Leena Manimekalai / Índia\nDivendres 29 d’Octubre, 17:30h\nL’Índia és una terra de deïtats subalternes feta per i per a clans i comunitats. Localment coneguts com Siru theivam a Tamil (petites deïtats), aquests déus regnen en cada indret del subcontinent. Cada petita deïtat es presta a llegendes úniques relacionades amb el seu origen. Aquestes llegendes sovint s’entrellacen amb trops sociohistòrics de l’Índia. Individus que van sacrificar les seves vides per una causa major de la societat; persones les extraordinàries i honorables accions de les quals van pagar-se amb el seu martiri; o aquells que van ser víctimes de la injustícia i immortalitzats com a divinitats locals. Puthiraivannaar és un grup Dalit cast que viu a la part sud de l’estat de Tamil Nadu a l’Índia. La seva ocupació consisteix a rentar la roba d’altres Dalits, els morts i les dones que menstruen. Els puthirvannars es van veure obligats a viure en arbustos perquè els altres no els veiessin. Maadathy és la seva deïtat. Aquesta pel·lícula és una història sobre una jove que va créixer en el grup de castes Puthiraivannaar i com va arribar a ser immortalitzada com la seva deïtat local, Maadathy.\nLeena Manimekalai és una poeta i cineasta compromesa amb la justícia social. Els seus documentals narratius sobre les dinàmiques de casta, gènere, globalització, art-teràpia, política estudiantil, ecofeminisme, drets dels pobles indígenes i vides LGBTQ han estat aclamats internacionalment i premiats en festivals de cinema internacionals. El seu primer llargmetratge, Sengadal / the Deadsea va obtenir el premi NAWFF a Tòquio, al Millor Cinema de Dones Asiàtiques. Un dels seus documentals, Goddess, va rebre la Petxina d’Or al MIFF, diverses nominacions per al premi Horizon a Munic i el premi Àsia Pacífic Screen Award a Melbourne. Per White Van Stories, un documental exclusiu sobre diverses desaparicions a Sri Lanka, realitzat per ella, va ser aclamat en plataformes com Channel 4 i Aljazeera. Leena ha rebut el Premi d’Art Charles Wal-lace, la Beca de la UE i la Beca de la Commonwealth pel seu treball en Cinema i Gènere. Ha publicat cinc col·leccions de poesia i actualment està editant la seva llargmetratge de no ficció Rape Nation, que narra les vides i lluites de les supervivents d’una violació a tot el subcontinent indi. Maadathy- an un-fairy tale és el seu segon llargmetratge de ficció.


Setge de Barcelona de 1714 (Comment l'on soutient et repousse les sorties) - Col·lecció Gelonch-Viladegut\nSetge de Barcelona de 1714 (Comment l’on soutient et repousse les sorties)\nComment l’on soutientet repousse les sorties\nAmb la signatura del tractat d’Utrecht, el 1713, Anglaterra i Holanda van segellar la pau amb França i Espanya, i van posar fi, d’aquesta manera, a la guerra de Successió. Amb tot, els catalans, en una resolució presa el juliol d’aquell any per la Junta General de Braços, un organisme representatiu del Parlament, no van acceptar el tractat –ja que no reconeixia les lleis, drets i privilegis del Principat– i van optar per continuar la guerra. Per posar fi a la insubmissió dels catalans, a finals de juliol de 1713 l’exèrcit de Felip V va iniciar el setge de Barcelona, una situació que es va allargar fins a l’11 de setembre de l’any següent.\nEl gravat representa, en un primer terme, les trinxeres construïdes per permetre als sapadors apropar-se a les muralles i col·locar-hi explosius, i al fons, Barcelona per la banda de llevant, amb els baluards de Santa Clara i del Portal Nou. L’escena mostra com l’exèrcit borbònic impedeix que els defensors de Barcelona ataquin els sapadors. Es tracta, de fet, de la segona de les sis làmines creades pel gravador francès Jacques Rigaud (1680-1754), un dels millors especialistes en el dibuix de palaus reials. Aquesta sèrie, feta a la dècada de 1730, va aparèixer en un llibre titulat Recueil choisi des plus belles vues des palais, chateaux et maisons royales de Paris et des environs. L’obra, de fet, no pretenia mostrar Barcelona en concret, sinó utilitzar-la com a model per il·lustrar la manera com es portava a terme un setge en aquella època. El gravat de l’exposició, això no obstant, és una versió feta posteriorment pel gravador alemany Martin Engelbrecht (1684-1756), que conté un text explicatiu en francès i en alemany.\nParal·lelament, en l’exposició es mostren també quatre gravats més d’una altra versió, en una mida més reduïda, de la sèrie creada per Jacques Rigaud, en aquest cas amb el text en anglès, publicats a Londres a la dècada de 1750 per l’editor Carington Bowles (1724-1793).\nAutors: Jacques Rigaud | Martin Engelbrecht\nTítol: Setge de Barcelona de 1714 (Comment l’on soutient et repousse les sorties)\nDatació: Augsurg, c.1750\nDimensions: 26 x 43,3 cm\nNúmero de registre: GE-543\nProbablement es va formar amb els pintors que treballaven a l’Arsenal de galeres de Marsella, decorant vaixells, i que ensenyaven dibuix als seus alumnes i retrataven els oficials de les naus. A començaments del segle XVIII, aquest grup d’artistes era comandat pel pintor Michel Gospard Serra (Tarragona, 1658-Marsella, 1733), membre de la Reial Acadèmia de pintura i escultura, i un dels pintors més cèlebres del sud de França. És en aquest context, naval i meridional, que va veure la llum la primera obra coneguda de Rigaud, La vue de la place forte de Toulon, el 1707, una vista que reflecteix el dia després del setge i bombardeig de la ciutat pels exèrcits del príncep Eugeni de Savoia. Aquesta obra duia una dedicatòria a l’Intendent del Llenguadoc, Nicolas Lamoignon, marquès de Basville, en què Rigaud li mostrava la seva aspiració a ocupar el lloc de dibuixant al departament de Fortificacions i el...\nVeure fitxa de l'autor: Jacques Rigaud\nÉs també molt coneguda la seva sèrie de gravats ‘exòtics’, publicada entre 1742 i 1745, sobre les guerres a Alemanya: Theatre de la milice etrangere; Schaubühne verschiedener in Teutschland bishero unbekannt gewester Soldaten von...\nVeure fitxa de l'autor: Martin Engelbrecht\nSetge de Barcelona de 1714 (A General


Voleu despertar amb vistes al mar?\nPrendre el primer cafè gaudint de vistes panoràmiques a la platja no té preu i aquest fantàstic apartament us permetrà gaudir d’aquesta experiència i de moltes més, ja que té una gran terrassa de 120m2 davant de la platja.\nEs troba al centre de la platja de Riells, a la primera planta amb ascensor, 3 places d’aparcament al soterrani i un traster.\nDistribuïda a l'entrada, cuina independent amb accés a la terrassa des de la part posterior (on hi ha diversos armaris encastats per guardar tot el mobiliari de la terrassa fora de temporada, la rentadora i el traster), saló amb vistes al mar i accés directe a la terrassa, 3 habitacions dobles amb accés a la terrassa, 1 bany complet amb dutxa i 1 lavabo.\nÉs ideal com a segona residència per gaudir de les diverses possibilitats d’oci que ofereix la Costa Brava durant les seves vacances.\nSi el voleu visitar, truqueu-nos!\nReferència BLANC CANIGO\nZona / Ciutat 1ª línea / L'Escala\nDespeses Comunitat 1000€ /\nInteressat a BLANC CANIGO


NEED FOR SPEED, Scott Waugh | Jacint Casademont\nNEED FOR SPEED, Scott Waugh\ntags: Aaron Paul, Carmela Zumbado, Dakota Johnson, Dominic Cooper, fast & furious, George Gatins, George Nolf, Han Soto, Harrison Gilbertson, imogen poots, John Gatins, Kid Cudi, michael keaton, Nathan Furst, need for speed, Nick Chinlund, Rami Malek, Ramon Rodriguez, Scott Mescudi, Scott Waugh, Shane Hurlbut\nÉs innegable que la saga Fast & furious és deutora del videojoc Need for speed. Amb la febre del tuneig de cotxes va aparéixer el primer film de la franquícia, que tot i ser un èxit va anar baixant pistonada, pel que fa a recaptació, fins renéixer amb la quarta entrega que va marcar un nou tomb que la portat a convertir-se en tota una institució dins el món dels blockbusters. Ara fa res ha aparegut l’adaptació cinematogràfica oficial d’aquell joc de curses de cotxes i si ho ha fet, sens dubte, per aprofitar la tendència ascendent dels films de Toretto i companyia. Però el més curiós de tot és que el responsables d’aquest film han apostat alhora per distanciar-se intentant fer un film més deutor dels thrillers dels 70’s amb cotxes de per mig, Bullit al qual fa un homenatge, que per convertir-se en una pel·lícula testo-festival ( sóc un crack amb els jocs de paraules, eh). Sorprenent, oi? Jugada arriscada que ha suposat una bipolaritat en la seva entitat que un cop vista et deixa…deprimit.\n“Jo volia ser Vin Diesel, i he acabt fent un rive.”\nLo bo: aquí hi ha un argument. No tot és anar lluir cotxe i anar cremant roda. Val, no inventa res, però intenta ser ordenada i conseqüent, tot i que alguna cosa se lis escapa. A més aposta per actors bons, que intenten transmetre amb més o menys fortuna, després concreto. També molt lloable intentar no utilitzar en excés de CGI a les persecucions. I no puc negar que el treball de direcció i foto està a un gran nivell.\nFoto promocional on ja queda clar qui la palma de bon principi.\nLo dolent: que intenta agradar a tothom. M’explico. És una aposta per la pausa amb tocs d’acció, buscant un públic madur. La protagonitzen joves, intentant guanyar el terreny als fans de la saga de la competència. També tenim de regal moments que pretenen fer riure, i sí, he dit “pretenen” ja que no m’ha fet cap tipus de gràcia. En resum, toca masses tecles. A Fast & furious mostren amb orgull el que són (cotxes guapos, paves de bon veure i homes amb bíceps igual de grans que els seus testicles). Aquí no saben si són carn o peix, quan en realitat són verdura. Aaron Paul potser és un bon actor (no sóc seguidor de Breaking bad) però aquí es dedica a fer cara d’estrenyit, poc més, i la seva actuació paupèrrima fa que et caigui en gràcia el seu rival, el malvat Dominic Cooper, que amb res ja se’l menja amb patates.\nEn resum, bona producció però mancada d’ànima, factor clau que ha aconseguit consagrar a Vin Diesel i Walker com a guanyadors d’aquesta cursa.\n“Hola, sóc Dominic Cooper i no he pogut ser el prota de la pel·lícula degut a que no tinc cara de Mr. Potato. A la vida real jo em follaria a la teva xicota i l’altre li pagaria les Fanta’s.”\n← DE MICA EN MICA S’OMPLE LA PICA, de Jaume Fuster\nGUARDIANES DE LA GALAXIA, de James Gunn →


Mural a Sant Hilari Sacalm, un imaginatiu decorat al centre de la vila.\nBrowse: Home / 2016 / octubre / 09 / Pintant la vila\nrondaller / 17 abril 2020 / Leave a comment / El detall, La Selva, Troballes artístiques\nUn immens i original mural a Sant Hilari Sacalm (La Selva).\nSi haguéssiu de resumir en només un quadre tot el que identifica la vostra població o ciutat, segurament us plantejaria un seriós problema. Doncs aquest és el repte que van tenir els alumnes de l’Aula d’Art de Sant Hilari de Sacalm fa uns anys. Però el resultat és més que excel·lent.\nAprofitant la paret d’un habitatge, van donar forma a una taula on, tot recordant l’estil de Dalí, un pagès estira unes tovalles d’on cauen diferents elements relacionats amb la vila.\nA més del record a la restauració o la pagesia, trobem les castanyes i els bolets de la tardor, una bola de neu que evoca els freds hiverns de les Guilleries, l’aigua que tan famosa ha fet la vila o el casc del tradicional via crucis vivent, celebrat des de fa més de tres segles.\nAl costat de la signatura dels autors d’aquest mural a Sant Hilari Sacalm, hi ha una marieta feta amb un casc. Potser ens parla amb cert humor, del fràgil equilibri de la natura, que necessita protecció per part de tothom.\nSant Hilari Sacalm: lesguillerieskm0.cat\nVia crucis vivent: viacrucisvivent.cat\nEspai natural Guilleries-Savassona: catalunya.com\nEtiquetes: art, mural, pintura, Sant Hilari Sacalm\n← Entre el mite i la (crua) realitat\nLa llum del modernisme →


ᐅ Disseny web Sot de Ferrer - Disseny de pàgines web Sot de Ferrer\nDISSENY WEB SOT DE FERRER 100% PROFESSIONAL\nLi oferim disseny de pàgines web Sot de Ferrer professionals i 100% responsive per a tot tipus de dispositius,\nExperts en disseny web Sot de Ferrer\nComptem amb molts anys d'experiència en disseny web Sot de Ferrer de tot tipus de sectors i activitats. Som experts en la creació de tot tipus de pàgines web potents i elegants, utilitzant les millors eines, tècniques i tecnologia del mercat.\nEl nostre equip professional analitza i confecciona en cada cas una proposta de disseny web Sot de Ferrer a mida, tecnologia, model i estratègia comercial que millor encaixa amb les necessitats de cada projecte i client.\nRealitzem disseny web Sot de Ferrer 100% responsive i amb optimització a paràmetres SEO Google inclosa, ja que som experts en aquest tipus de disseny web Sot de Ferrer parametritzat específicament per a posicionar-se òptimament a Google, tant a nivell d'estructuració del disseny web Sot de Ferrer com en la dinàmica de continguts.\nDisseny web Sot de Ferrer. Experts en la creació de pàgines web Sot de Ferrer.\nEl nostre objectiu alhora de crear un disseny web Sot de Ferrer és la de transmetre elegància, professionalitat i envergadura a l'empresa, amb l'objectiu de generar imatge de marca i que l'empresa estarà a l'alçada de qualsevol tipologia de client a internet.\nDisseny web Sot de Ferrer. Molts anys d'experiència en el disseny web Sot de Ferrer.\nTots els nostres dissenys web Sot de Ferrer compten amb la base tecnològica adequada per poder evolucionar i millorar sense limitacions, junt amb una potent optimització de sèrie per a SEO en cercadors, és a dir el seu òptim Posicionament web, sobretot Posicionament Google i òbviament, l’optimització a qualsevol tipus de dispositiu com mòbils, tauletes, etc.. 100% Responsive i auto-gestionable!\nDisseny web Sot de Ferrer. Oferim tot tipus de disseny web Sot de Ferrer.\nRealitzem qualsevol tipus i model de pàgines web, des del disseny web Sot de Ferrer comercial corporatiu a portals sectorials, cercadors, directoris, landings, blogs i fins a models de negoci on-line innovadors.. Utilitzem diferents tipus de programació, tecnologia i plataformes CMS, sempre en funció del projecte de disseny web Sot de Ferrer final a desenvolupar. Amb Gestinet, tot allò que pugui ser imaginat, ho podem traslladar a web =)\nPlanificació de tot tipus de projectes de disseny web Sot de Ferrer a mida del client.\nDisseny web Sot de Ferrer i desenvolupament amb llenguatges de programació actuals i escalables.\nEstudi de les necessitats del client amb plantejament estratègic del disseny web Sot de Ferrer.\nOpcions de disseny web Sot de Ferrer personalitzades per diferents dispositius.\nDisseny web Sot de Ferrer, 100% responsive\nEl disseny de pàgines web Sot de Ferrer responsive o adaptatiu és una tècnica de disseny web Sot de Ferrer que busca la correcta visualització d'una mateixa pàgina en diferents dispositius. Des d'ordinadors d'escriptori a tablets i mòbils. Avui dia accedim a llocs web des de tot tipus de dispositius; ordinador, tablet, smartphone… pel que, cada vegada més, ens sorgeix la necessitat que la nostra web s'adapti a les diferents grandàries d'aquests.\nA Gestinet ens preocupem de plantejar el disseny web Sot de Ferrer també per afavorir les conversions utilitzant tots els recursos per crear call to action (trucades a l'acció) eficaços i atractius, d'aquesta manera afavorim la conversió dels visitants en clients, o la conversió de les visites en vendes.\nA Gestinet som experts en disseny web Sot de Ferrer.


Experiència en l’Àrtic: a la recerca d’aurores boreals | Viatgeaddictes\nGuies i relats viatge > Europa > Noruega\nExperiència en l'Àrtic: a la recerca d'aurores boreals\nper Jordi Llorens Estapé\nData viatge: 2016 | Publicat el 09/05/2016\n2.3 de 5 (143 vots)\nSegur que sempre que planegem un viatge és perquè al darrera hi ha algun objectiu: pujar una muntanya, veure una cerimònia, conviure amb una tribu, veure un paisatge, trepitjar pedres mil·lenàries, etc.\nAquesta vegada, el meu objectiu era veure aurores boreals i vaig triar un destí accessible des de Barcelona, el nord de Noruega i molt concretament la ciutat de Tromsø, ja que es troba al bell mig del cinturó de les Llums del Nord (aurores boreals) i qualsevol brot de tempesta solar que es produeixi en la superfície del sol es pot veure aquí.\nAquesta és la guia i relat d'un viatge de 14 dies a l'Àrtic de Noruega, dut a terme a mitjans de febrer de 2016.\nEl meu primer destí en aquest viatge a Noruega fou la petita població de Kirkenes, situada en l'extrem nord del país i a un pas de la frontera amb Rússia.\nEl motiu era agafar allà el vaixell de la companyia Hurtigruten i arribar a la ciutat de Tromsø pels fiords. Però també em vaig reservar dos dies per gaudir de la portentosa natura que envolta a Kirkenes.\nArribada a l'aeroport de Kirkenes\nAquí m'allotjo amb una família en el petit poblet de Svanvik, a 30 km de Kirkenes.\nCom arribar a Kirkenes\nLa companyia aèria Norwegian és la més adient per a volar a Noruega amb bons preus i amb una qualitat i puntualitat extremes. Té vols directes des de Barcelona o Madrid a Oslo. Després, des d'Oslo et pots moure per tot el país.\nSi vols desplaçar-te en avió a Kirkenes o Tromsø hauràs de fer una nit a Oslo, ja que els vols surten pel matí.\nQuè fer a Kirkenes\nKirkenes, sense massa interès pel viatger, va ser un dels llocs més bombardejats durant la Segona Guerra Mundial degut a que els nazis van instal·lar aquí una important base naval per aprofitar la seva situació estratègica. Quan les tropes alemanyes van fugir, van arrasar el poc que quedava en peu després dels bombardejos soviètics.\nHabitació de l'hotel de Neu de Kirkenes\nA part d'aquesta vessant històrica, Kirkenes es conegut pel seu hotel fet amb neu i gel, el Kirkenes Snow Hotel.\nLes seves habitacions són espaioses i els clients poden dormir en sacs de dormir especials, ja que la temperatura ambient a l'interior es manté constant a -4ºC. Compta amb estàtues i un bar de gel.\nL'hotel organitza excursions per poder visitar les regions properes de Finlàndia i Rússia, a pocs quilòmetres de la ciutat, i practicar diversos esports d'hivern, com anar en motos de neu o muntar en un trineu tirat per gossos.\nSi no t'allotges a l'hotel llavors l'entrada per a visitar-lo costa 150 corones (en les dates d'aquest viatge el canvi aproximat era de 9,5 corones noruegues per euro).\nActivitats a l'aire lliure: trineu de gossos\nAmb el paisatge cobert de neu i temperatures sota zero, els llacs gelats i els seus boscos, aquest és un dels escenaris ideals per a recórrer en trineu de gossos (també conegut com múixing o dog sledding).\nI puc dir que aquesta activitat ha estat una de les experiències més emocionants viscudes a la Lapònia noruega. Aquesta activitat la vaig fer amb la noia de la família (una parella) d'Svanvik, on vaig allotjar-me (gratuïtament).\nDe fet, per a ella és el seu hobby. En comptes de treure els gossos al carrer, com a casa nostra, allà els treuen pels boscos amb trineu. L’empresa Tromsø Villmarksenter organitza excursions de trineu de gossos, entre altres, des de Tromso, però en aquest cas no vaig utilitzar els seus serveis.\nEls gossos, de raça husky canadenc, estan tots en espais grans i cada un viu en una caseta. Em reben amb lladrucs i udols d'alegria. Per a ells és l'hora del passeig i en gaudeixen molt tirant del trineu.\nExcursió en trineu de gossos\nContemplo tot el procés de posar-los les cadenes i m'assec, ben abrigat, el trineu. Al meu darrera hi va la noia que els dirigeix mentre els gossos reben les seves instruccions i em faig portar pels gossos que tiren amb molta empenta.\nLlisquem veloçment pels camins, coberts de blanc en mig dels espessos boscos. El retruc de les petjades dels gossos fan tremolar els arbres que anem trobant pel camí, on deixen caure la neu que els vesteix. Aquest frec del trineu a la neu i els lladrucs dels gossos són l'únic so que escoltem.\nEls darrers quilometres de l'excursió he dut jo el trineu. Encara que no és una pràctica perillosa, controlar vuit cans tirant de tu requereix una certa perícia i no és difícil bolcar en els girs, però és la forma més romàntica i tradicional d'endinsar-se en els boscos lapons.\nEl contrast entre el cel blau i els paisatges immensament nevats brillant sota el sol és una de les més belles imatges que m'enduc d'aquesta experiència amb els gossos.\nEn acabar la carrera, els gossos devoren trossos de salmó cru. El greix d'aquest peix és un element fonamental perquè estiguin protegits contra el fred.\nCreuer pel Cercle Polar Àrtic: de Kirkenes a Tromsø\nDesprés del relax pels boscos més al nord del país, m'esperava navegar un parell de dies pel Cercle Polar Àrtic en el vaixell MS Lofoten de la companyia Hurtigruten i veure com la neu envaïa a poc a poc els paisatges.\nKirkenes és el punt final a on arriben els vaixells que recorren la costa noruega des de Bergen fins a l'extrem nord. I a partir d'aquí tornen a baixar fins a Bergen.\nNo són creuers de luxe, sinó un mitja de transport. Aquests vaixells voregen els fiords i passen per poblets on l'únic mitjà de transport que tenen per moure's és aquest vaixell.\nPoble en el trajecte de Kirkenes a Tromso\nInterior de la catedral de Hammerfest\nPoblets ben perduts, sense cap interès, dedicats a la pesca i on farem alguna baixada per trepitjar els seus carrers freds i gelats. Un d'aquests pobles és Hammerfest, un important centre de la cultura sami i l'assentament més septentrional del món amb més de 5.000 habitants.\nRecomano fer aquest viatge en companyia, sinó es fa molt avorrida l'estada en el vaixell. Això si, són viatges relaxats on gaudeixes de la natura mentre vas navegant. Som al nord del nord. Una mica més enllà només queda l'Àrtic.\nI a mitja nit arribo a Tromsø, ciutat situada 350 quilòmetres al nord de la línia del Cercle Polar Àrtic.\nImatge de Tromsø des del mar\nEn aquell moment nevava amb intensitat i en els seus carrers ben blancs deixava les empremtes de les rodes de la meva bossa mentre caminava cap a l'hotel.\nUna ciutat on hi estaria una setmana i on esperava que es complís l'objectiu del meu viatge: veure les aurores boreals.\nTromsø compta amb 72.000 habitants i és la setena ciutat més gran de Noruega i la segona de Lapònia.\nDes de mitjans del segle XIX ha estat el punt de partida per a la caça en l'Àrtic i també de les expedicions polars. D'aquí li ve el seu sobrenom: La Porta de l'Àrtic.\nQuè fer a Tromsø\nEn aquesta ciutat moderna, natura i cultura van sempre de la mà. En la mateixa ciutat trobaràs nombroses atraccions, des d'un aquari al museu polar, les seves esglésies o d'altres llocs d'interès.\nCarrer principal de Tromsø\nPrepara't per ser rebut amb els braços oberts a l'Oficina de turisme de Tromsø (Kirkegata, 2 - Tromsø; tel. +47 77 61 00 00). És el primer lloc per on has de passar quan arribis a Tromsø, essent de visita obligada.\nEt donen molta informació, t'aconsellen, et fan les reserves i hi ha un equip de persones que t'ajuda a gaudir de la teva estada i a distribuir les teves activitats en la zona. També és la primera oficina de turisme on he vist sempre cues.\nEl Museu Polar, ubicat en una antiga casa de duanes del 1830, al costat del moll de la construcció, és un dels llocs més emblemàtics i ple de vida que recrea les expedicions àrtiques i la captura a l'Àrtic.\nL'aquàrium Polaria, el més septentrional del món, costa 120 corones i compta amb exposicions educatives, dues pel·lícules (una sobre el fenomen de les aurores i l'altra de l'Àrtic) i un aquari amb foques a les que donen de menjar a les 12:30 i a les 15:30, que és quan pots veure-les més actives.\nTromsø te dues catedrals. La primera d'elles, coneguda com la Catedral de Tromsø, fou construïda en estil neogòtic i és la catedral protestant més septentrional del món, apart de ser l'única catedral noruega feta de fusta.\nVista exterior de la Catedral de l'Àrtic\nL'altra catedral és l'Església de Tromsdalen, comunament coneguda com la Catedral de l'Àrtic (l'entrada costa 40 corones), construïda en l'any 1965. La seva estructura és piramidal, i el disseny es va inspirar en la natura àrtica.\nMoltes persones l'anomenen també el teatre d'òpera de Noruega a causa de la forma de l'edifici i la seva situació, ja que s'assembla a l'Òpera de Sidney (Austràlia).\nHi destaca el vitrall, el qual va canviant de color durant les hores del dia i atorga una bellesa càlida enmig del fred de Noruega. I per la nit s'hi fan concerts en el seu interior.\nTot plegat el fan un dels monuments més visitats de Tromsø gràcies a la seva bellesa i a la pau que transmeten les seves instal·lacions.\nAltres activitats a fer a Tromsø són la visita al Museu de la Universitat de Tromsø (tel. +47 77 64 50 00) amb una gran exposició sami. L'entrada costa 60 corones. A Tromsø també hi ha un Planetari on pots veure una pel·lícula, a les 15:15, sobre les aurores. I també el Telefèric de Fjellheisen (preu: 140 corones) que permet pujar a la muntanya Storsteinen, a 420 metres d'alçada, amb unes estupendes vistes panoràmiques de Tromsø i les illes que hi ha als voltants. Des d'aquí dalt parteixen diverses rutes de senderisme (activitat d'estiu).\nPesca sobre gel en un fiord\nPer als apassionats de les activitats a l'aire lliure, la ciutat de Tromsø està envoltada d'espectaculars muntanyes que ofereixen unes condicions immillorables per a activitats a l'aire lliure com el senderisme, pesca, caiac, ... o gaudir del sol de mitjanit del 20 de maig al 20 de juliol.\nEn canvi, a l'hivern la principal atracció és gaudir de les aurores boreals, però també aprofitar per pescar en un llac gelat o fer un passeig en trineu de rens o gossos.\nLes excursions en trineu de rens o gossos poden ser d'una hora o, fins i tot, d'una setmana sencera, recorrent la regió nevada sobre un trineu de 6/8 gossos i coneixent paisatges espectaculars. Tromsø Villmarksenter és una de les empreses que organitza aquest tipus d'activitats.\nPesca en llac gelat\nL'empresa Enjoy the Artic organitza emocionants activitats com la pesca en un llac gelat per un preu de 1.500 corones.\nExcursió en trineu de rens\nImagines la sensació que ha de produir estar pujat a un trineu tirat per rens i descobrint els paratges meravellosos de la regió de Tromsø?, per als sami això és una cosa habitual.\nLa cultura sami es remunta fins a 11.000 anys enrere, convertint-se en els primers pobladors al nord d'Escandinàvia i des de llavors han estat fortament lligats a la natura. Com altres pobles indígenes, els sami han evolucionat i s'han adaptat als nous temps, mantenint encara vives les seves tradicions i alguns elements estructurals de la seva cultura, com el pasturatge de rens, ja que aquest animal els proporciona la carn, la pell i el transport.\nI com no?, vaig anar en trineu de rens. Aquesta ruta en trineu no té res a veure amb la que vaig viure amb els gossos a Kirkenes. Es tracta d'una passejada més tranquil·la i en una planura.\nAquesta activitat de trineu de rens i cultura sami el vaig contractar a l'empresa Tromsø Lapland, on un passeig en trineu de rens i sopar i dormir en una tenda sami costa 2.200 corones.\nEns muntem per parelles en el trineu, guiats pels samis al capdavant. Això si, durant la ruta ens va acompanyar una lluna plena que, juntament amb el suau caminar dels rens, gairebé hipnòtic, i l'únic soroll dels esquís dels trineus lliscant sobre la neu, va contribuir a crear una atmosfera molt especial.\nDesprés del passeig ens porten a un lavvu, una tenda típica sami, i ens serveixen un estofat de xai acompanyat d'algun dolç típic sami, mentre al costat del foc anàvem escoltant aspectes de les seves vides, costums i la seva especial relació amb els rens.\nA la recerca d'aurores boreals\nL'espectacle únic i inigualable de veure l'aurora boreal és perseguit per molts dels turistes que arribem fins Tromsø durant els mesos d'hivern.\nSón moltes les empreses que organitzen tours (veure opcions al final d'aquest apartat) per portar-te a veure l'aurora boreal i ofereixen alternatives molt variades per entretenir al turista: observar l'aurora boreal des del mar, xerrades sobre aquestes, o agafar mini busos més privats on el guia que t'acompanya també és un expert fotògraf d'aurores.\nAquesta darrera opció és la que jo vaig agafar. Però de fet no importa la forma de fer-ho, l'important és gaudir amb l'espectacle únic que ofereix l'aurora boreal.\nBall celestial nocturn\nDes de la primera vegada que vaig veure fotos d'aquest fenomen natural, veure aurores boreals es va convertir en un dels propòsits que havia de complir com a mínim un cop a la vida. La sort de coincidir amb l'aurora boreal cara a cara, i amb la càmera preparada per retratar el seu ball nocturn celestial.\nPerò que és l'aurora boreal? I com arriba a la Terra?.\nL'aurora boreal té diferents formes de fer-se present, com una cortina de verd elèctric o com un tornado de llum. Normalment el color amb què es manifesta és el verd.\nL'astre Sol és el responsable de la formació de les aurores. Es produeixen grans explosions que llancen partícules des del sol a l'espai, aquestes viatgen a velocitats que van des dels 300 als 1.000 quilòmetres per segon. Quan aquestes partícules entren en l'escut magnètic de la Terra són atretes pel Pol Nord magnètic. Llavors l'energia de les partícules s'allibera i es formen les aurores boreals, a uns 100 km per sobre nostra.\nLes sortides dels tours sempre són a partir de les 6 de la tarda, perquè a partir de les 3 de la matinada el sol comença a amagar-se en ple febrer àrtic. El guia que ens acompanya ja sap cada nit on els cels estaran clars i de vegades hem de fer 300 km per arribar a veure-les. De fet, porten carregats al mòbil uns mapes de predicció de les aurores i es guien per això.\nL'espectacle de les Llums del Nord\nNo és un fenomen en que tinguem el 100% de probabilitats de poder-lo presenciar ni, en el cas de veure'l, quin serà el nivell al que arribarà. Per tot això, diria que la cerca de les aurores boreals és d'allò més misteriosa i emocionant.\nPot aparèixer en qualsevol costat i en qualsevol moment. L'aurora boreal no té ni hora ni lloc exacte per començar la seva actuació, ni temps que estarà en acció: poden ser segons o minuts. Per això la paciència és una virtut, també quan es persegueix l'aurora boreal.\nEl millor era que, a partir de les 7 de la tarda, estiguéssim atents i fins, més o menys, les 2 de la matinada hi ha possibilitats de veure-la, sempre amb el permís dels núvols i de la llum de la quasi lluna plena, i gaudir d'aquest fantàstic fenomen. Això si, ben abrigats perquè les temperatures nocturnes baixen en picat.\nI quan apareixen no ets capaç de detectar a simple vista la seva presència, només quan s'estan formant i van agafant força. De fet, les imatges o fotos que estem acostumats a veure no es corresponen fidelment amb el que veuen els nostres ulls quan presències el fenomen en directe. De fet la paraula luminescència és possiblement la que millor el descriu.\nUna altra imatge de les aurores boreals\nSón com un ballet celestial de llums ballant en el cel nocturn, formant una paleta de colors (verd, rosa, violeta).\nA partir d'aquí és quan es pot comprendre plenament l'atracció gairebé divina que les aurores boreals generen.\nPer als pobladors del nord de Noruega les aurores boreals formen part de les seves vides, ja que il·luminen el seu cel nocturn. Aquí l'aurora continua sent una font fèrtil d'inspiració per a l'art, la mitologia i les llegendes.\nL'aurora boreal pot ser una mica com una diva, i ella només iniciarà l'espectacle quan cregui que és el moment adequat.\nAl final transmeten la sensació d'estar en el mateix confí del món i de llançar una mirada que s'endinsa en l'univers infinit del qual només som una part diminuta.\nAlgunes de les empreses que oferten tours per a veure les aurores boreals:\n• Tromsø Friluftsenter: l'excursió per a veure aurores costa 950 corones i si li afegim l'opció de dormir en una cabana davant el fiord llavors el preu puja a 1.950 corones.\n• Artic Guide Service: fan tours en autobús, molt impersonals, i costen 950 corones.\n• Enjoy the Artic: veure aurores amb un expert fotògraf, Andrei, costa 1.400 corones.\nPer arribar al centre de la ciutat de Tromsø des de l'aeroport hi ha un autobús directe de la companyia Flybussen) que triga uns 15 minuts. El bitllet costa 80 corones (gairebé 9 euros) i es compra a bord.\nTot i que a molts llocs de la ciutat de Tromsø pots anar a peu, hi ha una bona xarxa d'autobusos urbans que facilita l'accés i funciona molt bé, però, com no, el seu cost et deixa gelat: 50 corones (uns 5 euros) per trajecte si compres el bitllet a bord. Però a la plaça Roald Amundsen hi ha una oficina on pots comprar un abonament de 24 hores per 100 corones.\nLes distàncies en la ciutat de Tromsø per arribar a tots els seus llocs d'interès són perfectament abastables a peu. És clar que quan el fred estreny, caminar és complicat. Els carrers del centre solen estar bastant nets de neu i gel, però quant t'allunyes, la cosa es complica. Molt ullet amb les plaques de gel que s'hi formen: cal caminar sempre mirant a terra, perquè les relliscades estan a l'ordre del dia.\nCasa de família davant del fiord\nAls allotjaments a Tromsø (i Noruega en general) són cars i per això vaig agafar l’opció Airbnb. Viatjant sol és la millor manera de contactar amb la gent del lloc.\nAltres opcions d'allotjament: una econòmica és l'Ami Hotel. I una opció cara, però amb el millor esmorzar bufet del país i, crec, del món, és l'Scandic Ishavshotel.\nTromsø també és coneguda per l’ambient nocturn i pel seu gran rang de restaurants especialitzats en productes frescos de l’Àrtic... però compte amb els preus!.\nAquí teniu les meves recomanacions:\n• Pastafabrikken: pasta rica des de 135 corones.\n• Huken Pub : hamburgueses estupendes des de 160 corones i pintes de Mack, la cervesa local, per 50 corones.\n• Pub Skarven : un plat típic de bacallà local per 150 corones en el pub més conegut de la ciutat.\n• Olhallen: podreu tastar-hi més de 50 tipus de cervesa.\n• Peppes Pizza: és la principal cadena de pizzeries noruega, però una pizza gran costa al voltant de 30 euros (està molt bona, això sí).\n• Visit Norway - Informació turística oficial de Noruega.\n• Jordi Llorens - Pàgina web del viatger i fotògraf Jordi Llorens.


Globalia, condemnada a pagar 22,7 milions i una multa de 7,6 milions per frau en subvencions a residents\nE.P./dBalears | 23 abril 2017\nGlobalia haurà d'abonar 22,7 milions d'euros en concepte de responsabilitat civil per frau en les subvencions en els bitllets de residents a Balears, Canàries, Ceuta i Melilla.\nGlobalia haurà d'abonar 22,7 milions d'euros en concepte de responsabilitat civil per frau en les subvencions atorgades pel Ministeri de Foment en els bitllets de residents a Balears, Canàries, Ceuta i Melilla, després que l'Audiència Nacional hagi corregit la sentència del Jutjat penal nº1 de Madrid, en la qual solament li imposava una multa.\nEn aquesta sentència, emesa el 14 de febrer d'aquest any, no es contemplava el concepte de responsabilitat civil, la qual cosa va portar a l'Advocat de l'Estat a sol·licitar la rectificació de l’acte judicial, i només se li imposava a la companyia una multa de 7,67 milions d'euros.\nEn l'acte d'aclariment, emès el 10 d'abril, es condemna a Globalia a abonar 22,7 milions d'euros per responsabilitat civil, dels quals 19,1 milions d'euros corresponen a capital principal i 3,6 milions d'euros a interessos, a afegir a la multa ja imposada.\nA més de la sanció de 7,67 milions d'euros -1,9 milions menys que el reclamat per la Fiscalia-, s'establia també la pèrdua de la possibilitat d'obtenir subvencions o ajudes públiques i del dret de gaudir de subvencions o incentius fiscals o de la Seguretat Social durant deu mesos, a més del pagament de costes, incloses les de l'acusació particular.\nAquestes quantitats sumen la quantia d'una mica més de 30,4 milions d'euros. Globalia ja ha dipositat en el Jutjat una quantitat similar (30,37 milions) per garantir la responsabilitat que pogués derivar-se de la causa, pel que previsiblement quedaria liquidat.\nEl Jutjat penal nº1 de Madrid va condemnar al grup turístic en considerar provat que es van produir algunes pràctiques que van portar a presentar liquidacions a Foment «per sobre del cobrat al passatger», de manera que existien bitllets aeris abonats per l'Administració per una quantia superior a la legalment establerta.\nEn concret, es va constatar la realització de contractes d'intercanvi de publicitat i descomptes a grups d'afeccionats i particulars, que després «no es van veure deduïts degudament en les certificacions de bonificació presentades mensualment a Foment, aconseguint un lucre per part de l'entitats del grup Globalia».\nNo obstant això, la sentència assenyala que «la companyia aèria i les agències de viatges del grup durant tot el període analitzat des de 2010-2013, realitzaven tota la seva activitat en la creença errònia d'estar fent-ho conforme a la llei, quan es feien constar excessos en les quantitats bonificables reflectides en els 'audt coupons'».\nGlobalia, que no comparteix aquesta sentència per considerar que la llei que regula aquestes subvencions és susceptible d'interpretacions, sempre ha defensat que si va cometre un error estava disposada a assumir-ho i va mostrar la seva col·laboració amb l'Administració, arribant fins i tot a un acord amb el Ministeri de Foment pel mateix concepte en relació als exercicis 2010 i 2015.\nEl jutge de l'Audiència Nacional Eloy Velasco va portar a judici a Globalia, a instàncies de la Fiscalia per un presumpte frau amb els descomptes en els seus passatges per a vols a la península de residents a Canàries i Balears, després de concloure la seva investigació.\nParal·lelament, el jutge va arxivar a l'octubre el procediment contra el president de Globalia, Juan José Hidalgo i altres directius, arran de la querella presentada per la Fiscalia, al no haver-se pogut identificar a la persona que va donar l'ordre de procedir en la manera defraudadora detectada.\nDurant el procés, va quedar acreditat que l'empresa va desenvolupar un pla de prevenció de delictes en l'àmbit de l'entitat per adoptar mesures de vigilància i control que asseguressin, en la mesura dels possible, que en el futur no s'incorri novament en aquestes ni en altres activitats contràries a la llei.


Nova protesta a Lleida d'UGT-Terres de Lleida i CCOO Lleida per la recuperació dels salaris i per unes pensions dignes - TOTLLEIDA\nNova protesta a Lleida d'UGT-Terres de Lleida i CCOO Lleida per la recuperació dels salaris i per unes pensions dignes\nLa mobilització, que porta per lema 'Ara ens toca a nosaltres', s'ha celebrat conjuntament a tot Catalunya\nPer totlleida Última actualització May 23,2018\n«Ens trobem davant d’una mobilització important», ha afirmat José Luis Aguilà, secretari general de la UGT-Terres de Lleida. «La situació no millora, la Patronat no vol negociar, i hem de trobar solucions ja», ha afegit. I es que aquesta situació s’està estenent «com una taca d’oli», ha apuntat Aguilà, i per tant, cada dia afecta a més gent. «No podem permetre que els preus continuïn pujant i els salaris dels treballadors es congelin o es baixin», ha continuat.\nEls principals afectats són les dones, els joves i els treballadors de més de 55 anys. En aquest sentit, el secretari general de la UGT-Terres de Lleida ha animat a aquests col·lectius a sortir al carrer per reivindicar els seus drets. «La situació d’avui en dia és igual o pitjor que fa uns anys quan va començar la crisis», ha apuntat. Però amb una diferència importants: «Moltes empreses ara registren guanys i no els volen repartir amb els treballadors. I això no és just», ha matisat.\nEls sindicats UGT-Terres de Lleida i CCOO Lleida ja han avançat que si la situació no millora no descarten emprendre un seguit d’accions per trencar aquest bloqueig que es viu en l’actualitat.\nUna reflexió sobre la identitat i missió de Càritas, per VICENTE ALTABA, Delegat Episcopal de Cáritas Española


Coneixeu el Cap de Creus? Aquest és el punt més oriental de la península Ibèrica i un dels més màgics de la Costa Brava. Seguiu llegint i us descobrirem tots els detalls!\nDe Roses a Llança, i de Cadaqués fins a Vilajuïga; s’obre pas el Parc Natural del Cap de Creus; una de les zones més especials i estimades de la Costa Brava, pel seu paisatge abrupte que recorda els craters de la lluna i una reserva natural que compta amb una gran biodiversitat.\nUn indret per emmarcar, que us portarà a descobrir la part més salvatge de la Costa Brava, amb grans penya-segats i boniques cales que esperen silencioses, la visita d’algun banyista.\nAl Cap de Creus us esperen moltes excursions, ja sigui pel Camí de Ronda que travessa el Parc amb el GR-11, vora el mar o entre zones de boscos i prats. També podreu descobrir els paisatges amb els quals s’inspirava Salvador Dalí, visitar el Monestir de Sant Pere de Rodes o passejar pels poblets que delimiten el Parc: Llançà, el Port de la Selva, la Selva de Mar, Cadaqués, Roses, Palau-saverdera, Vilajuïga i Pau.\nQuè veure al Cap de Creus?\nPer fer-vos la visita més fàcil, des dels Càmpings de Girona us presentem tots aquells punts d’interès que no us podeu perdre d’aquest espai natural meravellós.\nSom-hi, us els descobrim tots!\nComencem amb el Far del Cap de Creus, aquest se situa a la punta més oriental de la península, i des de 1847 il·lumina a les embarcacions que naveguen per la zona, per indicar que ben a prop hi ha terra i que cal anar amb compte a no xocar amb les roques de la costa. Posterior al far, havia existit una torre de vigilància que servia per controlar les incursions dels pirates al territori.\nÉs el punt més conegut del Cap de Creus, per les panoràmiques que s’hi poden observar i per la proximitat a algunes de les cales més exquisides de la zona.\nSi voleu anar-hi a dinar, podeu fer parada al Restaurant del Far del Cap de Creus, un petit local al costat del far on el peix ressent pescat i les paelles, són els plats principals.\n“Aquesta part compresa entre el Camell i l’Àguila que tu coneixes i estimes tant com jo mateix és i ha de continuar per sempre essent geologia pura, sense res que pugui mixtificar-ho; en faig qüestió de principi. És un paratge mitològic que és fet per a déus més que per a homes i cal que continuï tal com està”\nUn lloc per somiar, aquest espai inclòs al Parc Natural del Cap de Creus des de 1998, anys enrere havia estat ocupat per un complex turístic de vacances. El seu enderroc i la posterior restauració del paisatge, permeten ara, gaudir d’un dels punts més emblemàtics de l’Empordà.\nPodreu passejar-vos per un camí que va inspirar grans artistes, entre ells Salvador Dalí. La sal marina i la tramuntana han deixat la seva marca al paisatge, fet que ha donat formes d’animal a moltes de les estructures rocoses. Aquesta és una excursió ideal per a fer amb els menuts de la casa, mentre camineu entre les roques per un camí agradable i senzill, podreu jugar a endevinar les formes d’animals d’aquestes roques, les endevinareu?\nPortlligat i la Casa Museu Dalí\nEn aquest magnífic llogaret, s’hi amaga la barraca de pescadors on Salvador Dalí va viure i es va inspirar per crear gran part de la seva obra.\nSi esteu de visita per la zona, és molt recomanable fer una parada a la Casa-Museu Salvador Dalí, per endinsar-vos a la ment del màxim exponent del surrealisme i per entendre com percebia i plasmava el paisatge del Cap de Creus a les seves obres.\nPodreu trobar més informació sobre els horaris de visita i els preus de les entrades a la web de la Fundació Dalí.\nUn altre punt que no us podeu perdre del Cap de Creus, és el Monestir de Sant Pere de Rodes. Ubicat a la Serra de Vereda, és considerat un tresor del romànic i un dels monestirs més importants de Catalunya.\nLa seva data de construcció no és clara, segons algunes llegendes, els primers humans van arribar a aquesta zona al segle IX, i van ser uns monjos benedictins els fundadors d’aquest edifici, que en un primer moment, va tenir l’objectiu de custodiar les restes de Sant Pere i altres Sants.\nMalgrat que els orígens no són clars, i que s’han trobat restes encara més antigues al segle IX, la seva esplendor va arribar entre els segles XI i XIV, esdevenint el principal centre espiritual del comtat d’Empúries i regentat pels Monjos Benedictins.\nLa visita a aquest increïble monestir del Cap de Creus és obligada, i si us interessa, els Càmpings de Girona us oferim més informació perquè pugueu preparar la vostra excursió al Monestir de Sant Pere de Rodes.\nMolt a prop del Monestir de Sant Pere de Rodes, s’hi amaga el Castell de Sant Salvador de Verdera, un edifici que data del segle IX, i que actualment només se’n conserven les ruïnes.\nMés que una visita al castell, us proposem fer la breu excursió entre el Monestir i el Castell, on passejareu per un agradable camí fins a arribar a un dels miradors més increïbles de l’Empordà. Ofereix vistes espectaculars del Cap de Creus, les seves poblacions i altres punts destacats com els Aiguamolls de l’Empordà.\nA la vila de Roses i trobareu un dels municipis més grans del Cap de Creus i un dels més importants pel que fa a patrimoni, amb el Castell de la Trinitat, un conjunt megalític, el refugi antiaeri, la Ciutadella de Roses i molt més.\nEn la vostra visita al Cap de Creus, us recomanem fer una parada a la Ciutadella de Roses, catalogada com a Bé Cultural d’Interès Nacional l’any 1993. Es tracta d’una fortificació d’estil renaixentista, que al llarg de la història, a jugat un paper important per la seva ubicació geogràfica, esdevenint un port natural i un punt estratègic pel control del territori.\nSi teniu temps, us recomanem fer-hi una visita per conèixer com vivien els avantpassats d’aquest territori, gràcies al fet que encara es preserva bona part de la ciutat grega i romana de Rhode, el monestir altmedieval de Santa Maria de Roses, la vila vella de Roses i les seves fortificacions medievals, que es troben dins de la ciutadella.\nPer a més informació podeu accedir al web oficial de turisme de Roses.\nEl Cap Norfeu s’ubica al sud-est del Cap de Creus formant una península marítima que s’endinsa uns dos quilòmetres al mar mediterrani. Aquesta formació es troba entremig de la badia de Jóncols i la badia de Montjoi, on trobareu dues magnífiques cales.\nAquest indret del Parc Natural del Cap de Creus és conegut per ser una zona de protecció integral, gràcies a la gran biodiversitat terrestre i marina, que s’hi preserva. És per això, que aquest és un dels itineraris preferits per submarinistes d’arreu del món, que s’apleguen a aquesta zona per albirar l’espectacle submarí de les seves aigües.\nParc Natural dels Aiguamolls de l’Empordà – Els Estanys\nEl Parc Natural dels Aiguamolls de l’Empordà s’estenen al llarg de l’Alt Empordà, ocupant una superfície d’unes 4.722,7 ha, fins a arribar a connectar-se amb el Parc Natural del Cap de Creus.\nLa zona “Els Estanys”, és la més propera al Cap de Creus i és un indret de gran bellesa paisatgística, on podreu albirar vaires espècies d’aus i en segons quina època de l’any, cavalls passejant pels estanys.\nTOP 5 cales i platges del Cap de Creus\nAl Cap de Creus si amaguen algunes de les cales i platges més espectaculars de la Costa Brava. Des dels Càmpings de Girona us descobrirem les més destacades, així i tot, si feu excursions per la zona, en descobrireu moltes més.\nAquesta cala nudista, propera al Far del Cap de Creus, és una de les més emblemàtiques pel seu abrupte paisatge, envoltada de vegetació i allunyada de la civilització.\nEs caracteritza per disposat d’uns fons rocosos i de sorra blanca, que alberguen moltes espècies marines. Una platja ideal per als amants del snorkel.\nJust a sota del Far del Cap de Creus, s’ubica cala Fredosa, una platja fantàstica que antigament, feia de porta d’entrada dels queviures dels residents a la zona.\nUna altra curiositat és que la Cala Fredosa, rep els primers rajos de sol de tota la península Ibèrica. Per tant, si voleu ser uns privilegiats i veure una de les millors sortides de sol del mediterrani, us recomanem fer un bany matiner en aquesta cala.\nUna altra platja que no podem deixar de nomenar és Cala Jóncols. Fronterera amb Cadaqués i Roses, aquesta cala verge únicament accessible pel Camí de Ronda de Cala Montjoi, resguarda un paratge de gran bellesa natural.\nCom la gran majoria de les cales del Cap de Creus, aquesta és un paradís per als amants del snorkel i el submarinisme.\nA prop de l’anterior platja, trobem Cala Montjoi, un paratge verge i un petit paradís per als amants del submarinisme, que poden bussejar per unes aigües transparents i repletes d’espècies marines com llagostes, morenes, congries i peixos de tots colors.\nAcabem el nostre particular TOP 5 de cales i platges del Cap de Creus, amb una platja una mica diferent de les anteriors.\nLa Platja del Cau del Llop es troba a Llançà i és de més fàcil accés que les anteriors. Si aneu en família o senzillament no voleu caminar menys per arribar a la platja, aquesta és una de les millors opcions, ja que el fàcil accés i la platja, disposa d’un entorn inigualable.\nCamí de Ronda por el Cap de Creus\nEl tram de Camí de Ronda entre Roses i el Port de la Selva, us portarà per alguns dels senders més pintorescos de la Costa Brava, descobrint-vos alguns dels punts més màgics del Parc Natural del Cap de Creus.\nPodeu iniciar la ruta a Roses, enfilant camí cap a Cala Montjoi on resseguireu els penya-segats vora el mar. Podreu observar molts paisatges diferents i canviants, a mesura que aneu avançant dins arribar al Far del Cap de Creus, un dels punts més salvatges, amb roques escarpades i grans penya-segats. Podreu seguir fins a Port Lligat, on acabar aquest tram amb un bon bany.\nAl llarg del camí, trobareu impressionants cales i platges que us convidaran a aturar-vos i banyar-vos en les seves aigües transparents i turqueses.\nEl Parc Natural del Cap de Creus engloba diverses poblacions dignes de fer-hi una parada, us parlarem d’algunes d’elles, perquè descobriu els trets que les fan úniques i els punts d’interès que no us podeu perdre.\nUn poblet de pescadors del Cap de Creus, de casetes blanques i proper a la frontera francesa. És conegut per les seves caletes, el litoral abrupte i per ser una de les viles més importants de la zona, fet que la fa comptar amb tota mena de serveis.\nA la vostra visita a Llançà no hi pot faltar un passeig pel nucli antic, al port de pescadors i al passeig marítim.\nSeguim amb el Port de la Selva, un altre poblet de pescadors i de cases blanques del Cap de Creus. L’entorn d’aquesta vila és similar al de Llançà i també disposa de tota mena de serveis per a turistes i residents.\nAlguns dels punts més destacats del poble són el centre de la vila, el tradicional port de pescadors, el Far de Punta S’Arnella, l’església de Santa Maria de les Neus i el passeig. A més, aquest poblet es troba molt a prop del Monestir de Sant Pere de Rodes.\nAquest poblet situat a l’interior del Parc Natural del Cap de Creus i molt proper a la vila del Port de la Selva, té els seus orígens a l’època medieval i encara preserva aquest caràcter, que es pot veure en els carrers empedrats i l’Església de Sant Esteve que data del segle X. També hi trobareu altres elements que recorden èpoques passades, com les torres de defensa repartides pel poble.\nSens dubte us recomanem fer una visita a aquest poble, que tot i que no és tan conegut com altres de la zona, és molt interessant per entendre el caràcter i el paisatge d’aquest territori tan peculiar.\nA Cadaqués trobareu un poble amb molt d’encant i un dels més visitats de la Costa Brava. Les casetes blanques, les platges, la seva aura bohèmia creada per artistes d’arreu i sobretot, pel màxim exponent del surrealisme, Salvador Dalí; han portat al món el nom d’aquesta vila.\nSegur que la visita a Cadaqués us encantarà i molt a prop seu, hi trobareu Portlligat una petita zona residencial on trobareu la Casa-Museu Salvador Dalí. A més, ben a prop s’hi troba l’accés que porta al Far del Cap de Creus i al Paratge de Tudela.\nRoses és una de les poblacions més grans, properes al Cap de Creus i ofereix a tots els visitants un patrimoni cultural, natural i un ventall d’activitats infinits per no parar de gaudir de la zona.\nAlguns dels punts d’interès més destacats són la Ciutadella de Roses, el Castell de la Trinitat, el conjunt megalític, el Parc Natural dels Aiguamolls de l’Empordà, el Castrum Visigòtic, el nucli històric i el refugi antiaèri.\nTot i no ser un dels municipis més turístics de la zona del Cap de Creus, el poble de Palau-saverdera amaga petits tresors com la Torre del Rellotge, un edifici que indica l’hora a tot el poble; i l’església romànica de Sant Joan que data del segle XI.\nA l’estiu, és una molt bona opció si voleu visitar un poble allunyat de la costa per gaudir de més tranquil·litat.\nUn altre poble destacat del Cap de Creus és Vilajuïga, un petit municipi amb trets característics de l’època medieval que destaca pel conreu de la vinya, que usen molts vins amb denominació d’origen Empordà.\nUn altre punt d’interès destacat d’aquest poble empordanès, és el conjunt de dòlmens megalítics que es troben repartits als voltants del municipi. Per altra banda, a un cim proper, hi trobem el castell de Quermançó que data del segle CI i que va ser ocupat per les tropes del rei Joan II.\nAcabem amb els pobles del Cap de Creus, parlant de Pau, una vila situada a la Serra de Rodes i propera al riu la Muga. Al seu entorn, també s’hi poden trobar conjunts megalítics que demostren, l’existència de civilitzacions antigues a la zona.\nPer altra banda, destaca l’església de Sant Martí que data dels segles XI i XIII. Consta d’una peculiar façana construïda amb cinc arquivoltes de mig punt i la façana reposa sobre unes columnes decorades amb capitells amb decoracions vegetals i zoomorfes. Per últim, hi podem trobar un castell que actualment, és de propietat privada i rep el nom de Cal Marquès.\nAra que ja coneixeu els punts d’interès més destacats del Cap de Creus, els pobles i les seves cales; què us sembla conèixer els millors establiments on gaudir d’un bon àpat?\nRestaurants al Cap de Creus\nAl Parc Natural del Cap de Creus no disposa de molts establiments de restauració, ja que no és una zona gaire urbanitzada, per preservar l’entorn natural i paisatgístic d’aquest territori únic. Per tant, si esteu d’excursió a la zona us proposem dues opcions (1) porteu el menjar de casa en un taper o un entrepà, o bé (2) feu una parada al Restaurant del Far del Cap de Creus, on podreu gaudir d’excel·lents plats cuinats amb peix fresc pescat del dia i arrossos per llepar-se’n els dits.\nUna altra opció, si voleu visitar els pobles del Cap de Creus, podreu menjar en algun dels restaurants dels pobles que hem esmentat anteriorment.\nCom arribar al Cap de Creus?\nPodeu arribar a la zona del Cap de Creus en cotxe a través de l’AP7 direcció Girona > Roses i després seleccionar la població a la qual us voleu dirigir. L’accés a segons quines zones del Parc Natural estan restringides i per això cal fixar-se on aparcar per evitar multes.\nTambé podeu arribar al Parc Natural del Cap de Creus en transport públic, mitjançant ells busos llançadora que surten cada 20 minuts des de Cadaqués i van fins al Far del Cap de Creus.\nOn aparcar al Parc Natural del Cap de Creus?\nDes de l’1 de juny fins al 30 de setembre de 2021, l’accés en cotxe des de les 9.30 h fins a les 20.00 h queda restringit. Això no obstant, s’ha habilitat un aparcament gratuït al Corral d’en Morrell, proper al nucli de Cadaqués per a poder aparcar el cotxe i des d’on sortiran busos fins al Far del Cap de Creus.\nUna altra opció per aparcar al Cap de Creus, és deixar al cotxe a alguns dels municipis amb accessos al Parc, com Port de la Selva, Cadaqués, Llançà i Roses; i accedir-hi a peu a través dels Camins de Ronda.\nCàmpings al Cap de Creus\nAllotjar-se en un càmping a la zona del Parc Natural del Cap de Creus, és tot un privilegi. Els amants de la natura poden gaudir del paisatge fent snorkel, submarinisme i navegant per un dels racons amb més encant del Mediterrani.\nAlguns dels càmpings que hi trobareu són: Càmping Cadaqués, Càmping Port de la Selva, Càmping Port de la Vall, Càmping Laguna, Càmping Rubina Resort, Càmping Mas Nou, Càmping Castell Mar, Càmping Rodas, Càmping Salatà, Càmping Jonca Mar, Càmping Cala Montjoi.\nEl temps al Cap de Creus\nEsteu pensant a fer una excursió al Cap de Creus? A part d’un dia assolellat, és important que feu un cop d’ull a la previsió del temps, per evitar els dies de més vent, ja que en aquest punt, la tramuntana pot arribar a superar els 100 km/h.\nUs compartim la previsió a 7 dies perquè pugueu planificar la vostra excursió al Cap de Creus.\nGaudiu molt d’aquest màgic indret de la Costa Brava!


Holiday home Dragove 14 Dragove Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 12 allotjaments a Dragove.\n-, Dragove, Dragove, Croàcia, 23286 - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home Dragove 14\nAl visitar Dragove, vosté es sentirà com a casa a Holiday home Dragove 14, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Holiday home Dragove 14, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Dragove, faci de Holiday home Dragove 14 la vostra llar.\nAllotjaments a Dragove


Enratxats | FCBarcelona.cat\nEl planter del Regal Barça ha enfilat el darrer tram de l’any 2009 a l’alça. Les victòries i la serietat a la pista confirmen els equips de la base com a líders a gairebé totes les categories.\nEls entrenadors dels equips inferiors del Regal Barça se senten satisfets amb la progressió dels nois. Una setmana més cal destacar el ple de victòries de la base.\nEls dos equips infantils van acabar el partit sense cap pressió un cop tancades les actes. El Bàsquet Base Barcelona, que va jugar també un partit ajornat, va vèncer tant contra el Santfeliuenc (88-5) com contra el Prat (83-32). Els infantils de segon any van superar el JAC Sants per 106-31.\nEls nois de Núria Montolío van arrencar amb un 19-0 indiscutible contra el Santfeliuenc. El bagatge ofensiu però sobretot el defensiu – el rival només va poder anotar 5 punts – va suposar assegurar un nou triomf sense més història.\nNi 24 hores després els més petits del planter s’enfrontaven el Prat, un rival, a priori, més complicat. A la primera volta els del Baix Llobregat van generar moltes dificultats però ara no va ser així. La defensa va tornar a ser clau. Tot i acabar el primer període amb 11 punts de diferència al favor fins al tercer no es va trencar definitivament el partit. Cal destacar, però, la intensitat del Prat que malgrat jugar amb el marcador tancat no va abaixar mai els braços.\nRespecte el Regal Barça va superar el JAC Sants. La sortida va ser premonitòria ja que els d’Òscar Orellana van començar a marcar les diferències. La feina del grup va ser un altre dels punts a destacar i és que els blaugranes van recuperar 40 pilotes. A més, sis jugadors van superar els 10 punts.\nEn la mateixa línia que els infantils, els cadets no afluixen. El Bàsquet Base Barcelona es va imposar per 72-53 en un partit vital pels blaugranes per accedir a la segona fase del Campionat Preferent. Amb aquesta premissa ben apresa, els cadets de primer any van iniciar el partit a un bon ritme. Un parcial de 5-0 va fer evident que els de Rubén Muñoz volien continuar entre els millors de la categoria però el Vilassar també buscava el mateix objectiu.\nAmb un 13-7 va començar el segon període i amb un augment significatiu del ritme defensiu. Els blaugranes van anar controlant l’avantatge (26-18). A la represa, lluny de tàctiques conservadores, els locals van sortir a per totes i aquí es va trencar el matx. La millor preparació física i les qualitats tècniques del Barça es van fer palesa en els darrers 10 minuts en què van saber gestionar la diferència per atacar una zonal que va imposar el Vilasssar. Al final 72-53 i de cap a la segona fase.\nEn global cal destacar el rebot de tot l’equip (23 defensius i 20 ofensius), el joc de conjunt i l’aportació anotadora de Carlos Barrera i de Carlos Vivas (17 i 14 punts respectivament.)\nAmb menys pressió va jugar el Regal Barça cadet. Els de Bernat Magrans van vèncer el Sabadell per 78-52, 26 punts de diferència que els consoliden com a líders invictes del seu grup. Els blaugranes van saber trencar el partit abans del descans i des d’aleshores fins al final domini còmode en la 12a victòria de l’equip.\nEls júniors van patir també molt poc per imposar-se el Sant Josep de Girona a la Ciutat Esportiva per 110-66. Els d’Àlex García, també líders invictes del grup 2 de Preferent, van demostrar el seu potencial contra el tercer classificat. A falta de dues jornades per acabar la primera fase, i si res passa, el Regal Barça acabarà com a primer.\nLa derrota per 72-67 del Cornellà a Tenerife els allunya dels vuit primers classificats. Els de Txema Solsona van intentar vèncer un dels seus fantasmes, que són els partits fora de casa. Però no va ser possible. Abans d’arribar al descans, un parcial de 25-12 va trencar la dinàmica d’igualtat que duia el matx. Tot i això, a la represa els catalans van endossar un 15-22 que prometia un final de partit ajustat. I ho va ser però finalment els insulars van superar l’escull i van sumar la seva quarta victòria de la temporada.\nCal destacar que el Cornellà no va poder comptar amb Xavi Rabaseda, que estava convocat amb el primer equip blaugrana.\nEls pròxims partits\n20è Torneig Infantil Ciutat de L’Hospitalet\nAmb la participació del Regal FCB\nDe diumenge, 6 de desembre, fins dimarts, 8 de desembre.\nAmb la participació del Bàsquet Base Barcelona\nDe dissabte, 5 de desembre, fins dilluns, 7 de desembre.\nXIX Torneig Nacional Ciudad de Las Palmas de Gran Canària\nDe dijous, 3 de desembre, fins dilluns, 7 de desembre.\nRegal FCB – Selecció U-18 Itàlia\nDissabte, 5 de desembre, 16.00 h\nSense confirmar (partit amistós)\nCornellà – Sant Josep Girona\nDivendres, 4 de desembre, 21.00 h


El Peralada s'emporta el derbi a la Jonquera i el Figueres deixa escapar la promoció d'ascens - Empordà\nEl Peralada s'emporta el derbi a la Jonquera i el Figueres deixa escapar la promoció d'ascens\nUn solitari gol del peraladenc Boniquet manté líder el seu equip a les Forques (0-1), mentre que els unionistes cedeixen a Castelldefels (1-0) sis partits després\nEls jugadors del Peralada celebrant el gol a la Jonquera FALGUES FOTO/EMPORDA\nEl derbi altempordanès de la jornada entre la Jonquera, cinquè classificat, i el Peralada, líder, s'ha decantat pel conjunt xampanyer gràcies a un solitari gol de Xavi Boniquet a la segona part. El duel entre els dos equips més sòlids de Tercera Divisió ha permès al Peralada refermar el lideratge i, com a afegit, augmentar a 15 punts el coixí amb les places de promoció d'ascens a Segona B. Dels deu jugadors de la Jonquera que s'enfrontaven al seu exequip, han tingut presència Toni Montero, Murga, Botxi, Bonmatí, Tidiane, Molina, Marc Vilà i Coro.\nL'equip que entrena Arnau Sala i Xavi Punsí, amb samarreta rosa, més ben posicionat i amb idees més clares en atac, ha avisat des d'un bon inici i al primer temps ha fregat el 0-1 de les botes de Serrano, amb un tir que ha tocat el pal dret del ben tornat Toni Montero, i un xut llunyà que el porter osonenc s'ha tret de sobre amb una aturada amb el peu a l'estil d'arts marcials. La Jonquera d'Axel Vizuete, amb ànims de seguir enlaire en l'estrena a la categoria, ha posat a prova Gianni amb un cop de cap de Bonmatí després d'una centrada de Brice que l'exporter de l'Olot ha desviat a córner.\nA la represa, la dinàmica s'ha mantingut i una jugada trenada per la banda dreta ha permès Serrano assistir a un Boniquet que, a la mitja volta, ha col·locat el 0-1 amb una rematada ajustada. Era al minut 56 i poc seguit el Peralada ha demostrat, per enèsim cop, perquè té jugadors de nivell contrastat. Keita Karamokoba, autor de sis gols i ex del Recreativo de Huelva, ha despenjat amb classe una pilota d'esquenes a porteria i després de regirar-se s'ha tret un llançament de trenta metres que ha escopit el pal esquerre de Montero. Mentre el Peralada no tancava el partit, la Jonquera s'ha crescut en el tram final i després de reclamar dos penals en uns frecs a frecs ha perdonat l'1-1 amb un xut massa creuat de Brice després d'una excursió del central escalenc Botxi, un dels murs de l'equip fronterer al costat de Sergi Murga.\nAquest triomf deixa el Peralada amb el mateix punt de marge respecte a l'Olot, que s'ha imposat a Palamós (0-2) i amb qui es veurà les cares al 27 de novembre. Abans, els peraladencs rebran la visita del Castelldefels i del Vilafranca consecutivament.\nUna derrota que deixa el Figueres sense el quart lloc\nDesprés de sis partits seguits sense conèixer la derrota, el Figueres ha posat fi a la seva bona dinàmica amb una derrota al camp d'un Castelldefels (1-0) que flirtejava amb el descens a Primera Catalana. Els nois de Chicho, lluny de la seva millor versió, han abaixat al cap per un gol en el minut 70 d'Isaac Maldonaldo. Una victòria figuerenca hauria alçat l'equip en quart lloc, al costat del Palamós, en places de promoció d'ascens a Segona B.


Més de 9’2 milions de mascaretes dispensades en dos mesos a les farmàcies catalanes | Canal Terrassa\nEl Consell de Col·legis de Farmacèutics de Catalunya, el Departament de Salut, els proveïdors i distribuïdors i la Cambra de Comerç de Barcelona van posar en marxa ara fa 2 mesos una campanya per dispensar mascaretes a la ciutadania a través de la xarxa de farmàcies.\nEn aquest temps s’han lliurat més de 9 milions 200 mil mascaretes sanitàries de teixit de tres capes dels 14 milions d’unitats que s’havien previst. Hi han participat 3.227 farmàcies catalanes, una cinquantena de terrassenques. L’objectiu era donar resposta a les necessitats: la utilització era obligatòria i no hi havia disponibilitat d’aquest producte al mercat.\nS’han dispensat a través del sistema de recepta electrònica del CatSalut presentant la targeta sanitària individual. Els primers dies el sistema informàtic es va col·lapsar. La primera entrega era gratuïta i les següents a 0,76 cèntims la unitat, fins a completar una partida de 450 mascaretes per setmana i farmàcia. Com que les dades estaven al sistema, si s’acabaven i es podien reposar, es feia.\nAra que ja s’ha aixecat l’estat d’alarma i les farmàcies han pogut restablir els circuïts habituals i ja no hi ha problemes d’abastament, la campanya ha finalitzat. Fins i tot, els preus de venda de cada unitat, està per sota del va marcar la Generalitat.\nTags: butlletiConsell de Col·legis Farmacèutics de Catalunya (CCFC)Departament de SalutFarmàcia Tarínmascaretes\nMons. Saiz Meneses celebra la festa de Sant Pere a a la Seu d’Ègara


Temple d'Adrià - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nJaciment arqueològic i temple romà\n41° 54′ 00″ N, 12° 28′ 46″ E / 41.9°N,12.4794°E / 41.9; 12.4794\nEl temple d'Adrià fou construït el 145 i actualment està incorporat a un edifici situat a la plaça de Pietra, a Roma. El temple fou erigit en honor de l'emperador Adrià pel seu successor Antoní Pius.\nDel temple romà només se'n conserven avui dia onze columnes corínties de 15 metres d'alçada sobre un pòdium de quatre metres. Les restes que es conserven del temple es troben inserides en un edifici del segle xvii, obra de Carlo Fontana. L'edifici funcionà durant un temps com la Borsa de Roma.\nGravat del temple fet por Alo Giovannoli del 1615.\nGravat del temple, c.1750.\nEra un temple octàstil i tenia 15 columnes al llarg (quatre n'han desaparegut) amb una naos. Estava decorat amb relleus que representaven les diferents províncies de l'Imperi Romà i que ara es troben al Museu del Capitoli. Actualment funciona com un museu dedicat a Adrià i com una galeria d'art.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Temple d'Adrià\n↑ Work: Pedestal Reliefs, Allegories of Roman provinces, from Temple of Hadrian\n↑ Image 12\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Temple_d%27Adrià&oldid=21889985»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 ago 2019 a les 15:44.


Tapes de tota la vida i en ple centre | Els meus restaurants\nTapes de tota la vida i en ple centre\nAgafada de la seva web. No em vaig atrevir a fer fotos.\nRoger de Lluria, 6 (Urquinaona)\nT. 933 019 783\nHi han llocs que jo mateix m’estranyo de no tenir publicats, ja que hi vaig amb certa freqüència, però mai m’enrecordo d’escriure sobre ells. Lògicament no són llocs de gran volada ni d’alta gastronomia, però compleixen amb la funció de picar alguna cosa pel centre de BCN, còmodament en una taula i en un entorn força curiós.\nEstic parlat de Casa Alfonso, on es pot anar a picar tapes o a sopar de manera més contundent. Està ubicat a pocs metres de la Plaça Urquinaona i en dies laborables no és massa difícil trobar-hi lloc. Si estés a Rambla Catalunya hi haurien pinyes per aconseguir taula. Està en un edifici històric declarat patrimoni arquitectònic i fins i tot (segons diuen a la web), lloguen la sala com plató per rodatges.\nLa passada setmana, volíem picar alguna cosa a primera hora del vespre i després d’intentar anar a La Cucine Mandarosso i trobar-nos amb la sorpresa de que ja estava tot reservat un dimarts nit a les 20:15, la segona opció va ser Casa Alfonso.\nEl lloc és ben curiós... barreja de clients de tota la vida, amb estrangers que s’ho han currat per trobar-ho, alguna parella demodé, d’aquelles que abans en deien “un cuento”... :). És un dels encants de la casa... Abans allà prop hi havia una d’aquestes sales de ball demodé que es deia/diu Camelot (no sé si encara existeix) i penso que ja formava part de kit, sopar allà i anar a ballar.\nCap problema en demanar vi de la casa... Curiós "decanter"\nPer menjar, alguns plats de cuina clàssica “castellana”, però també fustes d’embotit, fustes de formatges i fumats, croquetes de tots gustos i colors, tapes clàssiques, coques de Llavaneres, flautes, amanides, etc.\nImagino que la majoria dels que em llegiu ja coneixeu aquest lloc, però sinó heu anat mai us recomano un dia l’experiència. Els preus són correctes i en funció del que demaneu poden bellugar-se en un ampli ventall, però no us miraran pas malament si demaneu una flauta i una cervesa. Jo mai passo masses mesos sense anar-hi.\nEtiquetas: Casa Alfonso\nVíctor Ibáñez 25 de setembre de 2011 a les 21:08\nJo hé intentat anar un parell de vegades i sempre ho he trobat ple, cal dir que sempre era en cap de setmana.\nEspero que la proxima vegada tingui mes sort.\nRicard Sampere 25 de setembre de 2011 a les 21:14\nBona nit Victor,\nDe fet no he anat mai en cap de setmana. I sempre que he anat ha estat ben aviat (21h).\nNo sé massa si reserven... un dia vaig trucar i em val liar de a quines hores reserven i a quines no...\nQuan hi vagis ja et llegiré..\nFelix Fox 25 de setembre de 2011 a les 21:26\nEl conec un lloc que és gairebé un oasi en aquesta part de Barcelona\nRicard Sampere 25 de setembre de 2011 a les 21:36\nFelix... Tens raó amb lo de "oasis"... Bona definició.\nAnònim 25 de setembre de 2011 a les 21:39\nNo me conoces, pero yo si. Sigo tu blog y me cuesta identificar "tu estilo" de restaurante...\nAlternas lugares de alto nivel como el Celler de Girona con lugares de estética discutible como este.\nEsperaba que publicaras Coure que te vi el otro dia por allá.\nRicard Sampere 25 de setembre de 2011 a les 21:43\nEs que a mi m'agarda un ampli ventall de llocs i m'adapto a la persona que vaig.\nAmb el de Girona, suposo et referies al Celler de Can Roca. I el que diguis que aquest té "estètica discutible", té la que té i propia d'un lloc que porta anys obert i que penso la gràcia és deixar-lo com està.\nNo m'imagino el lloc tunejat pels "decoradors guais" de Cachitos o Cornelia... :).\nUn altre dia si em veus en un lloc saluda eh?... :). Publicaré La Barra del Coure en pocs dies...\nNeus 25 de setembre de 2011 a les 22:40\nSempre m´agradat Casa Alfonso, sobretot per esmorzar....Heu demanat alguna vegada un "Alfonsito" despres de sopar?????\nRicard Sampere 25 de setembre de 2011 a les 22:46\nNo he anat mai a esmorzar ja que és una zona llunyana a mi pels matins.\nPerò m'has deixat intrigat am l'Alfonsito...?¿?¿.\nNeus 25 de setembre de 2011 a les 23:00\nJajaja...intrigat, eh!!!! No hagués pensat mai que et podria descubrir algu nou....\nUn "Alfonsito" no es més que un café Irlandes pero en petites proporcions. El fiquen en un gotet de tallat estretet i està...ummh.\nBé,..es que a mi m´agrada molt el Café Irlandés.\nRicard Sampere 25 de setembre de 2011 a les 23:05\nGràcies Neus. També m'agrada l'irlandés i és bo de saber-ho.\nAnna Jorba Ricart 26 de setembre de 2011 a les 0:26\nAquesta vegada cites un lloc que m'agrada i del que tinc boníssims records ... aquest ambient tranquil i la decoració retro em resulta càlida.\nFa anys a l'entrada sempre hi havia les propietàries del local, dues dones d'avançada edat, era un costum veurelas sempre assegudes i somrients.\nRicard Sampere 26 de setembre de 2011 a les 11:09\nTot i que hi vaig de fa temps, no em vaig fixar mai en les dues propietaries que dius.... Potser també pel fet de que sempre he anat de vespre.\ntarannà d'abril 26 de setembre de 2011 a les 12:12\nDoncs els teus comentaris em resulten molt útils perquè encara que també m'agrada tenir la panxa contenta, hi dedico poc temps a estar al dia de la gastronomia i els seus bons locals, ja que quan tinc uns minuts m'agrada pujar a la meva bike.\nI aquesta activitat no lliga gaire amb la restauració ben entesa.\nSí, ja sé, els que fem muntanya, ens aturem a fer la botifarra amb mongetes...però no és el mateix!\nQuan faci una "Barcelonada" hi aniré segur.\nAixò de les tapes em té el cor robat...\nI encara que l'irlandès no és el meu preferit, el tastaré en honor i agraïment a l'autor d'aquest blog i els seus col·laboradors esporàdics!\nSalut i panxes contentes!\nRicard Sampere 26 de setembre de 2011 a les 13:15\nGràcies Tarannà pels teus simpàtics comentaris...:).\nSegurament m aniria be menys taula i més bike.... Però és lo que hay.\nBarcelona tot i els inconvenients que pugui tenir, té la gràcia de tenir de tot... i molt de tot...\nSERGI 26 de setembre de 2011 a les 20:09\nMolt recomanable com bé idus, em van agradar molt les croquetes i un remenat de perrotxikos que vam tastar l´últim abril quan vem anar-hi\nUna aposta segura, encara que sempre he fet tapas, mai plats sencers\nRicard Sampere 26 de setembre de 2011 a les 21:38\nTambé he anat sempre de tapes i amb la idea d'anar depressa i sense castigar massa la cartera.\nAgustin Fraile 26 de setembre de 2011 a les 23:29\nHola Ricard, pues nunca cene en casa Alfonso, lo conozco de infinidad de desayunos, bocadillito de jamón y cañita. Excelente, tendremos que probar las tapas. Por cierto he comido en La cucine Mandorosso, que quieres que te diga! Gracias Ricard, sensacional menú, tengo que conseguir ir un dia a cenar.\nRicard Sampere 26 de setembre de 2011 a les 23:37\nLa Cucine Agrada... i amb molt bona RQP. El meu fill quan està per la zona hi va amb les amigues i diu "més econòmic que La Tagliatella i més bo"... :).\nI el local té encant també. Ja el publicaràs..:).\nFem un mos 27 de setembre de 2011 a les 8:01\nEs un local emblemàtic, i que sempre hem anat a l’ora d’esmorzar\nRicard Sampere 27 de setembre de 2011 a les 9:34\nOstres... veig pels comentaris que el coneixeu més d'esmorzar que de sopar...\nNo sabia ni que estava obert pels matins, tot i que de fet està en una zona que transito poc.\nSara Maria 28 de setembre de 2011 a les 9:14\nAra fa temps que no hi vaig, recordo que tenien un ibèric força bo... La flauta d'ibèric és un plaer!\nRicard Sampere 28 de setembre de 2011 a les 10:01\nSi que el pernil que tenen exposat té una gran pinta. El darrer dia vam demanar una taula de ibèrics con segon per a compartir i estava tot molt bo.\nAnònim 29 de setembre de 2011 a les 20:39\nBuenas tardes Ricard:\nlo tengo al lado de la oficina, me salva de muchos apuros y de poder comer corectamente.\nHoy he hecho caso y he ido al menú degustación del Topik, grácias por recomendarme este sítio en tu página, se ve en él la onestidad y las ganas de hacer bién las cosas no como los chapuzas que pruebo los últimos días que te dan rata por liebre, en este local lo importante es el trato y la comida y no la decoración, es lo fundamental, hemos pagado un plus y nos han hecho el de espardeñas de arroz, el grano en su punto y lleno de sabor, con seis tapitas, me ha gustado mucho la de ventresca de atún, el sashimi de pescado con ceps y otra que no me acuerdo.\nla putada que me he tenido que esperar en la calle 45min ya que había mucha cola, no me extraña por esos precios y por lo que te dan por ahí la gente no es tonta.\nänimo y sigue así amigo Ricard por muchos años con esa sinceridad a la hora de redactar tu blog no como muchos que leo por ahí que se les cae el culo en ciertos sítios o hoy són fans de este y mañana de aquel ya que les invita a unos gintonics.\nRicard Sampere 29 de setembre de 2011 a les 20:48\nT'agraeixo les teves paraules. Encara que aquest post parla de Casa Alfonso, em parles de Topik....\nTopik es una GRAN opció.... Però si vas al menú que no sigui el bàsic es pot reservar i no cal fer la cua.\nM'alegra q t hagi agradat...!.\nManel 6 d’octubre de 2011 a les 15:36\nRicard, avui l'he provat i tot i que només hi he anat per picar un parell de coses de forma ràpida (unes braves i morcilla de Burgos), m'ha semblat prou bo per repetir-hi amb més temps.\nPer cert, com que era d'hora, hi estat força tranquil i amb un bon ambient. M'hi he trobat molt bé!\nRicard Sampere 6 d’octubre de 2011 a les 17:05\nM alegra Manel....!. són llocs q fan be la tasca de donar de menjar.... Salut...!!.\nAnònim 16 d’octubre de 2011 a les 16:26\nCasa Alfonso es una tomadura de pelo, no me digas que no. Quizás cueste reconocerlo porque el sitio tiene unos años y está en el centro y etc etc, pero cuando miras lo que has comido y lo que has pagado solo puede definirse de una forma como menciono al principio. Del vino ni hablamos, creo que con la foto en este blog ya no es necesario añadir nada, lo que alucino es que haya personas que lo encuentren recomendable.\nRicard Sampere 16 d’octubre de 2011 a les 18:29\nBenvolgut "anònim".... Ja veus que aquí tothom opina segons pensa i també veus que la majoria d'opinions no van en la mateixa direcció que la teva...\nEl vi suposo que tenen carta de vins... Jo quan hi vaig sempre prenc cervesa o com el dia que vaig publicar "vi de la casa". No es un lloc dels que consideri adequats per pendre un vi de qualitat.\nPerò com tot és relatiu, m'agradaria saber algun exemple de lloc que tu consideris "no es tomadura de pelo", més que res per veure els teus gustos... I m'agradaria que l'exemple fos del centre de BCN.... Vull dir que no em serveix un exemple tipus bar "Manolo" de Nou Barris per dir alguna cosa...\nAnònim 17 d’octubre de 2011 a les 20:59\nDoncs torno a ser l´anònim i com deia Casa Alfonso em sembla una presa de pel o dit d´una altra manera amb una RCP molt dolenta.Alguna tapa pot estar bé però el preu no és raonable sota el meu criteri, apart he arribat a la conclusió que si a un restaurant no es pot veure bon ví(ni per RCP ni per servei ni carta, que per cert en tenen)no és un bon restaurant. Em preguntes restaurants correctes al centre de BCN? Doncs la veritat és que no em moc gaire per restaurants de Barcelona però et dic dos que m´agraden molt i que crec que tenen un RCP més que correcta, Cal Xim i Casa Nostra els que suposso coneixes.\nRicard Sampere 17 d’octubre de 2011 a les 23:16\nHola de nou anònim.\nAra ja t'entenc millor amb les referències q aportes... Conec Cal Xim i m'encanta... Les galtes de porc a la brasa estan de mort en aquest lloc....:).\nPerò són dos conceptes diferents. A cal Xim vaig a sopar... Bona teca, bon vi.... copes de qualitat...\nA Casa Alfonso vaig a picar alguna cosa sense perdre massa temps, amb una cervesa normalment... una ensaladilla i algun entrepa d'aquells q crec en diuen coca... I l'únic cop que he demanat vi, ha estat aquest dia i ja veus que feia conya de la foto amb el "decanter"...:).\nNi sabia que no tinguessin carta vins... I si mires el meu blog de vins, veuras que hi soc força aficionat, però com ja dedueixo que em foteran copa "duralex" ja ni em passa pel cap demanr vi excepte aquell dia i degut al meu acompanyant q en volia..\nI ja saps que aquí ets benvingut, quenla discrepància enriqueix.