Aquest any brindaré per Podem\nPosted by lejarza en 18 diciembre, 2014\nEm fa il·lusió divulgar el que he fet a les ones hertzianes de Femgirona. Carles Rahola en el seu Breviari de ciutadania va deixar escrit: “Necessitem homes polítics en què l’ideal resplandeixi en les seves ànimes i que no siguin mai homes d’interessos”. Per desgràcia ara afegiria de la meva “collita”: Qualsevol semblança amb els polítics actuals tant espanyols com catalans és pura coincidència.\nCelebrem aquestes festes del naixament de Jesús. Si visqués entre nosaltres, seria un “antisistema”.\nEl gran home de ràdio Iñaki Gabilondo, en ser entrevistat per Pablo Iglesias, va acabar dient-li: “El futuro no está escrito y lo vais a hacer vosotros”. Que Déu ajudi aquests nois-es, tots joves del 15-M i ara de Podem, perquè puguin tenir un paper indiscutible el 2015, pel bé tots els espanyols. És una lluminosa esperança. Feliç entrada al nou any. Jo brindaré per Podem.\nPosted by lejarza en 17 diciembre, 2014\nRecordeu la Sra. Yvette Barbaza, amb noranta i escaig anys, en un vídeo sobre “Els límits de la Costa Brava”. L’eminent geògrafa acomiadant-se de la gent i del país, amb llàgrimes als ulls, lamentava la deriva negativa que s’havia permès a la nostra Costa. Era l’any 2004. Va semblar, després del Debat Costa Brava (2003-4) que, sobrepassats els límits, finalment seríem conscients que calia dir prou!\nFins i tot, en un intent de protegir-la tota, va sorgir la idea de demanar que es declarés reserva de la biosfera, i per tant que es pogués sotmetre a protecció internacional. Si no recordo malament aquesta proposta va sortir del Sr. Sargatal. El mateix que havia pres part activa en la defensa dels Aiguamolls de l’Empordà.\nAra, el 2014, després d’haver-nos adonat de la desferra en què s’ha convertit el territori, es vol seguir la fugida endavant? Parlo de la cala Montjoy -naturalment-, que és un dels pocs racons privilegiats, relativament verge, al Cap de Creus -naturalment-.\nPerò hi ha més: hi ha que caldrà canviar una llei a gust de qui paga més, per més que s’embolcalli amb el “pretext” de l’interès públic. Hi ha més, hi ha que, si es canvia la llei per afavorir-los a ells, per què no es pot afavorir a d’altres que tinguin el mateix “pretext”? O és que l’interès públic dels uns no és igual que el dels altres? Hi ha més, hi ha que un projecte tan prestigiós podria potenciar un altre espai més necessitat que Montjoi, al qual no li cal cap altra protecció que el respecte. Hi ha més, hi ha que, en cas que es canvïi la llei, tard o d’hora, els que ho hagin propiciat, hauran de sentir-se avergonyits d’haver-ne compar?tit la responsabilitat. O és que la consciència ja no compta? Hi ha més, hi ha que tindrem una joia natural, verge, emblemàtica… de menys. Hi ha més, hi ha que no s’ha consultat la ciutadania si ho desitja. Hi ha més, hi ha que, una vegada més, hauran d’abaixar el cap, humiliats davant de la imposició forastera i poderosa, els que malden per mantenir el que resta d’autenticitat i encant al territori. Hi ha més, hi ha que és un precedent per a casos similars en d’altres espais.\nLa nova comissió assumirà les funcions d’assistència i les d’assessorament al president que corresponen al Consell de Presidència. També planificarà i coordinarà les actuacions dels Consorcis de Medi Ambient i Salut Pública (SIGMA) i les del Consorci d’Acció Social de la Garrotxa.\nLa Garrotxa prepara un bitllet combinat per al nou hospital\nArgelaguer – Vall del Llierca/DdG-X.V.\n“Atès que nosaltres, en aquest moment i referent amb el tema de l’hospital, estem treballant el tema del bitllet combinat”, va explicar Joan Espona (president del Consell Comaral de la Garrotxa per CiU) al darrer ple de l’ens comarcal. La idea que els usuaris puguin pujar a l’autobús a qualsevol lloc de la comarca i baixar al nou Hospital d’Olot i comarcal de la Garrotxa. El president va fer servir el bitllet combinat de cara a l’hospital per introduir el tema de la integració tarifària a l’apartat de precs i preguntes.\nAbans, Espona havia fet una valoració a la baixa de l’ús del transport públic en els deplaçaments a l’hospital. Ho havia fet en el decurs de l’aprovació del conveni de col·laboració entre el Departament de Territori i Sostenibilitat i el Consell Comarcal de la Garrotxa per a la millora del servei de transport de viatgers a la comarca.\n“La veritat -va valorar- és que en el tema de l’hospital no és que el transport públic es faci servir gaire”. Va assenyalar que s’ha de tenir en compte que el poc ús del transport públic en els desplaçaments al nou hospital ha estat comptat en els primers dies d’entrada en servei de l’equipament sanitari. Va afegir: “El dia a dia i el temps ens ensenyaran el camí a seguir”.\nJosep Dorca Serrat (conseller i alcalde d’Argelaguer per CiU) va explicar: “En els darrers anys “El Departament de Territori i Sostenibilitat ha desenvolupat una sèrie d’actuacions en el transport públic de viatgers a les comarques de muntanya” Va valorar: “Estan destinades a compensar els desequilibris que hi ha entre els diferents pobles”. Va recordar: “El departament i el consell comarcal des de l’any 1991 han fet una sèrie d’actuacions per millorar tot el que fa referència a la xarxa de transpotr a la Garrotxa”. Segons el seu criteri, ” L’experiència és positiva”. En conseqüència va proposar formalitzar un conveni de col·laboracio, pel qual el Consell rebrà 230.302 euros del departament.\nJosep Guix (portaveu del PSC) va respondre: “Si que hi han línies que uneixen nuclis rurals amb la ciutat d’Olot i són positives”. Va afirmar que veu molts autobusos buits i que li agradaria optimitzar els serveis.\nEspona li va contestar que si li hagués demanat els números del transport de viatgers abans del ple hauria disposat d’elements per fer una valoració.\nEl conveni es va aprovar amb els vots a favor de CiU i d’ERC i l’abstenció del PSC.\nEls municipis de la Garrotxa en contra de les compensacions per promoure el “Fracking”\nPosted by lejarza en 14 diciembre, 2014\nEl govern del PP ha aprovat aquest divendres la creació d’un nou impost sobre l’extracció de petroli i gas que incentiva la tècnica de la fractura hidràulica, coneguda com a “Fràcking”. Una part de la recaptació es destinarà a la Generalitat de Catalunya i els ajuntaments de l’area d’explotació.\nLa Generalitat de Catalunya no creu que els nous incentius per promoure el “Fracking” serveixin per incentivar la utilització de la fracturació hidràulica a Catalunya.\nEl secretari d’Empresa i Competitivitat, Pere Torres, ha assegurat que qualsevol empresa interessada renunciarà davant les traves que li posaran els ajuntaments de la Garrotxa.\nFa un any, esclatava a la Garrotxa, Riudaura, una lluita unànime contra el “Fracking”, una tècnica d’extracció d’hidrocarburs fins llavors desconeguda per la gran majoria de la població. Avui, un any després, han aconseguit paralitzar el projecte de l’empresa Teredo Oils Segunda Sucursal, però després de moltes vicissituds legals i judicials, encara no s’ha aconseguit prohibir per llei aquesta tècnica.\nTransports Elèctrics Interurbans S.A. (Teisa) autobusos nous per la xarxa exprés.cat\nVall del Llierca – Argelaguer/Banyoles\nL’empresa de Banyoles Transports Elèctrics Interurbans S.A. (Teisa) ha invertit 1.715.000 euros per adquirir nou autobusos nous, renovant així la seva flota, que consta de 147 busos.\nDels nous vehicles, cinc són autocars interurbans de 59 i 55 places, un autobús urbà de 85 places, un altre autocar suburbà de 59 places, un autocar discrecional de 55 places i un microbús de 28. Vuit dels vehicles disposen de plataforma per a persones amb mobilitat reduïda i tots incorporen les darreres tecnologies en seguretat i confort, a més d’un disseny còmode.\nAquests vehicles es sumen als dos existents de la xarxa exprés.cat que es van presentar el passat mes de juliol.\nLa xarxa exprés.cat connecta de forma ràpida algunes de les principals ciutats del territori que concentren major demanda de desplaçaments. En total, la xarxa està formada per 40 línies interurbanes i transporten anualment 21,32 milions de passatgers, un 40% de la demanda total.\nA les comarques de Girona, el servei exprés.cat va entrar en funcionament l’1 d juliol entre Girona i la Garrotxa (Olot) amb setze expedicions diàries, vuit per sentit, de dilluns a divendres excepte el mes d’agost. Des de la seva implantació, el servei ha transportat una mitjana de gairebé 4.000 passatgers al mes. En concret, el juliol ja va transportar 3.325, i aquest novembre 4.569.\nTransports Elèctrics Interurbans S.A. (Teisa) fou fundada el dia 13 de març de l’any 1920 al municipi de Banyoles. El seu nom prové de l’origen de la força motriu dels seus primers vehicles propietat de Teisa, que aprofitaven l’energia elèctrica per moure la seva flota d’òmnibus.\nLa Teisa ofereix altres serveis de transport, com són els serveis escolars Argelaguer-Olot, els desplaçament d’obrers fins al seu lloc de treball, els serveis especials per a viatgers discapacitats i els serveis discrecionals arreu del país i Europa.\nLa Teisa realitza serveis interurbans amb vehicles urbans en alguns municipis com Girona, Salt, Sarrià de Ter i Sant Julià de Ramis, a més de ser U.T.E. concessionària del T.P.O. d’Olot, que disposa d’una sèrie de línies urbanes que operen dins la població d’Olot.\nEl Consell Comarcal de la Garrotxa va aprovar el contracte del servei de recollida de deixalles a favor de l’empresa Tractament i Serveis Ambientals Vila, SL\nPosted by lejarza en 13 diciembre, 2014\nEl Consell Comarcal de la Garrotxa, va aprovar el contracte del servei de recollida de deixalles en proximitat a tots els municipis de la Garrotxa: Argelaguer, Sales de Llierca, Sant Jaume de Llierca, Montagut i Oix, Tortellà, Les Planes d’Hostoles, Sant Feliu de Pallerols, Sant Aniol de Finestres, Besalú, Beuda, Maià de Montcal, Sant Ferriol, Castellfollit de la Roca, Les Preses, Riudaura, Sant Joan les Fonts, La Vall de Bianya, La Vall d´en Bas, Mieres i Santa Pau, excepte Olot a favor de l’empresa Tractament i Serveis Ambientals Vila, SL.\nJosep Berga Vayreda (conseller de Medi Ambient per CiU) va exposar: “És un contracte que vàrem adjudicar just fa un any”. Al gener, el van adjudicar a l’empresa Anfruns Garriga SL i al juliol Serveis Ambientals Vila ho va recórrer. A l’agost, el Tribunal de Contractes del Sector Públic va estimar el recurs. Aquest contracte s´aplicarà a partir de l’1 de gener del 2015 i per un període de 8 anys.\nEls preus proposats per l’empresa Tractaments i Serveis Ambientals Vila, SL són 811.361,51 euros (Servei de recollida domèstica anual), 179,48 euros (Servei de recollida d’activitats), 55 euros (Servei extraordinari).\nVan acordar notificar l’acord al Tribunal Català de Contractes del Sector Públic, a les empreses Anfruns-Garriga SL, Tractaments i Serveis Ambientals Vila SL, Fomento de Construcciones i Contratas SL (FCC), a tots els Ajuntaments de la comarca, al consorci de Medi Ambient i Salut Pública (SIGMA) i a l’Àrea d’Administració i Suport als municipis.\nLlençar el nen amb les aigües brutes\nMarc Lamuà Estanyol\nEscric després d’haver llegit l’interessant article de Laura Fanals del dijous 11 de desembre titulat “Aigües brutes”, a propòsit de la investigació que s’inicia a Aigües de Girona, Salt i Sarrià de Ter al fil dels resultats obtinguts a l’última auditoria feta a aquesta empresa mixta, pública i privada. Aquesta comissió d’investigació té l’encàrrec d’aclarir si els préstecs concedits han estat destinats per a allò que havien estat demanats i revisar els procediments emprats a l’hora d’adjudicar les obres. El PSC a Girona exigeix la màxima transparència de tot allò que es fa i que s’ha fet. El govern de CiU prorroga la concessió de la gestió d’aigua a principi del 2013. Ho fa, tot i que els estudis econòmics que es varen encarregar llavors, indicaven que era possible i beneficiós assumir-ne la municipalització. A l’aigua tothom hi ha de tenir accés i ha de tenir un preu progressiu perquè els que més en gasten, siguin fortament incentivats per deixar de fer-ho i, així, ser més sostenibles. Nosaltres apostem per la municipalització. El govern de CiU i de l’alcalde Carles Puigdemont, en canvi, ha utilitzat el cànon de l’aigua per pagar els quatre milions d’euros que ha costat la compra dels quadres del fons Santos Torroella.\nSant Damas I el papa de Catalunya de la comarca de la Garrotxa del Bisbat de Girona (Argelaguer any 304 – Roma any 384)\nPosted by lejarza en 11 diciembre, 2014\nJuan R Lejarza de Cal Music Argelaguer (Garrotxa)\nCapítol I Damas I Pontífex maximus\nMoltes poblacions s’han atribuït l’honor d’haver estat el bressol de tan il·lustre fill de l’Església; però la crítica històrica, en vista de les dades adduïdes, ha donat per fi la preeminència a la població d’Argelaguer, municipi de Catalunya en la Comarca de la Garrotxa.\nAlguns escriptors ho feien oriünd de Madrid, i sense dades justificatives deien que havia estat batejat en la Parròquia de Sant Salvador; Baronio, Chacón, Morales i Pineda, diuen que era de la Hispània Ulterior, actual Portugal, d’un poble cridat Guimarés o Guimeraens (Gumera) (1); el Bisbe Equilino, el Canonge Tarafa, Damián Goes, Felipe García, Sant Antonino, Juan de Mariana, Fra Hernando del Castillo i Marco Antonio Sabelico, li donen per pàtria la Hispània Citerior (Espanya), opinió que confirma Onofre Panvinio, en el Epítome Pontificum romanorum à S. Petro usque ad Paulum III, imprès a Venècia en l’any 1557, i que ningú ha posat en dubte des que el Sr. Pérez Bayer va publicar a Roma la seva erudita obra: Damasus et Laurentius Hispanis adserti et vindicati. Nicolás Antonio i Pedro Antonio Beuter ho fan ja de la capital imperial de Tarragona per haver llegit que algun autor anònim li va cridar Tarraconensis; però Geronimo Pujades, Marcillo, Torres Amat i la majoria dels escriptors que els han precedit donen ja per bressol de tan gran Sant a la població d’Argelaguer de la comarca de la Garrotxa.\nEn la Comunitat de Madrid, i en l’església del municipi o Ajuntament de Villamanta, existeix una imatge de Sant Damas: “Segons una vella tradició, el Papa Damas I, més tard sant, va néixer en Villamanta. Però és molt difícil traspassar la tradició i acostar-nos a una mica més cert i demostrable” (2). L’escola pública duu el nom del papa, així com un carrer, no obstant no és el patró del poble.\nTambé es conserva a la Catalunya Nord, al poble de Costojà, una tradició oral que diu, que l’església primitiva on s’assenta l’actual, va ser manada construir pel papa Damas cap a l’any 370 i destruïda pels Àrabs, en l’actualitat els veïns d’aquest poble li dediquen un carrer. Gerónimo Pujades ens indica en la seva obra, que la mare de Damas va ser de Costojà (3).\nGerónimo Pujades (4), escriu: (…) “no és fora de propòsit parlar de Sant Damas entre les glòries de la nostra Crònica catalana. (…) i diuen alguns que era del Goes, a Portugal, d’un poble nomenat Gumera, entre els rius Duero i Miño, i escriuen altres que era de la vila de Madrid: no obstant això, Pedro Antonio Beuter diu que era tarragoní, i per tant de Catalunya. Per la qual cosa, els quals amb justa raó estimen i es precian de ser catalans, com dignament ens honrem de ser-lo, tenim obligació d’incloure’l entre les nostres glòries catalanes”.\n“I si del que escric s’empipa algun, o em surt al través, semblant-li audàcia l’haver-me determinat á fer-li català, quan el Dr. Gonzalo Illescas, Estéban Garibay, i Antonio Viladamor , havent fet esment d’aquella diversitat d’opinions, no s’han atrevit á determinar-se: dic i responc, que m’he determinat á fer-li tarragoní, no de la ciutat de Tarragona, sinó és de la Província que avui abreujada en sola Catalunya reconeix á aquella ciutat per metropolitana (Hispània Citerior). I per a això pressuposo primerament, que en cap dels escriptors que fan á Sant Damas de Gumera o de Madrid, he sabut veure raó alguna capaç de fer-me creure que anés d’alguna d’aquelles dues poblacions. I si jo la tinc, mes fàcil serà creure que fos català , que no portuguès, ni castellà”.\n(…) “s’ha de saber, que també entre nosaltres mateixos els catalans, hi ha divisió sobre si Sant Damas fou natural de la ciutat i camp de Tarragona, o del Empurdan (5), d’un lloc nomenat Argelaguer, á mitja llegua de Besalú. Anés d’aquí o d’allí, sempre seria català. I si català, tarragoní per la Província, com diu Pedro Antonio Beuter. Que asi penso haver-se d’entendre les seves paraules, no de la ciutat, sinó de la Província o Camp de Tarragona, perquè els tarragonins tenen un poble que es nomena Argelaguer (6): i per això pretenen que Sant Damas era d’allí i no del Empurdan”.\n“Els empordanesos (7) poden al·legar contra els tarragonins l’autoritat de Nicolás Spinola, en una oració que va fer el dia de Sant Lúcas en la Universitat de Barcelona: doncs en ella fa á Sant Damas natural d’Argelaguer de l´Empurdà. Era Spinola patrici genovès: i per les seves lletres tan excelent, com hem vist en diversos actes públics, així en les ciències de la santa Teologia, Cànons, Lleis, Medicina, i Dialèctica, com en la Retòrica, que semblava més monstruositat, que quasi humana. Per la qual cosa no necessita la seva asserció d´agena recomanació: perquè ho hem vist i conegut en la Universitat de Barcelona”. Se cita en suport de la seva opinió un antic breviari de l’Església de Barcelona, que es copia de D. Juan Tamayo de Salazar en el seu Martirologi, que comença així: “Damasus papa, natione Hispanus, ex agro Emporitano Citerioris Hispania oriundus”.\nTambé en una inscripció que porta Canals, en la Història d’Urgell, que diu: “Hic natus Damasus pontifex romanus, discipulus, et monachus Sancti Hieronymi Presbiteri qui obiit Era Caus CCCCV”. ( Aquí nació Sant Damas, Pontific Romà, deixeble i Monjo de Sant Gerónimo prevere, que va morir en l’Era de Cèsar).\nAntonio Geraldino, protonotari apostòlic, diu que Sant Damas fué català i del lloc d’Argelaguer en la Garrotxa de la província de Girona.\nEn el Diccionari dels Sants (8), ja més modern, és diu que efectivament és fill d’Argelaguer, afiliació que també se li atribueix en els Goigs (9) editats a mitjan segle XIX, que diu així:\nCoblas en Alabansa del Gloriós Sant Damaso Papa y Confessor, Fill de Argelaguer, del Bisbat de Gerona\nDAMASO Pastor sagrat\ndel aprisco del Señor\nvalgans lo vostre favor.\nNasquereu de humil fortuna\nfill de un pobre Moliner,\ny en est Loch de Argelaguer\nfou la vostra patria y cuna:\nahont la flor de vostre edat\nconsagrareu al Señor\nen tota necessitat, &c.\nEn Gerona estudiareu\nab gran pobresa y estretura,\npero prest vostra ventura\nab prendas grans millorareu;\npassant de aquí á la Ciutat\nde Roma ab zel del Señor\nDe tal modo professareu\nlletras, virtut, y prudencia,\nque á la Suprema Eminencia\nper successor señalat\ndel Apostol plorador,\nPer mort del Papa Libori\nfou la vostre elecció,\nquant un Diaca,\nemulant lo vostre imperi\nvos acusá ab falcetat\nde adulteri: ó que rigor!\nPeró com lo Or resplandent\nquen lo foch quilats aumenta\nrestá en aquella tormenta\nvostra virtut mes patent:\ny confusa la maldat\ncondemnat lo acusador,\nGosant la Iglesia de pau\nvareu fer de vostres bens,\nlo Temple de S. Llorens,\ny son riquissim Palau:\nornantla de dons de quilat\nper alabar al Señor,\nVostre autoritat posareu\nen la Llatina lectura.\nque tragué de Escriptura\nGeronim com li manareu:\nab que de Vos ha restat\nlo cantar Psalms al Señor,\nMolts Consilis ajuntareu\nper acrisolar la Fé,\nab que lo mon confongué\nlos errors que condemnareu:\nrestant los Dogmas sagrats\npurgats sens mescla de error,\nConforma á la vostra vida\nfou la vostra fi ditxosa\ndonanvos lo tot poderós\nen lo Cel paga cumplida:\nper lo molt heu treballat\nen sa Casa ab gran fervor,\nDonchs, puix Deu vos fa parcer\nen lo Cel de tanta gloria,\nteniu sempre en la memoria\nest poble de Argelaguer:\npuix en ell foreu criat\npagau amor, ab amor,\nPuix foreu tant ben dotat\nv. Amavit eum Dominus , et ornavit eum. r. Stolam gloriae induit eam.\nE Xaudi Domine praeces nostras, et intercedente Beato Damaso Confessore tuo, atque Pontífice indulgentiam nobis tribue placatus, et pacem. Per Christum Dominum nostrum. r. Amen.\nNotes i referencies:\n1) Guimaraés (Portugal) és una ciutat portuguesa del Districte de Braga, regió Nord i suc-regió de l’Au, amb prop de 52.000 habitants. És seu d’un municipi amb 242,85 km² d’extensió i 159.576 habitants (2001), subdividit en 69 freguesías. La major part de la població viu en la ciutat i en la zona perifèrica. El municipi limita al nord amb el municipi de Póvoa de Lanhoso, a l’est amb Fafe, al sud amb Felgueiras, Vizela i Sant Tirso, a l’oest amb Vila Nova de Famalico i al nord-oest amb Braga.\n2) Fills de Villamanta, per José Ignacio López Serrano – José Ramón Carrasco Recio, Pag. 58-59. ISBN: 84-609-7075-2 Dipòsit legal M-36249-2005.\n3) La localitat de Costojà apareix esmentada en forma escrita per primera vegada, en l’acta testamentaria del comte de Besalú (Garrotxa) i bisbe de Girona Miró II, l’any 979, va pertànyer al Comtat de Besalú, i es va perdre amb la Pau dels Pirineus, quedant del costat francès, és el primer poble de França (Coustouges – Vallespir) després de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà). L’església de Santa Maria de Costojà ja existia amb anterioritat, pel que l’edifici que avui veiem és una remodelació o ampliació del ja existent almenys des del segle X, d’una nau, absis semicircular i campanar-torre. Destaquen les seves capelles interiors i la portada d’entrada esculpida.\n4) Crònica universal del principat de Catalunya, per Gerónimo Pujades, Doctor en Drets, natural de Barcelona, i Catedràtic de la seva Universitat Literària. Tom III Barcelona Desembre de 1831, Impremta de José Torner, carrer del Regomir, nº 9, Barcelona.\n5) Aquesta discrepància és fictícia en quant el Empurdan (Empordà) pertanyia a la Hispània Citerior amb capital a Tarragona, en el segle IV no existien les denominacions Empordà, Garrotxa etc.\n6) He comprovat la possibilitat de l’existència d’un poble amb el mateix nom d´ Argelaguer a Tarragona, i es pot afirmar que mai va existir. És una confusió, ja que en el segle IV Argelaguer era de Tarragona com capital de la Hispània Citerior. No obstant això, he comprovat l’existència de un poble anomenat l’Argilaga dins l´Ajuntament de la Secuita; a partir de l´any 1428, a causa d’unes diferències amb Joana de Queralt, senyora del Catllar es constituí un nucli de població, anomenat l’Argilaga. Al nucli antic se’l coneixia com Montbui o també com l’Argilaga de Montbui. L’Argilaga té com a Festa Major d’estiu el dia 16 d’agost, festivitat de Sant Roc, i també és festa local el dia 25 de gener, diada de la Conversió del pagà Sant Pau. Al nucli de l’Argilaga, cal destacar l’església de Sant Roc i la Casa dels Frares, que fou propietat dels servites de Vila-rodona. El terme municipal de la Secuita està situat a la part nord de la comarca del Tarragonès.\n7) Amb aquesta denominació Gerónimo Pujades es refereix als habitants de la Garrotxa Vella, la delimitació o frontera de la qual és situada en el riu Llierca dintre del municipi d’Argelaguer (Vall del Llierca) amb capital a Besalú, i que s’estén fins als confins del municipi de Maià de Montcal, i per l’altre costat fins a Banyoles. No ha de confondre’s l’extensió de la Garrotxa Vella amb el Comtat de Besalú, ni amb la Muntanya o Garrotxa Nova que comença en el riu Llierca fins a més enllà d’Olot.\n8) Ramon Sargatal i Pellicer, Diccionari dels Sants. Edicions 62 1996 (Damas, papa segle IV)\n9) Còpia d’uns goigs editats a Olot (Garrotxa): Per Miquel Roca en la Plasa (1804-1848) Olot Impremta Bonet any 1957, ultima edició coneguda.\nDamas I Pontífex maximus i Sant Jeroni\nFoto: Juan R Lejarza de Cal Music Argelaguer (Garrotxa)


Catàleg BEEP Juliol: Gran varietat en portàtils - El Blog de BEEP Informàtica\nCatàleg BEEP Juliol: Gran varietat en portàtils\nConsulta ja el catàleg de BEEP de juliol! Ja el pots veure online o a la teva botiga BEEP.\nCatàleg de BEEP de juliol:\nJuliol és un mes en què el portàtil adquireix més rellevància. I és que molts ja gaudeixen de vacances, i es viatja molt més.\nEl teu portàtil personal és una magnífica forma de connectar-te a internet amb fiabilitat i seguretat. Per als més workaholics, és la via idònia de treballar en el lloc de descans. Per descomptat, també és una magnífica eina per al teu temps d’oci.\nA BEEP et proposem més de 300 models de portàtils. En el catàleg de juliol, te’n estaquem alguns.\nAh! De regal, per la compra d’un portàtil, smartphone o tauleta, et portes un frisbee de regal. Corre que volen!\nPortàtil HP de 15 polzades\nA la portada del catàleg hem seleccionat el portàtil HP 15-BS033NS, amb processador Intel Core i3-6006U a 2.0 GHz. Està equipat amb 4 GB de memòria RAM DDR4. I està dotat amb un disc dur de 1 TB. Te’l pots emportar per 10 quotes de 44,90 euros al mes.\nLes botigues de la cadena BEEP són expertes en portàtils. Des dels més senzills, per a les necessitats més bàsiques. I fins als de més alta gamma, per a gaming o treballs que exigeixin un alt rendiment.\nPer als més petits, és una excel·lent opció el portàtil HP Stream 14-AX003NS. Te l’oferim per 29,90 euros al mes (10 quotes).\nSi el que vols és un equip portàtil compacte i d’alt rendiment, l’Asus UX330UA pot ser la teva millor opció. El tens per 89,90 euros al mes, durant 10 quotes.\nEls mesos d’estiu són, sens dubte, mesos de mobilitat. Per això et recomanem que prestis molta atenció a totes les ofertes i novetats que et proposem en el catàleg, tant en portàtils com en tauletes i smartphones.\nHuawei MediaPad T3: no te la pots perdre\nBusques una tauleta de qualitat a bon preu? Fins al 8 de juliol, et pots portar la tauleta Huawei MediaPad T3 per 16,90 euros durant 10 quotes.\nSi vols passar-t’ho bé sobre rodes, trobaràs a les nostres botigues el Scooter Easy Stream Plus i el hoverboard Jetstream.\nSi vols aprofitar l’estiu per fer running, tens a la teva disposició la polsera esportiva Horizon Plux vIII de Netway. Per tan sols 29,99 euros, és teva.\nAl catàleg també hem creat un espai per a destacar productes de gaming més que interessants\nGame of Thrones, s’acosta l’estiu\nAixí mateix, també hem apostat per productes de marxandatge de la sèrie Game of Thrones. Gorres, tasses, pins, samarretes…\n‘Winter is coming, en ple estiu!


Així doncs, després d’un dia més o menys atrafegat, quan decidim que “per avui ja en tinc prou”, o que “toca anar a dormir perquè sinó demà ja veuràs”, ens estirem i el cos fa una espècie de procés que s’assembla al “desendollar-se”.\nUn respall de dents que feia temps que no entrava wrote:\n12/06/2012 a las 15:21\nDesprés de dinar i sentir això, m’està entrant la “morrinya”, però reconec que m’agrada la sensació. Ho provaré aquesta nit a veure si amb això, la meva dificultat per arribar a la son es fa menys feixuga\n03/03/2011 a las 18:14\nUffffff! Mira que normalment els d’A Viva Veu tenen bon ull i acostumo a coincidir amb ells però aquest cop, no sé, no sé… M’he quedat bastant freda. Potser és el dia, que fa difícil que pugi la temperatura.\nNo pots penjar aquest post a aquesta hora… M’adormoooo! ;)\nTens raó seria ideal per fer-la servir de BSO…\nAquesta nit crec que la provaré!\nLeave a Reply for Un respall de dents que feia temps que no entrava


ON POSEM EL COR\nQuan, de vegades, la vida ens fa arribar allò que no esperàvem, tenim una certa tendència a viure aquest fet com una injustícia, com un fracàs, com una desgràcia. I, si no fem res per evitar-ho, aquesta percepció ens pot empresonar en un continu de pensaments que ens impossibilitat continuar gaudint de les oportunitats que, instant a instant, la vida ens ofereix.\nAra bé, si revisem moments difícils del passat, ens adonarem que cada una de les circumstàncies que hem viscut té un perquè. I amb el temps, som capaços de beneir aquests moments dificils en la seguretat que l’ensenyament que n’hem extret és d’una gran riquesa que, mentre els vivíem, no vam ser capaços de copsar.\nLa clau de volta de la nostra satisfacció, de la nostra pau, de la nostra relació amb nosaltres mateixos, amb els altres i amb les circumstàncies que ens envolten, consisteix en posar el cor només en allò que ens és essencial.\nI si, en essència, som éssers realitzats, que ho som, haurem de comerçar a creure’ns-ho. No podem continuar obviant que, per sobre de tot, som amor i llibertat que estableix relacions meravelloses, amb l’amor i la llibertat de tot l’univers creat.


Va de teca: Risotto d'escarxofes amb formatge blau\n250 gr. d'arròs rodó perlat de Pals\n1 pot de cors d'escarxofa Cynara\nPrimer de tot passem els cors d'escarxofa tallats en 4 parts per la paella per donar-lis un toc de color.\nA la mateixa paella hi afegim una mica d'oli d'oliva verge extra i fregim la ceba salpebrada i prèviament tallada ben petita.\nUna vegada tenim la ceba cuita, incorporem l'arròs i anem afegint el caldo.\nRemenem i anem afegint més caldo, conforme l'arròs se'l vagi bevent fins que aquest estigui cuit.\nQuan tinguem l'arròs encara amb un xic de suc, apaguem el foc i afegim la mantega i el formatge blau. Barregem tot i emplatem.\nAquest risotto el podem servir amb formatge blau o amb un parmesà, el formatge típic que si sol posar. Us diré però que amb el formatge blau li donava un gust més potent molt bo que combinava molt bé amb l'escarxofa.\nTambé hi podeu afegir a la recepta un got de vi blanc, de fet és un ingredient que s'hi acostuma a posar, tot i que a nosaltres ens fa pena posar-lo, preferim veure'l i gaudir-lo, sobretot quan es tracta d'un bon vi.\nÉs un plat molt complert que pot servir perfectament com a plat únic al migdia. Ens aporta una bona quantitat d'hidrats de carboni complexes, que ens proporcionaran energia unes quantes hores i vitamines i fibra de les escarxofes i la ceba. Els greixos també hi són presents en la mantega i en el formatge blau, així com la proteïna. Per tant, podríem aconsellar aquest risotto acompanyat d'una amanida verda i tindriem un àpat equilibrat. Només haurem de tenir cura amb les postres, que poden ser una fruita de temporada i llestos :)\nPublicat per Lídia a 16:08:00


Detenen un amic dels responsables del tiroteig de San Bernardino - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nObama assegura que no hi ha amenaça "creïble i específica" de possible atemptat a EUA\nefe | washington 18.12.2015 | 00:00\nUn amic dels autors del tiroteig de la localitat de San Bernardino, a Califòrnia, en què van morir 14 persones, va ser detingut. Després d'analitzar les nombroses evidències recollides durant la investigació, la FBI va assegurar que la parella sospitosa de l'atac "parlava de la gihad i del martiri abans que es comprometessin, es casessin i visquessin junts als Estats Units" el 2014.\nAixí ho va confirmar el director de l'agència d'investigació, James Comey, durant la seva compareixença davant la Comissió Judicial de la Cambra de Representants. Syed Farook i Tashfeen Malik "es van radicalitzar abans de començar a mantenir una relació a través de les xarxes socials", va destacar el màxim responsable de la FBI, que va situar al voltant del final del 2013 l'intercanvi de comentaris extremistes de la parella.\nPer part seva, el president dels EUA, Barack Obama, va assegurar que "en aquest moment" no existeix una amenaça "creïble" ni "específica" d'un possible atac terrorista al país. I va destacar que entén la inquietud dels ciutadans, especialment després de la matança de San Bernardino.\nObama va visitar el Centre Nacional Contra el Terrorisme, si-tuat a McLean (Virgínia), per rebre una actualització dels esforços realitzats per evitar atacs i protegir la seguretat nacional, quan milions de nord-americans preveuen viatjar pel país durant les vacances nadalenques.\nEl president dels EUA va emfatitzar que, des dels atemptats terroristes de l'11 de setembre del 2001, s'han adoptat "mesures extraordinàries" per "garantir" la seguretat dels nord-americans.\nNo obstant això, Obama va instar els ciutadans a "estar alerta" en referir-se al "nou rostre del terrorisme", exemplificat, segons va dir, en els atacants de San Bernardino. Aquest tipus de terroristes que no pertanyen a una cèl·lula organitzada són "més difícils de detectar", va comentar el president. Així mateix, Obama va demanar als nord-americans "no sucumbir a la por, perquè això és precisament el que els terroristes volen aconseguir".


per Salvador Cot Editor d'El Món 24 de febrer de 2020 20:47\nUna fotografia a canvi d'uns pressupostos. Aquest és el recorregut que preveu tothom, fins i tot públicament, de la taula de negociació d'aquest dimecres. Després d'una dècada de mobilitzacions, l'única novetat és que els representants del govern de Madrid deixaran que els catalans els diguin a dos metres de distància que volen un referèndum d'autodeterminació i que s'acabi la repressió de l'Estat a Catalunya. Com que ja han dit una i mil vegades que ni tan sols s'ho escoltaran, el guany es limitarà a l'adquisició d'uns jocs de taps per a les delicades oïdes madrilenyes.\nÉs inversemblant que un estat que reacciona violentament contra una votació tingui cap incentiu per accedir a alguna de les reclamacions de la part catalana, sobretot si no hi ha res que l'empenyi a negociar. D'aquí la perplexitat de gran part de la societat catalana, que va interpretar que l'acció del Tsunami Democràtic formava part d'una estratègia per equilibrar una mica els plats de la balança. Per primera vegada la part catalana tenia algun actiu important que posar damunt la taula, com la invasió de l'aeroport del Prat o el bloqueig del pas fronterer de la Jonquera. Però el Tsunami ha desaparegut abans de la negociació i no com a resultat d'ella, així que els representants catalans van cap a la taula amb les mans a la butxaca.\nTot i així la mateixa existència de la taula obligarà els principals partits catalans a acordar una posició comuna després de les eleccions, un cop quedi clar qui ha de decidir i liderar l'estratègia independentista dels pròxims anys. Uns temps en què la indolència dels negociadors madrilenys es farà molt evident i caldrà buscar fórmules noves -un Tsunami permanent, per exemple- que desencallin la situació.


espeleobloc: Miretades espeològiques (1)\nMiretades espeològiques (1)\n(1913) Descens a l'avenc del Davi. Desprès de més de cent anys les tècniques d'acampada han evolucionat molt i molt...\n(1907) Avenc d'en Roca. Aquesta foto de Co de Triola no ha estat gaire reproduïda, potser la culpa va ser del ruc que no va seguir les instruccions del fotògraf... i es va bellugar abans d'hora\n(197?) Pla d'Anyella, Ripollès. Als anys 70 per accedir a Bor s'havia d'anar per la carretera de la collada de Toses, o fins a Alp en tren i desprès caminant. Els plans d'Anyella i Rus formen una plataforma elevada d'absorció que, suposadament, capten l'aigua que ressorgeix per les fonts del Llobregat. Així, aprofitant els viatges a Bor, desobstruïren diversos engolidors i exploraren diferents cavitats fòssils d'aquesta zona en el període de la dècada del anys 70 fins el 1981. Els resultats d'aquests treballs restaren inèdits fins la publicació del 3er volum del CEDC a l'any 2009. (Foto, Marcel·li Miret)\n(1973) C-9 Escuain. Les botes Xiruca foren la millor solució que vam trobar per protegir-nos els peus de l'aigua i el fred. Combinades amb escarpins de neoprè. Fetes de lona amb sola de goma tova i flexible, també disposaven d'una bona adherència per transitar pels rasclers. Sotmeses a aquestes condicions duraven una campanya d'estiu. Quan les anaven a comprar les provàvem amb els escarpins, provocant la sorpresa del venedor. L'ús, durant dies seguits, dels mitjons de neoprè causen problemes a la pell, encara avui algun company els arrossega (Fot. Diego Ferrer)\n(1974) Escuain. A les festes de Nadal al C-9 s'arribà al sifó de les que desprès s'anomenarien Galeries Velles, -610 m.\nENDEVINALLA Nº 6\nLa prospecció, junt a la topografia i el transport de material epigeu i hipogeu, és una de les activitats més neguitoses de l'espeleologia.\nEl més raonable i recomanable és que siguin uns altres els que pospeccionen, topografien, instal·len, situïn, escriguin, etc, i llavors, si em ve de gust, aniré a la cavitat que més m'agradi a practicar l'espeleologia, ja que els altres també fan els que els agrada i jo no em fico amb ells, doncs cadascun ha de fer el que més l'agradi!\nQuè fa aquest ex espeleòleg vestit de paisà?\n1. Bufa per a encendre el foc.\n2. Ha perdut una lentilla.\n3. Recerca una caverna.\n4. Ret submissió als seus companys\n5. Recerca bolets o cargols o ambdues coses.\n6. S'amaga dels companys per no fer prospecció.\n7. Estudia in situ els esbarzers\nENDEVINALLA Nº 7\nLa desobstrucció, junt al foradar i posar ferros a les roques, és l'activitat espeleològica més antiespeleològica que n'hi ha.\nA vegades s'ha de picar amb eines grosseres, o treure tota mena de productes clàstics de moltes mesures, o eixamplar conductes que la natura els ha fet així. També treure aigua, fang, concrecions, etc. Amb el problema resultant de que fem amb les despulles que hem produït?\nNo tenim ja prou coves i avens! Doncs no! Volem més!\nI les que tenim ens agrada que siguin més llargues i entrin més al fondo!\nA més, ens agrada molt fer connexions! Però si no s'empalmem dins de la cavitat millor! Així, com minin, tenim dues. Però, si empalmen es fa més llarga. Aquesta es la qüestió?\nQUE FAN AQUESTS ESPELEÒLEGS?\n1. El ball de la galleda.\n2. Es passen el cigalot de rom negre (tamany espeleòleg).\n3. Omplen la galeria amb àcid perquè no passi ningú més\n4. Treuen souvenirs per casa seva.\n5. Treuen fang i aigua, encara que més tard si torna a omplir automàticament.\n6. Es preparen una dutxa.\n7. Omplen el bany a les Nimfes de la cova\nENDEVINALLA Nº 10\nPer a ser uns espeleòlegs de pro heu de participar en expedicions internacionals. S'ha de triar un país llunya i exòtic, en tots n'hi han coves, més grans o més petites. Recolliu els fullets turístics i amb axó i quatre fotos que feu ja teniu prou per fer un article molt interessant.\nJo mai he fet ostentació, però aprofitant l'avinentesa, us diré que que he realitzat la més llarga dels espele Olès catalans, quinze mesos seguits, amb uns resultats espectaculars. Rècord de l'AOE de recorregut, rècord de l'AOE de travessa integral i algun més que ara de sobte no me'n recordo.\nQUINA COVA ES?\n1. Ifri Aquí és Mola Molt\n2. Win Dos Tam-tam\n3. Dema'l Tho Diré\n4. Ifri Emir Et\n5. Almati Farrasca\n6. I fri To & Al Fambra\nENDEVINALLA Nº 24\nÉs molt important regular el nivell d'hidratació, sempre quan mantenim un esforç continuat, també a les exploracions a les cavernes, inclús a cavitats riques d'aigua com aquesta.\nEl més recomanable és portat el líquid de casa nostra en un recipient més adient que el de la mostra.\nQUÈ FA L'ESPELOSUB?\n1.Beure si veu al riu.\n2.Veure si beu al riu.\n3.Veure si n'hi ha vi a la gerra.\n4.Afegir més aigua a l'aigua.\n5.Afegir sifó al sifó.\n6.Afegir lleixiu pels bacteris\n7.Treure la set a les Nimfes.\n8.Veure de passar un sifó a Han-sur-Lesse\nEls petates de lona de tipus militar foren els contenidors del transport dels materials de progressió, col·lectius i individuals. Els utilitzaren fins a l'any 1975, quan els substituïren per envasos comercials de polietilè. Els petates s'havien de transportar a la mà, a les galeries estretes diaclasades penjant entre les cames per una baga, es pujaven i baixaven pels pous lligats a la corda d'assegurança, doncs encara es feien servir les escales electron. Els petates, inevitablement, es mullaven, multiplicant el pes del seu contingut, així es van superar els 500 m de fondària al C-20 i els 600 al C-9 d'Escuain. En aquest tipus d'exploració, com mínim cada component de l'equip havia de dur dos petates, el que significà que molts dels trams del recorregut s'havien de repetir, també com mínim, dues vegades ...\n(1973) C-9 Escuain. El cansament i l'esgotament fan venir la son per a que el cos s'aturi i pugui recuperar-se. La son venç al fred, a la fam, a la humitat i al lloc. Ens hem quedat dormits i hem vist a companys dormir en llocs perillosos i inversemblants, que no són ni per a badar ni per a quedar-se dormit ...\nL'any 1980 en Pau Pérez, president del Comitè d'Espeleologia, d'aleshores de la Federació Catalana de Muntanyisme, ens va donar un lot d'aquestes motxilles SERVAL, amb la condició que havíem de fer un informe tècnic sobre la utilització, resultats i possibles millores tècniques. A més, ens va donar la llicència federativa, doncs no disposaven al no poder estar federats en muntanya, ja que el GEB era un club, només, d'espeleologia. Aquestes foren les primeres motxilles especifiques per a espeleologia que vam fer servir, això sí, sense arribar a desplaçar del tot als bidons de polietilè. Tant a les motxilles com a les llicències lis vam donar un bon ús, doncs aquest any va ser la primera vegada que entrant pel B-1 es va sortir pel B-15 (Sistema Badalona) A l'any següent es creà la primera organització pròpia d'espeleologia. Amb el pas dels anys el material i disseny de les motxilles evolucionà molt. Les federacions espeleològiques també, fins arribar a disgregar-se i multiplicar-se\nEtiquetes de comentaris: Espeleo-anècdotes\nPau Perez De Pedro 17 d’abril de 2016 a les 0:24\nal any 1980 eran federacio catalana d'espeleologia, ja era federacio al marge de la catalana de muntanyisma que ens havien fer fora


Joan Solé i Bordes | Biblioteca Torras i Bages\nInici / Actualitat / Joan Solé i Bordes\nJoan Solé i Bordes (Vilafranca del Penedès, 1955)\nLlicenciat en Filosofia i Lletres, especialitat en Filologia Romànica per la Universitat de Barcelona (1978) i Llicenciat en Filologia Catalana per la Universitat de Barcelona (1982).\nEl setembre de 1976 funda la revista Olerdulae, a iniciativa de Josep Parera i Ripoll, president del Museu de Vilafranca i Joan Tarrada i Massanell, secretari. El mateix any participa en les reunions prèvies i el 1977 en l’acte fundacional de l’Institut d’Estudis Penedesencs a Sant Martí Sarroca. El 1980 ingressa com a vocal de junta de l’entitat, posteriorment en serà sots president el 1998, president del 1999 al 2007 i sots-president altra volta del 2007 al 2009.\nEl 2002 funda la revista Del Penedès de l’Institut d’Estudis Penedesencs que coordina fins a l’actualitat.\nDedicat professionalment a l'Ensenyament Secundari de Llengua, Literatura i Història. Ha preparat diverses edicions de textos de temàtica local i comarcal d'autors del segle XIX i XX i la publicat diversos estudis històrics principalment sobre aspectes culturals i socials d'aquesta època al Penedès i específicament sobre la família dels Milà de Ferran.\nHa publicat més d’una trentena de llibres de temàtica penedesenca.\nEl 9 de maig del 2015, la Coordinadora de Centres d’Estudis de Parla Catalana i l’Institut Ramon Muntaner li concedeixen el premi Recercat a la trajectòria en reconeixement als gairebé quaranta anys de labor d’estudis locals i comarcals (1976-2015).\nConsulteu la bibliografia de Joan Solé i Bordes que podeu trobar a la biblioteca en aquest enllaç.


El procés que està vivint Catalunya des de fa anys per assolir la independència també queda reflectit òbviament en la cultura literària. Si bé ja tenim novel·les que parlen d’aspectes ucrònics sobre què hagués passat si l’octubre del 2017 s’hagués proclamat la república, fins ara no m’havia arribat a les mans cap obra que de forma clarament distòpica mostrés l’efecte contrari: Ho sigui una Catalunya ocupada per les forces espanyoles com a mesura de repressió per l’intent de separació del país.\nL’autor d’aquest còmic, que signa sota el pseudònim de Pau Pèrrim, ha volgut mostrar un futur distòpic on la població catalana viu sotmesa a un estat que envia les tropes repressores amb un posada en escena molt dramàtica i clarament feixista. La premissa inicial és (o era) completament viable: Les eleccions espanyoles les guanya Albert Rivera que es converteix en president de l’estat i aplica a Catalunya no un 155, no, sinó el següent. A partir d’aquí és on ja entrem en el terreny de l’exageració; una repressió mai vista sortida de la ràbia que contempla des de prohibir l’ús del català, a la creació de les FEMS (Fuerzas Especiales y Milicias de Seguridad) per combatre a la ciutadania, els CDRs o qualsevol aglomeració o acte que creguin convenient.\nAixí doncs ens trobem amb població desplaçada (Barris i ciutats senceres) cap a indrets diferents de l’estat. A canvi les seves llars són ocupades per ciutadans d’origen espanyol; també comprovarem com s’empresonen líders separatistes i es fa escarni sobre la cultura catalana. Les FEMS tenen impunitat per fer i desfer i a més estan recolzats per el SCC (Servei Colaboracionista Català) gent de pensament unionista que s’encarrega d’assenyalar a qui no és un bon espanyol. Aquestes forces d’ocupació poden actuar impunement per exemple torturant a una jove castellera al local de cal Figarot dels castellers de Vilafranca (una escena entre tràgica i divertida per la solució òbvia a que es veuen empesos els castellers) però també el mateix govern aplica solucions finals més escabroses com l’intent d’assassinat del President Puigdemont o la creació dels camps de concentració als Monegros per la població catalana que no coopera.\nNaturalment, podreu comprovar com tot això és una exageració expressa per part de l’autor per recalcar on es podria arribar encara que només sigui remotament possible. El mateix fet de batejar a les forces governamentals com FEMS ja ens indica una mica la ironia de tot plegat. El poble català només podrà actuar fent us al terme de “terra cremada” i sabotejant tant com pugui la logística de l’estat (com per exemple amb l’episodi quasi paròdic dels creuers replets de FEMS al port de Barcelona) i intentant resistir el màxim de temps possible mentre Europa s’ho mira sense actuar.\nUn fet que és indispensable marcar és que el partit escollit per representar aquesta farsa de govern democràtic espanyol que apareix a Terra Cremada és el de Ciutadans. Deixant de banda les tendències polítiques de cadascú (sigueu independentistes, unionistes o tan us faci tot plegat), potser estareu d’acord amb mi que aquest partit, sortit una mica del no res i de caràcter clarament populista, ha personificat les accions més desagradables, ridícules i fora de to tant al Parlament de Catalunya com a la resta del territori, amb provocacions, posades en escena absurdes i amb un aire de ràbia continguda com no s’havia vist mai abans a Catalunya. Alguns l’han batejat com el “Partit de l’odi” i ho sigui o no, almenys ho evidencia setmana rere setmana, així que és lògic que en un còmic on l’exageració s’utilitza com una eina de reflexió però també de divertiment,s’hagi triat a aquesta formació com l’encarnació del feixisme més ranci.\nCom deia, no és casualitat que Albert Rivera se’l presenti com un president del govern espanyol incapaç de controlar la situació i que Inés Arrimadas sigui retratada com una histèrica, o al Carlos Carrizosa com un Kamikaze. Naturalment apareixen moltes altres cares conegudes: Jordi Cuixart, el president Carles Puigdemont, Toni Comín o un Rufián amb aires de voler sortir a Pulp Fiction que ens fan somriure per les també inflades caricaturitzacions en certes vinyetes. I això sense oblidar a la reina Sofia i el seu conegut gendre o el qui mou els fils des de les bambalines: un maquiavèlic Aznar.\nEstem davant, doncs, d’un còmic clarament polític fet des de l’independentisme que pretén denunciar per mitjà la ciència-ficció una realitat terrible per al poble català. Naturalment, pinta als dolents de molt dolents i a la resta de persones comuns represaliades. Probablement si això s’esdevingués hi hauria una gran tonalitat de grisos tant entre els simpatitzants de C’s (potser exceptuant la cúpula) com a la resistència catalana. Que l’autor ha engrandit el missatge negatiu d’una catalana ocupada és innegable però usant l’esmentada exageració aconsegueix que per una banda somriguem davant de fets completament fora de lloc però també ens estremim si alguna de les idees feixistes que promulga el partit de Ciutadans s’apliqués de veritat.\nAra bé, deixant sentiments de banda… és un bon còmic? Per la part de guió m’atreviria a afirmar que és fluix. Terra Cremada ens presenta imatges poderoses, idees divertides i d’altres de tètriques i terribles però no hi ha massa continuïtat argumental. Sembla més que realitzi un retrat concret de diversos llocs sense cap connexió entre ells. No existeix tampoc un personatge o personatges que dirigeixin la trama. És una simple successió de gags i escenes que ens captiven però que no ens mostren una història ben filada.\nTot el contrari és la il·lustració. No sóc cap expert però m’ha semblat molt interessant: Grans vinyetes molt acolorides amb un dibuix fantàstic d’escenaris reals (Barcelona, Girona, Vilafranca, etc) i un retrat extraordinari dels polítics coneguts (talment semblen fotografies retocades o almenys que inspiren la pròpia il·lustració). El dibuix, doncs, és l’arma atòmica d’aquest còmic, la que ens fa visualitzar una Barcelona mig destruïda, uns militars que fan por i molta bandera rojigualda per tot arreu que ens fa esfereir. Sí, la part visual és la que ens anima a comprar el còmic i de fet deixa una mica apartat el guió de manera que passi el que passi (fins i tot el final precipitat i una mica poc coherent) no ens afecta perquè gaudim sota el pinzell de Pau Pèrrim de forma continuada pàgina a pàgina.\nEl còmic es va subvencionar a través d’una plataforma de micromecenatge i part de la seva recaptació va ser destinada a la caixa de solidaritat amb els represaliats polítics catalans. Va ser prologat per Jair Domínguez, el conegut periodista i guionista que recordem també va fer incursions a la ciència-ficció guanyant el premi Ictineu l’any 2017 per la seva obra Perímetre.


Una vaga visible amb poca afectació sobre els sectors econòmics del país - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nUna vaga visible amb poca afectació sobre els sectors econòmics del país\nefe 21.02.2019 | 23:47\nJoves estudiants concentrats a la plaça de la Universitat DAVID ZORRAQUINO/ep\nJoves estudiants concentrats a la plaça de la Universitat\nLa vaga general en protesta pel judici del procés va ser visible en carrers i carreteres de tot Catalunya, amb nombroses afectacions a la mobilitat, malgrat que no va aconseguir paralitzar el gros de l'activitat econòmica. Però, en canvi, hi va haver manifestacions amb molta participació. A Girona, unes 70.000 persones, segons estimacions de la Policia Local i els Mossos d'Esquadra, van sortit al carrer. I a moltes ciutats es van omplir les places on es feien concentracions o manifestacions.\nLa vaga general va tenir una baixa incidència en l'activitat industrial, i en l'activitat comercial va ser dispar. Elements neuràlgics de l'economia com el Port de Barcelona, l'Aeroport del Prat i Mercabarna van funcionar amb relativa normalitat.\nLa vaga va tenir poc seguiment en l'àmbit sanitari, però a les escoles es va notar més (27% a primària) i va ser molt important a la universitat (67,45 %).


Camins per les torres de guaita - senderisme autoguiat\nRuta circular de poca dificultat que ens permetrà veure diferents torres de guaita i defensa que es van construir entre els segles XV i XVII a les zones de Palafrugell i Mont-ràs. La construcció d'aquests edificis servia als habitants per detectar la presència de pirates a la costa i així poder-se protegir dels seus atacs.\nEn aquesta ruta circular visitarem algunes de les moltes torres que es van construir a la zona passant pels veïnats de Santa Margarida, Ermedàs, la urbanització de Torre Simona i, retornant cap a Palafrugell, les construïdes resseguint la riba de la riera d'Aubi.\nEn els segles XIII i XIV els atacs de pirateria eren freqüents a les costes catalanes i, per defensar-se, la població dels nuclis costaners es refugiava en esglésies fortificades. La diputació, les corts i els municipis feien construir torres de guaita per comunicar els perills i protegir-se de la presència de pirates a les costes, però també ho feien, independentment, moltes cases de pagès que es trobaven apartades de la població. En el segle XV, després de la pesta i les guerres, Catalunya es trobava en una forta decadència que va provocar que els atacs i la pirateria augmentessin. La construcció de torres també va augmentar i és per això que la majoria de torres que trobem a la Costa Brava són d'aquesta època. En aquells temps molts dels pirates eren algerians i turcs (d'aquí ve l'expressió "hi ha moros a la costa") però també n'hi havia de genovesos, pisans i catalans.\nTraçat fàcil, en terreny pla i sense cap dificultat.\nEs poden fer variacions en el recorregut per apropar-nos més a alguna torre però recomanem tornar sobre el traçat marcat.\nEn alguns trams se circula breument per una carretera o pistes per les que podem coincidir amb trànsit de vehicles. Cal una mínima precaució.\nNo hi ha existència de fonts d'aigua potable durant la ruta. Cal dur aigua des de l'inici.\nEl traçat creua la riera d'Aubi. Pot ser que després de pluges intenses i continuades aquest pas sigui dificultós.\nPer la carretera i les pistes cal una mínima atenció al trànsit de vehicles.\nEvitar màxima insolació a l'estiu. Hi ha zones d'ombres però no a tot el recorregut.\nEvitar fer-lo en època de pluges o havent plogut molt.\nHi ha algun tram de sender més pedregós.\nNo es necessita cap material fora del mínim per a la pràctica del senderisme.\nEs pot visitar breument el petit poble d'Ermedàs.\nPodem visitar altres torres fora del recorregut. Ens podem informar a l'oficina de turisme de Palafrugell.\nQuè veure a: Camins per les torres de guaita\nTorre del mas Vilà\nTorre circular de finals del segle XVI o principis del XVII. Fa 13,10 m d'alçada i 6,30 m de diàmetre. Està unida per un pont de pedra al mas annex. S'hi poden apreciar diferents espitlleres...\nTorres del mas Borrull i de Santa Margarida\nTorre del mas Borrull: torre de planta quadrada del segles XV i XVI. Fa 5,90 x 5,90 m de base i 13 m d'alçada. Pertany a l'antic castell de Santa Margarida, que era el centre neuràlgic de l'època.\nA l'esquerra del camí es poden veure ailants (Ailanthus altíssima), una espècie invasora a casa nostra originària de l'Àsia que es troba entre les 100 espècies invasores més problemàtiques d'Europa....\nPinedes de pi blanc i pi pinyer.\nEns endinsem en unes pinedes plantades a mitjans del segle XX en conreus que es van abandonar. La pineda de la dreta és de pi pinyer (Pinus pinea) i la de l'esquerra,...\nAlzines, polipodis i torres\nA la dreta, observem, de lluny, la torre del mas Sureda, dels segles XVI i XVII, de planta circular. S'aprecien merlets esglaonats, espitlleres i restes d'un antic matacà.\nPassem per sota les...\nTorre del mas Fina i Sant Ramon d'Ermedàs\nTorre dels segles XV i XVI, de planta quadrada que fa 5,50 x 5,65 m i 12,60 m d'alçada. Ha perdut els merlets i actualment té una coberta de teules a una vessant. S'hi conserva alguna espitllera i un...\nTorre Simona i riera de l'Aubi\nVeurem, al fons, la torre Simona, que dona nom a la urbanització que l'envolta. És dels segles XIV i XV. Conserva a la part superior, amb tres arcs a les façanes nord i sud i quatre a les de ponent i...\nTorre Roja i pont del Diable\nPont construït l'any 1895 que permet creuar la riera de l'Aubi. Les riuades deixaven incomunicats els veïnats de Santa Margarida, Vilarnau, Canyelles i Ermedàs. L'alcalde Francesc Estrabau i Jubert,...\nQuè fer: Camins per les torres de guaita


de compondre diversos elements és independent del fet d'haver-los compost prèviament per grups. propietat commutativa Propietat d'algunes operacions matemàtiques segons la qual el resultat de compondre dos o més elements és independent de l'ordre en què hom els agafi. propietat [...]\nsensible Material fotogràfic que encara no ha estat revelat i roman sensible a la llum. Documents que serveixen per a compondre una obra intel·lectual. Té materials per a escriure un altre tom tan extens com el primer. material temàtic Tema o conjunt de temes d'una composició musical o de part [...]\nproduïts en un estat durant un període de temps determinat. producte per capita Producte que resulta de dividir el producte interior brut pel nombre d'habitants de la nació. Nombre que resulta de multiplicar dos o més nombres. Resultat de compondre dos o més elements d'un conjunt segons una [...]\nmisses dites Fer tard a). anar a missa Ésser irrefutable, segur. Creu-me: això que dic va a missa. Composició musical escrita damunt el text de l'ordinari de la missa. Compondre una missa. La missa del papa Marcel. missa negra Paròdia sacrílega de la missa catòlica. [...]\nConjunt de coneixements i pràctiques que s'envolten de misteris, com ara la màgia, la nigromància, l'astrologia, etc. gaia ciència Ciència de compondre poèticament, segons la tradició dels trobadors. [...]\nl'adreça. Escriu-li el que hem fet. Si hi vas, escriu-m'ho. Comunicar coses per carta, escriure cartes. Li escric cada dia. Tenir correspondència epistolar. Aquell home deia que s'escrivia amb el rei. S'escriuen de tant en tant. Compondre (un llibre, una obra literària). Ha escrit un [...]\nConjunt de mecanismes amb moviments coordinats, capaç de transformar energia en treball útil, especialment en operacions d'un procés de producció. Muntar una màquina. Engegar una màquina. Una màquina de rentar. Una màquina de cosir, d'imprimir. Una màquina de compondre, de calcular [...]\npua. picar paper Fer entrar aire entre els fulls d'una pila de papers. picar un dibuix Marcar-ne els contorns amb petits forats. picar un text Compondre un text mecànicament mitjançant teclats. picar una nota Fer-la sonar d'una manera molt marcada. picar els dits a algú Escarmentar-lo [...]


“La major donació de Déu als homes” - Opus Dei\nNo descobreixo res de nou si dic que alguns cristians tenen una visió molt pobra de la Santa Missa, que per altres és un simple ritu exterior, si no és un convencionalisme social. I és que els nostres cors, mesquins, són capaços de viure rutinàriament la major donació de Déu als homes. En la Missa, en aquesta Missa que ara celebrem, hi intervé d'una manera especial, ho repeteixo, la Trinitat Santíssima. Això de correspondre a tant d'amor exigeix de nosaltres un lliurament total, de cos i d'ànima: escoltem el Bon Déu, li parlem, el veiem, l'assaborim. I quan no n'hi ha prou amb les paraules, cantem, animant la nostra llengua —Pange lingua!— que proclami, en presència de tota la humanitat, les grandeses del Senyor.\nViure la Santa Missa es romandre en oració contínua: convèncer-nos que per a cadascun de nosaltres, és una trobada personal amb Déu: adorem, lloem, demanem, donem gràcies, reparem pels nostres pecats, ens purifiquem, ens sentim una sola cosa en Crist amb tots els cristians. (És Crist que passa, nn. 87-88)\n"Fes el que cal i estigues pel que fas" (4 de abril)\n"Que la teva vida no sigui una vida estèril" (3 de abril)\n“Has de ser ferment” (2 de abril)\n“Si algú no lluita...” (1 de abril)\n“El Senyor busca el meu pobre cor” (31 de març)\n“Tants anys lluitant...” (30 de març)\n“No et torbi el fet de conèixer-te com ets” (29 de març)\n"Sovinteja el tracte amb l'Esperit Sant" (28 de març)\n2. Meditació del vicari de Catalunya pel 28 de març\n3. Homilia del Papa Francesc en la benedicció Urbi et orbi\n5. Amics de Déu en mp3\n6. Missatge del prelat (1 d'abril de 2020)\n7. El dimecres 25 de març: Res del rosari des de Fàtima\n9. L'hora dels valents. Meditació de sant Rafael (04.04.20)\n10. Margina l'Església la dona?


ENDLESS FORMS MOST BEAUTIFUL: Jo soc jo i la meva flora intestinal\nUna entrada molt interessant del blog CENTPEUS\nQue al budell hi tenim la flora bacteriana és una cosa que no és novetat. De vegades costa recordar que al final portem a sobre més bacteris que no pas cèl·lules, de manera resulta fàcil sospitar que tant bacteri ha de tenir algun impacte sobre la nostre salut. Normalment pensem en problemes digestius i en les diarrees que es poden causar per excés d’antibiòtics, quan matem la major part de la flora intestinal. Els fabricants de iogurts també ataquen amb la publicitat dels seus iogurts fets amb no-se-quins fantàstics bacteris que, pressumptament, et faran sentir millor, estar més guapo i cagar més de gust.\na de març 30, 2014\nEtiquetes de comentaris: 1eso, 2013-14, altres blocs, biodiversitat, Biologia, microbiologia


Quatre escriptors valencians deixen 'El País' pel seu tractament de Catalunya\nVÍDEO | El polèmic gest de Celáa cap a la presidenta del Senat El Nacional\nAmb motiu del 9 d'Octubre, la Diada Nacional del País Valencià, els escriptors Joan Francesc Mira, Enric Sòria, Martí Domínguez i Manuel Baixauli han anunciat que deixaven de publicar a les pàgines d'El País. El motiu: el tractament informatiu que el diari està fent de la qüestió catalana. Ho han fet a través d'una nota difosa a les xarxes socials.\nEls escriptors recorden que, "durant molts anys", han publicat columnes a l'edició valenciana d'El País, i durant els darrers dos anys a l'edició catalana. No obstant això, ara estan "profundament decebuts amb el tractament que està fent el diari de l'actualitat política i social a Catalunya". La decepció ha arribat fins a tal punt que se senten "tan incòmodes, tan a contrapeu", que han pres la decisió de no col·laborar-hi més.\n— Manuel Baixauli (@homemanuscrit) 9 de octubre de 2017\nLa setmana passada ja va haver-hi baixes, en aquell cas a Catalunya. L'historiador Joan B. Culla i l'escriptor Francesc Serés anunciaven que deixaven de col·laborar amb el diari madrileny per "censura ideològica", segons van denunciar els mateixos autors.\nindependència La premsa de Madrid lloa la majoria "silenciosa" que pararà el "cop" Marta Escobar Martí\nINDEPENDENCIA Culla i Serés pleguen d''El País' per "censura ideològica" El Nacional\ndia de la constitució Batet crida a integrar a la Constitució els qui es puguin sentir allunyats o exclosos El Nacional\ndia de la constitució Cremada de Constitucions davant la delegació del govern espanyol a Barcelona El Nacional


Jordan Velocity Motxilla. Nike.com ES\nLa motxilla Jordan Velocity disposa d'espaioses opcions d'organització, incloent-hi una bossa necesser interior amb cremallera, una butxaca lateral i un compartiment amb cremallera a la part inferior per desar el calçat separat de la resta d'objectes. Amb les corretges enconxades per a les espatlles i una corretja al pit, transportar el material és molt més còmode.\nConfecció amb teixit revestit molt resistent per millorar la durabilitat.\nButxaca lateral oculta per desar-hi objectes fàcilment en qualsevol moment.\nBossa necesser interior amb cremallera que permet veure fàcilment el contingut.\nCompartiment de doble cremallera a la part inferior per desar-hi un parell de sabatilles de fins a la talla 49,5 separades de la resta d'objectes.\nCorretges per a les espatlles regulables i enconxades


Castelló suma 142 positius en 48 hores\nEls ingresos ha augmentat en la província tant en planta com en la UCI i notifiquen 2 defuncions.\ncovid ingressades 154 persones en la província de Castelló , amb 19 pacients en UCI.\nLa Comunitat Valenciana ha registrat 1.691 nous casos de coronavirus confirmats per prova PCR o a través de test d'antígens des de l'última actualització del dissabte 26 de desembre, que situen la xifra total de positius en 139.167 persones.\nPer províncies, 142 a Castelló, 596 a Alacant i 953 en la província de València.\nD'altra banda, des de l'última actualització de les altes el passat 23 de desembre, s'han registrat 6.214 altes a pacients amb coronavirus. D'esta manera, ja són 130.866 persones en la Comunitat Valenciana les que han superat la malaltia des que va començar la pandèmia.\nD'esta manera, en estos moments hi ha 17.116 casos actius, la qual cosa suposa un 11,35% del total de positius.\nEls hospitals valencians tenen, actualment, 1.725 persones ingressades: 154 en la província de Castelló , amb 19 pacients en UCI , 489 en la província d'Alacant, 104 d'ells en la UCI i 1.082 en la província de València, 143 d'ells en UCI.\nS'han registrat 43 defuncions per coronavirus des de l'última actualització dimecres passat 23 de desembre, per la qual cosa el total de defuncions és de 2.835 persones: 368 en la província de Castelló dos mes des de les dades facilitats per conselleria , 994 en la d'Alacant i 1.473 en la de València\nS´han registrat un total de 56 brots. Per províncies, esta és la distribució: 11 a Castelló,15 a Alacant i 30 en la província de València


Bargalló: «Els centres no obren per fer classes tradicionals» | NacióDigital\nEl conseller d'Educació desgrana el pla del Govern per reobrir les escoles a partir de l'1 de juny en els territoris que accedeixin a la fase 2 de la desescalada\nper Bernat Surroca / Andreu Merino , 20 de maig de 2020 a les 13:30 |\nEl conseller d'Educació, Josep Bargalló, ha desgranat els detalls del pla del Govern per a la reobertura de les escoles. En una roda de premsa aquest migdia des del Departament, ha explicat que els centres que estiguin en fase 2 podran obrir a partir de l'1 de juny, no abans, i en cap cas ho podran fer per oferir "classes tradicionals". "La voluntat del Departament és entendre l'escola com un centre de formació però també comunitari i d'atenció personalitzada a l'alumne", ha dit Bargalló.\nLes escoles rebran unes instruccions específiques en les pròximes hores per poder complir les indicacions del Departament, i cada centre "haurà de fer el seu pla" per al juny que haurà de ser validat. D'aquesta manera, el curs acabarà tal com estava previst el 19 de juny i no es reprendrà presencialment. No hi haurà més classe a les escoles i el curs acabarà telemàticament. "Seria un daltabaix pretendre canviar-ho ara", ha dit Bargalló.\nPel que fa a les llars d'infants, Bargalló ha admès que hi ha "dificultats per a l'obertura". És per això que els infants de 0 a 1 any no podran tornar als centres. Els que tinguin entre 1 i 3 anys podran tornar, però les titularitats de les llars d'infants hauran de veure si poden oferir el servei en els termes establerts, és a dir, adequant els espais, amb més docents i amb les condicions de seguretat. Si reobren, només podrà haver-hi cinc infants per espai i no es permetrà la reobertura del servei de menjador. Si una escola bressol té més alumnes que els que pot acollir, haurà de prioritzar aquells els pares dels quals no puguin conciliar.\nPel que fa les escoles d'infantil i primària, públiques i concertades, hauran d'obrir a partir de l'1 de juny si estan en fase 2. "No podran obrir per a tots els alumnes ni per fer activitats lectives", ha apuntat el conseller. Podran obrir per fer "l'acompanyament de canvi d'etapa" en aquells cursos terminals en grups de màxim 13 alumnes. També podran obrir per fer tutories personalitzades en aquells casos que es requereixi en alumnes que ho necessitin. "Es tracta de poder oferir un acompanyament emocional", ha dit. Els centres també poden decidir que un grup "concret i reduït" d'alumnes pugui assistir a l'escola per alguna activitat de caràcter formatiu que sigui necessari.\nLes escoles també podran fer servei d'acollida als matins (9h a 13h) en infants d'entre 3 i 6 anys. Si finalment el govern espanyol autoritza un permís retribuït per a les famílies, aquest servei d'acollida es deixarà d'oferir, però ara per ara no sembla que la Moncloa es plantegi aplicar-lo.\nEn els instituts, Bargalló ha detallat que aquells alumnes que acaben etapa (4t d'ESO o 2n de Batxillerat), els centres podran oferir activitats per acompanyar aquest canvi en grups de màxim 15 alumnes. No seran activitats lectives i només s'haurà de fer quan sigui necessari. Es podran fer també tutories personalitzades per als alumnes vulnerables o que requereixin alguna atenció especial.\nLes escoles d'educació especial encara no està clar si podran obrir. El conseller Bargalló ha dit que es concretarà en les pròximes hores, arran de les dificultats lògiques d'aquests centres per garantir les mesures de seguretat. "Potser acabem fent propostes centres per centre, perquè potser s'ha de fer quasi alumne per alumne", ha dit Bargalló.\nUn setembre amb "emergència educativa"\nD'aquesta manera, els centres educatius oberts al juny "no tancaran", perquè durant l'estiu acolliran durant aquests propers mesos activitats municipals d'entitats de lleure. "Els servei comunitari de les infraestructures d'educació cal posar-lo a disposició de la comunitat", ha explicat el conseller. Al setembre, començarà un "curs inèdit". En aquest sentit, Bargalló ha apuntat que la societat ve d'una emergència sanitària on s'han hagut de reinventar espais i s'encamina ara cap a una "emergència educativa" al setembre. De cara al nou curs, doncs, caldrà aplicar mesures sanitàries en relació a l'ocupació del espais -1 alumne per 4 metres quadrats- que faran que els espais que hi ha avui en dia siguin "insuficients".\nEn alguns casos això es podrà fer als mateixos centres, però no en tots. És per això que Bargalló ha avisat que caldrà demanar a la comunitat "la cessió d'espais" per fer activitats. "Al setembre haurem de demanar a la comunitat la cessió d’espais perquè tots els infants puguin anar tots els dies a l'escola", ha dit Bargalló. "En l'emergència educativa hem de tenir la prioritat que tots els alumnes puguin anar cada dia al seu centre, però en algun cas aquest centre s'entendrà de manera més àmplia al que és ara", ha afegit. En aquest sentit, ha precisat que caldrà buscar espais "al voltant dels centres" que siguin "útils per a l'activitat docent". "Aquests espais poden ser privats o públics", ha apuntat.\nLa voluntat del Departament és, per tant, "atendre presencialment tot l'alumnat". "Hem de donar una resposta global de presencialitat, d'utilització de tots els espais que siguin necessaris", ha dit. El Govern entén que les escoles hauran d'estar obertes sempre que sigui possible amb unes mesures de seguretat clares. Al setembre, el servei serà "absolut" amb l'objectiu que sigui presencial.\nTot i així, el conseller ha admès que caldrà garantir la "connectivitat real" de tots els alumnes. "Hem d'estar preparats per si en algun moment del curs, per un brot específic, hem de fer una tancada d'algun centre o d'algun territori", ha avisat. Per tant, caldrà haver aconseguir connectar aquells alumnes que en aquest confinament han estat desconnectats.\nEl conseller ha insistit que el professorat no podrà tenir una "doble jornada" en aquesta reobertura de les escoles. En la planificació que haurà de fer cada centre, s'hi ha d'incloure les tasques que haurà de fer presencialment i telemàticament l'equip docent. "No podem sobrecarregar els nostres professors", ha deixat clar Bargalló, que no ha concretat si es faran noves contractacions de cara al juny. "Les necessitats de noves contractacions les hem de centrar al setembre", ha apuntat.\nDe cara al setembre, Bargalló tampoc ha detallat quants professors seran necessaris. "Hem de saber quants alumnes tindrà cada centre i quins espais tindrà cada centre per tirar endavant tots els treballs, tant de cerca de nous espais com de contractació de nous professorats", ha dit el conseller. El titular d'Educació ha reivindicat la feina del Departament i la informació en comptagotes que ha donat aquestes últimes setmanes. "Hem de donar certeses, no incerteses", ha dit.\nA preguntes dels periodistes, Bargalló ha dit que entre pública i concertada hi ha 130.000 professors i doblar-los seria tenir-ne 260.000. "La sanitat no ha doblat el seu personal durant l'emergència sanitària", ha apuntat el conseller. Abans de decidir caldrà saber quina matriculació té cada centre i de quins espais disposa. "No sempre caldrà doblar els espais", ha afegit. Caldrà veure cada cas de manera concreta, però "caldrà fer el que sigui necessari" per la situació d'emergència educativa.\nTornar a les aules - L'escola després del coronavirus, Societat, curs, Ensenyament, Educació, pandèmia, Covid-19, escoles, coronavirus, escola, desescalada, aules, tornar a les aules


Renaud Lavillenie, un rei pel salt de perxa que va desbancar Serguei Bubka | Fosbury\nFosbury » Fosbudiary » Renaud Lavillenie, un rei pel salt de perxa que va desbancar Serguei Bubka\nSuperar un mite com Serguei Bubka no és poca cosa. De fet, es tracta d’una autèntica proesa. I això és el que va aconseguir el saltador de perxa francès, Renaud Lavillenie, el passat 15 de febrer de 2014. Lavillenie va saltar 6,16 metres, una alçada on cap atleta havia arribat abans. A més, ho va fer a Donetsk, sota la mateixa pista coberta on l’ucraïnès Bubka havia marcat el 21 de febrer de 1993 els 6,15m com una xifra insuperable durant més de 20 anys.\nPer afegir-hi més espectacle al moment, el propi Bubka va presenciar des de les grades com Lavillenie el desplaçava del podi històric del salt de perxa (veure vídeo). El francès havia saltat 6,01m al tercer intent així que tantes complicacions no semblaven presagiar cap jornada històrica. Definit com un saltador que sobresurt per la seva valentia, després de superar els 6,01m Lavillenie va demanar directament els 6,16m, confiat en les seves possibilitats. Al primer intent, una cursa de 21 passos, un impuls perfecte i Lavillenie va volar per sobre el llistó doblegant-se d’una manera tan neta que ni tan sols va fregar-lo.\nConscient de la importància del moment, Lavillenie es va posar les mans al cap i es va estirar a terra per acabar de convèncer-se del que havia aconseguit. Immediatament, Bubka va baixar a la pista per felicitar al seu hereu i reconèixer el canvi de dinastia. Ambiciós, Lavillenie, no en tenia prou i va voler provar just després els 6,21m, una alçada que no va poder assolir.\nDe Renaud Lavillenie es destaca, a part de la valentia per posar-se reptes d’allò més difícils i perillosos, la seva excepcionalitat física per tractar-se d’un saltador de perxa. Només mesura 1,76m i pesa 69 kg però és evident que ha sabut trobar les claus per dominar la disciplina. A més, només té 28 anys. El 2014 va ser reconegut com l’atleta de l’any per la IAAF (Associació Internacional de Federacions d’Atletisme). D’ara endavant Lavillenie té nous desafiaments. En primer lloc, li falta superar a Bubka també en pista a l’aire lliure, on el rècord de l’ucraïnès és de 6,14m mentre que el francès només ha arribat a 6,01m. A partir d’aquí, haurà de pensar-se en superar-se a si mateix i posar el llistó ben amunt per mantenir-se en el tro durant una bona temporada.\nAtletismeRenaud LavillenieSalt de perxa


Es tanca la 3a edició de Gastropirineus al Berguedà amb un balanç molt satisfactori | Xarxa Productes de la Terra\nEs tanca la 3a edició de Gastropirineus al Berguedà amb un balanç molt satisfactori\nLes jornades professionals de gastronomia i de la cuina Gastropirineus van tancar la tercera edició, que s'ha celebrat al Berguedà, amb una sessió participativa al passeig de la Indústria de Berga. Una norantena d'assistents van poder gaudir i tastar la sessió magistral de Francesc Rovira de la Fonda Xesc de Gombrèn (Ripollès) i del seu equip de cuiners. L'activitat popular va servir per degustar un gustós arròs i també un sorprenent aperitiu d'un xef d'estrella Michelin i producte del territori. El director de Gastropirineus, Francesc López, va fer una valoració molt positiva de l'estada del congrés gastronòmic al Berguedà. López va posar nota alta i va destacar "la qualitat de les ponències que han estat a un nivell molt elevat, ja sigui de la cuina tradicional com de la més il·limitada i més innovadora".\nText extret de Nació Digital\nLópez també va afirmar que en les jornades hi ha hagut una molt bona assistència i participació. "En total, hauran passat per Gastropirineus més de 140 professionals de tots els àmbits; i això demostra l'interès que desperta aquest tema a nivell de país", va estimar. Francesc López va agrair el suport dels professionals del territori i del Consell Comarcal del Berguedà.\nVan ser dos dies intensos amb 13 sessions de cuina en directe a càrrec de més de 20 cuiners, professionals i especialistes de reconeguda trajectòria. El congrés de cuina de muntanya va tenir el territori com a protagonista, des de formatges artesans, bolets, vins d'alçada i cervesa artesana, entre d'altres. Hi van participar onze restaurants berguedans i es va posar l'accent en el potencial de futur de la gastronomia de la comarca.\nFrancesc López va subratllar que la gastronomia del Pirineu és diversa i que el propòsit del congrés és difondre que "al Pirineu hi ha de tot, una cuina més tradicional i una de més atrevida". López ha recordat que "hi trobem aquella cuina que utilitza els elements de l'hort o aquells que s'han recuperat com el pèsol negre o el blat de moro escairat, però també aquella més moderna", ha dit López.


Economia social com alternativa d’inserció. Avui a la cambra de comerç – Unió de Cooperatives de Treball Associat de les Illes Balears\nTaller informatiu sobre com les cooperatives i les microcooperatives poden ser una opció real d’empreniment social.\nDimarts 4 de juny a les 9.30 a la Cambra de Comerç de Mallorca (C/Estudi General, 7 de Palma).\nMalena Riudavets, presidenta de UCTAIB, intervendrà amb la ponència Economia social com alternativa d’inserció, amb una breu explicació del concepte de cooperativa, les empreses d’inserció, el Pla Director d’Economia Social i la nova Llei de Microcooperatives de les Illes Balears.\nDesprés es farà un cafè amb les entitats que treballen en la integració social dels migrants a Mallorca, amb l’objectiu de conèixer, compartir i difondre les bones pràctiques quant a la inserció laboral.


Servei d’escriptura de treballs d’investigació a Andorra\nNecessiteu ajuda per redactar professionals? Obteniu un paper d’alta qualitat del millor servei d’escriptura de papers de recerca a Andorra escrit a tots els estàndards acadèmics.\nCom trobar un bon servei de redacció de treballs de recerca\nEl servei d’escriptura de treballs de recerca és el següent pas del viatge de la vostra carrera acadèmica; proporciona una plataforma professional per a la vostra carrera d’escriptor i un equip professional d’escriptors de treballs de recerca que ofereixen articles ben formulats per a l’ensenyament superior. La majoria d'aquestes empreses ofereixen aquests serveis durant un període aproximat d'un any, però moltes d'elles només tenen un ús limitat, ja que només ofereixen treballs de copiar i enganxar per fer la feina.\nEl servei de redacció de papers de recerca en línia és una d'aquestes empreses que ofereix un servei de qualitat amb una inversió molt llarga. Ofereixen els seus serveis a preus assequibles, cosa que els ajuda a obtenir una àmplia base de clients. Els avantatges d’utilitzar un servei d’escriptura en paper en línia és que us podeu centrar en altres aspectes de la vostra feina.\nNomés cal que pengeu els vostres documents de recerca i l’escriptor de paper en línia farà la resta. Us ajuden a trobar l’ortografia, la gramàtica, la puntuació, les citacions i el format correctes dels vostres articles. Algunes de les millors característiques d’un servei d’escriptura de treballs de recerca en línia són:\nEfficient Research Writer: el proveïdor de serveis us ajuda a desenvolupar un document amb un sol clic; el resultat es pot revisar per a la satisfacció del vostre client i de vosaltres. Això és possible perquè el vostre document està a punt de casa i el podeu tornar a comprovar fins que us agradi. Els vostres escrits en paper es lliuren en el termini especificat i només cal que ho comproveu. Una eina avançada fins i tot us donarà consells i suggeriments sobre com millorar el paper. De fet, l’escriptor de la investigació us proporcionarà les últimes eines disponibles al mercat.\nEscriptors de recerca altament qualificats: els proveïdors de serveis són una barreja d’investigadors altament qualificats i escriptors experimentats que han escrit durant anys. Això és el que els converteix en especialistes en la seva feina. Aquests escriptors estan ben versats en les últimes tecnologies i poden entendre i desxifrar fàcilment documents complicats. També podeu relaxar-vos mentre treballeu, ja que no hi ha cap pressió en el tracte amb aquests professionals.\nNo cal cap contracte: els redactors en línia s’encarreguen de tot el procés d’escriptura en paper de principi a fi sense cap contracte. Tot el que heu de pagar és el nombre de revisions que fan la resta. per a tu. No és possible tenir cap tipus de termini per al lliurament del vostre treball, ja que els redactors s’asseguraran que el document surti a temps i en bones condicions.\nFlexibilitat dels terminis: els redactors són prou flexibles per adaptar-se al vostre horari. Els seus horaris de treball són flexibles, ja que podeu triar qualsevol dia per complir-los o no. En cas que el vostre calendari sigui difícil de complir, us facilitaran la feina.\nUn servei d’investigació en línia és sens dubte una bona opció per als vostres treballs d’investigació si esteu buscant un treball fiable i de qualitat. Els escriptors treballaran en els vostres articles i us ajudaran a convertir-los en un article ben escrit.\nAsseguraran que el vostre treball de recerca s’investigui correctament i estigui lliure d’errors gramaticals i tipogràfics. Us ajudaran a fer el document el més informatiu i eficaç possible i us ajudaran a millorar-lo a mesura que passi el temps. Els serveis d’aquests escriptors són assequibles i, per tant, els escriptors sempre s’asseguren que obtingueu el valor dels vostres diners.\nPer tant, si voleu un servei professional per escriure el vostre treball, contracteu un servei professional d’un dels millors proveïdors de serveis. Hi ha diversos proveïdors de serveis de bona reputació al mercat. Són capaços de produir excel·lents treballs de recerca perquè tenen escriptors excel·lents, la tecnologia més moderna i entenen la importància de fer efectiu el vostre treball. amb un mínim enrenou.\nPer poder seleccionar el millor proveïdor de serveis, haureu de buscar els resultats anteriors, les ressenyes, els testimonis i les referències per assegurar-vos que esteu contractant un bon servei de redacció de treballs de recerca. Per triar el millor, heu de comprovar les seves obres anteriors i comparar-les amb la qualitat que n’espereu. Els escriptors només podran escriure treballs excel·lents si són capaços d’oferir l’estàndard requerit per a això. Sempre haurien de poder proporcionar-vos una visió general del treball que necessiteu i del temps que trigareu a completar-lo.\nEls redactors sempre s’asseguraran que el paper de qualitat que obtindreu sigui del més alt nivell, s’escriurà d’acord amb les vostres especificacions i haurà de poder complir les vostres expectatives i requisits. Els escriptors també haurien d’estar disposats a comunicar-se amb tu de manera que puguis entendre el que intenten transmetre.


Valeo rep una proposta per a reindustrialitzar la planta de Martorelles\nValeo ha rebut una proposta de l'inversor austríac Sintex per reindustrialitzar la planta de Martorelles (Barcelona). Aquesta garanteix la contractació de 100 treballadors dels 250 actuals, han informat aquest dimecres la direcció de la companyia i el sindicat CCOO\nLa plantilla de Valeo torna a treballar després d'aconseguir un preacord "històric"\nDirecció i treballadors de Valeo Martorelles arriben a un preacord\nSegons el sindicat, Sintex, fabricant de components d'automoció i proveïdor del Grup Volskwagen, ha fet una oferta vinculant per reindustrialitzar la planta vallesana amb la fabricació de components de l'automòbil per als nous models que es fabricaran a la planta de Seat a Martorell (Barcelona).\nLa companyia ha informat en un comunicat que el pla de negoci presentat per Sintex garanteix la continuïtat de la factoria perquè suposa la implantació de la seva filial de fabricació de components d'automoció a Espanya, i ha indicat que l'activitat estaria prevista que s'iniciï aquest mateix tardor.\nSegons CCOO, la proposta garanteix la contractació de 100 treballadors en les condicions acordades en el marc dels compromisos adoptats entre la direcció i els treballadors al novembre de l'any passat: garantia d'ocupació d'un mínim de tres anys, vinculació al conveni sectorial i abonament de les indemnitzacions acordades per part de Valeo.\nLa firma francesa i els representants dels treballadors van arribar aquest acord després d'una vaga de més de cent dies després d'anunciar la seva intenció de tancar la planta aquest any; llavors, Valeo es va comprometre a mantenir l'activitat a Martorelles fins a juny de 2017.\nValeo ha manifestat la seva satisfacció davant aquesta oferta perquè garanteix la continuïtat de la planta i assegura la contractació de llocs de treball actuals, si bé ha afegit que "cal continuar treballant per optimitzar el projecte d'inversió i contractació de l'inversor interessat".\nCCOO ha valorat positivament la proposta de Sintex, tot i que ha considerat "insuficient" el nombre de llocs de treball.\nValeo ha assenyalat que MOA-BPI Group i Lee Hetch Harrison estan liderant el projecte de reindustrialització i recerca d'inversors per al manteniment d'activitat i ocupació a la planta.


Enric I. Canela » Blog Archive » Aviat canvi voluntari de la durada de graus i màsters\nEl diari ABC publica un article de Lucia Dorronsoro sobre la reforma de la durada de graus i màsters que al ministre d’Educació, Cultura i Esport, José Ignacio Wert ha plasmat en un Reial Decret que ja tenim a sobre. Em serveix per dir alguna cosa.\nCom ja hem comentat molts cops, el canvi de sistema, hauria d’implicar un any menys de grau i un més de màster, a les universitats que així ho vulguin. Tal com es defineix, l’adaptació és voluntària, a partir del setembre, però el Consell d’Estat diu que és massa precipitat i demana més temps.\nDe fet a partir del mes de setembre, cada universitat podrà triar lliurement si redueix la durada dels seus graus i allarga la dels seus màsters, si tots, si alguns, … gran llibertat d’elecció.\nAquest sistema està més d’acord amb el que predomina a l’EEES on els graus tenen una durada de tres anys i els màsters de dos.\nA mi aquest moment m’agrada molt perquè posa en contradicció els sistema. Un munt de gent que deia que sí, ara diu que no. Uns que massa ràpid, altres que diuen que massa ràpid i si poguessin, d’amagat, ho posarien a funcionar demà… Fantàstic.\nDeixant de banda bromes i ironies, caldria canviar el sistema completament i, com deia fa uns dies, Per què no tornem a implantar el curs preuniversitari. Seria l’únic sistema lògic, tornar uns anys endarrere i fer com els anglesos.\nClar que aquesta idea només serà possible si som independents i manen persones intel·ligents. Ser independent no es garantia de res, només que serem capaços d’encertar o equivocar-nos sense ajuda dels fanàtic espanyolistes. Tanmateix podríem votar tenir el sistema bolivarià, els astres no ho vulguin.


Novembre Elèctric – Artistes – Primavera d'Hivern\nAquest és, sense cap dubte, el moment de Novembre Elèctric. El seu nou disc, ‘Quart Minvant’, ha tingut un impacte rotund al panorama musical valencià: considerat Millor Disc Pop i Millor Disseny als premis Carles Santos de la Música Valenciana. Uns guardons organitzats per primera volta per la Generalitat Valenciana i en els que figuraven noms tan importants com La Habitación Roja o La Raíz. Però això no és tot. ‘Quart Minvant’ també va guanyar el premi a millor Disc Pop als Ovidi Montllor, organitzats pel COM. La resposta de la crítica, de nou, ha sigut incontestable.\nL’arribada de Novembre Elèctric a l’ecosistema musical en 2014 va ser tan sorprenent com si s’hi hagueren tele-transportat des d’altra galàxia fins al mig del saló. Mai els havien escoltat, però semblava que estaven ací des de sempre, una revelació tan desconcertant que el seu so, emocionant i ple de textures, feia pensar si realment es tractava d’un nou grup. ‘Intacte’ va suposar una alteració del clima sonor valencià i ‘Quart Minvant’ ha sigut, vista la rebuda, la consolidació.\nNovembre Elèctric – Intacte (CD)\nNovembre Elèctric – Las consecuencias (Digital)\nNovembre Elèctric – Lluna nova (Digital)\nNovembre Elèctric – Quart minvant (CD)\nNovembre Elèctric – Quart minvant (Digital)


Intervenen: Sonia Achouruid i Fatiha Arrais, participants / Gerard Llandrich, Espai Jove\n8 adolescents han participat al concurs Joves entre fogons de Platja d'Aro.\nTots ells han presentat plats de lliure creació per posar en pràctica els coneixements adquirits durant les quatre sessions del taller de cuina per joves d'entre 14 i 29 anys que s'ha portat a terme aquest mes de maig i que impulsa l'espai jove de Platja d'Aro.\nUna oportunitat per aprendre a realitzar diferents plats, les tècniques a elaborar per avançar en el procés i acabar amb el mite que els joves i la cuina no són bons amics.\nA banda de la vessant culinària, el curs els ha permès desenvolupar moltes habilitats comunicatives, directives i creatives.\nÉs el tercer any que s'impulsa el concurs Joves entre Fogons i des de l'Espai Jove fan una valoració positiva de l'activitat, en auge gràcies en part als concursos de cuina televisius que triomfen actualment.


Barbijaputa – Ongc\nHome > Barbijaputa\nÉs el pseudònim d’una columnista i escriptora feminista que manté oculta la seva identitat i adopta com a imatge una nina Barbie a qui han pintat dues banyes i una cua de diablessa. La signatura va aparèixer per primer cop publicada en un blog i es va donar a conèixer massivament en un perfil de la xarxa social de Twitter creat l’any 2009, i en el qual tracta amb ironia i humor diversos aspectes de l’actualitat del feminisme i de la política. En l’actualitat col·labora com a columnista als mitjans d’informació digital La Marea, Eldiario.es, i Pikara Magazine. Des de la revista ONGC li volem donar les gràcies per facilitar-nos aquesta primera col·laboració.\nPorno de venjança. Ets part del problema?\nEna noia italiana es va suïcidar ahir a casa seva penjant-se d’una bufanda després de patir –durant mesos– l’assetjament de tot un país. La noia es va fer famosa perquè…\nBarbijaputa, 6 meses ago 0 6 min read


Afers Interns veu insuficient la investigació sobre els policies de Vila-seca\ndimecres, 11 de desembre 2019 - 18:00h\nEl sotsinspector de la Divisió d'Afers Interns, durant la sessió del judici a l'Audiència de Tarragona aquest dimecres 11 de desembre. | ACN\nLa Divisió d'Afers Interns dels Mossos d'Esquadra va concloure que la investigació sobre els policies locals de Vila-seca que presumptament van agredir un home era insuficient. El sostsinpector que va elaborar la informació reservada contra Morón i Cunillera ha declarat que els va sorprendre que s'obviessin informacions clau en l'atestat que es va traslladar al jutjat. Segons ell, que es fes una instrucció «molt minsa» i que s'aportessin «tan poques diligències» al jutjat va precipitar l'arxivament del cas.\nA més, aquest dimecres l'advocat de Morón ha insinuat que els màxims responsables de la regió —el cap Jaume Giné i el sotscap Rafel Comes— el volien destituir perquè estaven enemistats i competia amb ells per ser comissari, un rang que finalment només va assolir Comes.\nNo van fer constar les declaracions d'un responsable de seguretat de Pachá ni un confident anònim\nA Afers Interns també els va sorprendre que no constessin a l'atestat les informacions proporcionades pel confident anònim —també agent de la policia de Vila-seca—, sobre la implicació dels policies en l'agressió. «Hagués vist que la minuta dels agents de la Policia Local explica una història completament diferent a la del responsable de seguretat de la discoteca i a la informació de l'informador», ha resumit el sotsinspector. A més, també ha qüestionat que no es transcrivís la trucada que van fer els presumptes agressors des del telèfon de la víctima.\nLes defenses, però, sostenen que, quan el sergent Cunillera va redactar l'atestat per lliurar-lo al jutjat, la caporal no havia registrat la conversa al llibre de telefonemes de la policia i, per tant, no disposava d'aquesta informació. A més, Cunillera es va queixar que li havia «rebentat» la investigació perquè, sense que ell ho sabés, s'havia demanat als agents sospitosos que lliuressin una minuta sobre l'actuació d'aquella nit. Per tant, sosté la defensa, se'ls havia posat en alerta que algú investigava els fets.\nEl tribunal retreu a la defensa que plantegi una «teoria de la conspiració»\nDurant la vista han estat recurrents les preguntes a diversos testimonis sobre les presumptes intencions de l'aleshores cap de la regió, l'intendent Jaume Giné, de «destituir» l'intendent Morón. Un dels que ha afirmat que li constaven moviments en aquesta línia ha estat l'actual cap de l'ABP del Tarragonès, l'inspector Ramon Franquès, que ha declarat com a testimoni a proposta de la defensa. Un responsable del sindicat SICME també ha revelat que Morón li havia traslladat que tenia mala relació amb Giné i que es plantejava denunciar-lo per assetjament.\nL'actual director dels serveis territorials d'Interior i intendent dels Mossos en excedència, Joan Carles de la Monja, també ha confirmat que la relació professional entre Morón i Giné «no era del tot bona» i que en l'entorn policial «es comentava» la possibilitat que se'l volia destituir. «Hi havia una mala relació i les opinions sobre Morón no eren favorables, però no sé si això responia a una campanya de desprestigi o no», ha declarat.\nDe la Monja també ha opinat que els tres aspirants «clars» de Tarragona per ascendir al rang de comissari eren Giné, Comes i Morón com a principals comandaments a la regió, i ha dit que uns fets que els desprestigiessin podien anar en contra dels seus interessos a l'hora d'aconseguir d'afrontar el procés selectiu, atès que és de lliure designació. En aquest punt, el president del tribunal ha advertit a la defensa que no permetrà que continuï denunciant «una teoria de la conspiració» contra els processats.\nEl director dels serveis territorials, que també ha declarat a proposta de la defensa de Morón, ha declarat que mai no va veure que l'intendent cometés alguna irregularitat o que intentés encobrir algun assumpte. Altres membres del cos també han respost el mateix en relació a aquesta qüestió.\nEl confident temia represàlies i deia que els rumors sobre l'agressió els sabia «tothom»\nPer la seva banda, el confident de la caporal dels Mossos ha explicat que, com que ell també era agent de la Policia Local de Vila-seca, no volia que es fes públic el seu nom o que es pogués saber que ell havia aportat informació sobre el cas. «Temia represàlies, que m'obrissin expedients o que em fessin la vida impossible. Creia que, en una comissaria petita, si sortia jo com a iniciador d'alguna cosa em farien el buit i em causarien problemes», ha declarat a les preguntes del fiscal.\nL'agent, que actualment treballa en un altre cos policial, ha dit que el tema de la presumpta agressió dels agents era «el tema de xafardeig del moment». El policia ha posat d'exemple el fet que «si estaves parlant del tema amb algú i venia un caporal ens deia que paréssim de parlar del tema». «Per què havia de ser jo qui ho denunciés a un superior si ja ho sabia tothom», ha justificat a la defensa.\nA més, aquest dimecres també ha declarat el cap de la Policia Local de Salou, l'inspector José Luis Gargallo, qui ha dit que la caporal va actuar de forma «anormal» a la comissaria, atès que va intentar obtenir la gravació de la trucada dels agents implicats en la pallissa sense seguir «el canal legal», que es va mostrar «evasiva» i que no volia informar dels motius pels quals requeria el material. Finalment, Gargallo ha dit que van facilitar la gravació de la conversa als Mossos després de rebre una sol·licitud formal del cap de la comissaria.\n"🏖 Vila-seca vol transformar el passeig marítim de la Pineda" "🔴 Pere Aragonès: «Ni un euro de la Generalitat anirà a l'operació de Hard Rock»"


Castellbell i el Vilar programa un taller gratuït per aprendre a fer videocurrículums – Castellvilarenc.info\nby Redacció 04/11/2014 04/11/2014\nTaller pràctic de 40 hores\nEl taller començarà el proper dia 12, tindrà una durada de 40 hores amb dues sessions setmanals de tres hores cadascuna fins al 19 de desembre. L’objectiu del taller és que els alumnes aprenguin a dissenyar i gravar un videocurrículum personalitzat. Es comptarà amb professionals experts en la gravació i edició de vídeo i també altres professionals de la inserció laboral i del món de la interpretació. Els alumnes també rebran suport per poder difondre el videocurrículum un cop finalitzat.\nEl taller s’impartirà al Centre Cultural Joan Masats de Castellbell i el Vilar cada dimecres i divendres al matí de 9.45 a 12.45. Per a més informació us podeu posar en contacte amb l’àrea de Joventut de Castellbell i el Vilar (\n93 834 03 50) o bé amb el Servei d’Ocupació de Castellbell i el Vilar (\n93 828 38 62).