, que no poden “ser rastrejades fins a arribar al consumidor.\nPer això, la companyia aèria reclama als clients que encara no han rebut el reemborsament que es posi en contacte amb l’agència per assegurar-se que “ha seguit les indicacions” de Ryanair i per comprovar que està “cooperant” en la tramitació de les sol·licituds.


El safari és tendència a Barcelona – El Blog de La Torre\nEl safari és tendència a Barcelona\nPrepara’t perquè aquesta primavera-estiu ve carregat d’animals, de colors, combinacions en tons beix, marrons, caquis, blancs. Per això adaptarem aquesta tendència safari per al dia a dia tot aportant petits tocs en els nostres conjunts.\nUn look perfecte per anar a la feina\nEn primer lloc agafarem uns texans, desgastats amb alguns trencats, aquests texans que ens fan sentir tan bé i ens permeten crear milers de conjunts desenfadats. Partint d’aquesta base, afegirem un dels meus bàsics, una camisa blanca oversize amb ratlles verticals en color blau. Aquesta camisa especialment té unes girafes gravades, un element alegre i essencial en aquest conjunt. Finalment unes sandàlies amb taló en color vermell, fixaran totes les mirades en nosaltres.\nEl següent conjunt, és perfecte per a una ocasió casual. Ideal per a un passeig, un diumenge tranquil. És còmode i versàtil. Uns shorts en to caqui. Amb elements en tons taronges i una brusa nuada en color blanc. M’encanten les bruses blanques, m’agrada tenir varietat, ja que ens donen molt de joc quan estem morenes. Finalment vull destacar unes esportives blanques.\nUn dels meus outfits favorits, sens dubte, és el total look de pantalons i top. Té moltíssim color, els turqueses i els taronges, són els colors perfectes per a aquesta temporada, són afavoridors i la seva barreja senta genial. Aquest conjunt amb uns talons és una combinació perfecta per a un sopar, amb unes esportives o bé amb unes sandàlies, és la millor opció per a diari.\nNo podia faltar un peto, en aquesta ocasió m’he decantat per un de curt. El teixit rígid i la màniga curta, el fan un indispensable per a aquest estiu. Una esportives i ja estem llistes per anar-nos-en de viatge i viure moments inoblidables.\nPel que fa als complements, destacaré els mocadors nuats al coll i els barrets.\nAdoro els colors que componen aquesta tendència i les petites pinzellades que podem afegir en els nostres conjunts de diari.\n20 Juny, 2018 21 Juny, 2018 elblogdelatorre\nAnterior Entrada anterior: Tres Torres demana respecte, i inversions\nSegüent Entrada següent: Barcelona s’incorpora al moviment maker


--> Alzira rep 5 dels premis comarcals Sambori 2021 - elseisdoble.com\nL’alumnat de quatre centres educatius alzirenys ha rebut hui el premi Sambori del concurs de literatura en valencià que organitza la Fundació Sambori d’Escola Valenciana. A causa de la pandèmia, enguany no s’ha fet festa de lliurament d’estos guardons, sino que s’ha fet el reconeixement als guanyadors i guanyadores als mateixos centres. 350 professors i professores han fet la primera selecció dels treballs als centres educatius públics i concertats de la nostra comarca. El 23é premi Sambori promou i difon l’ús literari del valencià dins de l’àmbit escolar i està adreçat a l’alumnat d’infantil, primària, secundària, batxillerat i cicles formatius, formació de persones adultes i Escoles oficials d’idiomes i de l’alumnat amb necessitats educatives especials. Les obres es presenten de manera individual, tot i que en la modalitat infantil els treballs tenen àmbit d’aula i en primer de primària hi ha les dos opcions, individual i d’aula. Pel que fa a la participació alzirenya, hem estat molt ben representants en els guardons, amb cinc reconeixements entre els premis comarcals:\n- En educació infantil de 5 anys, el premi ha estat per al conte Un somni policial de l’aula de la professora Noe García del CEIP Garcia Sanchiz.\n- En la modalitat de necessitats educatives especials, el guanyador individual ha sigut Óscar Costa Giménez del CP L’Alborxí amb l’obra El ninot fum.\n- Pel que fa a l’IES La Murta d’Alzira, hi ha dos premis. D’una banda l’alumne Alberto Primo ha sigut el guanyador de primer cicle de secundària amb l’obra Archie Williams i la fulla maleïda i en 2n cicle, l’alumna Maria Muñoz Serra amb l’obra Destí.\n- Finalment el centre educatiu Xúquer, ha aconseguit un altre guardó. En este cas l’alumna Nerea Aliques Zafrilla ha estat la guanyadora del segon cicle de secundària amb l’obra Tan sols una abraçada i un bes.\nEl regidor de cultura, Alfred Aranda, ha explicat que “enguany la participació dels centres educatius alzirenys ha sigut molt satisfactòria, i encara que no s’haja pogut realitzat la Trobada d’escoles en valencià, el premi Sambori s’ha mantés amb la mateixa il·lusió i ha permès promoure la nostra llengua a l’escola. Al llarg del matí el regidor de Cultura Alfred Aranda, junt a Pere Calpe, representant d’Escola Valenciana han visitat els quatre centres alzirenys guardonats per tal de lliurar els premis a l’alumnat, consistents en un lot de llibres, una tassa i un diploma, un faristol de taula. Tots els alumnes participants han rebut un llapis o un bolígraf del Premis Sambori 2021. Així mateix, els centres han rebut una bossa de tela facilitada pel SERVAL i el recordatori de la 35ª Trobada d'Escoles d'Ensenyament en Valencià de la Ribera, que malauradament no es va poder portar a terme per la pandèmia. El recordatori consistix a una imatge en cartó ploma del cartell de la trobada prevista per a l’abril de 2020.


El glagolític, el primer alfabet eslau conegut – Balcània\n3 Novembre 2016 16 Desembre 2018 Josep Dorca\nEl glagolític és l’alfabet que van crear els bisbes germans Ciril, monjo de Tessalònica, i Metodi per a l’escriptura de l’eslau antic. És el primer alfabet eslau de què es té coneixement, creat expressament, entorn dels anys 863-865, per poder traduir la Bíblia a aquesta llengua. Hi ha alguns autors, però, que afirmen que hi havia una sistema d’escriptura de l’eslau anterior a la cristianització, conegut com a Cherty i Rezy, però és una qüestió molt controvertida i no hi ha unanimitat a acceptar-lo com a tal, tot i algunes evidències arqueològiques.\nL’emperador bizantí Miquel III va enviar Ciril i Metodi l’any 862 a l’Imperi de la Gran Moràvia –que abastava un territori bastant més extens que l’actual Moràvia-, després que el monarca morau Ratislau I ho sol•licités per tal d’avançar en el procés de cristianització de la població. La majoria dels pobles eslaus no es cristianitzen, o no es comencen a cristianitzar, fins al segle IX.\nCom que l’eslau antic era l’única llengua comprensible per a la població d’aquelles contrades, la traducció de la Bíblia a aquesta llengua va esdevenir inevitable.\nEstela de Baska, a l’illa de Krk, datada cap al 1.100; Font: Wikimedia Commons\nAllà tots dos crearen la Gran Acadèmia Morava, on educaren els seus deixebles. La seva tasca, però, va ser reconeguda durant poc temps. L’any 886, Viching, el nou bisbe de Nitra –actual Eslovàquia-, va acusar Ciril i Metodi d’heretgia, va fer empresonar la major part dels seus deixebles i en prohibí l’alfabet que havien creat.\nAlguns pogueren fugir i es refugiaren a Bulgària, on foren rebuts i acollits per Boris I, que decidí adoptar aquest alfabet per tal de marcar distàncies amb l’Imperi bizantí, amb el qual estava en constant litigi. Boris I creà, també, dues acadèmies –a Ohrid i a Preslav- encarregades de l’estudi de les sagrades escriptures i de la difusió dels textos en el nou alfabet. Aviat es va estendre el seu ús més al nord, com a Croàcia, on fou modificat parcialment. N’és un exemple de la seva vigència, a Croàcia, el Missale Romanum Glagolitice, de l’any 1483.\nPerò mentre el seu ús s’estenia més enllà de Bulgària, allà ben aviat va ser substituït per un nou alfabet, que va ser conegut amb el nom d’alfabet ciríl•lic. El ciríl•lic és l’alfabet que, amb més o menys variacions, es fa servir en part dels països eslaus, i també en alguns estats nascuts de dissolució de l’URSS que, tot i no parlar llengües eslaves, van haver d’adoptar aquest alfabet forçosament durant l’estalinisme.\nTot i que tampoc no hi ha acord sobre qui va crear l’alfabet ciríl•lic, la majoria d’experts apunta que va ser Climent d’Ohrid, deixeble de Ciril, a finals del segle IX; per tant molt pocs anys després que Ciril creés el glagolític.També n’hi ha que apunten que va ser el mateix Ciril qui el va idear.\nL’alfabet glagolític primigeni està format per 41 lletres, tot i que en anys posteriors se n’hi afegiren o se’n suprimiren. De fet, segons les zones se’n feren adaptacions. Està basat, sobretot, en l’alfabet grec tot i que també recorregueren a manlleus de l’alfabet hebreu, almenys per representar els fonemes presents en l’eslau i absents en el grec. La paraula glagolític prové del terme “glagol”, que significa paraula.\nPodeu veure aquest petit documental, en búlgar, de cinc minuts de durada, elaborat per Plamen Miryanov:\nPrevious Article Eleccions presidencials moldaves: caldrà una segona volta\nNext Article Drobinska, tot recreant la música tradicional de Moldàvia\n2 thoughts on “El glagolític, el primer alfabet eslau conegut”\nVanessa Ruiz 9 Novembre 2016 / 4:44 PM\nGràcies per aquestes píldores de coneixement balcànic, tan rigoroses com interessants, Josep!\nPensava que ‘glagolític’ venia del búlgar antic ‘glagolati’, que vol dir ‘parlar’. Ara, en BCS ‘glagol’ vol dir ‘verb’.\nJosep Dorca 13 Novembre 2016 / 5:58 PM\nGràcies, Vanessa, pels teus comentaris sempre positius. No saps com animen a continuar! De fet, he consultat diverses fonts a l’hora de redactar aquest text i m’he trobat que, en molts casos, les opinions són diferents i de vegades gairebé contraposades. Per tant, cal anar amb molt de compte. De fet, la forma glagol no és estranya en altres llengües eslaves, com el rus (глагол). Una abraçada,


Les dones ramaderes del Pirineu en una exposició a l'Arxiu comarcal de Sort - Teleponent\nInici Cultura Exposicions Les dones ramaderes del Pirineu en una exposició a l’Arxiu comarcal de...\nLes dones ramaderes del Pirineu en una exposició a l’Arxiu comarcal de Sort\n'Dones i muntanyes en moviment' ensenyarà les realitats d'unes dones que són el pal de paller\nPart del cartell de la mostra 'Dones i muntanyes en moviment'\nL’exposició ‘Dones i muntanyes en moviment’ és el relat visual d’una recerca antropològica sobre les històries de les dones ramaderes al Pirineu actual.\nEl Centre d’Art i Natura i la Càtedra d’Agroecologia i Sistemes Alimentaris de la Universitat de Vic utilitzarà diferents disciplines artístiques per mostrar les realitats d’unes dones que són el pal de paller d’una societat de ramaderes, pageses i artesanes d’alta muntanya.\nGuardianes d’antics coneixements aquestes dones teixeixen noves relacions i projecten innovacions socioeconòmiques tot adaptant-se a una muntanya en moviment. La mostra estarà a l’Arxiu Comarcal de Sort del 6 de desembre de 2019 al 5 de gener de 2020.\nL’exposició mostra els rostres de les ramaderes i també parla de les seves maneres d’entendre i de viure el món com a dones pageses a l’alta muntanya al segle XXI.\nL’exposició està formada per les il·lustracions de les pallareses Vanesa Freixa, Cesca Gelabert i Rosa Vilalta i fotografies de David Tarrasón i el còmic de Martina Manyà amb guió de Federica Ravera.\nEl comissari de l’exposició és Lluís Llobet, del Centre d’Art i Natura de Farrera.\nFederica Ravera, impulsora del projecte, ha dit que “és un privilegi haver tingut l’oportunitat de caminar amb aquestes dones, treballar al seu costat al llarg de les estacions i escoltar-les davant del foc mentre m’explicaven com és el seu dia a dia”.Les fotografies van acompanyades de breus relats de les dones que amb el seu testimoni volen donar a conèixer el valor d’aquest ofici tan antic, els canvis que ha experimentat i també el seu futur.\nFederica Ravera ha explicat que “el còmic té com a protagonista ÀGATA, una investigadora de la universitat que recull aquests relats caminant amb les dones per les muntanyes, xerrant amb elles al voltant del foc, o compartint dies de treball al llarg de les estacions”.\nEl guió té com a referent reflexions que vénen de l’eco-feminisme i que a més es tradueixen en una intenció de la investigadora de construir qui té i d’on ve el coneixement. (acn)\n'Dones i muntanyes en moviment'\nArticle anteriorEl PSC dóna suport a la investigació de possibles irregularitats en la gestió del Club Banyetes\nArticle següentPresó per a tres nois per apunyalar un jove a Balaguer


La nostra experiència de més de deu anys al món de la Prevenció de Riscos, especialment com a Coordinadors de Seguretat i Salut en obres de construcció, ens avala com a tècnics especialistes\nCoordinacions de Seguretat i Salut en fase de projecte\nCoordinacions de Seguretat i Salut en fase d'execució\nCoordinacions d'Activitats Empresarials\nElaboració d'Estudis i Plans de Seguretat\nAuditories de Prevenció\nEstudis d'Ergonomia Industrial\nElaboració de Mapes de Soroll i Capacitació Acústica\nConsellers de Seguretat de Transport de Mercaderies Perilloses\nDurant la nostra trajectòria com a Coordinadors de Seguretat en obres de construcció, hem realitzat treballs, per a clients públics i privats, tant d'obra civil com d’edificació:\nOBRA CIVIL: Urbanitzacions i Reurbanitzacions, Ponts, Túnels, Infraestructures del transport de diversa envergadura, Infraestructures energètiques…\nEDIFICACIÓ: Edificis residencials i comercials, Edificis singulars, Naus industrials…\nEn compliment del Reial decret 1627/1997, de 24 d'octubre, pel qual s'estableixen disposicions mínimes de seguretat i salut en les obres de construcció, la nostra missió en l'obra és fonamentalment:\nPrendre les decisions tècniques i d'organització amb la finalitat de planificar els diferents treballs o fases de treball que hagin de desenvolupar-se simultània o successivament.\nCoordinar les activitats de l'obra per garantir que els contractistes i, si escau, els subcontractistes i els treballadors autònoms apliquin de manera coherent i responsable els principis de l'acció preventiva que es recullen en l'article 15 de la Llei de Prevenció de Riscos Laborals durant l'execució de l'obra i, en particular, en les tasques o activitats al fet que es refereix l'article 10 d'aquest Reial decret.\nAprovar el pla de seguretat i salut elaborat pel contractista i, si escau, les modificacions introduïdes en el mateix. Conforme al que es disposa en l'últim paràgraf de l'apartat 2 de l'article 7, la direcció facultativa assumirà aquesta funció quan no fos necessària la designació de coordinador.\nAUDITORIES DE PREVENCIÓ (click per més informació)\nObjectiu de l'Auditoria reglamentària\nL'objectiu de l'auditoria no és altre que ajudar a l'empresari a millorar el seu Sistema de prevenció de riscos laborals.\nEl resultat de l'auditoria, sempre que l'empresari es comprometi a corregir les desviacions en un temps raonable, no és sancionable en cap cas.\nEn l'auditoria trobarà una valuosa ajuda per assegurar que el seu Sistema de prevenció compleix amb la legislació vigent.\nLa primera auditoria haurà de realitzar-se als 18 mesos de l'inici de l'activitat de l'Empresa.\nAquesta auditoria ha de repetir-se cada 4 anys.\nLes empreses afectades per l'Annex I del Reglament dels serveis de prevenció hauran de repetir-la cada dos anys.\nEmpreses que requereixen d’Auditoria\nLes empreses que no haguessin concertat el servei de prevenció amb un Servei de Prevenció Aliè (SPA), hauran de sotmetre el seu sistema de prevenció al control d'una auditoria externa. Així mateix, les empreses que desenvolupin les activitats preventives amb recursos propis o aliens, hauran de sotmetre el seu sistema de prevenció al control d'una auditoria externa.\nsalut s'assemblen: el seu veritable valor només es coneix quan ens


Premi Estudiants de la Societat Catalana d’Ordenació del Territori – Ciutat Mosaic Territorial\nPremi Estudiants de la Societat Catalana d’Ordenació del Territori\n11a convocatòria del Premi Estudiants de la Societat Catalana d’Ordenació del Territori.\nOfert a un estudi diagnòstic d’una àrea urbana o territorial de Catalunya, o bé a un projecte o proposta d’ordenació d’una àrea territorial o urbana de Catalunya.\nPoden prendre part en aquesta convocatòria estudiants universitaris i titulats des de l’1 de febrer de 2014.\nEls candidats han de presentar un document resum del treball d’un màxim de 40 pàgines en català.\nLes candidatures s’han de tramitar telemàticament per mitjà del formulari disponible al web de l’IEC, en el qual caldrà adjuntar el PDF del document resum del treball, un certificat d’estudis i una còpia del DNI. Un exemplar del resum del treball imprès en paper en format ISO A4 o ISO A3 i un exemplar del mateix resum en format digital (preferentment en PDF) —acompanyats del comprovant de la tramitació telemàtica— s’han de dipositar a la seu de l’IEC (carrer del Carme, 47, de Barcelona), abans del 30 de novembre de 2018 a les 13 hores.\nLa dotació del premi és de nou-cents euros (900 €) i la persona premiada rebrà un diploma acreditatiu. Es poden concedir fins a dos accèssits sense dotació econòmica.\nInformació del Premi


Fnac (175) AG LIBROS (73) IMOSVER (68) Nobel Book (44) NEAR (37)\nNormal - Libro en catalán - Libro - La galera - junio de 2019\nEn Roure lamenta l'escassa llum que reben les cases i els túnels del Món Subterrani. Però hi ha una cosa que el preocupa més: la getn no s'emociona, no els afecta res. Què els impedeix expressar els seus sentiments? Per què els governants del... Leer más\nLa Lia puja al tren en direcció a Quintaforca. I no hi va gens contenta. Els pares l'envien a casa de la tia Flàvia, a muntanya, per passar-hi les vacances. Però tot i malhumorada es fixa en una cosa estranya: el rètol de l'estació està mig esborrat... Leer más\ntotalment desconeguda per a ella, a la granja de flors... Leer más\nLes flors perdudes de l'Alice Hart (eBook)\nLlibres de poesia (eBook)\nNormal - Libro en catalán - ePub - Edicions 62 - junio de 2019\nTancredi és l'home ideal: ric i guapo. És un gran seductor, i la seva afició és embolicar-se amb les dones. Ara bé, totes les dones tenen les seves debilitats, de manera que les seves històries no duren més d'una nit. Tancredi no creu en l'amor i... Leer más\nAquesta nit digues que m'estimes (eBook)\ndeixava enrere els seus dos gran amors, Andrea, el seu... Leer más\nMil nits sense tu (eBook)\nNormal - Libro en catalán - ePub - Columna cat - junio de 2019\ns’enfrontarà a un terrible dilema. Com més avancen... Leer más\nespanyol” de cara al 2029.... Leer más\nL'home que no llegia els diaris (eBook)\nEn Max i la Mia es desperten envoltats d'arbres i animals estranys: estan a la jungla! Un edifici molt curiós els dona una pista d'on els pot haver dut la Yellow Van mentre dormien: a una ciutat dels maies! Quines aventures viuran? Leer más\nEn Nicolau Rouretort, un nen de nou anys, viatja en vaixell amb els seus pares. I s'avorreix. Els pares, a més, lluny de divertir-se, discuteixen tota l'estona. Fins que en Nicolau decideix fer allò que li havia passat pel cap: agafar en préstec un... Leer más\nEn Pandemònius té onze anys, i tothom l'anomena Démon. Viu, avorrit, en un petit poble de l'antiga Grècia fins que el seu pare, un semideu, apareix i li encomana una feina nova: ser el Guardià de les bèsties dels déus de l'Olimp! Bé, de fet és l... Leer más\nEn Démon ha de baixar a l'Inframon, el terrorífic regne del déu Hades. Hèracles ho ha tornat a fer: ha ficat el Guardià de les bèsties en un embolic. Cèrber, el gos de tres caps d'Hades, estava ben tranquil, als estables dels déus, fins que Hèracles... Leer más\nVa ser un mati? d’agost a Estocolm que la Greta Thunberg va decidir que no podia seguir ignorant me?s la situacio? del planeta: el canvi clima?tic era molt preocupant i tothom actuava com si no fos el seu problema! Des d’aleshores res va tornar a... Leer más\nLa història de la Greta (eBook)\nNormal - Libro en catalán - ePub - Estrella polar - junio de 2019\nclandestí antifranquista, el... Leer más


Reconeixement a alumnes de l'Escola Balmes per la seva tasca solidària amb Frater Nadal - Diari de Rubí\nReconeixement a alumnes de l’Escola Balmes per la seva tasca solidària amb Frater Nadal\nAlumnes de 4t d’ESO de l’Escola Balmes han rebut un reconeixement per la seva tasca solidària amb Frater Nadal, una de les tres entitats de Rubí que reparteixen aliments entre les famílies més desfavorides de la ciutat. Frater Nadal pot arribar a atendre les necessitats d’unes 3.000 persones al mes.\nL’alumnat ha col·laborat en el repartiment d’aliments per aquestes famílies, participant en la logística dels lots d’aliments i en el control de les bases informàtiques de les famílies que sol·liciten ajut.\nAquesta col·laboració s’emmarca en el progrma de Servei Comunitari que desenvolupa l’Escola Balmes per treballar l’educació en valors humans i aconseguir un grau més en la implicació social dels seus alumnes.\nL’acte de reconeixment va tenir lloc divendres passat i va comptar amb la presència del pastor de l’església evangèlica de Rubí, Jonathan Navarro, i de la directora del centre educatiu, Rosamaria Solvas, qui van destacar el grau de compromís i responsabilitat mostrat pels alumnes al llarg d’aquests mesos. Cada alumne va rebre un certificat acreditatiu.\nDes de l’Escola Balmes, han agraït a Frater Nadal l’oportunitat que ha bridat als alumnes per poder viure una experiència humana i enriquidora.


Una conversa amb Isidre Manils - Quadern de les idees, les arts i les lletres\nEls artistes que treballen amb les mans i la mirada també ho fan en l’espai mític de l’art: l’estudi del pintor. Aquesta conversa s’ha dut a terme fora del taller i al marge de tot context de recepció estètica.\nEffekten (1) | 2005 | oli sobre tela | 179×120 cm\nMaia Creus – Quan parlo amb els artistes, sovint em ronda una mateixa idea que encara no he formulat mai. Fins a quin punt la creació d’un corpus d’obra (un procés de temporalitat lenta i interminable que involucra cos i ment) no implica, també, la configuració d’una autobiografia. Un anar-se construint a si mateix en aquest espai d’intensitats fulgurants, encara que també fràgils i variables, que es fa present en el temps de l’art. Naturalment, no parlo dels continguts autobiogràfics de l’art, sinó, potser, de tot el contrari.\nIsidre Manils – Jo vaig arribar a la pintura amb la pintura. Als vuit anys vaig manifestar a casa meva que volia ser pintor. Era un nen que, com tots els nens, dibuixava molt. Els nens, quan ho són de debò, intenten dibuixar tot allò que veuen. En aquest sentit, deixen de ser nens en la mesura que ja no dibuixen o pinten allò que veuen sinó models exemplars que els són donats. Crec que els pintors som nens que mai no parem. Hi ha nens que paren, apareix la paraula i es passen a la paraula tot deixant la imatge com a paràmetre primer i originari de relacionar-se amb el món. En el meu cas, jo vaig seguir dibuixant i pintant. La paraula no era el meu nexe d’unió amb les coses i així va ser fins la dècada dels 70 amb l’esclat de l’art conceptual. Realment em vaig sentir fortament impactat, contusionat, per aquestes pràctiques artístiques, que substituïen el dibuix, la pintura o l’escultura per imprevisibles noves maneres de fer. Vaig pensar que potser no hauria de pintar més. En conseqüència, em vaig passar sis anys fent una obra conceptual molt poc interessant. El que potser estava més bé eren les sèries fotogràfiques en Polaroid. Mirant des d’avui, puc dir que el millor que em va passar fou, precisament, parar de pintar. Perquè abans de parar de pintar, jo i la majoria dels artistes de la meva generació fèiem tàpies. Feies una obra que et semblava estupenda i anaves a veure els amics i feien la mateixa. Tots estàvem marcats per “l’efecte Tàpies”. És clar que Tàpies serà sempre qui farà els millors tàpies, per tant, aixoplugar-se sota el paraigües de la seva estètica era un camí que jo no podia seguir. En aquesta època que vaig parar de pintar crec que va ser quan vaig aprendre a pintar. Vaig iniciar-me com a col·laborador de cinema per a la revista Destino i això vol dir que em passava les tardes a la Filmoteca, on vaig descobrir des del nou cinema alemany, de Fassbinder i Syberberg i Straub; fins a Dreyer, Ozu, Bresson; passant pel cinema underground dels anys 70, el grans clàssics del cinema americà o el nou realisme italià dels anys 50 i 60. Ara bé, també havia vist, amb tota la naturalitat del món, moltes pel·lícules de Joselito i de Marisol, com també molts westerns de tercera i quarta categoria. I és que jo vinc d’una família que tenia un cinema de propietat i he viscut molt intensament durant la meva infantesa una relació absolutament natural amb el cinema. Formava part del meu entorn quotidià.\nMC – La imatge fílmica convivia de forma vital amb les imatges que la teva percepció creava del món natural. Realitat i ficció no eren dos mons sinó un del sol en el teu imaginari. Dos mons entrelligats, també, a l’hora de representar-te el món a través de les paraules i les coses.\nIM – Dues circumstàncies han fet de mi un cinèfil, una condició que he mirat de mantenir i em fa la sensació que indirectament m’ha anat molt bé per a la meva pintura. Una no la vaig triar: vaig néixer i créixer quasi dins d’un cinema. La segona, en canvi, fou plenament conscient: si de nen veia només allò que m’arribava, ara veuria allò que m’interessava. Fou en aquest procés que també em vaig familiaritzar amb el llenguatge de la crítica cinematogràfica. Així com la reflexió sobre l’art és molt críptica i de vegades no l’entenc, la reflexió sobre el cinema l’he entesa sempre més bé. La crítica de cinema parla d’imatges i la crítica d’art de vegades ja no sé de què parla. El cinema és un tema que, a més, ha interessat molts filòsofs, com Michel Deleuze o Eugenio Trias. Llegir i pensar el cinema també m’ha orientat cap a la pintura. Pensar sobre això m’ha anat bé per pintar.\nMC – Ens hem quedat en el moment en què pares de pintar per submergir-te de forma plenament intel·lectual i estètica en el llenguatge cinematogràfic. Com continua el relat?\nIM – A finals de 1970 torno a tenir ganes de pintar. La primera pintura que vaig fer ja no tenia res a veure amb el que estava fent abans. Passo dels tàpies a l’hiperrealisme, és a dir, de la matèria a la pura imatge. Faig alguns intents en el llenguatge hiperrealista, que m’agrada bastant però el trobo excessivament immaterial, fred. Va ser en els primers anys 90, ja amb 40 anys, que vaig tenir la sensació que anava a la meva, encara que des d’aleshores no he deixat d’anar introduint certs canvis en els meus llenguatges i procediments. Em segueix agradant tota mena de pintura, tota mena d’expressió artística. Però et vas fent conscient que ets sents còmode en la que és “la teva manera, el teu fer, el teu llenguatge”. T’hi sents còmode (que no vol dir segur). Amb el temps descobreixes que el millor que pots fer és entrar en una naturalitat de les coses, fer-les perquè van creixent, es van fent, sense forçar-ho. Ara estic en aquest punt.\nMC – Consideres que et sents definitivament lligat al llenguatge clàssic de la representació pictòrica?\nIM – El que fa modern o actual no és la tecnologia sinó l’ús que se’n fa. Prefereixo mirar-ho d’una altra manera. Quan vaig al museu del Prado allò que miro són construccions visuals. Si als anys 1970, quan vaig deixar la pintura, hi haguessin hagut les tecnologies que hi ha ara, no sé què hauria passat. Però en aquella època nomes disposàvem del Súper 8, una tecnologia molt feixuga i cara, és a dir, molt limitadora. En aquell moment, la pintura, respecte d’altres llenguatges, era molt independent, molt autònoma. I encara ho és. Quan tinc els alumnes al davant, a primer curs, sempre porto un tub, un pinzell (que és un pal amb uns filaments a la punta) i una superfície. I els dic: “La tecnologia de la pintura és aquesta”. Per això m’agrada, és com la poesia de la imatge. Té una modèstia de material que commou, és d’una gran pobresa; aquesta austeritat m’agrada molt.\nMC – El teu concepte de la imatge és modern, el veig vinculat a les imatges construïdes tecnològicament.\nIM – La pintura és un art de la mirada, i els arts del mirar estan tots connectats. Té molt a veure amb el cinema, per exemple. Jo crec, i això és polèmic però és una opinió, que la pintura i el cinema són les dues grans arts de la mirada. Expressivament no tenen rival. El cinema és moviment en l’espai/temps; la pintura és moviment en el pla. El que es pot fer amb la pintura, en el pla, no es pot fer amb cap altre instrument. La pintura és especialment bona per a la ficció, per dir mentides, per entendre’ns. En canvi, la fotografia quan és més potent és quan està relacionada amb la veritat, amb el document, amb la memòria. I quan entra en el terreny de la ficció, i això es dóna molt, crec que està per sota, expressivament, de la pintura.\nMC – No tota la pintura d’avui em remet al cinema.\nIM – La qüestió és tenir mirada o no tenir-ne. Allò que anomenem arts visuals en realitat haurien de ser “arts de la mirada”. Mirar és un acte molt més particular i singular que senzillament “veure”. La mirada sempre està elaborada. En el meu cas, per qüestions biogràfiques, segurament tinc una mirada cinematogràfica. I considero que, en això, vaig ser un privilegiat. No hi havia televisors a les cases, les úniques estampes que es veien eren les de missa, els TBO i les revistes il·lustrades en blanc i negre. De més monumental només hi havia les pintures de les esglésies. Això era l’única iconografia que hi havia quan jo era petit. Però també hi havia el cine de barri. En aquella grisor del feixisme, en aquella tristesa, entrava a la sala fosca i vinga ballarines, cantants, escenaris i vestits… era un món de luxe que em tenia fascinat. La meva habitació donava a la sala de cine, sentia les pel·lícules, tenia una relació molt estreta amb el cine. Però és curiós: mai, quan sóc al cinema, penso a pintar. Més aviat el procediment és a la inversa: les imatges que pinto passen posteriorment per la “llum del cinema”. De molt petit ja vaig veure que el cine és un drap amb llumetes de colors a sobre. Jo ja ho sabia, que el cine era mentida; no m’he esperat als 60 anys per saber-ho. Una de les coses que tenen en comú la pintura i el cinema és que és llum que es diposita sobre un llenç. Als meus alumnes els dic: “Quan teniu una paleta a les mans, no teniu colors, teniu la llum”. Al cinema la llum és projectada, mentre que el pintor l’ha de dipositar. La matèria de la pintura és la llum. Per a mi, la matèria (tot i que sóc admirador de Tàpies) és un impediment, m’incomoda.\nMC – Normalment ens sentim atrets per allò de què parlen les imatges. També ens atrau i ens fascina la destresa amb què el pintor sap representar i presentar el món a través de les imatges. En canvi, no acostumem a parar atenció als aspectes purament compositius. És a dir, l’estructura oculta que permet construir un relat al voltant de les imatges.\nIM – L’estructura, la relació entre les imatges, és una de les coses amb què més bé m’ho passo. Un procediment cabdal en el meu treball és que visc envoltat d’imatges que extrec de tota mena de suports. A vegades es donen situacions, quasi màgiques, en què tot d’una veus imatges sobre una taula que se’t posen en relació i ja no les pots separar. Elles s’atrauen o es repel·leixen; es comuniquen o es neguen… llavors no has de fer res més que jugar al seu joc. Observar-les, entendre-les, comunicar-t’hi…\nMC – Hi ha una cosa que em produeix una mena de desassossec en la teva pintura. No hi ha representada la tercera dimensió. Ho veig tot flotant dins una realitat bidimensional. No hi ha un espai que em permeti ubicar les imatges.\nIM – No t’ho sabria dir. A mi allò que m’agrada i que em preocupa és que les imatges tinguin lluminositat. La pintura és una presència, però m’agrada que tingui un punt d’aparició o de desaparició. Que no se sàpiga ben bé què està passant; m’agrada crear una mena d’incomoditat o de neguit. És un joc que m’atrau. I després m’agrada que hi hagi un punt en què no saps si és un personatge que surt o que desapareix. Fer desaparèixer la pintura m’agrada molt. És un punt de somni. Quan t’imagines les coses, de fet mai no són tan precises, són així: realitats que apareixen i alhora desapareixen. No sóc un pintor narratiu, en aquest sentit podria ser gairebé abstracte però faig servir les imatges. Sóc poètic. En cinema m’agrada més David Cronenberg que David Lynch. La diferència entre un i l’altre és que el primer és més narratiu i el segon és un director que conrea un cinema més poètic.\nUna crítica que faria al cinema és que es parla massa. A les pel·lícules no paren de xerrar. En general, en l’art contemporani hi ha un domini excessiu de la paraula. Vaig a veure exposicions i em faig un fart de llegir més que no pas de mirar. A mi m’agrada anar a mirar, i si allò que em volen explicar no ho veig mirant, de fet, ja no m’interessa.\nSóc un lector voraç, però a les parets m’agrada mirar, i quan començo a veure textos i textos i textos m’avorreixo. Per això, acabo anant al cinema abans que al MACBA. Què ens està passant perquè necessitem tanta mediació? Vas a una exposició i algú de bona voluntat t’explica allò que l’artista ens vol dir. Per contra, jo entenc que la imatge és suficientment expressiva, no necessita la paraula; però això ho pensa poca gent, i menys en els ensenyaments. Els nens, quan són petits, ho expressen tot a través dels sons vocals i els moviments del cos. Però quan arriba la paraula, ja comencem a complicar-ho. El nen aprèn a expressar-se amb la paraula i va abandonant la imatge. Més grans, quan entren en una escola d’art i volen pintar, saben escriure però no saben dibuixar, ja ho han perdut. Els preguntes: “Si hem de pintar un arbre, com ho fem?”. I allò que fan primer és escriure com volen pintar. Amb això vull dir que la capacitat d’expressar-se amb la imatge l’hem perduda. És mentida que siguem en el món de la imatge, jo crec que som analfabets de la imatge; és una fal·làcia. No ens sabem expressar amb imatges, sempre necessitem les paraules; es necessiten textos, idees, conceptes. N’estic fart, és una lluita. És una qüestió d’equilibri, a mi també m’interessen les idees, també llegeixo. Però s’ha perdut l’equilibri, ha entrat la lletra i ha anorreat la imatge.\nMC – Ara m’agradaria abordar dos aspectes que considero cabdals en la teva pintura: el rotund allunyament de la natura i el sistema comunicatiu basat en el fragment.\nIM – No sóc un pintor naturalista. De vegades parteixo de temes i formes naturals, però m’agrada molt l’artifici. La realitat és una cosa i l’art, una altra; m’agrada separar-me de la realitat, perquè la realitat és molt potent. És com acostar-se al sol: et crema. Prefereixo mantenir-me en la ficció per parlar de la realitat. Així puc parlar de la realitat des de l’artifici, l’ofici, la matèria pictòrica… No vull imitar la naturalesa. El fragment és molt cinematogràfic. Fixa’t que el fragment no apareix en la pintura fins que no arriba el cinema. És a dir, amb el Pop-Art. Comparteixo força coses amb el Pop-Art, potser és el moviment que més m’ha deixat senyals, tot i que em molesta la seva materialitat. De fet, he barrejat el Pop amb Caravaggio. El que m’agrada del Pop és la valentia d’agafar l’objecte, allò que fa Jeff Koons: si ha de treballar amb una nevera va a la fàbrica a buscar-la, agafa l’últim model i la travessa amb un neó. M’agrada aquesta radicalitat de la contemporaneïtat. A la vegada, m’agrada crear una mena d’il·lusió a través de la tècnica: això és el que he après de Caravaggio.\nMC – Segurament, la finalitat del teu treball no es deu centrar en el domini tècnic.\nIM – El dominic tècnic per a mi és tan sols un instrument. Però, curiosament, aquesta pregunta només ens la fan als pintors. Per què no la fan a un músic, a un arquitecte, a un director de cinema o a un ballarí? En aquestes professions, el domini tècnic es dóna per descomptat. Jo considero que en la pintura hauria de passar el mateix. Ara bé, el domini tècnic no pressuposa una gran pintura, un gran treball.\nMC – Et vas professionalitzant en la mesura que domines el llenguatge. Podem dir, doncs, que el domini tècnic és imprescindible perquè l’artista sigui lliure.\nIM – Quan et formes, et bellugues per una superfície, ets en una rotonda plena de camins i tots els veus atractius. Però al final només n’agafes un. O et pots quedar a la superfície o pots anar aprofundint. Però l’evolució ha de ser constant. Hi ha dues frases del director Carl Theodor Dreyer que m’agraden molt: “Tots els creadors saben que necessiten ofici per expressar-se”. Dreyer era un pioner del cinema que feia pel·lícules, però té molts textos teòrics sobre el cinema. Fins i tot ens ha deixat teories sobre el color en el cinema, tot i que no el va poder treballar mai. A la pregunta d’un periodista: “Vostè és un teòric?”, Dreyer respon: “No, jo no tinc cap per ser un teòric, jo sóc un artesà que estima el seu ofici”. Després d’una pausa va afegir: “Però els artesans pensen quan treballen”. I aquest és el secret. L’esquizofrènia que hi ha de separar una cosa de l’altra és una animalada. Una cosa fa créixer l’altra.\nMC – Quina funció dónes a l’art?\nIM – Jo vaig a pintar cada dia perquè ho necessito per a mi. La pintura, com la poesia, són tècniques molt lliures que tenen la capacitat de fer visibles coses que altres tècniques no poden fer. Fan visibles coses íntimes de manera indirecta. Jo miro el món, miro la premsa (treballo molt amb la imatge de premsa, l’actualitat) i faig visible aquesta experiència de lectura i percepció del món d’una determinada manera.\nMC – Però en tot expressió artística hi ha una dimensió pública. Tot i que estem inclinats a pensar que el pintor parla de si mateix, en realitat tot jo és una realitat social; un ciutadà que parla com a ciutadà des del món on viu.\nIM – Sóc un ciutadà que tinc un llenguatge expressiu; que tinc una manera de fer visibles les coses que veig, que penso. No em busco a mi mateix, perquè, tal com va dir no sé qui, corres el perill de trobar-te.\nMC – Quina relació hi ha entre l’art i la bellesa?\nIM – Hi ha una relació molt estreta. Ara bé, la bellesa és dinàmica, és canviant. Una de les qualitats de l’art és que pot parlar de l’horror d’una manera bella. Però l’art contemporani ha travessat aquesta frontera. Eugenio Trias en deia “línea del asco”. L’emoció estètica és possible fins a un límit. És a dir, fins al límit a partir del qual ja no pots mirar. L’art contemporani ha passat aquesta línia; llavors fa fàstic, ja no emociona. Els afusellaments de Goya són bellesa però alhora són horror. L’art s’ha de fer bellament, és la manera més digna de parlar d’aquestes coses.\nMC – La bellesa és ètica?\nIM – Està molt relacionat. Nosaltres de les còpies en dèiem afusellaments. Ara en diuen “adopcions” de les imatges dels altres. Aquesta estètica apropiacionista no la trobo honrada. Si vols fer una interpretació, fes com va fer Picasso amb Velàzquez. Picasso copia Velázquez tot fent picassos. Si l’artista Joan Fontcuberta vol fer fontcubertes em sembla molt bé, però que no agafi un antonioni. Aquesta és l’ètica de l’artista, fer sempre al màxim del que és capaç. El perfil de l’artista fabricant no m’interessa.\nMC – Què estàs fent ara?\nIM – Estic embolicat amb dues coses. Una és tractar la pintura d’una manera que es pugui veure en tres dimensions amb un sistema d’ulleres, que no diré. Té la virtut que sense ulleres tu ho veus bé, veus una pintura clara, i et poses les ulleres i la veus diferent, té una altra dimensió. L’altre experiment en què estic immers és una pel·lícula de paper. El punt de partida són piles de pàgines arrencades de revistes, periòdics, setmanaris, etc. que guillotino de forma arbitrària per extreure’n tires de 3 cm d’ample. Posteriorment poso aquestes tires una darrere l’altra tot guiant-me per l’únic criteri del color. Si una tira acaba amb una imatge en vermell la següent ha de començar amb una imatge en vermell… i així amb tots els colors. D’aquesta manera em salto tota possible narrativitat prèvia. Ja tinc unes quantes bovines fetes amb aquesta metodologia. El pas següent segurament serà digitalitzar-les i fer-ne una pel·lícula.\nMartínez Clarà, Jesús


Ajuntament de Mollet: Avui comença la Festa Major (13.01.2017)\nL'Ajuntament L'alcalde L’opinió de l’alcalde Josep Monràs Avui comença la Festa Major (13.01.2017)\nAvui comencem la Festa Major\nAvui donem el tret de sortida a la Festa Major d'Hivern de Sant Vicenç amb el lliurament del premi de fotografia de Sant Vicenç i diumenge tothom podrem combatre el fred de gener participant a la Cursa Popular de Sant Vicenç.\nTots i totes podrem gaudir d'un ampli ventall d'actes i activitats de tot tipus i per a tots els públics. Tothom trobarà a les més de 30 activitats més d'una que de ben segur li faran passar una bona estona i l'animarà a sortir al carrer malgrat el fred de l'hivern.\nUn any més el programa es complementa amb activitats que organitzen les entitats de la ciutat: el Club Atlètic Mollet, l'Esbart Dansaire, Mollet Contra el Càncer, Associació de Balls de Saló, Tradicions i Costums, Colla Gegantera de Mollet, Ball de Diables ........ entre moltes d'altres que participen activament en la programació de la Festa Major de Sant Vicenç. A totes elles vagi el meu agraïment per participar i sumar-se a la celebració de la nostra festa Major.\nBona Festa Major d'Hivern!


El PP d'Almassora reclama convocar el Consell Agrari per a avaluar els danys per la calamarsa\nL'episodi del dissabte va causar greus destrosses en el camp que és necessari avaluar enfront a un PSOE que no respon, assenyala José Claramonte, edil del PP\nEl PP d'Almassora ha reclamat la convocatòria del Consell Agrari amb l'objectiu d'avaluar els danys causats per l'episodi de calamarsa registrada dissabte passat. “La força del temporal ha provocat múltiples danys en vehicles particulars i elements mobles, però ha sigut especialment nociu amb el camp, especialment zones de cultiu”.\nJosé Claramonte, regidor del PP a Almassora, ha reclamat “acció enfront del desistiment i l'abandó del PSOE que davant les nostres preguntes sobre mesures a emprendre s'ha limitat a encongir-se de braços”. I la realitat, explica Claramonte, “és ben diferent a la que pretén maquillar el PSOE. Els danys han sigut quantiosos i és urgent aplicar accions que resolguen la problemàtica registrat en el camp”.\nDes del Partit Popular d'Almassora, explica el regidor del PP, “defensarem als qui viuen de les collites. Perquè hi ha famílies el manteniment de les quals depén dels cultius que hui, lamentablement, estan destrossats per l'efecte de la climatologia. I davant aquesta catàstrofe, s'han d'emprendre accions que resolguen la desesperació de molts ciutadans que en aquests moments han perdut tot”.\nEn aquesta línia, el PPCS ha reclamat una línia d'ajudes en Diputació que permeta atallar les pèrdues, “i aquesta mateixa acció és la que liderem a Almassora, perquè l'ajuntament ha d'estar al costat de les famílies davant un episodi d'aquesta magnitud”. Fer-ho, explica el regidor, de la mateixa manera que “estem al costat dels citricultors que porten tres anys encadenats de pèrdues pel 'cotonet'”. Una plaga per a la qual el PP reclama “tractaments eficaços, com els metil colpirifos, fins que es desenvolupen els biocides que aconseguisquen la mateixa efectivitat”. Perquè, en cas contrari, ha explicat Claramonte, “estem conduint a la ruïna a la citricultura que és base econòmica per al nostre municipi i de la qual viuen directament milers de famílies d'Almassora”.\nLluïsos Almassora celebra el 143 aniversari de la seua fundació


El perfil: Shaedon Sharpe - esmaixada.cat\nShaedon Sharpe és un dels grans noms del Draft 2022. Sostre alt i poques referències.\nEl Draft de l’NBA de 2022 és un dels més complexos d’analitzar dels darrers anys. Es troba entre dues de les generacions més carregades de talent que recordem (2021 i 2023) i presenta una sèrie de noms que costa posicionar a la part alta de la fornada. Fora de Paolo Banchero, es fa difícil trobar jugadors que puguis visualitzar com el nucli de l’equip que l’esculli a llarg termini. Si a aquest factor li sumem que hi ha una sèrie de jugadors que no han disputat la temporada amb normalitat al CBB ni a l’estranger, el resultat és un panorama encara més complex d’analitzar. Jugadors com Shaedon Sharpe, el nostre protagoniste d’aquest article, presenten moltes qüestions avaluatives a les quals costa trobar resposta.\nAbans de començar amb l’article, és un bon moment per contextualitzar les raons de la seva situació tan especial. Shaedon Sharpe, bàsicament, tot i no haver jugat amb els Kentucky Wildcats aquesta temporada, compleix els dos requisits que es plantegen per ser elegible aquest mateix any: al llarg de 2022 farà els 19 anys-és nascut el 30 de maig de 2003- i ja té el currículum d’estudis de secundària validat -es va graduar el maig de 2021-.\nNOM Shaedon Sharpe\nPES 91 quilos\nUNIVERSITAT Kentucky Wildcats\nVENTALL DE DRAFT TOP 10 (i pujant)\nEl perfil de Shaedon Sharpe en els darrers Draft\nShaedon Sharpe és difícil de definir per l’exigència del bàsquet del qual ha format part fins ara, i el seu cas és encara més particular per l’historial que arrossega. Parlem d’un jugador que al llarg del seu cicle a la secundària ha variat d’equips i rols amb una freqüència molt elevada i que ha passat de no figurar als rànquings a encapçalar-los. Té dues virtuts nuclears: la capacitat per anotar tirs complexos i les condicions físiques que, precisament, donen sentit i cohesió a la primera.\nShaedon Sharpe és un escorta/aler de tall anotador. Per la posició i les virtuts que hem esmentat, els miralls ideals per al seu cas de les dues darreres classes no són altres que Jalen Green (número 2 del Draft de 2021) i Anthony Edwards (número 1 del Draft de 2020). El segon té una estructura física completament diferent de la de Sharpe -la complexió d’Anthony Edwards és directament pròpia del futbol americà en molts àmbits- mentre que Green, sent un jugador menys compacte i amb un tronc inferior menys fet, té característiques similars com la verticalitat o l’explosivitat. La diferència principal amb Jalen Green és que, tot i que encara no l’hem vist en situació de partit que a les que va tenir aquest abans d’entrar a l’NBA, Shaedon Sharpe sembla que té molta més sensibilitat per la desacceleració.\nEn el marc del Draft 2022 Shaedon Sharpe és el millor projecte de guard anotador. Posem en el mateix paquet dosos convencionals i swingmans (dosos que poden ser tresos). Jaden Hardy s’ha desinflat considerablement fins al punt que és lícit preguntar-se si val la pena gastar una primera ronda en ell, encara està per veure quina és la línia de desenvolupament adequada per a Jaden Ivey, Ben Mathurin té gran capacitat per anotar però és el més unidimensional dels darrers noms -excloem, amb matisos, Jaden Hardy-, hi ha dubtes sobre fins a quin punt Johnny Davis podria plasmar el seu repertori anotador a l’NBA -el cas de Malaki Branham és relativament similar sent dos jugadors diferents- i, per acabar, Dyson Daniels respon a un perfil completament advers. Quan parlem de Shaedon Sharpe parlem d’un jugador amb un sostre difícil de projectar però dotat d’unes condicions que també fan que sigui complicat percebre quina és la seva realitat.\nLes circumstàncies de la candidatura de Shaedon Sharpe al Draft 2022 són molt singulars. S’ho jugarà tot a una carta: les impressions que generi en els entrenaments i les xifres que presenti en les proves atlètiques. És especialment delicat per a qualsevol equip escollir un jugador sense tenir una idea aproximada de què pot fer amb un ús estabilitzat i realista en un rol marcat sense haver pogut veure’l en un escenari exigent. El que sí que és clar és que és un dels pocs -dos- jugadors de la generació que, en el millor cas de la seva línia de desenvolupament, poden acabar esdevenint la cara visible d’un equip aspirant a tot a l’NBA.\nShaedon Sharpe és un jugador dependent de la pilota per a produir. D’ençà de la seva explosió ha conviscut amb un volum d’accions centrades en ell que difícilment hauria tingut aquest any a l’NCAA i que, evidentment, tampoc tindrà a l’abast quan faci el salt a l’NBA. A aquest canvi de dieta ofensiva també hem de sumar-li el salt qualitatiu d’exigència que no ha fet aquest any i que, per tant, serà encara més sobtant quan debuti a l’NBA. Haurà d’adaptar-se a un estil de joc completament diferent, amb un to físic molt més elevat al mateix temps que aprèn a entendre pistes de dimensions molt més grans i, per descomptat, fa tot això en un ambient molt més talentós que li donarà menys marge per a l’errada. Per aquestes raons fer-se una idea del seu encaix en un engranatge col·lectiu des de la perspectiva d’un rol i una producció eficient des del primer moment és inviable. Per això, l’enfocament adequat sobre Shaedon Sharpe és el que se centra en les seves capacitats i la relació entre les condicions físiques i els hàbits amb la pilota.\nSharpe és l’atleta més explosiu de la generació i, pel meu gust, també és l’exterior més ben dotat en termes atlètics dels que he vist fins ara des que cobreixo el Draft. Lògicament això desemboca en una gran quantitat de jugades destacades i vídeos que es viralitzaran amb el pas de la seva trajectòria, però aquestes qualitats tenen també una incidència enorme en el desplegament funcional del seu joc. Té un tronc inferior privilegiat que li permet guanyar espais horitzontals amb molta facilitat, ha respost bé als canvis de complexió que ha fet en els darrers anys i repeteix esforços sense complicació. Aquesta barreja d’agilitat gestual, verticalitat i consistència en les cames el converteix en un jugador amb les qualitats corporals ideals per ser un anotador a tres nivells. En el cas de Sharpe, a més, tenint en compte que serà la capacitat per anotar el factor que l’ajudi a alliberar la resta del seu ventall de possibilitats ofensives, és un input ideal sobre la seva progressió.\nEl moviment de referència de Shaedon Sharpe és el triple després de bot. El domini dels espais horitzontals i la coordinació, sumats a un grau de domini en el maneig de pilota que es projecta bé per al pròxim nivell, el converteixen en un jugador que tendeix a la creació de llançaments amb un volum elevat. El millor d’aquests tirs és que, a més de la complexitat que tenen per la seva simple condició, ja estan ben consolidats a la memòria de Sharpe, que repeteix l’execució amb nitidesa i sense esforç. La transferència és molt natural i el rang de llançament és propi dels jugadors de l’NBA. A la lliga, habitualment, els jugadors amb dimensions d’aler capaços d’anotar amb desimboltura sobre bot des del perímetre tenen reservat un lloc important. A aquestes alçades no hi ha feina per fer respecte del desenvolupament del seu llançament en termes estrictament tècnics; simplement queda adaptar-los a defensors notablement més treballats.\nL’exterior canadenc sap baixar el centre de gravetat i troba la cintura del rival amb molta facilitat, cosa que li simplifica molt la feina a l’hora de generar-se superioritats. En les situacions adjuntades al vídeo superior, que majoritàriament són d’u contra u, es veu com és capaç d’explotar els canvis d’assignació i que també sap calmar el joc prou com per traslladar-lo al seu ritme, que és un denominador comú de la major part d’anotadors sobre bot de l’NBA. La major part d’accions en les quals Sharpe ha rendit bé fins ara són més com les que hem vist que de 2 contra 2, i això en gran part serveix per explicar que és un full en blanc a l’hora de canalitzar les seves qualitats per als companys a través de la passada i l’atracció. Aquest factor és el que fa que es projecti amb molta més facilitat com a anotador de capçalera amb responsabilitats inicialment secundàries en la generació que com a jugador dotat per a assumir el pes d’un esquema ofensiu des de la primera temporada des d’una posició primària en l’escala jeràrquica. Cal tenir present, però, que no hi ha cap cas d’anotador eficient amb volum elevat a l’NBA que no sigui com a mínim un generador col·lectiu lleugerament positiu, i això s’explica perquè, excepte comptades excepcions, a l’NBA és molt més senzill convertir un generador amb predilecció anotadora en un bon passador que fer el procés contrari. És molt més orgànic. Quan ens centrem en la seva capacitat per processar el joc parlarem del seu recorregut com a generador col·lectiu -que és l’aspecte, pel meu gust, que millor explica quins han de ser els criteris de la franquícia que l’esculli al Draft-.\nLa major part de la seva contribució a la generació col·lectiva fins que desenvolupi el que esmentàvem arribarà a través de la divisió i la capacitat per penetrar, que és un element essencial del seu joc i que es beneficia de la seva autosuficiència perimetral. Sharpe és un jugador privilegiat en aquest aspecte: més enllà de l’excel·lent sensibilitat que té per la desacceleració, s’aprofita perfectament de les tres qualitats físiques esmentades al llarg de l’article -l’agilitat gestual, la coordinació i el bon tronc inferior- per produir a l’àrea restringida. En una lliga amb més espais i més focus d’interès, si aconsegueix traslladar el que ha demostrat en l’estadi actual de la seva carrera, podrà treure molt rendiment d’aquestes situacions. Haurà d’adaptar-se a una nova manera de fer en l’absorbció de contactes contra rivals més forts i defenses que es col·lapsaran millor, però des del primer moment que faci el salt a la lliga tindrà la capacitat per continuar fent el que millor ha fet fins ara -i el seu motlle és ideal per ser elit en això a la lliga-: eludir-los.\nSerà interessant veure com el treballen a l’NBA a partir de la recepció de pilota. Quan comparteixi pista amb altres generadors primaris, d’acord amb les seves virtuts i l’arquetip de jugador que hem anat construint, una de les opcions que se li presentaran amb més freqüència serà la d’atacar la rotació defensiva a partir del bot. Té les característiques físiques per fer-ho molt bé, però això implicarà que s’hagi d’adaptar a dues coses que fins ara no ha necessitat: viure de la dinamització i la circulació de pilota -no vol dir que hagi de passar a ser un jugador d’elit en moviments sense pilota però sí que necessitarà adaptar-se a jugades i sistemes que no neixin en ell o que el tinguin com a opció secundària- i agilitzar aquesta mateixa circulació retenint molt menys la pilota quan la rebi. L’NBA és una lliga que permet molt volum a les estrelles amb la pilota a les mans, però la raó principal per la qual el tenen és perquè demostren una velocitat mental elevadíssima, i Sharpe necessitarà temps per adquirir-lo.\nSi en l’àmbit ofensiu ja és difícil fer-se una idea de les circumstàncies actuals de Shaedon Sharpe, en el defensiu és gairebé impossible. Per nivell general dels jugadors, per condicions de l’entorn -la pista i les filosofies de la lliga- i per l’activitat que se li exigirà es fa molt complicat esbrinar què és el que pot traslladar Sharpe a l’NBA, però sí que és prou clar que té qualitats físiques que funcionen a la lliga: mans ràpides -que és una característica prou comuna amb les estrelles exteriors de la lliga- capacitat intuitiva, molt bon joc de peus i les dimensions per fer-se càrrec de qualsevol exteriors i ser prou intercanviable. Com en la resta d’àrees, Sharpe ara mateix és un calaix de sastre defensiu que necessitarà d’ordre i -especialment- rigor, però hi haurà marge suficient per a treballar-lo.\nSi arriba al seu màxim potencial ofensiu a la llarga no acabarà sent una opció per destinar 48 minuts al motor de l’atac rival, i si no assoleix els conceptes suficients com per a fer-ho tampoc ho faria encara que en atac es quedés pel camí. D’entrada el paper que se li projecta millor és el d’exterior capaç de fer de navalla suïssa, intercanviable com dèiem abans i, per altra banda, especialment útil en les rotacions defensives -per la verticalitat i el tronc inferior pot acabar tenint cert recorregut com a protector de cèrcol des de costat feble- i les tasques disruptives en línies de passada. És una obvietat, però en termes col·lectius la seva mida és un regal per a qualsevol defensa que l’aculli.\nUna elecció comprometedora\nEntre que no es podia assistir a la major part dels partits de Sharpe a HS durant la pandèmia i que aquesta temporada ha estat de transició en la seva carrera -amb sort poden haver-lo vist en entrenaments amb Kentucky-, és impossible no anar fins a cert punt a cegues en termes competitius per a fer-se una idea de l’abast del jugador. Els entrenaments privats individuals i col·lectius, així com les entrevistes i les mesures, seran els factors que donin més o menys solidesa a la seva candidatura per al Draft. El que sí que és clar és que Shaedon Sharpe no és un jugador que tingui sentit en qualsevol franquícia pels temps que seguirà el seu desenvolupament.\nNo pot escollir-lo una franquícia que necessiti rendiment immediat perquè, simplement, el més probable és que no te’l doni. Tampoc una franquícia que necessiti trobar en aquest Draft sí o sí una cara visible de la reconstrucció que comenci a donar prestacions immediates, perquè tot i que sí que li podria donar el marge d’error que necessitarà per a adaptar-se a la competició és possible que la producció no sigui l’esperada. Això ens porta a una situació estranya, perquè en la segona tessitura solen estar-hi els equips que disposaran d’eleccions entre la primera i la quarta i en la que comentàvem inicialment s’hi troben equips de fora de loteria i també alguns equips puntuals que seran compradors a l’agència lliure o que han arribat a la situació actual per una concatenació de circumstàncies estranyes. En Drafts anteriors jugadors de recorregut formatiu similar a Sharpe com poden ser Darius Bazley, Anfernee Simmons o Mitchell Robinson -aquest últim per raons diferents- van ser escollits per sota del que s’esperava abans que comencés la seva temporada d’elecció…però Sharpe és molt millor projecte que ells, així que els criteris per discernir si val la pena o no apostar per ell han de ser diferents.\nCal partir de la base que necessita minuts i repeticions en un entorn competitiu, i que és impossible saber quina serà la seva resposta contra una lliga amb el ritme d’execució de l’NBA. No és descartable ni tan sols, seguint aquesta mateixa línia, que en funció del rendiment competitiu de l’equip que l’esculli i les etapes que cremi el veiem fins i tot treballant en moments puntuals a la G-League si no trasllada immediatament les seves qualitats a la lliga principal. En un escenari optimista, Sharpe agafa rodatge amb total naturalitat en un equip que li donarà pilota i minuts sense exigir-li resultats i envoltant-lo inicialment d’un altre generador primari. En un escenari intermig -sent un jugador de força més projecció- rep un tractament similar al de Josh Primo: alterna G-League i NBA per anar adquirint ritme professional amb continuïtat i disposa de tota la flexibilitat que faci falta per anar variant el rol en funció de l’evolució que mostri (en aquest escenari és més a prop del pick 14 que del pick 1, per a entendre’ns). En un escenari contrari a la consideració que ha rebut en aquest article, els entrenaments individuals i col·lectius no li juguen a favor i s’obre un panorama que no sé analitzar.\nÉs molt difícil valorar la candidatura d’un jugador com Shaedon Sharpe a hores d’ara. Pel meu gust és un jugador pel qual val la pena gastar un pick TOP 5 -per percepció personal invertiria abans una elecció en ell que en Jabari Smith o Chet Holmgren-, però l’èxit o no d’aquesta decisió dependrà molt de la línia de desenvolupament que vulgui seguir cada franquícia, amb la qual cosa pot caure perfectament a les eleccions 10-14 -no contemplo que baixi més-. El seu cas és tot un repte.\nRelated TopicsfeaturedShaedon Sharpe scouting\nFem un cop d'ull a diversos jugadors de les categories formatives del Barça.


Usuari Discussió:80.31.76.5 - Viquitexts\nAvís automàtic per robot a Cançons del Tió de Nadal[modifica]\nHola. Gràcies per col·laborar amb Viquitexts. Us donem la benvinguda al projecte; tot i així, hi ha un problema amb les vostres contribucions a la pàgina Cançons del Tió de Nadal i aquestes han estat revertides per un robot que intenta reconèixer i reparar vandalismes i proves d'edició. Si el robot ha revertit una edició legítima, espero que accepteu les disculpes del seu controlador, i que n'informeu a la seva discussió per intentar millorar-ne el seu funcionament. Disposeu de la pàgina de proves per fer les vostres proves d'edició. Gràcies.--IradiBot (comentaris/incidències) 14:36, 22 des 2007 (CET)\nHola. Gràcies per col·laborar amb Viquitexts. Us donem la benvinguda al projecte; tot i així, hi ha un problema amb les vostres contribucions a la pàgina Cançons del Tió de Nadal i aquestes han estat revertides per un robot que intenta reconèixer i reparar vandalismes i proves d'edició. Si el robot ha revertit una edició legítima, espero que accepteu les disculpes del seu controlador, i que n'informeu a la seva discussió per intentar millorar-ne el seu funcionament. Disposeu de la pàgina de proves per fer les vostres proves d'edició. Gràcies.--IradiBot (comentaris/incidències) 15:03, 22 des 2007 (CET)\nObtingut de «https://ca.wikisource.org/w/index.php?title=Usuari_Discussió:80.31.76.5&oldid=7661»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 des 2007 a les 15:03.


Enginyeria Mecànica i Equipament Industrial > Barcelona > Màster > UPC School > Testimonis -\n...Després d'acumular 13 anys d'experiència treballant en el sector industrial i cursar un MBA, vaig decidir fer un pas endavant en la meva carrera especialitzant-me en enginyeria mecànica i equipament industrial. De la formació, destacaria la base de disseny que porta implícit el temari del màster i la gran informació pràctica que s'aprèn a les visites a empreses. De forma específica, destacaria la constant actualització del temari amb temes molt punters, com impressió 3D i materials compostos. El màster m'ha donat l'oportunitat de treballar com a professor per a la classe de Disseny per a Eficiència Energètica, la qual és la meva primera oportunitat de donar classes a aquest nivell. En definitiva, el màster en EMEI és una gran oportunitat d'aprendre i actualitzar-se amb les últimes tecnologies disseny de components plàstics, de la mà dels millors professionals del sector i l'experiència de tots els meus companys...


Descobreix els rituals funeraris de la prehistòria: fem d'antropòlegs\nLa primera part de l'activitat està pensada com a treball individual de cada alumne. la segona part es centrarà més en l'anàlisi de les restes humanes que extraurem de la cista.\nVisita al taller de TXO\nUs imagineu entrar en el taller d’un titellaire? Conèixer de ben a prop els secrets d’aquest ofici. Descobrir que no només existeixen els titelles de guant o de dit...\nEls infants es convertiran en autèntics cuiners dins del taller de cuina de Plus Arts. Tots els participants podran entrar dins la cuina de Plus Arts per a elaborar plats originals i molt diferents.\nMostrant 41-50 de 2.324 elements.


S’informa als usuaris/àries de la pàgina web, en compliment de la nova Llei Orgánica 3/2018, de 5 de desembre de Protecció de Dades Personals i Garantia dels Drets Digitals, endavant LOPDGDD i en cumpliment amb el reglament (UE) 2016/679 del parlament europeu y del consell, de 27 d‘ abril de 2016, relatiu a la política de protecció de dades de personals amb la finalitat que aquests decideixen de forma expressa, lliure i voluntària si desitgen facilitar a aquesta entitat les seves dades personals que siguin necessàries i per això els són sol·licitades a la pàgina web per a la prestació dels productes i/o serveis dels que disposa AMIGA ETT SOCIAL.\nL’usuari/ària haurà d’omplir els formularis amb dades verídiques, exactes, completes i actualitzades.\nAMIGA ETT SOCIAL ha adoptat els nivells de seguretat de protecció de les dades personals exigits a la legislació vigent de protecció de dades, instal·lant les mesures tècniques i organitzatives necessàries per evitar la pèrdua, mal ús, alteració, accés no autoritzat i altres riscos possibles. Igualment, AMIGA ETT SOCIAL s’obliga a complir l’obligació de secret respecte a les dades contingudes en el fitxer, establerta a la legislació de protecció de dades aplicable.\nEl registre de les dades personals aportades en cas de subscriure’s a través d’algun formulari implica, a més, l’acceptació voluntària per part seva en relació al tractament de les dades personals per part de AMIGA ETT SOCIAL per a la finalitat exclusiva de respondre a les seves consultes generals referents a la nostra organització i per tal de rebre informació vinculada als seus productes i/o serveis relacionats amb l’atenció a les persones, i per a la realització d’estadístiques i poder remetre-li informació comercial en temes que puguin ser del seu interès.\nEn qualsevol cas, l’usuari/ària o persona que el representi podrà exercir en qualsevol moment el dret d’accés, rectificació, cancel·lació, i en el seu cas, oposició d’acord amb l’establert a la Llei Orgànica 3/2018 de Protecció de Dades Personals i Garantia dels Drets Digitals i la resta de normativa aplicable a l’efecte, dirigint una comunicació escrita a AMIGA ETT SOCIAL amb adreça a Ramon Llull, 430-438, de Sant Adrià de Besòs (08930), en la que s’acrediti la identitat de l’usuari/ària, o posant-se en contacte a través del correu electrònic lopd@amigaett.org\nResponsable: Amiga ETT Social\nFinalitat: Respondre les sol·licituds de contacte o informació. Examinar la candidatura a una vacant de feina.\nDestinataris: Formació i Treball i empreses del grup\nInformació Addicional: Consulti la Informació Addicional i detallada sobre Protecció de Dades.\nLa present “Política de privacitat” regula el tractament de dades personals facilitades per l’usuari/ària a través de la pàgina web que AMIGA ETT SOCIAL posa a la disposició dels usuaris/àries d’Internet. La present Política forma part integrant de l’avís legal accessible en tot moment des de la pàgina web.\nL’usuari/ària garanteix que les dades aportades són veritables, exactes, completes i actualitzades, essent responsable de qualsevol dany o perjudici, directe o indirecte, que pogués ocasionar-se com a conseqüència de l’incompliment de tal obligació. En el cas que les dades aportades pertanyessin a un tercer, l’usuari/ària garanteix que ha informat al tercer dels aspectes continguts en aquest document i ha obtingut la seva autorització per facilitar les seves dades a AMIGA ETT SOCIAL per a les finalitats assenyalades.\nLa pàgina web pot oferir funcionalitats per compartir continguts a través d’aplicacions de tercers, com LinkedIn, Facebook o Twitter. Aquestes aplicacions poden recollir i tractar informació relacionada amb la navegació de l’usuari/ària en els diferents llocs webs. Qualsevol informació personal que és recaptada a través d’aquestes aplicacions, pot ser utilitzada per tercers usuaris/àries de les mateixes, i les seves interaccions estan sotmeses a les polítiques de privacitat de les companyies que faciliten les aplicacions.\nLa pàgina web pot allotjar blogs, fòrums, i altres aplicacions o serveis de xarxes socials amb la finalitat de facilitar l’intercanvi de coneixement i contingut. Qualsevol informació personal que es faciliti per l’usuari/ària pot ser compartida amb altres usuaris d’aquest servei, sobre els quals AMIGA ETT SOCIAL no té cap control.\nA fi d’oferir informació o serveis d’interès en funció de la localització de l’usuari, AMIGA ETT SOCIAL podrà accedir a dades relatives a la geolocalització del dispositiu de l’usuari/ària, en aquells casos en què la configuració de l’usuari/ària a aquest efecte així ho permeti.\nAmb l’objectiu d’oferir seguretat tècnica i diagnòstic de sistemes, de forma anonimitzada o agregada, AMIGA ETT SOCIAL podrà registrar l’adreça IP (nombre d’identificació de l’accés a Internet del dispositiu, que permet als dispositius, sistemes i servidors reconèixer-se i comunicar-se entre sí). Aquesta informació podrà ser també emprada amb finalitats analítiques de rendiment web.\nIdentitat: AMIGA ETT SOCIAL, és una empresa de treball temporal inscrita al Registre d’empreses de treball temporal amb número d’autorització 69/0036/16.\nDomicili: Ramon Llull, 430-438, de Sant Adrià de Besòs (08930)\nCorreu electrònic: lopd@amigaett.org\nAMIGA ETT SOCIAL tracta la informació facilitada per l’usuari/ària amb la finalitat d’atendre les sol·licituds de diversa índole dutes a terme per la web. En funció de la naturalesa de la sol·licitud, la finalitat perseguirà la gestió de consultes varies, subscripció al butlletí, participació a les xarxes socials mitjançant comentaris.\nEn el cas particular de les dades proporcionades per mitjà del servei “Intermediació Laboral”, AMIGA ETT SOCIAL farà servir la seva informació per:\n- Examinar la seva idoneïtat per al lloc de feina al que es postula, així com per a ocupacions que puguin sorgir en el futur.\n- Contactar amb vostè mitjançant trucada telefònica o bé l’aplicació.\n- “WhatsApp”, únicament amb la finalitat de concertar entrevistes de feina, gestionar aspectes relatius al procés de selecció o informar sobre les activitats formatives.\n- Realitzar funcions administratives.\n- Exigir la informació legalment requerida, i respondre a un procés legal.\nEn el cas concret de l’enviament de candidatures a ofertes de feina de personal d’estructura o posada a disposició, les dades serán conservades únicament durant el transcurs del procés de selecció i un cop finalitzat s’esborraran totes les dades, tret dels candidats seleccionats que en tal cas les dades personals recopilades durant el període de selecció seran conservades fins a la finalització de la seva ocupació.\nPer tant, en cas que no sigui contractat només si vostè ho autoritza, AMIGA ETT SOCIAL guardarà i utilitzarà les dades personals, durant un període de tres (3) mesos amb la finalitat de tenir el seu currículum en compte per a futures vacants.\nLa base legal pel tractament de les dades és el consentiment explicit per escrit de l’usuari/ària o mitjançant la web l'acceptació dels terminis.\nEn general, l’accés a la seva informació personal serà limitat únicament a aquelles persones dins de l’organització que les necessitin per gestionar la seva sol·licitud o avaluar la seva sol·licitud destinat als processos de selecció.\nAixí mateix, les dades podran ser cedides a administracions i organismes públics per a la prestació de serveis i per al compliment d’obligacions directament exigibles a AMIGA ETT SOCIAL.\nCOM PROTEGEIX AMIGA ETT SOCIAL LA SEVA INFORMACIÓ PERSONAL?\nAMIGA ETT SOCIAL implementa mesures de seguretat organitzatives, tècniques i físiques amb l’objectiu de protegir les seves dades per tal d’evitar violacions de seguretat i garantir la confidencialitat, integritat i disponibilitat de les seves dades durant tot el tractament.\nLes dades que es sol·licitin en els diferents formularis de la pàgina web són les estrictament necessàries per atendre la seva sol·licitud, les que l’usuari/ària ens comunica voluntàriament.\nL’usuari/ària té dret a obtenir confirmació sobre si AMIGA ETT SOCIAL tracta dades personals que li concerneixen amb les finalitats proposades, així com a accedir a les seves dades personals, sol·licitar la rectificació de les dades inexactes o, si s’escau, sol·licitar la seva supressió quan, entre altres motius, les dades ja no siguin necessàries per a les finalitats que van ser recollides.\nEn determinades circumstàncies, l’usuari/ària podrà sol·licitar la limitació del tractament de les seves dades, en aquest cas únicament es conservaran per a l’exercici o la defensa de reclamacions.\nEn determinades circumstàncies i per motius relacionats amb la seva situació particular, l’usuari/ària podrà oposar-se al tractament de les seves dades. AMIGA ETT SOCIAL cessarà en el tractament de les dades, tret per motius legítims imperiosos, o l’exercici o la defensa de possibles reclamacions.\nPer últim, podrà l’usuari/ària podrà exercitar el seu dret de Portabilitat i, en el cas que procedeixi, AMIGA ETT SOCIAL haurà de gestionar la seva tramitació.\nL’usuari/ària podrà exercir els seus drets en els termes legalment dirigint-se mitjançant correu postal a: AMIGA ETT SOCIAL, Ramon Llull, 430-438, de Sant Adrià de Besòs (08930), o correu electrònic a: lopd@formacioitreball.org amb indicació de la sol·licitud corresponent i acompanyant, en qualssevol del casos, de còpia del DNI, passaport, o document vàlid que acrediti la seva identitat. Aquest trámit serà totalment gratuït per l’usuari/ària.\nJardins de les Dones de Negre, 1, 2ª pl.\n08630 Sant Adriá de Besos\n933 034 101


L´ACA determina que els vessaments fecals vénen de Premià de Dalt\nL’ajuntament ja investigava l’origen abans de la denúncia d’un veí\nUn veí del barri de Can Pou - Camp de Mar va denunciar la setmana passada l’abocament d’aigües fecals als torrent Amell, que va a desembocar a la platja de Llevant. Aquest veí ha portat aquesta denúncia davant de l’Ajuntament i de l’Agència Catalana de l’Aigua (ACA) demanant que es prenguin mesures urgents per solucionar una situació que, segons ha explicat, es repeteix de manera periòdica.\nDes de l’Ajuntament de Premià s’ha explicat que el passat 15 de març ja es va efectuar una inspecció per verificar les causes del vessament que s’hi havia detectat i en va informar a l’ACA, el Consell Comarcal i l’Ajuntament de Premià de Dalt. Des d’aleshores, des de l’Ajuntament s’han estat fent diverses gestions amb les administracions implicades per demanar que trobin una solució al problema.Vessaments veïnsDavant aquestes informacions, l’ACA va portar a terme una inspecció durant la qual va determinar que l’origen dels vessaments prové de Premià de Dalt i ja n’ha informat al seu ajuntament. L’ACA, com a administració responsable, ja està portant a terme les actuacions pertinents de reparació de la fuita i de neteja.