Acte de reconeixement a l'alumnat que ha realitzat Servei Comunitari\n• Homenatge als alumnes que han cursat «servei comunitari» com a assignatura aquest curs escolar.\nEn un acte dut a terme al Teatre de la Vila el passat dimecres 5 de juny, l'alumnat de l'IES Ramon Casas i de La Marinada que ha realitzat l'assignatura curricular de Servei de Comunitari durant el curs escolar 2018-19, va rebre un homenatge i el reconeixement per part de l'Administració. I és que, aquest projecte de voluntariat vol promoure que els alumnes de secundària experimentin i protagonitzin activitats de compromís cívic, aprenguin en l'exercici actiu de la ciutadania, i posin en joc els seus coneixements i capacitats al servei de la comunitat. El servei comunitari permet desenvolupar la competència social i ciutadana i promou valors instrumentals en l'exercici de la ciutadania: compromís, actitud crítica, responsabilitat, esforç, respecte, participació, diàleg i a més, és una oportunitat d'ús de l'aprenentatge.\nEls grups A i C de 4t d'ESO de l'Institut Ramon Casas i Carbó han participat en diverses iniciatives, totes englobades dintre del projecte «Apropem-nos als més grans». Ho han fet en el Punt TIC amb el projecte «Oci valuós per a la gent gran», amb Càritas en el projecte del magatzem d'aliments, a la Biblioteca Municipal, col·laborant amb el Club de lectura; i a les Escoles Bressol El Sol i Patufet, fent suport a l'hora del conte i en activitats com els berenars i la celebració del carnestoltes. Els i les alumnes de 3r d'ESO de l'escola Marinada, han dut a terme activitats al Centre «Els meus avis», en el marc del projecte intergeneracional, a Càritas col·laborant amb el Gran Recapte i el magatzem d'aliments, a les escoles bressol El Sol i Patufet han iniciat una co l·laboració amb el taller de les Arts en els seus tallers de treballs manuals infantils, a banda d'activitats i projectes de la mateixa Escola Marinada.\nL'acte fou presentat per Isabel Núñez, tècnica docent del centre de recursos pedagògics dels Serveis Educatius del Vallès Occidental VIII. També van intervenir la regidora de Gent Gran, Carme Sanz i l'inspector del Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya, Lluís Hernández. Fou important la presència de diferents representants de diversos centres i entitats del municipi.


Dimecres, 28 de novembre del 2012 | 19:48\nLes eleccions del 25 de novembre han suposat una decepció per al president Mas i una gran sorpresa per als que es dediquen a elaborar, i llegir, les enquestes preelectorals. No sóc qui per valorar si hi han influït les declaracions de Duran i Lleida o els tripijocs del Mundo.\nLa davallada electoral de CiU a les autonòmiques del 25 de novembre té l'origen en un greu error d'Artur Mas i el bipartit: creure que per aconseguir la majoria absoluta al Parlament de Catalunya només els calia fer-se seva l'eclosió per la independència nacional de la darrera Diada.\n"El sobiranisme és majoritari al carrer i al Parlament"\nÒmnium Cultural, l'Associació de Municipis per la Independència (AMI) i l'Assemblea Nacional Catalana (ANC) han destacat la majoria nacional resultant de la darrera convocatòria a les urnes a Catalunya.\n"Paradoxalment, és en aquestes dures condicions, més que en la comoditat d'una majoria absoluta, quan [Mas] podrà demostrar la seva fusta de líder".\nDe la victòria espectacular del PACMA o com és que Espanya ha guanyat les eleccions\nSabíem que les eleccions són la festa, orgiàstica, de l'hermenèutica, avinentesa única per torturar a cor què vols, via interpretació interessada, la dada incontrovertible. El que mai no havíem hagut de suportar és que fossin l'ocasió per proclamar una realitat... al marge d'aquesta dada.\nNi un pas enrere. Els resultats del 25-N són clars\nLa principal evidència d'aquestes eleccions, convertides en un plesbiscit pel dret a decidir, demostra que CiU, a pesar dels resultats, ha consolidat la seva aposta pel dret a decidir i la independència, ja que en aquesta operació la federació ha perdut vots i escons. Com diria Xabier Arzalluz, ara li ha tocat a CiU perdre "michelins".


Com utilitzar fotografies, dibuixos i vídeos d'internet de manera legal - mesadvocats\nCom utilitzar fotografies, dibuixos i vídeos d’internet de manera legal\n16 January, 2020 – Propietat Intel·lectual – Irene Moneo\nLa Llei de Propietat Intel·lectual (Reial Decret 1/1996, de 12 d’abril) estableix que la reproducció, distribució i comunicació al públic de fotografies, dibuixos o peces audiovisuals mitjançant qualsevol suport físic o digital, està subjecta a l’autorització del seu autor.\nEn canvi, hi ha la creença generalitzada que poden ser utilitzades fotografies, vídeos, dibuixos o altres expressions gràfiques (com grafitis, vinyetes de còmic, etc.) que es troben divulgades a internet (sobretot en el cas de plataformes web impersonals com Google Images) i més encara si es tracta per a usos no comercials com per exemple, una presentació Power Point per a una reunió a la meva empresa o en el meu bloc personal.\nI si no puc localitzar l’autor?\nAquest tipus d’obres són les que la Llei de Propietat Intel·lectual (en endavant, LPI) anomena “obres òrfenes”. La classificació d’una obra com d’”obra òrfena”, no comporta la pèrdua de drets de propietat intel·lectual de l’autor de la mateixa. És a dir, que una obra sigui òrfena, no vol dir que sigui de domini públic i per tant, pugui ser utilitzada per qualsevol usuari.\nActualment, en altres països hi ha tràmits administratius a gestionar a través del Registre de la Propietat Intel·lectual, que permeten a l’usuari fer ús d’obres òrfenes a canvi de el pagament d’una taxa. No obstant això, aquest tipus de mesures no es troben recollides en la nostra LPI i per tant, actualment no disposem una solució legal per a un usuari que vulgui utilitzar obres òrfenes protegides per drets d’autor.\nQuè puc fer? Quines fotografies, dibuixos o vídeos puc utilitzar?\nPoden ser utilitzades totes les obres que es trobin en domini públic (o lliure domini) o bé, totes les obres protegides amb el consentiment del seu autor.\nRespecte de la obres en el domini públic:\nMeres fotografies de les quals hagi transcorregut 25 anys des que van ser realitzades.\nObres fotogràfiques de les quals hagi transcorregut 70 anys des de la mort del seu autor.\nDibuixos o altres expressions gràfiques dels quals hagi transcorregut 70 anys des de la mort del seu autor.\nEnregistraments audiovisuals dels quals hagin transcorregut 50 anys des de la seva divulgació.\nObres audiovisuals de les quals hagi transcorregut 70 anys des de la mort del seu autor.\nD’altra banda, actualment hi ha multitud de bancs d’imatges i vídeos dels quals, qualsevol usuari pot descarregar-se i utilitzar de manera segura multitud de fotografies, dibuixos o vídeos gratuïtament, o a canvi del pagament d’un determinat preu i que dependrà dels usos que es vulguin fer de la imatge, dibuix o vídeo. Tot això, sense risc de rebre un requeriment del titular de drets.\nTanmateix, i en relació als canvis en matèria de protecció de dades, aconsellem als nostres clients no es faci ús de fotografies o vídeos que reprodueixin la imatge d’una persona (encara que sigui d’esquena), si no s’està segur que aquella persona ha donat el seu consentiment de forma expressa per a la fotografia o vídeo i per als usos que tu com a usuari, vols fer la mateixa.\nTota regla té la seva excepció\nAixí, la LPI autoritza per a fins docents o educatius, l’ús de qualsevol fotografia, il·lustració o peça audiovisual que sigui utilitzada per a la seva anàlisi, comentari o judici crític.\nPreviousPrevious post:Què puc fer davant una inspecció d’SGAE?\nNext Next post:Impost de la Generalitat contra el canvi climàtic


DISTRIBUCIONS GARCIA MORENO - Celler Sabaté i Coca, Castellroig\nL'equip comercial de Distribucions Garcia Moreno visita el celler Sabaté i Coca a Subirats (Barcelona).\nL’equip comercial de Garcia Moreno, juntament amb alguns dels seus clients, visiten el celler de Sabaté i Coca a Subirats (Barcelona) on ens rep Marcel Sabaté, propietari del celler i membre de la quarta generació de la mateixa, el qual ens fa una excel·lent explicació històrica de Caves Castellroig des de la seva fundació fins a la incorporació de la mateixa en l’any 2017 a Corpinnat i fins al dia d’avui. Ens parla de l’elaboració dels seus escumosos, ens trasllada a les vinyes per explicar-nos el procés de recol·lecció i maduració in-situ… tot un luxe de detalls per a tot un luxe d’escumosos que s’elaboren al seu celler.\nLa marca de Corpinnat defineix plenament l’essència de Sabaté i Coca: Escumosos 100% ecològics, collita manual i vinificada íntegrament en la propietat. Sostenibilitat, compromís amb l’origen (Penedès), amb el procés de l’elaboració i amb la qualitat. Llargues criances sobre lies amb un mínim de 18 mesos i pot arribar fins als 100 mesos. Totes les ampolles vénen amb el seu anyada, numerades, data de degollat i terrer d’origen.\nDurant el dinar-maridatge ens il·lustra àmpliament Amador, enòleg del celler, un pou de saviesa de llarg recorregut i bon fer així com gran persona. És el propi Amador qui ens explica l’elaboració i proposta de maridatge dels seus escumosos: Castellroig Brut Reserva, Josep Coca, Castellroig Rosat Reserva, Sabaté i Coca Reserva Familiar i Sabaté i Coca Mosset Brut Nature.\nANGULES ROSET CAVA CASTELLROIG CORPINNAT SABATÉ I COCA


El PSC-Progrés critica la planificació de l'equip de govern en la sol•licitud del PUOSC 2008-2011 — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / El PSC-Progrés critica la planificació de l'equip de govern en la sol•licitud del PUOSC 2008-2011\nEl PSC-Progrés critica la planificació de l'equip de govern en la sol•licitud del PUOSC 2008-2011\nEl portaveu del grup, Jordi Mas, considera que ‘no hi ha projecte de ciutat’\nEl grup del PSC-Progrés a l'Ajuntament de la Seu d'Urgell ha criticat i ha lamentat avui en nota de premsa la falta de projecte de l’equip de govern en la proposta presentada a la Generalitat de Catalunya per el Pla Únic d’Obres i Serveis 2008-2011. Progrés, que ha destacat la importància d’aquesta línia de subvencions pels equipaments públics dels propers anys, ha posat també de relleu “la falta de prioritats i de consens de les propostes amb els diferents grups de l’Ajuntament”.\nSegons ha explicat el portaveu del grup, Jordi Mas, “la manca de planificació es percep en veure que l’equip de govern ha demanat subvencions per al finançament de més de vint obres per a la Seu quan, normalment només se subvencionen cinc o sis projectes per a cada municipi”. Així mateix, “no s’han determinat les prioritats i urgències de les diferents actuacions”.\nA més, Mas ha assenyalat que “en una qüestió de ciutat tan important com aquesta no s’ha comptat amb la resta dels grups polítics del consistori per consensuar i determinar les inversions a sol•licitar, tal i com s’havia fet en altres convocatòries del PUOSC”.\nAquest programa de la Generalitat de Catalunya, de cinc anys de durada, subvenciona els projectes més importants dels municipis catalans aportant finançament a les principals actuacions de la legislatura. En la última convocatòria del PUOSC pels anys 2004-2007 la Seu va rebre més 1M €. Enguany, la previsió de l’import total de les subvencions se situa entorn dels 1,4 M € pels propers cinc anys.\nMas comenta que “la proposta presentada per l’equip de govern és massa extensa, inconcreta i no recull obres, que al nostre entendre son més prioritàries”.


Hosting a Torelló per pàgines web i botigues | ServeisTIC.cat\nHosting a Torelló per pàgines web i botigues\nYou are here: ServeisTIC.cat > Hosting a Torelló per pàgines web i botigues\nAllotjament de pàgines web a mida, amb personalització i acompanyament SEO i de seguretat, per millorar el posicionament web a Torelló\nEn el referent a hosting de pàgines, l’habitual és triar entre dues possibilitats de servei;\n1. És un servei totalment gestionat, el client hi port fer algunes adaptacions, tot i que habitualment no se’n faci càrrec, i en el moment que ha de fer qualsevol cosa, el més normal és que la transmeti a l’administrador del servei per tal que la faci.\n2. La segona possibilitat és a les antípodes de la primera. El proveïdor es limita a facilitar un espai, uns recursos, i de vegades uns manuals. I a partir d’aquí l’usuari ha de tenir els coneixements tècnics, o bé la persona per fer-ho. Aquesta opció té avantatges molt interessants; El cost és mínim. Per l’altre cantó hi ha inconvenients que també criden l’atenció, perquè el suport tècnic és molt limitat o nul. I si hi ha qualsevol imprevist, el client s’ha d’espavilar per solucionar-lo immediatament, i sense ajuda, ni la seguretat que dóna tenir algú que indiqui el motiu i la solució de la incidència.\nEl servei d’allotjament de pàgines i botigues virtuals de ServeisTic, és compatible amb les dues opcions, a més d’incorporar alguns elements de valor afegit, que el fan especialment atractiu, i ajuden a que les pàgines i botigues online tinguin més visibilitat a Google:\n1. Tots els serveis d’allotjament de pàgines web, botigues online i registre de dominis que ofereix ServeisTic es poden administrar des de l’àrea privada. De tota manera, el plantejament del servei que oferim des de ServeisTic als nostres clients pretén donar la millor resposta possible a totes les tipologies d’usuaris, i per aquest motiu, si l’usuari vol que ens fen càrrec d’alguna adaptació, només ha d’indicar què hem de fer, i farem per ell les tasques que sol·liciti.\n2. Sovint l’usuari es vol responsabilitzar d’alguna tasca de gestió del seu allotjament, però no té prou seguretat per fer-ho. En cas que el client disposi de formació tècnica, com per assimilar sense haver de dedicar massa temps la formació per dur a terme aquestes tasques amb garanties, i a més l’interès per fer-la. Des de suport tècnic li donarem les explicacions necessàries. Tant si vol administrar el seus serveis de hosting, com si necessita aprendre a configurar les adreces de correu electrònic al seu equip. Per fer-ho utilitzem programes d’escriptori remot, de manera que se li podrà explicar el que s’ha de fer mentre ho veu directament a la seva pantalla.\n3. Tot i que la llibertat, i l’assistència tècnica són molt útils, el que fa que el servei d’allotjament de pàgines, i botigues de ServeisTic, esdevingui realment poc habitual, és l’adaptació de l’espai d’allotjament web, a les necessitats de posicionament i seguretat de les pàgines web, o botigues virtuals dels clients. Les personalitzacions que s’apliquen permeten que la pàgina web o botiga millori el posicionament als resultats de cerca a Google. I, si l’usuari ho requereix (i ens facilita l’accés a l’administració de la seva pàgina web o botiga on-line, podrem estudiar els plugins que utilitza, i proposar-li millores que no es poden realitzar des del servidor, sinó que s’han d’incorporar a la programació de la pàgina web o botiga virtual.\nL’adaptació del servei d’allotjament, s’implementa sobre les especificacions inicials del servei en que s’allotgen els dominis de l’usuari, i que són les detallades a continuació:\n3. Filtres SPF, DKIM i DMARC configurats per cada domini, per tenir la seguretat que els emissors dels missatges rebuts són els declarats a les capçaleres, evitant d’aquesta manera la major part del spam… Utilització de filtres per garantir l‘autenticitat dels remitents dels missatges de correu (tant enviats com rebuts), amb protocols SPF, DKIM, DMARC per evitar el trànsit de correus fraudulents.\n4. Revisió mensual de redireccions fraudulentes, per evitar que correus amb contingut confidencial (generalment factures, pressupostos…) puguin arribar a persones diferents dels seus destinataris, per de donar-hi un ús fraudulent.\n6. Activació de SSL, si el client ho vol, li podem instal·lar. Per fer-ho necessitarem accedir a l’administració de la pàgina o botiga online . S’hi inclou l’activació del servei, i del filtre HSTS.\n7. Panell de control CWP. Tot i això, si l’usuari vol utilitzar un altre panell de control, només cal que ho sol·liciti, i se li facilitarà la informació corresponent a la personalització sol·licitada.\n8. Revisió diària de correus que han quedat retinguts al servidor per diversos motius; (adreces errònies, o bé incidències de comunicació). En cas de detectar que hi hagi algun correu retingut, s’estudien els motius i es notifica al client, indicant-li la causa per tal que pugui reenviar els correus, o trucar al destinatari per tal que li faciliti una bústia operativa, o bé demanant un contacte per amb el destinatari per esbrinar els motius i resoldre la incidència.\n10. CDN (Content Delivery Network) inclòs als serveis d‘allotjament, per facilitar que la pàgina o botiga on-line del projecte respongui amb més agilitat des de tot el món.\nComplements al hosting de pàgines web a Torelló:\nEn alguns casos el client pot necessitar allotjar una quantitat de dominis considerable, de vegades es tracta de dominis d’una mateixa empresa o propietari, i altres aquests dominis són de clients de qui ens contracta per aquells als que administra el servei d’allotjament. Disposem del servei d’administració de servidors dedicats i VPS, un servei complet, que inclou des de la configuració fins al manteniment quotidià, el control de correus retinguts, i els escanejos amb antivirus, antimalware, i el corresponent filtre antispam dels servidors, que seguint la política de ServeisTic, les modificacions del servei poden ser gestionades pel client (sota la seva responsabilitat), o pel nostre servei tècnic si ho prefereix el client, ja sigui per incorporar dominis, crear bústies de correu, o resoldre les incidències del dia a dia.\nA més del hosting de pàgines, i el registre de dominis, a ServeisTic també ens fem càrrec de mantenir els complements i la programació web WordPress al dia, d’aquesta manera es mantenen uns mínims de seguretat que dificulten que s’aprofitin les vulnerabilitats per realitzar accions malicioses, duent a terme alguna acció que posi en risc, la privadesa de les comunicacions, s’enviï spam, o altres coses encara pitjors.\nFa 15 anys que vam començar a treballar per millorar el SEO i el posicionament de pàgines. Per aquest motiu, si, li podem el·laborar una anàlisi gratuïta de la seva pàgina o botiga virtual. En funció del que es trobi, li proposarem les opcions més apropiades per millorar-ne el posicionament. Un cop proposades les millores, el client decideix si vol que ens en fem càrrec, o en cas que tingui algú de confiança, i prefereixi que li faci. En cas que sigui el col·laborador qui es faci càrrec d’aplicar les millores, estarem a la seva disposició per fer-li els aclariments que li calguin.\nRegistrar dominis amb panell de control per gestionar tots els registres des d’un sol espai. En cas que el client tingui qualsevol entrebanc, des del suport tècnic, l’ajudarem per tal que el resolgui. Però si es vol oblidar del procés, i que ens en fem càrrec, només ens ha d’enviar un correu , ens indiqui en quins registres té interès, qui n’ha de ser el titular, i els hi registrem.\nAddicionamement als serveis que es detallen en aquest apartat. A ServeisTic destaquen també els paquets de hosting, que sempre tenenen els quals sempre s’inclou àrea d’administració per gestionar els serveis . Tots ells amb un complement que els fa molt especials, aquest extra En cas que el client ho vulgui, adaptem el seu hosting per incrementar-ne la seguretat, i les que afecten al SEO. Entre les personalitzacions, s’hi inclouen certificats SSL, SPF, DKIM i DMARC, a més de compressió de fitxers i imatges per millorar la velocitat de càrrega de les pantalles


Digital Health. Disseny d’APPs i innovació TIC. Formació gratuïta | Orbital40\nDigital Health. Disseny d’APPs i innovació TIC. Formació gratuïta\nGener 24, 2019 - Agenda, Formació - Tagged: Desenvolupament APPs, Desenvolupament web, Digital health, formació, Innovació TIC, Salut digital\nEl proper 18 de febrer arrenca la primera edició de la formació “Digital Health: Disseny d’APPs i innovació TIC”, de 150h de durada entre sessions presencials (96h) i online (54h), destinada a aquelles persones que volen emprendre en el sector de M-Health o que volen ampliar els seus coneixements de disseny d’aplicacions per a dispositius mòbils.\nDurant la formació, impartida en col·laboració amb l’Euncet Business School, les persones participants aniran assolint coneixements al voltant de 4 blocs temàtics:\nNecessitats, oportunitats i emprenedoria social (20h) – Competències emprenedores; Taller de Co-creativitat; Introducció a la Innovació i a la emprenedoria social; Metodologies per a la creació de models de negoci d’impacte.\nTecnologia (40h) – Sistemes d’informació i disseny d’interfícies; Disseny i desenvolupament web i multimèdia.\nMercats (12h) – Disseny centrat en l’usuari (DCU)\nCasos pràctics (64h) – Disseny d’interfícies per a dispositius mòbils; Desenvolupament d’aplicacions per a dispositius mòbils.\nLa formació finalitzarà amb dues sessions dedicades la presentació dels projectes emprenedors (elevator pitch) treballats pels alumnes. Les persones participants i que hagin assolit els requisits d’assistència, rebran un certificat de participació en acabar el curs d’Euncet Business School.\nLa formació s’impartirà entre els dies 18 de febrer i el 10 d’abril de 2019 en modalitat semi-presencial, alternant sessions presencials els dilluns, dimarts i dijous de 16 a 20 hores a la Sala d’Actes Qu4drant.0, amb hores de treball a distància amb accés a materials online mitjançant la plataforma del curs.\nVuit dels projectes sorgits durant la capacitació seran acompanyats per mentors de la consultora especialitzada Knowledge Innovation Market amb l’objectiu d’acostar aquestes idees emprenedores al mercat.\nPots consultar el detall del programa Programa_DIGITALHEALTH.\nPer qualsevol dubte o pregunta, truca’ns al 93.739.70.00 ext. 4950 o bé, per mail al orbital40@terrassa.cat.


Fabricants i proveïdors de taps i tancaments - Fàbrica de taps i tancaments de la Xina\nDisposem de diverses especificacions de taps de plàstic d’alumini. Fets principalment d’or i plata, també es poden personalitzar altres colors. Es pot utilitzar com a tapa d’ampolles de plàstic i ampolles de vidre, i l’aspecte de gamma alta sempre manté una imatge elegant. Àmbit d’aplicació: pot alimentari, pot cosmètic, pot de dolços, envasos de medicaments, envasos de regals exquisits. La tapa i la boca de l'ampolla tenen un rendiment de segellat molt bo, saludable, segur i hermètic. La junta de segellat es col·loca a l’interior i és fàcil d’utilitzar. tap de pot de crema de plàstic amb material antibacterià, segur i ecològic, exquisit i compacte.\nTaps d’ampolla de plàstic a prova de nens PP\nEs poden personalitzar diverses especificacions de coberta de plàstic PP amb anell de seguretat, de qualsevol color. Es pot utilitzar com a taps per a ampolles de plàstic i ampolles de vidre, i l’aspecte de gamma alta sempre manté una imatge elegant. Àmbit d’aplicació: pot de plàstic, pot de crema, pot d’emmagatzematge, pot d’espècies, pot de galetes, pots de plàstic de boca ampla. El tap i la boca de l'ampolla tenen un rendiment de segellat molt bo, saludable, segur i hermètic. La junta es col·loca a l’interior i és fàcil d’utilitzar. pot de plàstic per a aliments amb material antibacterià, segur i ecològic, exquisit i compacte.\nPolvoritzador de boira fina de plàstic 20-410 amb campana transparent - Sortida de 0,15cc 10 tub de dip\nEls nostres polvoritzadors de boira fina de costat negre de 18-410 negres són un excel·lent aerosol per a usos generals per dispensar productes per a una aplicació suau. El sistema de distribució compta amb un tub d’immersió de 10 ″ i dispensa 0,15cc per acció en una boira lleugera, ideal per a productes de cura i bellesa personal. ús. Els costats laterals del tancament faciliten la seva extracció i aplicació als contenidors.\n18-410 flip Cap de plàstic-0,310 Obertura de l'orifici\nEs troba habitualment en xampús, locions, gels de dutxa i altres productes de cura personal i per a mascotes. La tecnologia de segellat d’arpes de cranc pot segellar al màxim moltes ampolles de plàstic amb 18-410 colls. Obertura de l'orifici de 0,310 ″.\n108-400 Tap lateral de costella blanca amb tapa rosca de plàstic PP\nLa part superior de la vostra solució completa d’envàs amb tancaments de fil continu de plàstic PP de 108-400 costelles blanques. L’ampli diàmetre de M108mm és ideal per a envasos de boca ampla com pots de plàstic i vidre. Els costats de les costelles faciliten l’aplicació i l’eliminació del tancament. Ideal per a aplicacions alimentàries. El revestiment també serveix com a mitigador de la humitat, evitant que la humitat surti o entri al contenidor, cosa que pot alterar la integritat del producte.\n24-410 Filtre de punta llarga blanca de plàstic PP que prem la tapa\nLa nostra tapa de broquet de punta llarga, resistent per a l’ús i fàcil de netejar. No s’adjunta cap tapa a les tapes, de manera que no us preocupeu de perdre-les. Les puntes tallades a mida comencen petites i us permeten tallar la punta a la mida que s’adapti a les vostres necessitats. Us permet obtenir la distribució adequada tant si esteu dispensant oli com massa de panqueques. Simplement retalleu la punta per adaptar-la a les vostres necessitats. Perfecte per fer barbacoa, viatge de càmping i molt més, adopta material plàstic ecològic, suau i fàcil d’extruir. A més, té una forta resistència a la corrosió, àcids i alcalins. Ha de ser un bon ajudant a la cuina.Segellat, resistent a altes temperatures, impermeable, lleuger.Ideal per a la distribució controlada de salsa de tomàquet, mostassa i amanir sandvitxos i amanides. Les tapes impedeixen vessaments i mantenen el contingut fresc. Fàcil d’abocar, etiquetar i identificar els vostres condiments preferits o qualsevol altre líquid, incloses les pintures artesanes i les solucions de neteja.\nPinça de pinça per a biberó Pinça antilliscant Porta pinces esterilitzador resistència a la calor\nPinça de plàstic esterilitzant per calor resistent per a biberons. Pinça per a ampolla Forma higiènica essencial per manejar l'ampolla de llet. Pinça per a ampolla de llet Desinfecció senzilla de les patines contra pinça calenta. Robusta no tòxica, lleugera i duradora. El mànec corbat i la ranura antilliscant dissenyats especialment a la mandíbula poden agafar fàcilment ampolles, xumets, gel o altres coses més difícils de recollir objectes petits. la salut, el producte pot resistir 110 ℃.


Com afecten els colors a les vendes\nA través d'un amic em va arribar aquest gràfic que relaciona els colors i les vendes, aquesta relació ja és molt coneguda, però m'ha agradat de la manera simple que es presenta. Aqui ho teniu ( i penseu en el color del botó COMPRAR ).\nMaterial del Taller pràctic de millora de la pàgina web\nTaller pràctic de millora Web\nAquest dilluns dia 20 de setembre a les 10h en el marc de les Píndoles Empresarials que organitza l' Ajuntament de Figueres a la Fundació Clerch i Nicolau (on us podeu apuntar el mateix dia), des d' Alter Ego realitzarem un taller pràctic de millora de la web. El taller estarà separat en dues parts, una part teòrica sobre diferents punts que s'han de conèixer de les pàgines com poden ser les metadescripcions o la densitat de paraules clau, l'altre part serà pràctica en una aula informàtica en la que realitzarem canvis i veurem c om identificar els ítems que hem de millorar de la nostra pàgina web . Doncs som-hi! :)\nGoogle Instant i l'adaptació al canvi\nCom ja debeu haver comprovat Google ha actualitzat el buscador per generar resultats més ràpids (mitjançant AJAX), el Google Suggest (que et va recomenant les paraules de cerca per volum) et va completant la frase que escrius i et va donant els resultats a mesura que hi ha coincidències. Però als que ens dediquem al marketing online que? Doncs adaptació al medi ;) Anem a pams si ja ultimament la gent està utilitzant cada vegada més paraules per fer les seves cerques (l'anomenat long tail) com es pot veure en aquest gràfic (el nº més gran és 3). Amb el Google Instant farà que aquest numero vagi creixent potser 4 o 5...o 6 fins que surtin uns resultats prou acceptables per jo poder fer click. (Segmentació del tràfic però de més qualitat) Com afectarà a les grans webs?? Per altre banda tenim el tema d'impressions i si el meu resultat surt per varies paraules i cada vegada que s'escriu una lletra surt; vol dir que abans teniem una impressió i un click i ara poder tenim 5 impr


L’Ajuntament de Cocentaina recomana no beure de l’aixeta encara que l’aigua siga transparent — Pagina 66, Noticias de Alcoy y de El Comtat\nL’Ajuntament de Cocentaina recomana no beure de l’aixeta encara que l’aigua siga transparent\nDurant el dimecres es sabran els resultats de les noves anàlisi que determinaran si hi ha canvis.\nL’Ajuntament de Cocentaina ha emés un comunicat en la vesprada del dimarts en el qual informen amb detall i transparència de la situació de l’aigua de la xarxa d’aigua pública.\nDe moment, i fins que no es coneguen tots els resultats dels anàlisi, l’Ajuntament contestà recomana “no beure ni cuinar amb l’aigua que ix per les aixetes, encara que el seu color siga transparent”. El Govern Municipal s’ha compromés a informar de seguida en el moment en el què les anàlisi que estan fent-se determinen que ja és potable. Fins eixe comunicat, es demana que no es consumisca.\nAl temps, el Govern Municipal de Cocentaina ha demanat que es faça “un ús responsable de l’aigua com a bé escàs que és”, atès a que ara tota la població està abastint-se extraordinàriament de dos únics punt. L’Ajuntament, que ha estat treballant intensament durant tota la jornada per i garantir l’abastiment general, ha avisat de què por haver alguns incidents relacionats amb la pressió i el cabal d’aigua, per la qual cosa demanen disculpes i comprensió.\nEl pou de la Querola s’ha vist afectat per filtracions produïdes per l’abundant pluja d’aquestos dies, que han acabat embrutant de fang a les xarxes de conducció del nucli urbà de Cocentaina, l’Alcúdia i els polígons industrials d’aquesta pedania i de les Jovades.\nDes del migdia del dimarts el Cocentaina està abastint-se del pou de la Serreta i del depòsit de Santa Bàrbara, aigua lliure de filtracions, però com que les xarxes de conducció encara estan brutes pel fang de l’aigua del pou de la Querola, l’aigua no és apta pel consum humà.\nRespecte a Gormaig, Algars i el polígon de la Llaona no s’ha detectat cap problema perquè l’aigua prové del pou de la Serreta, que actualment està net.


Google digitalizarà les biblioteques de la Universitat Columbia de Nova York - Observatori Beat\nGoogle digitalizarà les biblioteques de la Universitat Columbia de Nova York\nbiblioteca, Biblioteca de Catalunya, digitalització, domini públic, Google\nLa Universitat Columbia ha fet públic l'acord (13/12/2007) per participar en el Projecte Biblioteca de Google, que des que es va endegar a principis de 2006 ja compta amb el suport de 30 grans biblioteques universitàries. L'objectiu del projecte és digitalitzar milers de llibres de domini públic (no subjectes a drets d’autor) i fer-los accessibles a través d’internet. La major part de les biblioteques universitàries associades a Google que participen en aquest projecte són dels Estats Units: Columbia, Cornell, Harvard, el Comité de Cooperació Institucional (CIC), del qual en depenen 12 biblioteques universitàries, la Biblioteca Pública de Nova York, Princenton, Stanford, i les universitats dels estats de Califòrnia, Michigan, Texas-Austin, Virgínia i Wisconsin-Madison. També hi participen les següents biblioteques universitàries: la Universitat Complutense de Madrid, la Biblioteca Estatal de Baviera, la Biblioteca de la Universitat de Gant, la Universitat de Lausana, la Biblioteca Bodlei (Oxford), la Biblioteca de Catalunya (que va signar l'acord de col·laboració a principis de gener d'enguany), i la biblioteca de la Universitat de Keio (Japó).\nConjuntament amb la Biblioteca de Catalunya, Google ha signat acords amb 4 biblioteques catalanes més, la Biblioteca del Monestir de Montserrat , la Biblioteca Pública Episcopal del Seminari de Barcelona, la Biblioteca del Centre Excursionista de Catalunya i la Biblioteca del Ateneu Barcelonès. Per a més informació sobre la digitalització de la biblioteca de l'Ateneu us remetem al post de Beat.


* bloc tancat 01-01-2014 estem a http://konventzero.blogspot.com.es/: de juliol 2013\nlo he prometido\npor ser jueves\nya nunca más seré tu perro fiel\nDes del 27 de juliol els dos personatges Jamon Gambas i SocLa Rinxols fan les maletes des de cabrianes i calders i volen cap al japó (escala qtar) .\nDes d'allà enviaran una imatge cada dia a jordi plana que s'encarregarà d'editar-la i en konventpuntzero l´hi escriurà un haiku i acte seguit la publicarà al fanpage de Konvent Puntzero.\nEl nou número de la revista digital 7.7 ja és aquí.\n7.7 es va iniciar fa quatre anys, una revista poblada d’històries ocultes, sorprenents , interessants i intel·ligents, però sobretot, importants. Importants per la gent fotografiada, perquè són històries que es mereixen ser explicades.\nAmb aquest número 13 decideixen fer un gir, perquè tenen ganes d’explicar encara més. La nova revista 7.7 de ruido photo, reneix amb un nou plantejament: cada dos mesos presentaran dos treballs documentals que ens mostrin dues mirades diferents sobre un mateix tema. Un diàleg fotogràfic, un cara a cara.\nUn altre punt serà l’obertura als lectors. Per això es s’obriran tots els dispositius socials.\nFins l'1 de setembre 2013\nLa casa encendida de madrid obre convocatòria del projecte -piensa madrid 6- adreçat a ponents que puguin aportar testimonis, investigacions, projectes o propostes a l'entorn de la vellesa.\nAIX EN PROVENCE - FRANÇA\nEspai d’expressió i de diàleg amb la creació contemporània.\nL’hotel de gallifet és un lloc d’esdeveniments culturals situat al bell mig d’aix en provence, situat al carrer cardinale, 52, en un hotel particular del segle XVIII, al barri mazarin, a 200 metres del museu granet.\nObert per nicolas mazet l’any 2010, l’hotel és un espai per la creació contemporània on s’hi acullen exposicions, es produeix obra i s’editen series limitades d’artistes.\nAquest indret té la voluntat de promoure l’art com un llenguatge universal, que permeti interpretar la realitat suscitant un moviment de l’esperit cap a l’imaginari, l’experiència íntima i l’esperit crític. L’art és doncs, un recurs de diàlegs, consells i de confort.\nPel què fa a les exposicions, nicolas mazet convida als artistes a conèixer sociòlegs, educadors, filòsofs, curadors, escriptors, empreses i col·leccionistes per parlar del seu treball i del desenvolupament cultural del qual se’n nodreix la seva labor professional.\nimatge superior henri lamy\nLA FONT NEGRA - BERGA\n26 i 17 de juliol 2013\nTorna una nova edició del festival berguedà punk al bosc.\nAmb un bon cartell, des del mig al bosc i amb molta força, es podrà degustar de la contundència dels grapat, els the ajos porros band, que ja feia temps que no sentíem, mordigans i els besos de perro, la banda de tribut a marea formada per 5 músics de la comarca del berguedà, provinents d’altres bandes com, autoput, gangband, mabe’l...\nÉs molt important que al berguedà hi hagi diversitat musical, per això ens fa grata il·lusió poder-vos anunciar aquest festival. Pels que no coneixeu la ubicació del punk al bosc, us la recomanem, ja que l’entorn és immillorable. Això si, estem endinsats en un bucle monsònic pel que us aconsellem que us abrigueu fort !!\n-ensuciarse los dientes y abrir la nariz, hasta quedarte ciego.\n-tumbarse bajo el sol en la playa con los ojos como platos, hasta quedarte ciego.\n-barnizar todas las puertas, hasta quedarte ciego.\n-entrar en el nirvana, expirando y aspirando, hasta quedarte ciego.\n-ver en youtube el final de amelie, hasta quedarte ciego.\n-comprar aparatos de 2a mano o nuevos y jugar con ellos, hasta quedarte ciego.\n-verter serrín a los peces de ciudad, hasta quedarte ciego… y morir flotando hacia arriba...\nnúria farizo /en rama/\nDissabte 20 de juliol 2013\nBarcelona veu nou espai artístic: THE FLOOR.bcn\nCada vegada sembla que les idees van deixant enrere tot el més semblant a projectes galerístics. L’oxigen d’europa del nord sembla arribar de tant en tant a les ciutats més properes.\nThe floor és un espai polivalent i multidisciplinar enfocat a la producció d’esdeveniments artístics i culturals a la ciutat de barcelona.\nPer aquest dissabte 20 de juliol a les 20:30 presenten la sessió de teatre+cava+summer bites, amb el projecte rizomaquistelarva, d’en primo gabbiano i gerard vilardaga.\nAquesta proposta, dient-ho fàcil, no us deixarà indiferents, ni tindreu ganes de preguntar si us fa mal l’extracció del queixal del seny ni si us ha passat un taxi per damunt del peu. Es tracta d’un loop que et centrifuga a 20.mil peus del terra. Altament recomanable.\nPASA LA VIDA Y UN AUTOBÚS\nUNA MOSCA SOBREVUELA EL CUERPO DESPUÉS DE UNA SIMPLE MASTUBACIÓN.\nNO ES NINGUNA CARICIA NI UN ÁCARO.\nTU Y LA NOCTURNIDAD\nTU Y OTRAS COSAS\nEL PAN ES PAN Y EL MUNDO UNA SALA DE ESPERA.\nC/ ROBI, 10 - GRÀCIA - BARCELONA\nFins el 17 de juliol 2013\nBrooke borg (nova york) presenta per primer cop al gratx una exposició de dibuixos de la polifacètica artista novaiorquesa. Al marge de la seva destresa tècnica, el que sempre ens ha atret d'ella és la seva capacitat d'explicar amb ironia les seves angoixes personals.\nEl sexe i l'amor poden provocar fantasies i fantasmes. Dibuixar-ho, convertir-ho en història, fer-ne gairebé un còmic, ens ho pot ensenyar a veure-ho, a mirar-ho, to SEE it, d'una altra manera. Obres que parlen del dolor amb humor per superar-lo, i que barregen temes contemporanis amb símbols de la tradició jueva de l'artista.\nPeces plenes de missatges que podreu descobrir explicades per l'autora durant aquesta setmana i de la mà de bonet produccions.\nPer projecte de peixera, jordi plana necessita unes 10 persones que els vingui de gust nadar vestits per sota l'aigua.\nSessió vídeo i fotografia de 12:00 a 13:00 VERMUT LLARG als assistents.\nQui hi vulgui participar pot enviar un correu jplanapey@me.com pels detalls.\nFins el 25 d'agost 2013\nSet artistes, set personalitats, set visions, set maneres de dialogar, set de set i molt de ferro.\nGaudir d’escultures als museus, és un deix difícil de trobar. Per aquest motiu, és molt recomanable posar-se les xancletes i fer camí cap a ripoll i ja de pas, visitar el museu que és un espai altament curiós, des de la part baixa on les plantes naturals creixen a les roques, fins a la part de dalt on els exvots conviuen amb armes de foc, llana i cànem.\nHomes de ferro és una exposició col·lectiva d’escultura, on podrem veure una mostra molt important de l’art en ferro que actualment es fa al nostre país.\nSon set artistes i set maneres de dialogar amb aquest metall dur. Set estils molt íntims i personals; set formes de cercar un llenguatge propi per expressar sentiments i emocions.\nNo podem separar, però, la persona de l’artista i a l’exposició es desgranen pistes subtils que ens ajudaran a descobrir el caràcter de cadascun dels autors. Les obres denoten passió i esforç, dues constants que trobem dins els tallers d’aquests set creadors. Uns espais creatius on cada dia s’hi forgen històries i s’hi escolten melodies, que es tradueixen en la bellesa, la sensualitat o la provocació, que trobareu a cadascuna de les obres que s’exposen a l’interior i exterior del Museu Etnogràfic de Ripoll.\njordi díez fernández (centelles) // josep miquel rodriguez coma (sant feliu sasserra) // josep plandiura vilacís (taradell) // jordi illamola portero (torelló) // pep hubach vila (pardines) // antonio diaz garcia (tàrrega) -foto superior- enric pla montferrer (alpens).\nFins el 5 d'agost\nL'holandès christiaan lieverse exposa 13 obres que mostren la fascinació de l’autor pel contrast entre la imperfecció i el model, la fredor i l’empatia, el natural i l’artificial.\nEn les seves pintures, sovint descrites com a retrats psicològics, l’objectiu de Lieverse és generar preguntes en l’espectador, creant un diàleg silenciós entre l’observador i la figura representada.\nD’altra banda, el subjecte és aïllat del seu context per ser col·locat en una nova dimensió. Els fons són incerts i gairebé monocromàtics, i els marges del llenç no marquen els límits de la història, deixant totalment oberta la seva interpretació. “A vegades hi ha un color ‘perdut’ al pinzell, però sempre resulta ser temporal... la meva paleta és de color blau, negre i blanc. Les meves pintures són principalment blanques i molt pàl·lides, però de tant en tant també són d’un negre profund, amb un blanc incisiu”.\nL’última sèrie realitzada, hybrids, mostra uns rostres femenins creats digitalment, mitjançant el muntatge de diferents fotografies, la simetria impecable de les quals s’obté per imatge mirall i on la proporció es basa en el nombre auri. Després, l’artista reprodueix l’obra sobre pell animal per crear, amb la pintura, un ésser “bestialment perfecte”, atractiu i animal al mateix temps. Com explica Lieverse: “Realment és perfecta i, malgrat ho intento, no sento res per ella. No puc interpretar-la, no m’hi apropo massa, però encara ho vull. Ella sembla familiar i, no obstant això, al mateix temps es percep desconeguda”.\nweb autor aquí.\nAvui, 8 de juliol, dia força Marciano, el nostre facebook de konvent arriba a les 2000 amistats !!\nNo sabem si és casualitat o destí, però el nº 2000 és el xef Paco Guzman, amb el quiTxell Bonet Batalla ens ha convidat a participar a la tertúlia radiofònica.\nA TOTS, MOLTES GRÀCIES PER L'AMISTAT I EXPLICAR-NOS I DEIXAR-NOS SER PART DE LES VOSTRES VIDES.\nA la foto, el cartell de konvent (2007), del que tenim gran apreci i que gairebé és emblema, totalment exhaurit i realitzat per Jordi Plana.\nTambé en breu, a la nostra web podreu veure totes les imatges de konvent.0 2013 www.konventzero.com


diaridetarragona.com - Tapís de cercles grocs per peatonalitzar el carrer més concurregut de Salou\nImatge virtual de com es pintaran 500 metres linials de carrer i com es delimitarà la zona de vianants amb la de vehicles. Autors: Grups d´investigació [rum]lab + HABITAR de la URV i UPC. Publicado: 12:34 - 17/02/2017 J.Cabré/Redacción\nSalou busca aplicar un canvi radical en la imatge que presenta l’avinguda Carles Buïgas i a tal efecte es proposa dur a terme una prova pilot aquest estiu –a partir del mes de juny- en un tram comprès entre la rotonda del Carrer Murillo i fins al carrer Saragossa. Es tracta de testar l’acceptació popular de la proposta abans d’una possible execució definitiva d’una obra. L’objectiu principal d’aquesta actuació és donar prioritat als vianants, on actualment només hi ha un 30% de la superfície destinada a passeig- vers els vehicles en un entorn d’alta demanda i intensitat d’ús durant els mesos d’estiu. Aquest matí, l’alcalde Pere Granados acompanyat del regidor de Gestió de Territori, Marc Montagut, han explicat la proposta que utilitza materials reciclats, pintura i una il·luminació addicional per tal de crear un nou espai en aquesta artèria turística. Tot té un pressupost de 60.000 euros. Els treballs tindran en compte la temporalitat i l’ús efímer de l’acció. Els elements utilitzats seran reciclats i/o reutilitzats a més d’utilitzar elements senzills i quotidians, la qual cosa facilita el seu muntatge i desmuntatge i redueix la despesa de la seva instal·lació. Granados ha explicat com “crearem un tapís de cercles grocs que donarà una sensació de major amplitud a la vorera ja que s’extendran a l’actual calçada i, per delimitar el pla vertical entre vehicles i vianants instal·larem un conjunt de bidons que donaran visibilitat i alhora protegiran al vianant”. Els bidons, afegia, es col·locaran a poca distància de manera que sigui una mida suficient per impedir l’aparcament de vehicles entre ells. Finalment, clavats als bidons hi haurà uns pals lumínics que remarcaran el caràcter festiu de l’operació i augmentaran la seva visibilitat a la nit. La imatge resultant serà la d’un corredor lineal que coincideix amb els nous dominis del vianant. A més, es limitarà la velocitat dels vehicles a 10 quilòmetres per hora. “Hem buscat donar una solució a un tram que representa aproximadament el 50% de la llargada de Carles Buïgas, i és el tram amb més intensitat d’ús ja que és la connexió entre el Passeig Jaume I i la platja”. El batlle també ha insistit en que “és una de les artèries principals de Salou pel que fa a activitat comercial i d’oci i com a tal necessita ser qualificat i dignificat. Un canvi pot suposar un motor per a la regeneració de tot l’àmbit, a més de tenir clar que hem de millorar el confort del vianant mentre camina a l’estiu i donar-li prioritat”, apuntava. Aquesta proposta com ha explicat l’alcalde afectarà també la circulació a la zona, la qual deixa únicament un únic carril de vial pel pas de vehicles. Així es preveu que a l’estiu es permeti únicament el pas a veïns de la zona, i càrrega i descàrrega en un horari regulat i emergències, mentre que a l’hivern el pas de vehicles pot ser menys restringit. Granados, també ha afegit que des de l’Ajuntament s’ha sol·licitat el trasllat de les parades d’autobús que hi ha en aquest tram i pel qual circulen 140 autobusos diàriament.\nETIQUETAS: Salou\tWhatsApp\nSalou 28/04/2017 - 18:22\nDos madres se pelean en Salou porque no desean el enlace de sus hijos\nFecasarm dice que se han perdido 5 millones y visitantes sin Saloufest\n26/04/2017 - 21:51\nDani Mateo: "Mi humor bebe de Pepe Rubianes" 26/04/2017 - 17:52


VISITA LLAGOSTERA - Mostrant articles per etiqueta: com arribar\nAquí teniu un recull de informació de com arribar a la població:\nMostra Llagostera en un mapa més gran\nLlagostera es troba situat a l‘extrem meridional de la comarca del Gironès. El seu terme municipal, el més gran de la comarca (76 Km2), limita amb els municipis de Santa Cristina d‘Aro, Caldes de Malavella, Tossa de Mar i Cassà de la Selva.\nPer l‘est, Llagostera s‘integra dins de la zona boscosa del massís de les Gavarres (PEIN) i pel nord i nord-oest per una plana de conreus. A l‘extrem oposat hi trobem l‘Ardenya, que ocupa gran part del terme per la zona sud. Llagostera té un bon nombre de veïnats com ara Panedes i Sant Llorenç, amb parròquia pròpia, Bruguera, Gaià, Ganix, Cantallops, Creu de Serra, Pocafarina i Llobatera. Així mateix, Llagostera integra els nuclis urbanitzats de La Canyera, La Mata, Mont-Rei, Llagostera Residencial, Selva Brava i Font Bona.\nLa situació estratègica del municipi l‘ha convertit en terra de pas i de connexió de l‘interior amb la Costa Brava. A Llagostera s‘hi pot arribar per les carreteres C-65, de Girona a Sant Feliu, per la GE-674 de Caldes de Malavella o per la C-35 de Tossa i Vidreres, via que enllaça amb l‘autopista AP7.


Galeria de fotos | Hotel La Mola\nFotografies de l'Hotel La Mola\nVols conèixer les nostres instal·lacions? La galeria de fotos de l'Hotel La Mola t'ofereix una visita virtual per tots els racons que té l'hotel. Volem oferir-te la millor carta de presentació i així mostrar-te totes les instal·lacions i serveis d'un hotel a Andorra. Per aquesta raó, les fotografies de l'Hotel La Mola estan fetes per a tu. Pots recórrer, imatge a imatge, tots els espais, les habitacions i els serveis que t'ofereix el nostre hotel, situat en un paisatge únic dels Pirineus. La informació més veraç la trobaràs aquí, a la galeria de fotos de la pàgina web oficial de l'Hotel La Mola a Andorra.


Dotze Diàlegs Bíblics - 3 - El Penediment\nTema: EL PENEDIMENT\nPreguntes per P. Brown - Respostes per H. P. Barker\nE VEGADES, en cercar una definició correcta, es perd el significat d'aquella cosa. Em temo que això és el que succeeix moltes vegades amb el «penediment».\nUna vegada em van explicar la visita que va fer un predicador de l'evangeli a un cert home.\n«Solament tinc un missatge per a vostè,» li va dir, «i és que ha de penedir-se».\n«I què és el penediment?» va preguntar el seu interlocutor.\n«Bé,» va respondre el predicador, «quan pensa en la seva vida plena de culpes i que inevitablement ha de trobar-se amb Déu d'aquí a poc temps, si no sap el que és el penediment, no l'hi puc explicar!»\nAmb tot, provaré de clarificar el seu significat. Resumint, aquest terme significa un canvi de manera de pensar, però es tracta d'un canvi de manera de pensar que afecta l'home fins allò més profund del seu ésser moral. És un canvi de manera de pensar que el porta a apartar-se dels seus pecats amb repulsió, i que el porta a avorrir-se ell mateix per haver-los comès. Així, un pecador penedit es posa del costat de Déu i contra ell mateix.\nSuposem que algú no hagi comès cap pecat molt terrible, hi ha alguna necessitat de penediment en el seu cas?\nAbans de parlar del que seria adequat per una persona així, caldria trobar-la! La veritat és que tots els pecats són terribles als ulls de Déu, i que no hi ha una sola persona que no hagi pecat. Per tant, la necessitat de penediment és universal. Déu «ara mana a tots els homes de tot arreu que es penedeixin» (Fets 17, 30).\nSuposo que difícilment podríem trobar a algú més lliure dels més virulents excessos de pecat que Job. Déu mateix va donar testimoniatge que «no hi ha altre com ell en la terra», i que era un «baró perfecte i recte» (això és, en la seva conducta externa), «temorós de Déu i apartat del mal».\nSi es pogués suposar d'algú que no necessités penediment, per descomptat que aquest seria Job. Ell podia dir de si mateix amb veritat: «Em vaig vestir de justícia, i ella era el meu vestit; la meva justícia era com un mantell i una diadema. Era ulls per al cec, i peus per al coix. Jo era un pare per al pobre» (Job 29, 14-16).\nUn home estimat, noble, bonhomiós i caritatiu! És que potser necessitava ell penedir-se? Deixem que respongui per si mateix. Mentre es referia a la seva vida i caràcter externs, podia amb raó afirmar la seva preeminència en bondat, però quan contempla el seu estat i condició davant Déu, escoltem les seves paraules: «Heus aquí. sóc vil. … els meus ulls et veuen. Per tant, m'avorreixo, i em penedeixo sobre la pols i les cendres» (Job 40, 4; 42, 5-6).\nDe vegades sentim parlar del «penediment en el llit de la mort». Què es vol dir amb aquesta expressió?\nHi ha aquells que viuen tota la seva vida despreocupats i sense Crist. Si se'ls apressa la importància del benestar de les seves ànimes, diuen que ja consideraran l'assumpte «algun dia», i amb això ho van postergant una vegada i una altra, i segueixen amb els seus pecats i amb els seus plaers. Al final, quan es troben a la vora del sepulcre, se senten alarmats i comencen a clamar a Déu que tingui misericòrdia d'ells, i fan professió de fe en Crist. Això, suposo, és el que es coneix com «penediment de llit de mort».\nPerò els penediments de llit de mort són cosa molt poc satisfactòria. Certament no negaré que hom, fins i tot en l'ocàs de la seva vida, si de debò es torna al Salvador i posa la seva confiança en la Seva preciosa sang, trobarà misericòrdia. La gràcia de Déu és infinita, i no em tinc cap dubte que molts estaran en el cel que van ser salvats en el seu llit de mort.\nPerò en molts casos hi ha hagut persones que creien que estaven morint, que van professar penediment, i que s'han recuperat. Amb la restauració de la salut va venir de nou l'amor al pecat. Les seves impressions es van esvair, la seva alarma es va calmar, i el seu pretès penediment va resultar irreal, el mer resultat del terror en pensar en la mort.\nÉs fàcil veure com n'és de gran la insensatesa de deixar el penediment per a l'hora de la mort. Fins i tot si hom pot tenir un llit de mort (cosa que no és segura en absolut), serà potser aquest el millor moment per a pensar en l'ànima, quan el cos està turmentat pel dolor i la ment enterbolida pel sofriment continuat?\nA més, no sembla cosa molt mesquina dedicar els millors anys al servei del pecat i del jo, i després, quan falten les forces i la vida s'apaga, tornar-se vers Déu perquè hom ja no pot seguir en els seus propis camins?\nQuina diferència hi ha entre penediment i remordiment?\nEn el remordiment no hi ha un veritable odi del pecat. Hom pot estar ple de remordiment per alguna cosa que ha fet sense sentir massa dolor pel pecat mateix. En tal cas l'ànima es torna sobre si mateixa en amargura. No es torna a Déu amb judici propi.\nJudes es va sentir ple de remordiment per la seva sòrdida traïció quan va contemplar el seu terrible resultat. Però no va haver un veritable penediment, un apartar-se del pecat i del jo per a tornar-se a Déu. En l'amargura de la seva ànima, se'n va anar i es va penjar.\nL'ànima veritablement penedida queda afectada per l'amor i la bondat de Déu. No s'enfonsa en la negror de la desesperació, sinó que s'adona de que, tot i el seu terrible pecat i corrupció, ha d'aferrar-se a Crist. Com en el cas de Pere a Lluc 5, el pecador veritablement penedit s'adona de com n'és d'indigne, de que el Salvador es fixi en ell, i exclama, «Aparta't de mi, Senyor, perquè sóc un home pecador», i no obstant això, al mateix temps es llança als peus de Jesús.\nCom es pot saber que hom s'ha penedit suficientment?\nTinc la fundada sospita que qualsevol que faci aquesta pregunta està transformant el penediment en un salvador. Potser podrà pensar que la sinceritat del seu penediment induirà Déu a mostrar-li la Seva gràcia. Ara bé, cal deixar ben clar que quan Déu beneeix un pecador, no es degut a la profunditat del penediment del pecador, ni a la intensitat de la seva fe, sinó a l'obra expiatòria de Crist en la creu.\nEl penediment no és mai tan profund com hauria de ser-ho, però si un pecador penedit es torna del jo a Crist, llavors el seu penediment ha pres la bona direcció. Ja no ha d'ocupar-se més amb això, sinó que trobarà la pau i la benedicció en confiar-se a Crist, i en descansar en la Seva obra acabada per a salvació.\nSi Déu no vol que ningú es perdi, sinó que tots arribin al penediment, per què permet que molts morin sense penediment?\nDéu mai força les Seves benediccions sobre els homes, ni els tracta com meres màquines. Ell sadolla «l'ànima assedegada». L'oferta de salvació de l'evangeli es fa a tots, i a tots es mana que es penedeixin. Però si algú tanca les oïdes de manera voluntarista, i dóna l'esquena a la misericòrdia de Déu, no podrà culpar a ningú més que a ell mateix si pereix miserablement en els seus pecats. Tot el que l'amor diví podia donar-li ha estat donat lliurement; tot el que la justícia divina demandava ha estat aportat gratuïtament; tot el que calia fer ha estat complert plenament. Què més pot esperar l'home?\nQuè cercaria en una persona que digui que s'ha penedit?\nEsperaria de aquesta persona que «doni fruits dignes de penediment». És inútil que ningú digui que es penedeix dels seus pecats mentre persisteix en els mateixos. Una persona veritablement penedida no solament confessa els seus pecats, sinó que els abandona (Proverbis 28, 13).\nEntre altres senyals d'un veritable penediment observarem una bona disposició a fer restitució a qualsevol que hagi estat perjudicat.\nVeiem això en el cas de Onèsim. Onèsim havia perjudicat al seu amo, Filemó, en fugir. Després de la seva conversió tracta de fer restitució, fins on pugui, tornant immediatament al seu amo. En Zaqueu tenim altre exemple d'això. Quan el Senyor Jesús va respondre amb tanta gràcia al seu desig de veure-l, i va dur la salvació a la seva casa, Zaqueu va dir: «i si he defraudat res a algú, li ho retornaré quadruplicat» (Lluc 19, 8). Aquest és un cas de donar fruits dignes de penediment.\nHi ha algú a qui tu hagis perjudicat? Algú a qui hagis defraudat durant molts anys amb pràctiques astutes, i que mai t'hagi descobert? Algú a qui hagis perjudicat amb la teva llengua, a qui hagis fet mal mitjançant calúmnia i maledicència? Existeix tal persona? Llavors, no em diguis que t'has penedit fins que estiguis disposat a fer el que estigui en la teva mà per a fer restitució.\nUna senyora que es va convertir en una de les nostres reunions en l'envelat havia estat dependenta, en els seus anys joves, en una botiga de teixits. S'havia comprat un barret nou, i necessitava d'una cinta per a adornar-lo. Com que no tenia diners per a això, es va sentir temptada a sostreure com un metre d'aquesta cinta de la botiga del seu patró. Ningú es va assabentar; mai van trobar a faltar la cinta.\nQuan aquella dama es va convertir, va recordar aquella circumstància. Prenent la ploma, va escriure a l'encarregada de la botiga en aquest sentit:\n«BENVOLGUDA ––––––,––– Mentre treballava de dependenta en la botiga del Sr. D –––. , em sap greu de dir que vaig sostreure un metre de cinta rosa per un valor de –––. Ara sóc cristiana, per la gràcia de Déu, pel que incloc aquesta quantitat en segells de correus, i li prego que accepti la meva expressió de sincer pesar.»\nAquesta és la classe d'actitud que esperem veure en qualsevol que professi penediment.\nSi algú diu: «Voldria penedir-me, però sento el meu cor summament dur, i no em dolc pels meus pecats tant com ho hauria de fer», com li respondria?\nLi diria que és bo saber que sent tant la duresa del seu cor, i que es dol tant per no doldre's com s'hauria de doldre. Quantes vegades ens trobem amb persones en aquest estat, sentint-se torbats perquè no ho senten més, dolent-se perquè no es dolen més! Però el que trobem en el fons de tot això és una ocupació amb el jo. Ara bé, el Salvador mai ha rebutjat cap pecador perquè els seus sentiments sobre pecat no fossin suficientment intensos. I tampoc un pecador ha estat rebut i salvat perquè el seu cor estigués suficientment entendrit i el seu dolor fos sincer.\nSi hi ha algú torbat perquè el seu cor és tan dur, li diria, «la duresa del teu cor és una altra raó per la que hauries d'anar a Jesús ara mateix. Ell pot entendrir-lo». Si una persona així insisteix que el seu dolor pel pecat no és suficientment intens, li diria, «Encara més raó perquè no perdis el temps i vagis ara al Salvador. Confia en Ell, pensa en el Seu amor fins a la mort per tu en aquella creu, i si això no et fa doldre pels teus pecats, tampoc ho aconseguirà cap concentració en la teva pròpia condició».\nQuan l'escarceller de Filips va preguntar: «Què em cal fer per ser salvat?», per què Pau i Siles no li van dir res sobre que havia de penedir-se?\nPerquè qui feia aquesta pregunta era un pecador penedit. Observem el canvi que havia tingut lloc en aquell home en el lapse d'unes poques hores. D'un home brutal i endurit s'havia transformat en un indagador ansiós per la salvació. A què es devia aquesta diferència? Indubtablement, al terror. Però hi havia altra influència operant, que sembla haver tocat el seu cor i produït una mesura de penediment. Quina influència era? La bondat de Déu.\nQuan, en la seva desesperació, l'escarceller estava a punt de llevar-se la vida, una forta veu va arribar a les seves oïdes: «No et facis cap mal». Aquelles paraules li van revelar que havia algú que es preocupava per ell. La cura i la sol·licitud que Pau i Siles van mostrar pel seu cruel escarceller eren el ressò de l'interès i amor del mateix Déu. Això va ser una revelació de la bondat de Déu vers l'ànima d'aquell home, i el va rompre i va fer brollar dels seus llavis el clam d'un pecador penedit: «què em cal fer per ser salvat?» El penediment ja estava allí; tot el que es calia llavors era que li assenyalessin el Senyor Jesucrist com Aquell en qui podia confiar per a salvació.\nSi algú mor sense penediment, haurà alguna possibilitat que es penedeixi després de la mort?\nÉs la benignitat de Déu la que porta al penediment (Romans 2, 4). Quan algú mor en els seus pecats, surt per a sempre de l'esfera en la qual actua la benignitat de Déu. Podrà haver remordiment en la regió dels perduts, però no penediment. Al contrari, el plor i les lamentacions van acompanyats de «cruixir de dents», cosa molt diferent del penediment. No hi ha res en l'infern per canviar el cor de l'home. L'Escriptura mostra clarament que «ara és el dia de salvació». És en aquesta vida que queden fixades les nostres destinacions eternes.\nEn Lucas 16 se'ns mostra que el ric en l'infern desitja que els seus germans siguin advertits. Diu ell: «si un d'entre els morts anés a ells, es penedirien». Però ell mai no diu res com «em penediré». Els perduts en l'infern s'adonen que la seva oportunitat per a penedir-se s'ha esvaït per a sempre.\nVostè diu que és la benignitat de Déu allò que guia els homes al penediment. Però, no s'indueix mai als homes al penediment mitjançant el temor?\nNo tinc cap mena de dubte que el temor al judici futur ha estat el mitjà per despertar a molts. Alguns dels servents més ricament beneïts per Déu han vist a centenars tornar-se cap a Ell mentre sacsejaven als seus oïdors amb el tema de l'infern. Diferents persones queden afectades de diferents formes. Alguns poden ser atrets amb gentilesa, uns altres han de ser empesos. Mentre que en el cas d'alguns la «veu calmada, suau» té més pes, uns altres són més moguts pel retrunyir del tro i l'esclat de la tempesta. Alguns cors es fonen sota la dolça història de l'amor de Déu; uns altres queden esberlats sota el terrible advertiment de la mort i del judici. Els servents del Senyor han de tractar amb els homes de manera diferent, i han de mantenir-se sempre en estret contacte amb el seu Senyor per a saber com parlar. Però la bondat de Déu es veu tant en els missatges d'advertiment com en els missatges de la gràcia. És la Seva misericòrdia la que adverteix. Així que sempre és cert que la benignitat de Déu guia vers el penediment.\nQuè significa l'Escriptura a 2 Corintis 7, que diu que «la tristesa segons Déu produeix penediment per a salvació»?\nEl penediment i la salvació als que es fa referència aquí són el penediment i la salvació dels cristians. Els creients a Corint havien errat greument, i l'apòstol Pau els havia escrit una carta amb una fidel reprensió. Aquesta carta (la Primera Epístola als Corintis) havia produït l'efecte desitjat. Un dolor segons Déu havia substituït la desvergonyida vanaglòria en el mal, i aquest dolor pels seus pecats havia induït al penediment, portant els creients de Corint a tornar-se del seu curs de maldat i a apartar-se del mal que abans havien permès. Penedint-se d'aquesta manera, van ser salvats de seguir anant pendent avall cap a l'apagament. D'aquesta manera, es va obrar el «penediment per a salvació» mitjançant la seva tristesa segons Déu. Això mostra que quan un creient peca, el seu penediment hauria de ser tan real i tan pràctic com el que s'espera del penediment del pecador al principi. És bo desitjar estar apartats del mal, i ser guardats d'entristir l'Esperit Sant, perquè es pugui dir de nosaltres, com dels Corintis: «Això mateix d'haver estat entristits segons Déu, quina sol·licitud ha produït en vosaltres, quina defensa, quina indignació, quin temor, quin anhel, quin zel, quina vindicta! En tot vau demostrar que estàveu nets en aquest assumpte» (2 Corintis 7, 11).


Recuperació del conreu de la vinya a la Vall de Betlem a travès d'un #projectesingular - aracoop\nRecuperació del conreu de la…\nUn dels principals objectius de la Direcció General d’Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l’Autoempresa, és impulsar projectes destinats a fomentar l’economia social i cooperativa a tots els sectors i arreu del territori. Així, enguany recolza 59 Projectes Singulars (pdf). Es tracta d’iniciatives impulsades per organitzacions de l’economia social o entitats públiques. Aquestes iniciatives tenen per objectiu generar a través de la creació de nous projectes empresarials, noves línies de negoci, noves empreses, nous mercats, en el marc de l’economia social i cooperativa i aprofitant oportunitats estratègiques del propi sector d’activitat, o del territori.\nEl projecte neix a partir de la necessitat de recuperar la vinya del monestir de Sant Jeroni de la Murtra, de dignificar els entorns periurbans del Barcelonès Nord. Així com de la detecció de l’oportunitat de recuperar i revalorar la tradició vitivinícola de la ciutat de Badalona. Ja que es tracta d’un entorn patrimonial i natural singular.\nLa iniciativa vol posar en valor la viticultura, el paisatge i el patrimoni a la Vall de Betlem. També hi ha la voluntat que incentivi la creació d’activitats econòmiques sostenibles i d’alt valor afegit que promoguin l’aprofitament sostenible dels recursos patrimonials, culturals i naturals del territori.\nLa proposta vol contribuir a la defensa dels espais de convivència col·lectiva com ho és la Vall de Betlem. D’altra banda, aportar noves experiències que consolidin el canvi de relat necessari per tal de promoure una relació respectuosa entre les activitats econòmiques i el territori.\nS’espera que la iniciativa consolidi un nou relat pel que fa a l’activitat econòmica del territori, i generi fins a 5 noves oportunitats de treball digne en sectors com l’agricultura, la transformació alimentària, el lleure i el turisme.\nPersona de contacte: lasargantanabadalonina@gmail.com; vallbetlem@gmail.com\nXarxes socials: Twitter: @lasargantana; twitter@VallBetlem – Instagram: lasargantanacooperativa; valldebetlem\nAnteriorEntrada anterior:De la consolidació a la materialització, un #projectesingular per construir un habitatge col·laboratiu en cessió d’ús al barri antic de ManresaSegüentEntrada següent:L’economia social promou la redistribució de la riquesa per acabar amb les desigualtats socials


La Ruta de la Palta - Escena Poblenou in Entradium\nLa Ruta de la Palta - Escena Poblenou\nNau Ivanow. Nau Ivanow- C/Hondures 30 08027. Karte ansehen\nProjecte Ingenu, conjuntament amb un grup d’actors i ballarins xilens, proposen un viatge per la història compartida entre Catalunya i Xile: des de la celebració de les seves derrotes (11 de setembres), les nombroses onades migratòries o exilis entre un i altre lloc, el passat dictatorial recent, les tortures… les protestes de la tardor: tan a la Plaça Urquinaona de Barcelona com a la Plaza Italia de Santiago de Chile…\nLa palta és el nom xilè per a l’alvocat. Quan fa 2 anys Projecte Ingenu viatja a Santiago de Chile en un intercanvi artístic amb Teatro Puerto, es troba en plena “vaga de consum de palta”: els preus de l’alvocat havien assolit uns màxims històrics que el feien inassumible pels autòctons. L’especulació havia arribat al consum d’un aliment bàsic per als xilens, per culpa de l’exportació massiva del producte a Europa i Estats Units. Tot plegat mentres aquí es lloava sobremanera l’alvocat per les seves propietats nutricionals i se l’incloïa en totes les dietes vegetarianes, veganes i superhealthy. Es feia evident com la colonització no havia acabat tal i com expliquen els llibres d’història, senzillament ha canviat de forma.\nDins del Festival Escena Poblenou\nDurada aproximada: 75 min.\nIdioma: castellà, català, anglès, mapuche i altres llengües\nAutoria: Una creació de Projecte Ingenu\nInterpretació: Georgina Avilés, Cristian Chaparro, Toni Guillemat, Neus Pàmies, Martí Salvat, Daniella Santibáñez, Xavier Torra\nProducció: Nau Ivanow, amb el suport del Grec 2020 Festival de Barcelona i col·laboració Espacio Checoeslovaquia\nProjecte Ingenu és una companyia catalana nascuda fa cinc anys amb una visió profundament humanista del teatre. Fins ara han portat a escena la seva Trilogia Shakesperiana (Hamlet, Romeu i Julieta i Vaig det Pròsper) i la Trilogia de la Insatisfacció (Yerma, InFaust i La Dona Pantera). Aquest cop treballen amb el Teatro Puerto de Xile, una de les companyies de la regió de Coquimbo amb més projecció nacional i internacional, membres de la qual van gaudir l'any 2016 d'una residència de gestió artística a la Nau Ivanow. El projecte és fruit del treball conjunt de Projecte Ingenu i Teatro Puerto, dues companyies que tenen en comú la seva relació amb la Nau Ivanow.


El bloc de segon - Col.legi Claret: de febrer 2021\nVisualitzant aquest vídeo podreu recordar tot el que hem explicat a classe del CICLE DE L'AIGUA.\nPublicat per segon-Claret a 16:16 Cap comentari:\nCONFERÈNCIES 2021 2n B (4)\nAquesta setmana ens han exposat les seves conferències el Gerard Sánchez i la Martina Domingo.\nEl GERARD ens ha fet la conferència sobre EL GAT, perquè ell en té un i li agrada molt.\nEl seu gat es diu Messi i el cuida molt bé.\nEns ha explicat que el gat és un animal domèstic i que existeixen més de 60 races reconegudes.\nEls gats tenen el sentit de l’olfacte molt desenvolupat per poder caçar, una excel·lent visió nocturna i als bigotis hi tenen sentit del tacte.\nSón capaços de emetre més de 100 sons.\nGerard hem après moltes coses dels gats.\nT’ho has preparat i ho has explicat molt i molt bé!!!\nLa MARTINA ens ha fet la conferència sobre “EL BALL DE LA PRIMERA”, ja que ella el balla i li agrada molt.\nEns ha explicat que el ball de la Primera és una dansa molt antiga i a Valls es va recuperar al 1981 . S’acostuma a ballar per les festes Decennals de la Mare de Déu de la Candela, per la festa major de Sant Joan.\nLa Martina ens ha ensenyat tot el vestuari que porta per sortir a ballar: faldilla, armilla, faixa, cascavells als peus, castanyoles..........\nPer últim hem pogut escoltar la música i ens ha ensenyat diferents passos que els nens/es de classe han pogut ballar.\nMartina, ho has preparat i explicat molt bé!!\nEns ha agradat poder practicar els passos amb tu. Es nota que gaudeixes ballant.\nPublicat per segon-Claret a 20:49 Cap comentari:\nCONFERÈNCIES 2021 2n A (4)\nAvui ens han presentat les seves conferències el Joan Batet i el Biel Rodríguez.\nEl Joan ens ha parlat de l'esport que practica des que tenia 5 anys, l'hoquei sobre patins.\nEl Joan juga a hoquei patins al Club Hoquei Valls. S'ho passa molt practicant aquest esport ràpid i dur.\nEns ha explicat moltes coses d'aquest esport.\nL'hoquei es va iniciar a Anglaterra fa molts anys però ben aviat va arribar a Catalunya.\nEns ha explicat com s'hi juga, quants components hi ha a l'equip i sobretot com és l'equipació per jugar-hi i hem vist que és molt complerta ja que cal protegir molt bé el cos dels possibles cops i accidents.\nMolt bé, Joan!!!\nEns ho has explicat molt i molt bé!!\nEl Biel ens ha parlat dels SuperZings, la seva joguina preferida des de fa força temps.\nAquestes petites joguines col.leccionables tenen el Biel -i molts nens i nenes de la classe- ben entusiasmats.\nEl Biel ens ha explicat molt bé com són aquests personatges, com podem diferenciar els herois dels dolents. Què hem de fer? Només cal mirar-los els ulls. Si són blancs els superzings són herois i si són grocs o vermells ..compte, perquè són ben dolents!!!\nEl Biel també ens ha explicat que trobem els SuperZings en jocs de taula com el Monopoly, el joc de l'oca , en llibres, còmics, cotxes, robots, en roba....fins i tot la mascareta que ell duia avui estava ben plena de SuperZings!!!\nMolt bé, Biel!!!\nEns ho has explicat molt bé i amb molt d'entusiasme!!\nPublicat per segon-Claret a 19:21 Cap comentari:\nCom que és l'hivern, els nens/es han fet un col·lage amb colors freds.\nHan utilitzat papers de diferents textures i cadascún ha fet la seva composició.\nTotes les composicions han quedat molt boniques i molt creatives.\nUs hem de FELICITAR A TOTS I TOTES per la bona feina que heu fet!!\nPublicat per segon-Claret a 8:00 1 comentari:\nAvui, 20 de febrer fa l'aniversari la nostra companya NAGORE EXPOSÍTO, fa 8 anys!!\nEt desitgem que passis un gran dia.\nMOLTES FELICITATS, NAGORE!!!!!\nCONFERÈNCIES 2021 2n A (3)\nAvui han estat la Paula Alfonso i l'Àlex Andreu els qui ens han presentat les seves conferències.\nLa Paula ens ha parlat del món dels Pokémon.\nLa nostra companya Paula és una autèntica especialista en el món dels Pokémon. Ho sap gairebé tot i ens ha explicat moltíssimes coses d'aquests personatges protagonistes de molts videojocs.\nEntre d'altres coses ens ha parlat dels tipus de Pokémon que hi ha, dels diferents personatges, com evolucionen, quins són els seus super poders.. També de la lliga Pokémon i moltres altres coses que han interessat molt a tots els nens i nenes...\nEt felicitem, Paula!!!\nL'Àlex ens ha parlat del Barça, i en concret dels millors jugadors, de les seves grans llegendes.\nL'Àlex és un enamorat del futbol i sobretot del Barça, el seu equip preferit.\nBen equipat amb la seva samarreta, ens ha explicat moltes coses d'aquest club: qui el va fundar, com es diu el camp on juga el Barça, què simbolitza l'escut, els títols que ha guanyat al llarg de la seva història...i sobretot ens ha parlat de les seves llegendes. És a dir, dels grans jugadors que hi han jugat al llarg del temps.\nUn bon exemple serien Kubala, Cruyff, Maradona, Messi, Guardiola...i tots els jugadors del Dream Team...\nExcel.lent, Àlex. Et felicitem!!\nHas treballat molt i ens ho has explicat molt bé!!!\nPublicat per segon-Claret a 18:58 Cap comentari:\nCONFERÈNCIES 2n B 2021 (3)\nAquesta setmana ens ha exposat les conferències l’Alain Egea i la Irina Briscan.\nL’Alain ens ha parlat de les Consoles i Nintendo actuals ja que li agrada molt jugar-hi.\nEns ha explicar que Nintendo és una empresa del Japó dedicada a l’entreteniment. Ens ha parlat de la primera consola que va sortir al mercat, la Game Boy, que van tenir molt èxit.\nLes consoles actuals són més modernes i s'hi pot jugar en línea o per Internet.\nTambé ens ha parlat dels accessoris que porten i què són necessaris.\nAlain, hem vist que t’agraden i t’apassionen molt les consoles i els videojocs, en saps moltes coses!!!\nT’hem de felicitar per la teva preparació i per l'exposició que has fet i que ens ha agradat molt.\nLa Irina ens ha escollit el tema de “ L’ESQUI”, perquè li agrada molt esquiar.\nDe petita ja anava a esquiar i pujava amb la família a un trineu arrossegat per gossos i ho trobava molt divertit.\nEns ha explicat que els primers esquis eren de fusta i servien per desplaçar-se d’un lloc a l’altra sobretot als països Nòrdics i que l’any 1943 es van celebrar els primers jocs olímpics d’hivern.\nTambé ha parlat de les diferents modalitats de competicions. La que més li agrada i que més il·lusió li faria poder practicar és el salt d’esquí.\nHem vist que t’agrada molt l’esqui i a nosaltres ens ha agradat molt la teva conferència, Irina!!\nMoltes felicitats per la feina que has fet!!!!\nCONFERÈNCIES 2021 2n A (2)\nAvui han estat l' Iris Aguilar i l'Ariadna Ronda qui ens han presentat les seves conferències.\nL' Iris ens ha parlat de les campanes i en concret de les campanes del campanar del Milà poble on ella viu. És per això que aquestes campanes li són molt familiars ja que l'acompanyen en el seu dia a dia.\nl'Iris ens ha explicat quina era la funció de les campanes: bàsicament alertar la gent del poble dels diferents esdeveniments que hi passaven.\nEns ho ha exemplificat amb uns audios dels diferents tocs:\n- casaments i batejos: so agut i alegre.\n- enterrament: so greu i trist.\n- foc: so ràpid i apressat.\n- de missa: so ràpid i alegre.\n- repic general: totes les campanes tocant a l'hora. Alegria i joia.\nEns ha agradat molt la teva conferència, Iris!!!\nMoltes felicitats per la feina que has fet!!!\nL'Ariadna no podia ser més oportuna amb la seva conferència.\nTot just aquests dies que parlem dels animals invertebrats, ella ens ha parlat d'un dels invertebrats més bonics: les papallones.\nEns ha explicat moltíssimes coses interessants d'aquests insectes lepidòpters : com són , com neixen -fent especial incidència en la seva metamorfosi- , quines són les parts del seu cos..I també on viuen i què mengen.\nA més ens ha portat imatges de papallones molt curioses com la papallona monarca o la papallona mussol i ens ha explicat algunes curiositats que ens han interessat molt...Per exemple: sabieu que les papallones oloren per les antenes???\nEns ha agradat molt la teva conferència, Ariadna!!!!!\nPublicat per segon-Claret a 20:35 Cap comentari:\nI encara més disfresses...\nPublicat per segon-Claret a 21:27 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Carnaval 2021\nAvui per fi els nens de 2n B hem vingut ben disfressats a Col.legi. Tot i les restriccions hem pogut gaudir d'una bona tarda de Carnaval.\nPerò els nens i nenes de 2nA tot i ser a casa, s'han sumat també a la festa ben disfressats.....\nSi els voleu veure a tots, cliqueu damunt la imatge!!!!\nPublicat per segon-Claret a 20:15 Cap comentari:\nQUÈ MANA EL CARNESTOLTES? (4)\nL'últim mandat del Carnestoltes és que avui -dijous gras- vinguem amb un davantal ben llampant!!!\nDemà...tots molt ben disfressats!!!\nPublicat per segon-Claret a 17:06 Cap comentari:\nCONFERÈNCIES CURS 2020 - 2021 (2)\nAquesta setmana ens han exposat la JAWHARA BELGHOUCH i el ROGER ESTALELLA.\nLa Jawhara ens ha exposat "ELS DOFINS".\nEns ha parlar que són mamífers aquàtics i que hi ha diferents especies.\nEns ha senyalat les parts i la funció de cada una d'elles.\nHa explicat com és la seva alimentació, com respiren, com neden i la seva reproducció.\nPer últim hem mirat un vídeo molt bonic dels dofins.\nJahwara, t'ho has preparat i explicat molt bé.\nEl ROGER ens ha parlat del "BASQUET" perquè li agrada molt jugar a basquet i mirar partits.\nEns ha fet una petita ressenya de com es va iniciar el basquet.\nCom és la pista de joc amb totes les seves línies i de les zones des d' on s'han de tirar les pilotes per obtenir més punts.\nTambé de la formació de l'equip i el lloc on es col·loquen els jugadors i la distribució del temps d'un partit.\nENS HA AGRADAT MOLT I HO HAS EXPLICAT MOLT BÉ.\nMOLTES FELICITATS, ROGER!!!!!\nPublicat per segon-Claret a 10:30 Cap comentari:\nQUÈ MANA EL CARNESTOLTES? (3)\nAvui aquest Carnestoltes tant poca-solta ens ha manat que...\nens posem unes ulleres ben divertides i...ho ha aconseguit!!!\nPublicat per segon-Claret a 19:36 2 comentaris:\nQUÈ MANA EL CARNESTOLTES? (2)\nQUÈ MANA EL CARNESTOLTES? (1)\nCONFERÈNCIES CURS 2020-2021 2n A (1)


NENES A LA PRADA - BLOCS\nNenes A la Prada\nQuan us distreu el trastorn alimentari de Mary-Kate i els 400 tons de trucada per escollir al regne de caramels de la infantesa del segle XXI, pot ajudar-vos lligar-se amb un capó i conduir uns quants centenars de quilòmetres, amb RV, SUV o Chevy Malibu. amb plaques de Nevada llogades al Minneapolis-St. L'aeroport Paul: als marges tranquils i sagrats de Plum Creek, on la vida és d'alguna manera millor, més senzilla.\nPerò també més difícil.\nEn algun nivell de germans, podeu entendre i gairebé desitjar la part difícil, els detalls intensos de la domesticitat del segle XIX i la feminitat terrenal: les tasques interminables, els focs sobtats de la prada, els llops udolants, el xarop d'auró pur als pastissos de blat de moro, el nina de drap el matí de Nadal, les burles de Nellie Oleson. Cada estiu, i especialment durant el juliol, milers de dones i nenes (acompanyades de marits, nuvis, germans i pares simpàtics) viatgen a aquest racó llunyà del mig oest per trobar la Laura Ingalls Wilder dins, per estar a prop dels molts llocs on va viure 130 fa anys i en va escriure a la seva popular sèrie de llibres infantils 'Little House'.\nEl llarg tram dels Estats Units 14 a través de Minnesota fins a Walnut Grove i De Smet, SD, rep el nom de Wilder, que és més honor del que mai va rebre al panteó de les lletres americanes.\nAl llarg d'aquesta carretera hi ha concursos de Wilder, festivals durant un dia, representacions i visites guiades. Pots ajudar a llaurar un camp. Podeu anar en un vagó cobert. Són rínxols de plàtan i llaços amb volants. És aquest anhel profund: les dones ploren parlant-ne, mentre acaricien distrament els cabells de les seves filles, que han fet trenes. La gent es ruixa mútuament amb Off! Skintastic Tropical Fresh spray d'insectes comprat al Wal-Mart més proper, a 30 milles de distància, tot i que lamenten que la pobra Laura mai no tingués cap apagat! Skintastic, o un Wal-Mart.\nPobre Laura, diuen els puristes. Pobre, meravellosa Laura.\n'Hi ha la gent del llibre i la gent de la televisió', diu Nicole Elzenga, la gerent de col·leccions del museu Laura Ingalls Wilder al centre de Walnut Grove, que té una rèplica de la casa de gespa, una escola d'una sola habitació i altres exposicions que inclouen un edredó Wilder. fet al final de la seva vida, la xemeneia de la xemeneia utilitzada al plató de 'Little House on the Prairie' de la NBC i... uff da! -- un glossy autografiat de 8 per 10 de l'actriu Alison Angrim (que va interpretar a la nefasta Nellie) amb biquini, cap al 1982.\n'De vegades, la gent dels llibres no es porta bé amb la gent de la televisió, i discutiran'. diu l'Elzenga. 'S'ho prenen molt seriosament. La gent ve de tot arreu: França, Alemanya, Japó. Una família de França es va presentar i es va quedar durant dies. Van passar la nit en una casa de gespa.\n'Tots estan buscant alguna cosa', diu Ron Kelsey, un resident de Walnut Grove que interpreta al botiguer Mr. Oleson tres nits a la setmana a l'elaborat certamen de la ciutat, organitzat sota les estrelles en un amfiteatre construït a prop de Plum Creek. 'Venen aquí i hi ha alguna cosa sobre l'estil de vida que la gent encara està buscant. . . . La meva professora d'escola rural ens va llegir aquests llibres als anys 40. Durant molt de temps no sabíem mai que tot passava aquí, al nostre voltant».\nHi ha aquesta necessitat de conèixer la Laura, honrar la Laura, viure i respirar Laura. 'Moltes dones diuen:' M'encantaria tornar i viure en aquells temps ', diu Elzenga. 'Crec que no duraries una setmana. Va ser dur. Els mòbils la fan pensar en la Laura. Anar i tornar a la feina la fa pensar en la Laura. Fa tres setmanes va donar un ronyó a una companya de feina del museu, cosa que va ser una 'casa petita' molt de cor de Laura, en un sentit pioner després de post-post.\nA Walnut Grove, dur és bo. Dur és la força. Difícil és Ingalls. Aquests dies, molts pagesos han marxat de Walnut Grove (població, darrer recompte, 599). Van trencar o van ser comprats per grans productors empresarials. L'únic restaurant que queda es diu Nellie's Cafe, i el turisme relacionat amb Wilder és una de les poques coses que mantenen la ciutat intacta.\nEls únics nouvinguts a Walnut Grove són els refugiats hmong, desplaçats per la guerra del Vietnam, mentre que els nord-americans veien a Melissa Gilbert com Half-Pint corretjava per la simulacre praderia de la televisió. Els Hmong representen al voltant del 25 per cent de la ciutat, i els seus fills i néts llegeixen Laura Ingalls Wilder com a part del currículum obligatori a l'escola de primària de Walnut Grove.\n'La història [Ingalls] els funciona', diu Kelsey sobre els Hmong. 'He sentit que vénen aquí pensant: 'Bé, els pioners van venir aquí i van poder començar les seves vides de nou, així que també ho comprovarem'. '\nNostàlgia, segles a part\nHi ha dues soques contagioses de nostàlgia a l'aire a Walnut Grove.\nUn tracta d'un anhel cap a la dècada de 1870: Laura Ingalls, de 7 anys, es va traslladar a un terreny de 172 acres a unes tres milles a l'oest de Walnut Grove el 1874 amb la seva família itinerant (havent fugit desolada però alegrement descrita el fracàs al territori indi, i abans d'això. haver abandonat els boscos profunds de Wisconsin). Els Ingall -- Ma, Pa, Mary, Laura, Carrie-- van viure al principi sota terra, en un dugout al costat de Plum Creek, després van construir una casa real amb taulers reals, i el Pa va tenir una oportunitat de cultivar blat.\nÉs a dir, fins que van arribar les llagostas.\nLes coses van empitjorar i es van allunyar de Walnut Grove, dues vegades.\nPerò l'anhel també es refereix a la dècada de 1970: 'Little House on the Prairie' de la NBC va debutar l'11 de setembre de 1974 i va funcionar durant nou temporades, deixant gairebé tota la narrativa històrica de Wilder a la pols, però fent-ho bé pel que fa als valors de la família Ingalls. , manipulació de les cordes del cor i plans persistents de les dents angelicalment blanques de Michael Landon.\nEls llibres, escrits per Wilder als anys 30 i 40 (va morir el 1957 als 90 anys a Missouri), van vendre milions de còpies més quan el programa de televisió es va convertir en un èxit i encara són populars, impresos en molts idiomes.\nHaver estimat 'Little House on the Prairie' als anys 70 va ser tenir una carmanyola de Holly Hobbie i que la teva mare es tornés cap a la part posterior de la furgoneta Country Squire i et digués que traguessis el nas d'aquell llibre i mireu. wouldja, al Gran Canó. Haver estimat 'Little House' va ser portar un vestit d'estampat de calicot d'estil de la praderia a la bat mitzvah de la teva germana gran o com a florista del casament de la teva tieta. Significava que havies de lluitar rutinàriament amb el teu germà petit pel control de la televisió els dimecres a la nit (i després, amb la temporada 1976-77, anhelar-ho els dilluns a la nit, cosa que va enfrontar la devoció del teu pare pel 'Monday Night Football'. ). Es tractava de demanar prou novel·les de rústica d'angoixa per a preadolescents a través del club de lectura Scholastic Scope perquè poguéssiu obtenir el pòster gratuït del somiador Dean 'Almanzo Wilder' Butler, amb tirants, els braços musculosos creuats, recolzat a una tanca.\nEs tractava de voler córrer descalç pel prat. Només que no hi havia prats de la dècada de 1870 als suburbis de la dècada de 1970, només gespa.\n'Això és ara'\nVa mirar el Pa assegut al banc al costat de la llar, la llum del foc brillava sobre els seus cabells i la barba castanys i brillava sobre el violí marró mel. Ella va mirar la mare, balancejant-se i teixint suaument. Va pensar per a si mateixa: 'Això és ara'.\nEs va alegrar que la casa acollidora, i el pare i la mare, la llum del foc i la música, fossin ara. No es podien oblidar, va pensar, perquè això és ara. Mai pot ser fa molt de temps.\n-- de 'Little House in the Big Woods'\nAquí, per fi, els prats. Aquí hi ha la praderia, el cel, el crick, els skeeters. Això és ara.\ncom escriure un paper\nEntre les fileres conglomerades de blat de moro i cultius verds de blat i soja, amb l'olor de fenc i fems acabats de tallar a l'aire pesat dissabte a la tarda, hi ha 34 Laura i només set Nellies van entrar al look anual de Laura Ingalls/Nellie Oleson de Walnut Grove. -Concurs igual, obert a noies de 8 a 12 anys per una quota d'entrada de 3 dòlars.\nÉs típic tenir més Laura que Nellies, diu la resident de la ciutat i presentadora del concurs Missie Erbes. 'Però, personalment, sóc més partidari dels Nellies. Les trenes de Laura les pots fer bastant fàcils. I no qualsevol pot ser una Nellie. No tothom vol ser una Nellie.\nSempre va ser així. La feminitat nord-americana moderna, especialment les noies dels anys setanta, sempre discernirà les Nellies del món de les Laura, basant-se en esdeveniments que van passar més d'un segle abans de 'Mean Girls'. Wilder va inventar Nellie Oleson per a la seva ficció històrica; Els estudiosos han coincidit en general que Nellie era una amalgama de tres nenes que vivien a Walnut Grove cap al 1875, una de les quals pertanyia a la família Owens, que tenia una botiga. Nellie és coneguda de totes les cultures, i vés amb compte: t'ho mostraré, Laura Ingalls.\nErbes, de 23 anys, que amb la seva mare codirigeix el certamen, porta un vestit de praderia amb estampat de calicot i ulleres de sol Ray-Ban. Reuneix els joves concursants sota una carpa de festa al mig del camp, que proporciona un cert alleujament de la calor. Ella explica les regles. S'asseuen a terra i la miren.\nCada noia serà cridada al micròfon perquè pugui dir el seu nom i d'on és, i després haurà de respondre una pregunta trivial dels llibres de Wilder. Els pares ansiosos preparen les seves càmeres de vídeo digitals. Els germans avorrits estan movent-se més enllà de la creença. Les noies semblen nervioses i tímides.\n'Contestant No. 51,' Erbes calls out.\nUna nena petita amb cues s'aixeca i passa per sobre dels altres.\n'Com et dius?'\n'Aquí tens la teva pregunta. Quin era el sobrenom de la Laura?\n'Um, Mitja pinta?'\n'Això és, però algú sap quin era el sobrenom complet?'\n'Mitja pinta de sidra dolça tota beguda!!'\nDesprés Courtney, Lilliana, Ellie, Cassidy, McKenzie i més. Fins i tot hi ha una Laura pèl-roja i picosa d'Ohio vestida de Laura, amb una pissarra i un cubell de dinar de llauna (i, de fet, guanyarà). Les noies han vingut de prop i de lluny: Califòrnia, Illinois, Canadà.\nNi tan sols hem arribat als Nellies. Sandy Carpenter, que viu a la propera Tracy i ensenya a alumnes de cinquè a vuitè grau a l'escola de Walnut Grove, observa nerviosament la seva neboda, Page Miller, que està de visita des de Kansas. La pròpia filla de Carpenter no volia participar en el concurs de semblants a Nellie, però en Page era un joc, només es preocupava perquè 'no sóc prou dolent'. Carpenter la va vestir amb un elegant vestit de color rosa i blanc, llaços, guants de festa blancs i un embolcall de visó. Amb la calor de 89 graus, els seus rossets ros comencen a marcir-se. 'Té els cabells llisos', diu Carpenter. 'Això és l'únic que em preocupa'. (I el seu esforç dóna els seus fruits, quan Page més tard guanya la ronda final i es corona Nellie d'enguany.)\n'Uf, aquests vestits són calents, no són noies?' diu l'Erbes pel micròfon, mirant la misèria que té davant, aventant-se i tirant del seu vestit de poliblend.\nYeahhhh, arriba un patètic sospir de 41 noies a l'uníson.\n'Podríem anar a seure als nostres cotxes i fer funcionar l'aire condicionat', diu Erbes.\n'Som uns pioners, eh?'\nDesprés d'una fotografia de grup, les noies desfilen entre la multitud d'unes 200 persones fins a l'escenari, on s'anuncien les eliminatòries. Per a cada pregunta trivial que es fa, hi ha tres nois adolescents encertats a la gelateria que criden 'ALMANZO!!' independentment de la resposta.\nStan Gordon, la família de la qual és propietària i cultiva la zona d'Ingalls des de 1949, recorda quan els seguidors curiosos van començar a aparèixer a la porta dels seus pares als anys 50. 'La meva mare i el meu pare els convidarien a seure a la taula de la cuina', diu Gordon. Al cap d'un temps passaven unes 600 persones a l'any i va arribar a ser una molèstia. Després va sortir la sèrie de televisió.\nEl Walnut Grove que es veia al tub eren realment els turons del comtat de Ventura al nord de Los Angeles, però milers de fans van començar a pelegrinar a Minnesota a la recerca de l'oferta real. La ciutat va obrir el seu primer museu l'any 1974 i va organitzar un certamen al gimnàs de l'institut el 1978, i després a la granja. Després d'un màxim de gairebé 30.000 visitants el 1984, diu Gordon, ara visiten unes 20.000 persones a l'any.\nSi t'agraden els edredons, si t'encanten el pa escandinau i la salchicha, si t'encanten els bonets i Laura Ingalls Wilder, si t'encanta una banda de nois elviscs de mitjana edat que toquen cançons pop incongruents dels anys 60, has trobat el teu lloc en un lloc perfecte. Amèrica. Walnut Grove pot ser per als bonitheads, però en qualsevol lloc i en qualsevol moment, algú altre també es dedica a un joc de disfresses: drag queens, recreadors de la Guerra Civil, klingons al centre de convencions. Tothom té alguna cosa i no es pot deixar anar mai. Condueix prou lluny i trobaràs el teu.\nSi els Ingalls estiguessin per aquí ara, i el pare no pogués resistir el seu impuls de moure's, podrien acabar a Walnut Grove per la mateixa sort: es podrien quedar a l'AmericInn al costat del Wal-Mart mentre ell buscava feina. Podrien guardar les seves coses a l'emmagatzematge. Podrien dormir al cotxe.\n'Té tanta emoció humana', diu Amy Arness, que va portar la seva família de Fargo, N.D., a Minnesota, on va viure una vegada, i des d'aleshores s'ha traslladat diverses vegades, amb un marit a la facultat de medicina i residències a diferents ciutats. 'La part que sempre m'agafa és on la família Ingalls ha de deixar Walnut Grove. Ens hem hagut de moure una i altra vegada. Hem deixat amics. Això és el que penso, el que van passar, com van recollir i moure les seves vides.\n'Llegiu els llibres, i totes aquestes coses dolentes els passen [els Ingalls]', diu Nicole Enzinga, de tornada al museu. 'Però al final del dia, sempre toquen el violí. Sempre veuen el costat assolellat de la vida.'\nLa narrativa més salvatge\nEl sol de l'estiu triga molt de temps a dirigir-se cap a l'oest, però lentament les ribes de Plum Creek adquireixen la sensació d'una nit tranquil·la, amb insectes brunzits al voltant i Winnebagos i autobusos turístics que s'acosten cap a l'amfiteatre. El món de la Laura és ara sobre cadires de gespa de lona plegables, cotxets i persones que porten samarretes i sandàlies amb el gorro. Té un snack-bar. Una estudiant de sociologia alemanya de la Universitat de Colònia, vestida amb vestits de praderia, saluda els assistents quan entren i els demana que omplin una enquesta, que utilitzarà per a la seva tesi doctoral, que és un examen de la poderosa necessitat de visitar la gent. els llocs on van viure els seus personatges literaris pop preferits.\nEntre bastidors, hi ha molts trenats per fer i notes del director per compartir de l'actuació de la nit anterior. La majoria de les 51 persones del repartiment viuen a Walnut Grove o prop. Alguns actuen per primera vegada. D'altres ho estan fent durant el que sembla una eternitat. Les nenes envelleixen en papers més grans i les nenes noves arriben a les audicions de primavera.\ncintura hula hoop abans després\nErrol Steffen, l'electricista de la ciutat, va participar en el seu primer certamen fa 27 anys com un dels ciutadans. Anava a classes al Dunwoodie College of Technology de Minneapolis, i durant les tres hores en cotxe practicaria les seves línies. Des de llavors, ha estat al certamen cada any, els darrers 13 interpretant Charles Ingalls, més conegut com a Pa. També dirigeix la taquilla del certamen. Té 45 anys i té la barba tacada de gris. (A les imatges, Charles Ingalls tenia una barba de gairebé un peu de llargada. 'Només aniré tan lluny per al certamen', diu Steffen).\nHa viscut tota la seva vida a Walnut Grove, l'ha vist com es va reduir amb els anys i l'ha vist aferrar-se a la narrativa de Wilder. Ho ha vist durant els anys de la mania de 'Little House', quan el programa sempre es va esgotar i les celebritats del programa de televisió visitaven, van conèixer gent, es van posar un dit del peu a Plum Creek, van posar per fotos i van signar autògrafs. (Les estrelles van arribar fins aquí per una quota d'aparició, és clar, que la ciutat va pagar.) Karen Grassle, que va interpretar a Ma, era aquí, com Nellie, com la senyora Oleson, el reverend Alden i, fa dos anys, Dean Majordom (ALMANZO!!). Michael Landon, que va morir el 1991, no va visitar mai, i tampoc Melissa Gilbert, que va interpretar Laura.\n'Lamento no haver esmentat el nom de la ciutat a la meva història', va escriure Laura Ingalls Wilder a l'editor del Walnut Grove Tribune el 1953, un cop s'havia comprovat que la ciutat era realment l'escenari del seu quart llibre. 'On the Banks of Plum Creek', publicat per primera vegada el 1937: 'Ho hauria d'haver, però en aquell moment, no tenia ni idea que estava escrivint història'.\nElla ho era i no ho era.\nEls estudiosos de Wilder asseguren amb tranquil·litat quantes de les seves històries de semi-ficció comproven els registres del cens, els certificats de naixement i defunció, les transaccions de terres, etc., sabent perfectament que Wilder tenia tendència a saltar-se els moments més foscos de privació i pèrdua de la seva família. que va barrejar personatges i retocar la cronologia. (I la gent sempre es preguntarà si els llibres van ser formats o escrits conjuntament per l'única filla de Wilder, Rose Wilder Lane, una periodista i autora semifamosa.)\nRon Kelsey, ara vestit i preparat una hora abans de l'hora de l'espectacle amb la seva disfressa de Mr. Oleson, assenyala una línia de roures d'aquest costat de la riera que són moltes generacions més grans que els roures de l'altre costat, i diu que la seva edat correspon a la de Laura. records dels focs que van escombrar la praderia. Els entomòlegs han verificat els anys de plagues de llagosta que van devastar la comunitat agrícola de Walnut Grove. Eleck i Olena Nelson, els veïns que salven vides que apareixen a 'On the Banks of Plum Creek', eren reals, igual que els Bedals i els Kennedy i Johnny Johnson, el nen noruec que curava les vaques. Kelsey va trobar el certificat de defunció de Charles Frederick Ingalls, el nen que va morir a Minnesota, un esdeveniment que va entristir tant la família Ingalls que Laura ho va deixar fora de la història. Ara persegueix una teoria que Mary Ingalls, la germana de la Laura, no es va quedar cega de l'escarlatina després de tot. Els estudiosos més salvatges ara pensen que va ser el xarampió, que debilita el nervi òptic, el que el fa susceptible als danys de la llum solar.\nTot i que els devots de Wilder tenen un desig constant de fer coincidir el fet històric amb la seva ficció, el que encara tenen els seus llibres és una mena de precisió transcendent. Hi ha un impuls centrat en els homes entre els concursants de presentar fets sobre ferrocarrils, collites, Manifest Destiny, atacs indis, jocs de cartes de saló, però és difícil trobar descripcions millors i més clares de la vida familiar pionera a la literatura nord-americana que la de Wilder. sobretot des d'una perspectiva femenina. Els llibres només són perifèrics de la història. Es tracta de trobar Amèrica. Era avançada al seu temps; les seves històries es llegeixen gairebé com un documental o un reality show, sobre una família que treballa per alimentar-se i sobrevivir. L'escriptura de Wilder és com una manta, càlida i tranquil·litzadora.\nPoc després de la posta de sol, s'encenen els llums i comença l'espectacle. El públic s'asseu en files de cadires plegables en una gespa inclinada i tallada que s'ha 'controlat amb insectes' per al nostre plaer visual.\nUn acte d'escalfament, els Prairie Singers, interpreta cançons patriòtiques, gospel i dels Beach Boys a capella. Al camp de fenc que hi ha darrere del fals plató de la ciutat de Walnut Grove, podeu veure la família Wilder en un vagó cobert tirat per dos cavalls (Pet i Patty, no ho saps), i els membres del públic aixequen el coll, molt quiets, presa amb la imatge. El vagó cobert fa un llarg cercle i puja per Plum Creek i s'atura a l'esquerra del centre de l'escenari. No són les llagostas o el foc o l'edifici de l'església que els caps de capes han anat a veure una vegada i una altra. És això: la família Ingalls en trànsit lent. És ara, i mai pot ser fa molt de temps, per molt que t'esforci.\nI quan s'ha acabat, hi ha el que a Walnut Grove passa per un embussos, una fila de llums posteriors vermells que porten cotxes i autobusos carregats de nens adormits i els seus pares melancòlics, tot per la fosca carretera del comtat.\nLaura Rybka, de 10 anys, al centre, està encantada de guanyar el concurs de semblants de Laura Ingalls Wilder el 10 de juliol a Walnut Grove, Minnesota, on dones i noies es reuneixen per trobar la Laura dins. Ellie Tiegs, de 8, mira el públic el concurs Laura Ingalls Wilder a Walnut Grove. Wilder va ser interpretat per Melissa Gilbert, a la dreta, al programa de televisió. Page Miller, de 12 anys, de Valley Center, Kan., fa tot el possible per evocar la nefasta Nellie Oleson en un concurs de semblants el 10 de juliol a Walnut Grove, Minnesota. repartiment del Laura Ingalls Wilder Pageant, a l'esquerra, crea una escena del segle XIX. Errol Steffen, a dalt, va entrar al seu primer certamen fa 27 anys i ara interpreta Charles Ingalls. A continuació, els visitants recorren el camí cap a la piragua d'Ingalls en una granja prop de Plum Creek.LAURA INGALLS WILDER\nquè fa l'aigua alcalina