⭐ET SKRIDT FREM - Om geotermisk energi i Kenya\nET SKRIDT FREM - Om geotermisk energi i Kenya\nDownload "ET SKRIDT FREM - Om geotermisk energi i Kenya"\n1 Rasmus Storm Riley ET SKRIDT FREM - Om geotermisk energi i Kenya2 Rasmus Storm Riley ET SKRIDT FREM - Om udnyttelse af geotermisk energi i Kenya Speciale sommer 2013 Internationale Udviklingsstudier Teknologisk Samfundsvidenskabelig Planlægningsuddannelse Vejledere: Mogens Buch-Hansen IU Niels Schrøder Teksam3 ABSTRACT The purpose of this thesis is to examine the following issue: While Kenya has a large potential for geothermal energy, how can this be exploited to create economic development and prosperity for the people. Through examination of the political structures and the policies, the political will to further develop geothermal energy in Kenya is analysed. Subsequently the needs for further electricity production are examined, and the different relevant technologies for electricity production are compared. Hereafter the geographical and geological conditions for geothermal energy are described. The structural limitations are analysed, after which the industrial structures and growth sectors are examined. Finally the possibilities for financing geothermal development are analysed. By keeping a strict political discipline and implementing the agreed energy policy, it will be possible to further exploit geothermal energy in Kenya. Thereby it can secure a cheap and reliable energy source, which in turn can secure jobs by attracting further investments to Kenya and making existing industries competitive. This will create economic development and prosperity for the Kenyan people.4 Forkortelser Indledning Problemfelt Afgrænsning Definitioner Metode Projektdesign Kildekritik Udviklingsteorier Samfundsmæssigt Overblik Historisk Overblik Nuværende politisk struktur Kenyas geografiske og demografiske situation Energimæssige Situation Kenyas energisystem Geothermal Development Company Energipolitik Baggrund for behovet for at udbygge Kenyas geotermiske energiproduktion Mulighed for udbygning af Kenyas geotermiske energiproduktion Naturgivne forudsætninger for at udbygge den geotermiske energiproduktion Samfundsmæssige begrænsninger for geotermisk energiproduktion Kenyas erhvervsstruktur og vækstsektorer Finansieringsmuligheder for udvidelse af geotermisk energiproduktion Konklusion Perspektivering Litteraturliste Publikationer Internetkilder...93 APPENDIKS Kenyas transmissions netværk:5 Forkortelser ADF African Development Fund AfDB African Development Bank ARGeo African Rift Geothermal Facility AU African Union BNI Bruttonationalindkomst BNP Bruttonationalprodukt BPO Business Process Off-shoring CCS Carbon Capture and Storage CDM Clean Development Mechanism CIA Central Intelligence Agency (USA) CORD Coalition for Reforms and Democracy DANIDA Danish International Development Agency D. R. Congo Den Demokratiske Republik Congo EAP&L East African Power & Lightning EAPP East African Power Pool EEHC Egyptian Electric Holding Company EPZ Export Processing Zone ERC Energy Regulatory Commission FiT Feed-in-Tariffs FORD Forum for the Restoration of Democracy FN De Forenede Nationer GDC Geothermal Development Company GEF Global Environment Facility GWh Gigawatt-timer ( watt-timer) HDR Hot Dry Rock HWR Hot Wet Rock IAEA International Atomic Energy Agency IEA International Energy Agnecy ILO International Labour Organisation IMF International Monetary Fund IPP Independent Power Producer IRENA International Renewable Energy Agency KADU Kenya Democratic Africa Union KANU Kenya Africa National Union KASA Kenya Socialist Alliance KAU Kenya Africa Union KenGen Kenya Electricity Generating Company KETRACO Kenya Transmission Company KNC Kenya National Congress KPLC Kenya Power and Lightning Company KPRL Kenya Petroleum Refineries Ltd. KPU Kenya People's Union Ksh. - Kenyan shilling LCPDP Least Cost Power Development Plan LNG Liquid Natural Gas LPG Liquid Petroleum Gas MoE Ministry of Energy MSD Medium Speed Diesel generator 26 MW Megawatt ( watt) NARC National Rainbow Coalition NIC Newly Industrialized Country NSSF National Social Security Fund NGO Non-governmental organisation OAU Organisation for African Unity OCGT Open Cycle Gas Turbine ODM Orange Democratic Movement OPP Offentlig-Privat Partnerskab PNU Party of National Unity PV Photo-Voltaic REA Rural energy Authority SAPP South African Power Pool SLDF Sabbot Land Defence Force TANESCO Tanzania Energy Supply Company TNA The National Alliance UDF United Democratic Forum UEGCL Uganda Electricity Generation Company Ltd. UN United Nations UNCCD United Nations Convention to Combat Desertification UNDP United Nations Development Programme UNEP United Nations Environmental Programme UNFCCC United Nations Framework Convention for Climate Change UN-HABITAT United Nattions Human Settlement Programme UNHCR United Nations High Commissioner for Refugees UPDEA Union of Producers, Transporters and Distributors of Electrical Power in Africa URP United Republican Party W Watt We Watt elektricitet Wh Watt-timer 37 1. Indledning 1.1 Problemfelt På FNs generalforsamling i år 2000 blev der vedtaget 8 udviklingsmål, der skulle medvirke til, at den fattigste befolkning i verden skulle få et bedre og mere værdigt liv. Disse udviklingsmål blev kaldt millennium goals eller 2015-målene, da de skulle være opfyldt i år Opfyldelsen af disse mål skal på sigt hjælpe de fattigste lande med at komme på fode og modvirke den negative spiral, mange af dem befinder sig i, hvor de fattigste lande bliver hægtet af udviklingen og synker vedvarende ned i dyb fattigdom og forgældelse, mens den velstående del af verden oplever en rivende økonomisk og teknologisk udvikling. Et af de store underliggende problemer for de fattige lande er, at en stor del af deres befolkning i den mest produktive alder ikke får tilstrækkelig uddannelse og ofte rammes af dødelige sygdomme, som f.eks. malaria og HIV/Aids, hvorved deres fulde potentiale ikke kan udnyttes, samt at landene i yderste konsekvens ender med en overrepræsentation af ældre og børn. For at modvirke dette er det essentielt, at der sker en økonomisk og social udvikling i disse lande. Et af de store problemer for at opnå 2015-målene er den globale opvarmning, der allerede nu lægger beslag på mange ressourcer i de fattigste lande, der ellers kunne være brugt på udvikling og fattigdomsbekæmpelse. Den globale opvarmning har igennem en lang årrække været i fokus. Specielt efter verdenstopmødet i Rio de Janeiro, Brasilien i 1992, der medførte oprettelsen af FNs Rammekonvention om Klimaændringer (UNFCCC)1. De fleste eksperter er enige om, at denne opvarmning i høj grad skyldes udledningen af CO 2 og andre drivhusgasser, hvor forbrænding af fossile brændstoffer menes at være den største synder. Den globale opvarmning medfører mange klimaændringer både globalt og regionalt, som kan være svære at forudsige. At mindske følgevirkningerne af disse ændringer er kompliceret, hvilket er et større problem for fattige lande end for lande med overskud af ressourcer og kapaciteter. En af de sektorer, der er kraftig medvirkende til at udlede drivhusgasser, er elektricitetsproduktionen. Sektoren er samtidig et af de områder, hvor det er teknisk muligt at omlægge produktionen til mere miljøvenlige metoder. Elektricitetsproduktion sker i størst omfang på store centrale anlæg, f.eks. kulkraftværker, atomkraftværker og vandkraftværker. De er få, store og forholdsvist ens, hvilket gør det nemmere at overskue, samt mere økonomisk, at omlægge produktionen til en mere miljøvenlig metode. Et af de store problemer med disse store centrale energianlæg er dog, at de er knap så fleksible som mindre anlæg, og de har store anlægsomkostninger. Desuden kræves en omfattende infrastruktur for at få brændsel frem til især de konventionelle anlæg (kul-, olie-, gas- og atomanlæg), samt til at distribuere elektriciteten ud til slutbrugeren. Afrika bliver af mange set som et kontinent med store umiddelbare vækstpotentialer. Der er dog en del udfordringer, som mange af landene i Afrika skal overvinde, for at disse potentialer for vækst kan blive udnyttet. En af de helt store omkostningstunge forhindringer er infrastrukturen generelt, herunder energinettet. 1 United Nations Framework Convention on Climate Change 48 Idet økonomisk udvikling oftest er betinget af en udvikling af produktionssektoren, er det vigtigt, at der er forefindes en høj forsyningssikkerhed af elektricitet, hvilket kun kan frembringes ved investeringer indenfor el-sektoren. Hvis udviklingen samtidig skal ske på en social afbalanceret måde, er det vigtigt, at det ikke kun er de få store befolknings- og industricentre, der får adgang til infrastrukturen, men også de mindre byer, landsbyer og bosættelser. Da mange af landene i Afrika er spredt bebygget, og en forholdsvis stor del af befolkning lever i mindre landsbyer og områder, der ligger et stykke fra de udviklede områder, skal der også være et fokus på disse områder. Ved en afbalanceret energiforsyning, som inkluderer disse områder, vil nogle af de store problemer ved massiv vandring mod byerne muligvis kunne afbødes. Da befolkningen bor relativt spredt, medfører det, at en decentral elektricitetsproduktion ofte vil være meget attraktiv. Det kan forenkle infrastrukturen, nedbringe distributionstabet og dermed begrænse de enkeltinvesteringer, der skal foretages i anlæggene, samtidig med, at det kan gøre elsystemet mere smidigt og sikre en højere grad af forsyningssikkerhed. Landene har ofte store problemer med at opnå en stabil elforsyning, da både elektricitetsproduktionsfaciliteterne og elektricitetsdistributionssystemet er gamle og upålidelige. Desuden er el-produktionen ofte baseret på enten dyrt og forurenende fossilt brændsel, såsom olie eller kul, eller det er produceret på vandkraftværker, der ikke er så pålidelige, da mange afrikanske lande ofte oplever tørke og derved manglende gennemstrømning i de floder, der benyttes til elektricitetsproduktionen. Der ligger et stor uudviklet geotermisk energipotentiale. Denne energiform har nogle store fordele i sammenligning med andre vedvarende energiteknologier, da den bl.a. er pålidelig, uafhængig af vejr- og klimaforhold og er en national ressource. Desuden er det en energiteknologi, der kan bruges i grundlastanlæg. Et af de områder i verden der har gode muligheder for udnyttelse af geotermisk energi er The Great Rift Valley der løber ned igennem det østlige Afrika. Et af de lande i Østafrika, som gennemskæres af The Great Rift Valley, er Kenya. Dette land har en veludviklet markedsøkonomi, og de har i afrikansk sammenhæng rigtig mange internationale firmaer og organisationer, herunder tit det regionale hovedkvarter, i landet, hvilket betyder, at der med en veludviklet energisektor er gode muligheder for at tiltrække endnu flere investeringer og dermed opnå en potentiel økonomisk vækst, der kan gavne både landet men også regionen som helhed. Disse forhold gør Kenya til et meget interessant område for udviklingen af et geotermisk energipotentiale. Derfor vil følgende blive undersøgt: Når Kenya har et stort potentiale for geotermisk energi, hvorledes kan dette så blive udnyttet til økonomisk udvikling og velstand for befolkningen? 59 1.2 Afgrænsning Der vil blive fokuseret på geotermisk energi til produktion af elektricitet. Geotermisk energi kan også bruges til andre formål, hvor især opvarmning er oplagt, herunder opvarmning af brugsvand, tørring af afgrøder, rumopvarmning (eller afkøling) mv. Disse brugsformål, vil ikke blive genstand for nogen dybgående analyse, idet de falder udenfor opgavens fokusområde, men vil dog kort blive berørt i relevante kapitler. Som det vil blive påpeget i disse kapitler, kunne dette brug medvirke til at nedbringe de samlede omkostninger ved efterforskning og etablering af geotermiske kraftværker. Der fokuseres desuden udelukkende på det nationale elektricitetssystem. Der kunne muligvis være interesse for at bruge geotermisk energi i lokale eller private elektricitetssystemer, men da dette ikke vil have den store betydning i det overordnede billede, vil ikke blive berørt. Andre (vedvarende) energikilder vil kun blive berørt i nødvendigt omfang. Udover en generel teknisk beskrivelse og en sammenligning med geotermisk energi, vil de ikke blive berørt. Det kunne have været en mulighed at beskrive et sammenspil mellem vedvarende energikilder, men dette ville blive for omfangsrigt. Da Kenya er en del af et energisamarbejdet East African Power Pool, kunne det være relevant at undersøge elektricitetsproduktionen i de omkringliggende lande, men dette er der ikke mulighed for i dette speciale. I denne sammenhæng kunne en undersøgelse af det geotermiske potentiale i eks. Etiopien have været interessant, men dette ligger ligeledes udenfor specialets grænser. 1.3 Definitioner Begrebsafklaring Befolkningsgrupper Der er forskellige overordnede betegnelser for befolkningsgrupper i Afrika. I store dele af det sydlige Afrika bruges betegnelserne sorte (blacks), hvide (whites) og arabere mv. i daglig tale. Her vil følgende betegnelser dog blive brugt: Afrikanere: folk af afrikansk afstamning Europæere: folk af europæisk afstamning (herunder også sydafrikanere, som er af europæisk afstamning) Arabere: folk med oprindelse på den arabiske halvø og den sydlige asiatiske kystline (herunder indgår ofte persere, indere/pakistanere, malajer og indonesere, specielt i ældre tid, da disse folk har været til stede som handlende og i en vis grad slået sig ned på den afrikanske - herunder den kenyanske kyst, før europæerne opdagede søvejen til Indien) Asiatere: folk af indisk (herunder også pakistansk) oprindelse, der kom til landet i forbindelse med kolonialiseringen Swahili: Dette er en undergruppe af afrikanere, men har nogle specielle karakteristika. Swahilikulturen er opstået på den afrikanske østkyst og har bredt sig langs med kystområdet fra Somalia og ned til central Mozambique. Kulturen er opstået af møderne mellem især afrikanske bantustammer og arabere, og derfor har araberne haft en stor påvirkning af denne kultur igennem århundreder.. 610 Betalingsbalance vs. handelsbalance Handelsbalancen er den del af betalingsbalancen, som udgøres af varehandlen med udlandet. Udover handelsbalancen er tjenestebalancen (inkl. bl.a. transport og rejser/turisme) og overførselsbalancen (inkl. bl.a. renter og remitter) en del af betalingsbalancen.2 BNI Brutto National Indkomst er den samlede indkomst i landet fratrukket indkomster, der går ud af landet (f.eks. virksomheders eksport af overskud), og tillagt indkomster, der indføres i landet (f.eks. penge der tjenes i udlandet og sendes hjem til familie). BNP (ppp) Brutto National Produkt bruges til at beskrive velstanden i et land, målt efter den produktion, der sker i landet. Dette måles oftest i US$. Da prisniveauet på varer og serviceydelser ikke nødvendigvis er det samme i forskellige lande, anvendes BNP (ppp) (BNP Power Purchasing Parity), der i en vis grad indregner denne prisforskel, og dermed forsøger at opveje denne. (f.eks. kan husleje og -priser, prisen på forskellige madvarer osv. variere meget fra land til land).3 Brændselstyper Elektricitetsproduktion kan opdeles i to hovedkategorier alt efter hvilken type brændsel, kraftværkerne benytter. Vedvarende energi stammer fra energikilder, som i udgangspunktet ikke kan udtømmes. I denne kategori skal brændsel ses mere som en energibærer end som brændsel i traditionel forstand. Bl.a. ved benyttelse af vind, sol og vandkraftværker brændes disse ikke af. Brændsel skal i disse tilfælde mere ses som det engelske begreb fuel. Biobrændsel er også en vedvarende energikilde. Her er det solen, der giver planter energi, og det er denne energi, der udnyttes i biobrændsel. Dette bliver forklaret mere udførligt under punktet om vedvarende energikilder. Konventionelle kraftværker bruger fossilt brændsel, dvs. kulstofbaseret materiale, der er dannet ved, at organisk materiale igennem millioner af år i jorden har været udsat for højt tryk og temperatur og derved omdannes til bl.a. kul, olie og gas. Atomkraftværker er også kategoriseret som konventionelle kraftværker, men baserer deres elektricitetsproduktion på henfald af radioaktive grundstoffer. I nogle tilfælde kan det samme kraftværk benytte både vedvarende energi og fossilt brændsel enten på samme tid eller hver for sig, eks. kan mange danske kulkraftværker bruge biobrændsel (bl.a. halm, træ, affald mv.) i stedet for eller sammen med kul. Drivhusgasser Drivhusgasser betegner en grupper af gasser, der medvirker til den globale opvarmning (drivhuseffekten). Denne gruppe af gasser indbefatter bl.a. CO 2 (kuldioxid), CH4 (metan), CFCgasser (f.eks. freon), O3 (ozon) og vanddamp (H2O). Drivhuseffekten kommer af, at gasserne lader den kortbølgede varmestråling passere, mens de optager en del af den langbølgede varmestråling. Når den kortbølgede varmestråling rammer 2 3 Kureer (2006) s. 165f Cypher (2004) s. 43ff 711 jordoverfladen, bliver den reflekteret som langbølgede varmestråler. Når der er en større mængde af drivhusgasser, bliver en større del af varmen derfor optaget i atmosfæren, og dermed opvarmes atmosfæren og i sidste ende jorden. Når et lands udledning af drivhusgasser opgøres, sker det i CO 2-ækvivalenter. Dette er, fordi de forskellige drivhusgasser indvirker med forskellig effekt på drivhuseffekten. F.eks. har metan 21 gange så kraftig indvirkning på drivhuseffekten som CO 2. Derfor svarer 1 ton metan til 21 ton CO 2ækvivalenter.4 Energibetegnelser I dette projekt bliver energi målt i watt-timer (Wh). I de tilfælde, hvor der har været brug for at konvertere fra andre energienheder, er det sket efter tabellen herunder. Kapacitet betegner den maksimale effektivitet et elektrisk anlæg eller apparat har og bliver udtrykt i watt. Energienheder Ved omregninger af energienheder er følgende tabel blevet brugt: Tabel 1 Omregningstabel for energienheder Fra\_ Til Joule Gigajoule Terajoule Toe kwh GWh Joule ,2x1010 3,6x106 3,6x1012 Gigajoule ,6x10-3 3,6x103 Terajoule ,2x10-2 3,6x10-6 3,6 Toe5 2,4x ,4x10-3 2,4 1 8,3x10-6 8,3 kwh 2,8x ,8x105 1,2x GWh 2,8x ,8x , Forkastningszone En forkastningszone er en brudzone i jordskorpen, hvor de tektoniske plader (også kaldet kontinentalpladerne) grænser op til hinanden. Forkastningszonerne opdeles i tre overordnede kategorier: - Konstruktive forkastninger, hvor de tektoniske plader bevæger sig væk fra hinanden, og der dannes ny jordskorpe. Dette forekommer f.eks. tilfældet i Rift Valley og Den Midtatlantiske Ryg, som Island er en del af. - Destruktive forkastninger, hvor de tektoniske plader bevæger sig imod hinanden, hvilket har resulteret i mange af verdens største bjergkæder, herunder Himalaya, Alperne, Andesbjergene og Rocky Mountains, samt i nogle af de dybeste grave, bl.a. Marianergraven. - Transforme forkastninger, hvor pladerne bevæger sig på langs af hinanden, hvilket f.eks. er tilfældet langs Californiens kyst. Great Rift Valley Der findes forskellige definitioner på forløbet af Great Rift Valley. Her vil betegnelsen, hvor ikke andet er nævnt, blive brugt om den afrikanske del, der går fra Djibouti ved Det Røde Hav, igennem 4 5 Toe Tonne Oil Ekvivalent 812 Etiopien, Kenya, Tanzania, Malawi-søen og slutter i Mozambique. Problemformuleringen medfører, at hovedfokus naturligt vil ligge på den sektion, der ligger i Kenya. Grundlast/spidslast Elektricitetssystemer er opdelt i grundlast og spidslast. Grundlast er den faste efterspørgsel, der som udgangspunkt altid vil være på et givent tidspunkt, og som derfor er meget forudsigeligt. Spidslast er den ekstra efterspørgsel, der på et givet tidspunkt forekommer udover grundlasten. Denne efterspørgsel er sværere at forudse.6 Der er forskel på hvilke anlæg, der leverer elektricitet til henholdsvis grundlast og spidslast. Grundlastanlæg er generelt store anlæg, hvor det vigtigste er, at brændslet er billigt, mens anlægsudgifterne ofte er store, da produktionsbelastningen er høj på disse anlæg. Spidslastanlæg skal derimod gerne være billigere, og brændslet kan være dyrere, idet disse anlæg skal producere i kortere intervaller. I modsætning til grundlastanlæggene er det vigtigt, at spidslastanlæg kan startes op på få minutter, da de skal reagere hurtigt på ændringer i efterspørgslen i elektricitetsnettet.7 Herudover er der fluktuerende elektricitetsproduktion, som kommer fra de energikilder, hvor produktionen ikke kan planlægges nøjagtig, da produktionen er afhængig af eksterne faktorer. Disse energikilder inkluderer bl.a. vindenergi og solenergi,8 der er afhængige af vejret. I perioder hvor disse fluktuerende energikilder benyttes til produktion, skal der være en vis spidslastkapacitet til rådighed, som kan overtage, hvis elektricitetsproduktionen falder, og nogle grundlastanlæg til længere perioder med begrænset eller ingen produktion fra disse energikilder. Infrastruktur Infrastruktur er en samlet betegnelse for de fællesanlæg, der gør et områdes økonomiske udvikling mulig. Dette omfatter vej-, (tog)skinnenet, havne, lufthavne, gas- og vandforsyning, tv-, radio- og telefonnet, mv., men også elektricitetsforsyning, som er vigtig i denne forbindelse. Jordvarme vs. geotermisk energi Der er ofte en del forvirring omkring jordvarme og geotermisk energi. Her bliver jordvarme betragtet som den varme, der er i de allerøverste jordlag, og hvor varmen stammer fra omgivelserne, dvs. i stort omfang fra solenergi oplagret i jorden. Geotermisk energi stammer derimod fra varme, der stammer fra radioaktivt henfald i jorden, og dermed ikke fra solens energi Glassey (2010) s. 7 Glassey (2010) s. 7 Dog kan visse solanlæg oplagre energi, og dermed kan det deres produktion garanteres i en vis periode, hvilket medfører at de bedre kan indgå i den almindelige elektricitetsproduktion. (Se videre i kapitel 5) 913 Kenyanske Shilling Central Bank of Kenyas officielle vekselkurser for Kenyanske Shillings (Ksh) pr. 31. december 20129: 1 US$ = Ksh. 1 = Ksh. 1 Dkr. = Ksh. Millennium Goals FN vedtog i 2000 på et verdenstopmøde 8 udviklingsmål, de såkaldte Millennium Goals (på dansk 2015-målene). Verdens ledere forpligtigede sig til at opfylde disse i Målene var: Halvere fattigdom og sult i verden Opnå primæruddannelse til alle Fremme ligestilling mellem kønnene og styrke kvinders rettigheder Reducere børnedødeligheden med 2/3 Forbedre gravides helbred og sænke mødedødeligheden med 2/3 Bekæmpe HIV/Aids, malaria og andre sygdomme Sikre miljøvenlig og bæredygtig udvikling Udvikle et globalt partnerskab for udvikling Ansvaret for at overse implementeringen af disse Millennium Goals blev overdraget til United Nations Development Project (UNDP)11. Porøsitet vs. permeabilitet Porøsitet betegner størrelse på hulrummene mellem kornene i sediment. Permeabilitet betegner muligheden for en væske (eller gas) til at strømme igennem sediment. Der er ikke nødvendigvis en direkte sammenhæng mellem et sediments porøsitet og permeabiliteten. Et finkornet sediment kan f.eks. have en større porøsitet end et grovkornet, men da de enkelte hulrum mellem kornene kan være meget små vil permeabiliteten være ringere, da væske flyder meget nemmere igennem større porer i sedimentet. Produktion af energiressourcer Med produktion af energi(ressourcer) menes der, at disse udvindes. Dvs. der foretages ikke en egentlig produktion. Ressourcerne hentes f.eks. op af jorden (varmt vand, kul, olie, gas mv.), ud af luften (solvarme, -lys, vind mv.), eller ud af vandet (vandkraft, bølgekraft mv.) Uafhængig el-producent Kaldes også IPP (Independent Power Producer). Det er en elektricitetsproducent, der ikke udgør det primære nationale elektricitetsproduktionsselskab. Det dækker over både producenter, hvis hovedforretning er elektricitetsproduktion, og firmaer, der har el-produktion som en afledt- eller sideforretning. Vedvarende energikilder FNs udviklingsorganisation 1014 Vedvarende energikilder er kendetegnet ved at være cykliske, dvs. de kan regenerere sig selv. Dette skal ses over en vis årrække, f.eks. kan det tage hundrede år for visse træer, før de er vokset op til brugbare størrelser. Dette er et eksempel på at brug af vedvarende energikilder betragtet over en længere årrække er CO2-neutral, men på kort kan bidrage til en stigning i CO 2-koncentrationen i atmosfæren. Et andet problem kan være, at brug af energiafgrøder eller andet biomasse kan fjerne vigtige næringsstoffer fra jorden og dermed på længere sigt kan skade økobalancen. Energien i de fleste typer vedvarende energikilder kommer oprindeligt fra solenergien. Biomassens energi skabes ved fotosyntese, vindenergien kommer fra solens opvarmning af jorden, hvorved der skabes temperaturforskelle, der sætter luften i bevægelse. De eneste vedvarende energikilder, som på nuværende tidspunkt benyttes og som ikke har solenergien som drivkraft, er geotermisk energi, der får energien fra jorden, og tidevandsenergi, der får energien fra månens tyngdekraft. 1115 2 Metode Udgangspunktet for dette speciale har været at finde løsninger på konkrete problemstillinger. Derfor har den oplevede virkelighed stået i centrum og ud fra denne virkelighed er løsningsforslagene blevet til. Dette medfører at denne opgave har et induktivt ideal. Da det i realiteten er svært at se bort fra sine tidligere erfaringer og erkendelser, er specialet i realiteten mere abduktivt, men som nævnt har udgangspunktet været induktivt. De løsningsforslag, der er fundet i forbindelse med arbejdet på specialet, har givet anledning til nye spørgsmål, som har krævet nye løsninger. Denne hermeneutiske cirkel af erkendelse => spørgsmål => løsninger => erkendelse => spørgsmål osv. er umulig at undgå, når der arbejdes med problemorienterede forløb. Nogle af de tidligere nævnte erfaringer kommer gennem adskillige rejser til det østlige og sydlige Afrika igennem ca. 15 år. Disse rejser har givet mig en generel indsigt i nogle af de udfordringer, som regionen og det afrikanske kontinent står overfor. Disse erfaringer og den forudgående viden om området har naturligvis haft stor indflydelse på bl.a. valget af emne. Det har dog desværre ikke været økonomisk muligt at rejse til Kenya i forbindelse med udarbejdelsen af dette speciale, hvilket ellers kunne have givet specialet ekstra dybde. Da Kenya er et uland og stadig på mange punkter kun lige er trådt ind i den teknologiske tidsalder, har det til tider været svært at finde troværdige opdaterede oplysninger om landet. Det har imidlertid været endnu sværere at finde oplysninger af lidt ældre dato, da disse ikke synes at være gjort tilgængelige på diverse officielle hjemmesider. Mange regeringspublikationer og visse dele af lovgivningen har dog været muligt at finde, og de er også brugt i det relevante omfang. Da det har været svært at få en del vigtige kvantitative data fra Kenyas statistiske bureau, er disse ofte hentet fra alternative kilder f.eks. CIAs World Factbook, eller uddraget fra andre kilder eks. regeringspublikationer. Kenya er påbegyndt en politik om åbne data på men det er stadig kun i sin startfase, og der manglede stadig en del relevante data i denne database i perioden, hvor dette speciale blev skrevet. Men inden for en kortere periode vil denne med stor sandsynlighed blive en vigtigt og brugbar kilde til statistiske informationer om Kenya. Mange af projektets kilder har været kvalitative f.eks. policy-papirer og regeringspublikationer, samt beskrivende litteratur om de undersøgte emner. Men der er også indhentet en del statistikker og forskellige nøgletal, hvilket er med til at objektivisere og verificere (og i visse tilfælde forkaste) de teser, påstande og mål, som bliver udtrykt i de publikationer, der bruges i forbindelse med dette speciale. Dette speciale er skrevet ud fra en tværfaglig og interdisciplinær vinkel, idet der bl.a. indgår geografiske, politiske, økonomiske, klimatiske, lovgivningsmæssige og tekniske analyser og undersøgelser. Dette speciale er specifikt om Kenya og kan ikke direkte overføres på andre lande og områder, da mange forudsætninger ikke ville være de samme. I dette speciale er der et stærkt fokus på den specifikke geografi, demografi, udviklingstrin, lovgivning, politiske forhold, der hersker i Kenya. Dette betyder dog ikke nødvendigvis, at visse dele af konklusionerne ikke er universelle og kan overføres til andre lande eller områder. 1216 2.1 Projektdesign Problemformulering: Når Kenya har et stort potentiale for geotermisk energi, hvorledes kan dette så udnyttes til økonomisk udvikling og velstand for befolkningen? Hvad er baggrunden for at udbygge Kenyas geotermiske energiproduktion? Hvilke indefra og udefra kommende faktorer skaber behovet for at mere energi? Hvilke muligheder er der for at udvide Kenyas geotermiske energiproduktion? Hvilke tekniske løsninger er der og hvordan forholder de sig til alternative teknologier? Hvilke naturlige forudsætninger er for Kenya at udbygge den goetermiske energiproduktion? Hvilke geotermiske felter er der?hvor ligger de i forhold til forbrugerne? Hvilken produktionskapacitet har de? Hvilke samfundsmæssige begrænsninger er der for udvidelsen ag den geotermiske produktion? Hvilke økonomiske, politiske og samfundsmæssige realiteter er der, som kan modvirke udbygningen af geotermisk energi? Hvordan er Kenyas erhvervsstruktur og hvilke vækstsektorer kan der være? Hvilket beslag lægger erhvervslivet på Kenyas elektricitetssystem, og hvordan vil det se ud i fremtiden? Hvilke muligheder er der for at få finansieret geotermisk energiproduktion? Hvilke internationale og nationale aktører kunne være mulige investorer? Da ethvert samfund i høj grad er formet af den historiske sammenhæng, det indgår i, vil Kenyas historiske udvikling blive beskrevet først. Herefter den herskende politiske situation blive undersøgt, da dette er vil kunne vise om der er politisk vilje til at implementere yderligere geotermisk energi i det kenyanske energisystem. Kenyas geografiske og demografiske situation vil blive undersøgt, da det kan beskrive de fysiske og sociale forhold der hersker i landet, dette har stor indflydelse på de muligheder og behov, der er for udbygge elektricitetssystemet, der skal undersøges senere. En beskrivelse af energisystemet skal være med til at give et overblik over hvordan det eksisterende elektricitetsnet er opbygget og hvilken udstrækning det har. Herefter skal en undersøgelse af den foreliggende energipolitik, giver et overblik over hvilket intentioner der er med energisystemet i fremtiden. Det skal vurderes hvorfor Kenya har et behov for at udvide sin elektricitetsproduktion, herunder nogle af de målsætninger der er for Kenyas udvikling. For at vurdere om geotermisk energi er den bedste teknologiske løsning på Kenyas fremtidige elektricitetsbehov, vil der være en teknisk gennemgang af relevante energiteknologier og en sammenligning mellem disse. For at undersøge hvilke naturgivne begrænsninger, der er for den geotermiske produktion, vil det blive beskrevet, hvilke muligheder og begrænsninger Kenyas geografi og geologi giver for 1317 geotermisk produktion. Samtidig vil det blive beskrevet, hvordan geografien er med til at diktere de generelle produktionsforhold i Kenya og dermed, hvad den kenyanske økonomi bygger på og hvilke udviklingsmuligheder, der er for økonomien. For analysere behovet for fremtidig elektricitetsproduktion vil den nuværende erhvervsstruktur blive undersøgt og vurderet hvilket sektorer der kan skabe vækst i fremtiden. Til sidst vil det blive vurderet hvilke muligheder, der vil være for Kenya for at få finansieret en udbygning af den geotermiske energiproduktion. Her vil der især blive lagt vægt på de større internationale organisationer og institutionelle investorer. 2.2 Kildekritik I forbindelse med beskrivelsen af det historiske afsnit har jeg i høj grad brugt en helt nyudkommet bog, Kenya A History Since Independence af Charles Hornsby. Han har angiveligt arbejdet på bogen i 27 år og har arbejdet i flere omgange i Kenya i bl.a. National Election Monitoring Unit og Institute for Education in Democracy. Der er mulighed for, at han har en forudindtaget holdning til landet og dets politiske og økonomiske system, men på trods af dette giver bogen en meget godt grundlag for at forstå Kenyas historie. Hans oplysninger er i nogen udstrækning forsøgt verificeret og i flere tilfælde uddybet med andre kilder, bl.a. fra internettet og især fra et opslagsværk Historical Dictionary of Kenya af Robert Maxon og Thomas P. Ofcansky. I kapitel 7 om de naturgivne forudsætninger for at udbygge af geotermisk energi er størstedelen af kapitlet baseret på materiale brugt på World Geothermal Congress i 2010, skrevet af CEO for GDC Silas M. Simiyu og undervisningsmateriale fra The United Nations University, skrevet af Godwin M. Mwoawaongo, som er ansat ved KenGen, nu Chief Manager i GDC. Dette materiale er ikke nødvendigvis fuldstændigt uvildigt, da de er skrevet af aktører i Kenyas geotermiske udvikling. Men da det er GDC (og før det KenGen), der har ansvaret for udarbejdelsen af disse data, mener jeg ikke, at de er mindre valide end data fra andre kilder. En del landedata er hentet fra CIAs World Factbook. Denne er meget brugbar, da det er nemt at sammenligne data fra forskellige lande. Dette kan være en fordel både i en komparativ analyse, men også til at verificere, om en given oplysning er plausibel. Det skal dog tages i betragtning, at CIA er USAs efterretningstjeneste og dermed plejer amerikanske interesser, og at dette dermed kan influere på visse oplysninger, de vælger at offentliggøre. Fordelen ved sammenligningerne og den neme tilgængelighed af oplysningerne opvejer dog i høj grad den lille risiko, der er ved, at oplysningerne er manipulerede. CIAs World Factbook er endvidere brugt i en del videnskabelige sammenhænge, så det må antages, at denne kilde generelt er accepteret, dog med de førnævnte forbehold. Da kenyansk politik er meget bundet til stammetilhørsforholdene, træder den egentlige politiske ideologi mere i baggrunden. Dette kan medføre, at argumenterne i nogle politiske sager er mere saglige, idet de ikke er farvet af en politisk overbevisning, men mere går ud på at positionere sin stamme mest fordelagtigt. Dette gælder ikke mindst indenfor spørgsmålet om vedvarende energi, der mange steder i verden er et stærkt debatteret emne, der kan vække stærke følelser både på fortalernes og modstandernes side. I Kenya virker det ikke til at være så udbredt, muligvis fordi de står med nogle endog meget store sociale og økonomiske udfordringer. Dermed bliver spørgsmålet om vedvarende kontra konventionel energi mere et akademisk spørgsmål, og i sidste ende kommer det til økonomi, dvs. hvad er billigst nu og muligvis billigst/bedst på længere sigt Der er brugt en del kilder fra internettet, hvilket naturligvis kan give en vis risiko for, at de ikke afspejler den reelle virkelighed. I specialet er der dog i høj grad anvendt kilder, der generelt må 1418 anses for at have en stor validitet. F.eks. er diverse FN-organisationer og andre internationale organisationer blevet brugt flittigt, og disse må anses for at være ganske pålidelige og objektive. Desuden er der brugt oplysninger fra forskellige statslige institutioner, hvilket også må anses for at være ganske pålidelige oplysninger. Risikoen for, at der kan være politiseret over oplysninger, er dog blevet taget særligt i betragtning i de tilfælde, hvor der er brugt oplysninger fra statslige organer. Der er i enkelte tilfælde brugt avisartikler og reportager, da disse giver et unikt øjebliksbillede af konkrete begivenheder. Men som kilde til overordnede begivenheder har disse en mindre troværdighed, da de ofte gengiver komplekse problemstillinger på en forsimplet måde, og de kan desuden være endog meget farvet af journalistens/rapporterens eller den redaktionelle holdning. I de få tilfælde, hvor aviser er brugt som kildemateriale, har jeg i videst muligt omfang anvendt aviser, som jeg har et kendskab til på forhånd. 2.3 Udviklingsteorier De første studier af, hvad der senere blev kaldt den 3. verden, skete i forbindelse med den europæiske kolonisering af Latinamerika, Afrika og Asien. En stor del af disse studier var dog ikke teoretisk baserede og gik mere på at beskrive lokale forhold frem for at skabe generelle lovmæssigheder.12 Der findes mange forskellige udviklingsteorier, der omhandler, hvorledes der kan skabes udvikling i et land ikke mindst i underudviklede lande. Disse er overordnet opdelt i to forskellige tilgange, økonomiske tilgange og socio-politiske tilgange. Der er også teorier, der i varierende grad forsøger at sammenbinde de økonomiske og socio-politiske udviklingsaspekter. De moderne udviklingsteorier blev udviklet i de Latinamerika (især i Argentina og Brasilien) i 1930'erne som følge af manglende eksport og deraf følgende valutaproblemer for disse latinamerikanske lande. De store latinamerikanske lande, Brasilien og Argentina var blevet uafhængige i starten af 1800-tallet og havde derfor på tidspunktet for udviklingen af de første moderne udviklingsteorier været uafhængige i mere end 100 år. Denne lange uafhængighedsperiode sammen med forskellige samfundsmæssige strukturer (befolkningssammensætning, geografisk placering mv.) havde medført, at der var opstået en vis industri, en veluddannet befolkningsgruppe og større befolkningscentre, hvilket blev fokus for udviklingsteorierne. En ny bølge af udviklingsteorier kom i forbindelse med genopbygningen af Europa efter anden verdenskrig. Efter anden verdenskrig, hvor store dele af Europa stod overfor genopbygningen af kontinentet, kom en ny bølge af udviklingsteorier. Før krigen (og især før den økonomiske krise i 1930'erne) havde de europæiske lande haft forholdsvise store midler og ressourcer til rådighed til samfundsudvikling. Disse var i løbet af krigen i de store krigsførende lande blevet ledt over i krigsproduktionen (og i de mindre og neutrale lande var ressourcerne flyttet over i sektorer, hvor eksporten kunne sælges til de store krigsførende lande). Derfor var institutionernes strukturer i vid udstrækning stadig tilstede i de europæiske lande. De skulle dog omstilles tilbage til fredstid, og kompetencerne i selve institutionerne skulle til en vis grad genopbygges. Derfor havde de europæiske udviklingsteorier et noget andet sigte end de problemer som udviklingslandene, især store dele af Afrika, står med på nuværende tidspunkt. 12 Degnbol-Martinussen (2004) s19 I Afrika er langt størstedelen af landene først blevet uafhængige efter 1960, dvs. indenfor de sidste ca. 50 år. Samtidig er landene, i modsætning til de latinamerikanske, hovedsageligt befolket af de oprindelige befolkningsgrupper med en stor del af deres egne traditioner og værdier i behold. Dette bør give anledning til en anderledes udviklingsstrategi end i Latinamerika, hvor en relativ stor del af befolkningen selv efter uafhængigheden, var efterkommere efter indvandrerne, herunder europæere, der kom som en del af kolonimagten, asiatere, og afrikanere, der var blevet hentet til som arbejdskraft. I (Latin)Amerika var en stor del af den europæiske befolkning kommet for at slå sig ned permanent og opbygge et fremtidigt liv, mens en større del af europærerne i Afrika var udstationeret af koloniadministrationen. Dette medførte, at der skete en industrialisering af landet og en uddannelse af befolkningen, da disse befolkningsgrupper havde taget teknologier med sig fra deres hjemlande i bl.a. Europa. Indenfor de klassiske økonomiske udviklingsteorier er de mest gængse, moderniseringsteorierne og afhængighedsteorierne, samt strukturalisme og vækstteori. Det er disse økonomiske udviklingsteorier, der vil blive fokuseret på, da denne opgaves fokusområde er geotermisk energiproduktions muligheder for at skabe økonomisk vækst. Moderniseringsteorierne har deres rødder i Europa i 1940'erne, men er først udviklet til en egentlig selvstændig teori i 1950'erne.13 Den klassiske moderniseringsteoris omdrejningspunkt er, det traditionelle overfor det moderne, hvor det moderne bliver anset for være positivt og udviklende, mens det traditionelle holder lande i underudvikling. Det moderne er som udgangspunkt for moderniseringsteoretikere, de elementer som i-landene (især de angelsaksiske lande og Tyskland) er opbygget omkring, mens u-landene overvejende er præget af traditionelle værdier. Dette kan anskues som en (delvis) retfærdiggørelse af koloniseringerne, da de ofte havde karakter (i al fald officielt) af at ville modernisere de koloniserede områder og derved overføre kolonimagtens værdier og anskuelser til de koloniserede områder.14 De såkaldt moderne samfund er kendetegnet ved en demokratisk samfundsopbygning, retssikkerhed, relativt velfungerende og aktive statsapparater, stor industrialisering, høj produktivitet og en høj grad af arbejdsdeling og specialisering.15 Udover den klassiske version er der kommet flere moderniseringsteorier. En del af disse kan samles under betegnelsen dialektiske moderniseringsteorier. De tager delvis udgangspunkt i den klassiske moderniseringsteori, men anerkender, at det traditionelle ikke nødvendigvis kun er med til at fastholde ulande i underudvikling, og at det moderne ikke kun er positivt, men at de også i de enkelte områder kan virke dæmpende eller direkte modarbejde udviklingen. Dette medfører at dele af det traditionelle og det dele af det moderne gerne skulle medvirke til udviklingen i et dialektisk samspil.16 Men hovedretningen er ifølge den dialektiske moderniseringsteori, at udviklingen er en proces, hvor flere moderne elementer til stadighed bliver adopteret af samfundet, men nogle af de traditionelle elementer vil forblive.17 Nogle af de faktorer, som de dialektiske moderniseringsteorier fokuserer på, er de eksisterende stedlige sociale, kulturelle og politiske strukturer, institutioner og normer. Herunder patron-klient Degnbol-martinussen (1997) s. 79f Degnbol-Martinussen (2002) s. 22 Degnbol-Martinussen (1997) s. 57f Degnbol-Martinussen (1997) s. 211f Degnbol-Martinussen (2004) s. 40f 1620 relationer, etnicitet og religioner.18 Disse dialektiske moderniseringsteorier opstod bl.a. på grund af kastesystemets forandring og indlemmelse i det politiske system i Indien. Senere er der kommet flere dialektiske moderniseringsteorier, der fokuserer på afrikanske forhold.. Afhængighedsteorierne stod som en modsætning især overfor den klassiske moderniseringsteori med dennes fokus på de vestlige lande som rollemodeller for udvikling. Afhængighedsteorierne anses ofte for at være en neomarxistisk retning. Afhængighedsteorierne opstod i Latinamerika i 1950'erne, men har efterfølgende vundet opbakning rundt om i verden. I 1970'erne og tiden derefter dominerede afhængighedsteorierne udviklingsdebatterne i verden19 En af de senere store teoretikere indenfor denne gren af udviklingsteorierne, var den egyptisk-fødte Samir Amin. Hovedpunkterne for denne teoretiske retning er, at økonomisk består verden af center- og periferilande (senere er der også blevet tilføjet semi-periferilande). Centerlandene er de udviklede lande eller i-landene. På baggrund af ulige bytteforhold bliver centerlandene rigere på bekostning af udviklingslande. Dette ulige bytteforhold opstår, da udviklingslandenes primære bidrag til verdenshandlen er uforarbejdede- og råvarer, som centerlandene opkøber og forarbejder for derefter at eksportere en del af disse varer til periferilandene, men da både efterspørgslen og dermed prisen, samt prisstigningerne over tid, er højere på forarbejdede varer end på råvarer, bliver der en fortsat øget ulighed mellem center- og periferilande. Vækstteorierne fokuserer på, hvordan der kan skabes muligheder for (indenlandske) investeringer i produktionsapparatet i ulande. Forudsætningen for disse investeringer er ifølge de fleste vækstteoretikere, at der sker en kapitalakkumulation, og at der kommer en opsparing i landet. Da størstedelen af befolkningen i ulandene lever tæt på eksistensminimum, ser vækstteoretikere ikke kapitalakkumulation og opsparing som mulig for dem. Derfor skal de mest velstående og virksomhedsejerne i landene have mulighed for at optimere deres profit. Denne profit vil derefter (delvis) blive geninvesteret, og derved starter en positiv spiral. 20 Meningen er, at der vil ske en nedsivning af velstand, således at også de fattigste med tiden kommer til at opleve en velstandsfremgang.21 Overfor vækstteorierne står de strukturalistiske teorier. Disse teorier opstod ligeledes i Latinamerika i 1940'erne. De strukturalistiske teoretikere mener ikke, at den økonomiske struktur kan ændres ved en øget kapitalakkumulation. De økonomiske strukturer er rigide, da økonomien består af en fast realkapital og en befolkning med den humane kapital, den har. Ændringer i de økonomiske strukturer tager derfor lang tid og er bekostelige. Derfor spiller udefrakommende faktorer en stor rolle i udviklingsprocessen22 En af de toneangivende skandinaviske udviklingsteoretikere var Gunnar Myrdal, en svensk økonom og modtager af Nobelprisen i økonomi23. I sin tilgang til udviklingsproblematikkerne var han tættest på den strukturalistiske skole, uden dog helt at bekende sig til denne. Hans tilgang var, at det var vigtigt, at der skete en balanceret vækst i ulandene, hvor fokus var på lighedsskabende foranstaltninger. Problemet for mange ulande var, at der er en underbeskæftigelse, hvilket medfører, at store grupper af befolkningen ikke har mulighed for at skabe indkomst eller produktion nok til at dække deres basale behov. Bl.a. er landbruget i ulandene ofte opbygget, så der er små jordlodder til Degnbol-Martinussen (1997) s. 212 Degnbol-Martinussen (2004) s. 86 Degnbol-Martinussen (2004) s. 56ff Degnbol-Martinussen (1997) s. 73 Degnbol-Martinussen (1997) s. 72f 1721 hver familie, der så ikke har adgang til produktionsfremmende midler ((kunst-)gødning, kunstvanding mv.), hvilket indebærer, at jorden til stadighed bliver udpint og bliver mindre produktiv, hvilket igen bevirker, at der skal ydes et større stykke arbejde for et mindre udbytte. Desuden er der i lande med stigende befolkningstæthed også flere, der bliver afhængige af jorden. Når de føromtalte basale behov ikke bliver dækket, vil dette medføre fejl- og/eller underernæring, hvilket er med til at sænke produktiviteten, som så resulterer i yderligere problemer i at producere føde nok. Dermed er disse samfund inde i en ond cirkel. Da størstedelen af mange ulandenes befolkninger lever helt eller overvejende af landbruget, var Myrdals teori, at det er indenfor landbruget, der skulle fokuseres i forbindelse med udviklingsindsatser, og at dette skulle udgøre grundlaget for en senere naturlig udvikling af industri baseret på de primære sektorer i ulandene. Den gængse strategi for økonomisk udvikling har været at udbygge industrien ofte på bekostning af landbruget. På baggrund af Gunnar Myrdals teorier udviklede ILO (International Labour Organisation - FNs arbejderorganisation) i midten af 1970'erne De Elementære Behovs Strategi (The Basic Needs Strategy). Denne strategi fokuserer på, at økonomisk vækst ikke automatisk kommer de fattigste dele af befolkningen til gode. Hvis de fattigste befolkningsgrupper hjælpes, så de kan få opfyldt deres elementære behov, vil dette medføre en produktivitetsfremgang og et øget nationalt marked med større efterspørgsel, hvilket kan medføre en økonomisk udvikling i det pågældende land. De elementære behov som ILO opstillede var: - Føde, bolig, klæder og andre dagligdags fornødenheder - Adgang til rent drikkevand, sanitære faciliteter, elektricitet, uddannelse, offentlige sundhedstilbud og andre lignende offentlige services - Mulighed for adgang til og indflydelse på det politiske liv, både lokalt, nationalt og evt. regionalt Denne elementære behovsstrategi har været grundlaget for meget af det arbejde, som bistandsorganisationer og andre internationale organisationer har arbejdet efter. Dette gælder både de bilaterale og multilaterale organisationer. I mange år var det dog mest de to første punkter, der blev lagt vægt på i disse organisationer. Men i 1990'erne begyndte de også at øge fokus på det sidste punkt med marginaliserede gruppers involvering i det politiske liv. For at flere af disse elementære behov kan opfyldes, kræves det, at der er generel adgang til elektricitet. Rent drikkevand og gode sanitære forhold kræver, især i tættere befolkede områder, elektricitet. Uddannelse kan foregå uden elektricitet. Men hvis der skal være et tilnærmelsesvis moderne uddannelsessystem, der på sigt kan hjælpe landet med at skabe et mere moderne og tidssvarende erhvervsliv, er elektricitet nødvendig, da det er en forudsætning for, at de fremtidige arbejdere og bønder kan få kendskab til de teknologier, som er grundlaget for den effektive og moderne produktion, der kan medvirke til at udvikle landet. Herudover er det vigtigt at sundhedscentre og hospitaler har adgang til en sikker og stabil elektricitetsforsyning, hvis de skal have mulighed for at udføre tidssvarende behandlinger. Dette speciale vil lægge sig delvist op ad moderniseringsteorierne, da rationalet bag specialets argumentationen er,at ved at få udbredt elektricitet til en billigere pris i Kenya, vil dette medvirke til at tiltrække investeringer og dermed skabe økonomisk udvikling.. Vækst versus udvikling Hvor det tidligere var en generel opfattelse, at vækst medførte udvikling, er denne opfattelse forandret. Vækst bliver set som en (national) økonomisk fremgang eller en forøgelse af et lands 1822 BNP. Udvikling ses derimod som en distribution af velstand.24 Derfor kan en nation godt opleve vækst, men hvis hele den deraf følgende indkomstfremgang ender hos en lille befolkningsgruppe, vil dette ikke medføre udvikling. I princippet kan udvikling også godt ske uden vækst, hvis distributionen af velstand øges, således at en større del af befolkningen får andel i den bestående velstand, men ofte vil udvikling forudsætte, at der er en vis økonomisk vækst, da den velstillede del af befolkningen ellers skal give afkald på noget af den opnåede velstand. Velstand Der er forskellige tilgange til hvordan en befolknings velstand kan øges. De neoklassisiske teorier argumenterer for, at ved at øge velstanden blandt de rigeste i samfundet, vil disse øge deres investeringer og derved skabe arbejdspladser og produktion, som vil gavne samfundet og hæve de øvrige samfundsgruppers velstand. Keynesianske teorier argumenterer derimod for, at ved at opbygge/opretholde købekraften i middelkassen og den fattigere del af befolkningen vil disse skabe en efterspørgsel, som vil medføre en øget produktion og flere arbejdspladser, hvilket vil øge hele befolkningens velstand. Da især de fattiges, men også til en vis grad middelkassens øgede indkomst, især vil blive brugt til livsfornødenheder, som typisk bliver produceret lokalt, frem for luksusvarer, som oftere er importerede, vil en velstandsstigning i de nederste samfundslag gavne landets økonomi. 24 Degnbol-Martinussen (2002) 1923 3 Samfundsmæssigt Overblik 3.1 Historisk Overblik I området omkring Turkana-søen, som ligger i grænseregionen af det nuværende Kenya og Etiopien, er der fundet nogle de tidligste fossiler af mennesket, og man mener, at det sandsynligvis var her, det moderne mennesket opstod.25 Meget senere, i tiden omkring 400 f.v.t., var den nuværende kenyanske kyst et vigtigt handelsområde. Bl.a. kom græske købmænd hertil, hvor de købte guld mv. På det tidspunkt var området kendt som Azania.26 Handel fik en stor indflydelse på udviklingen i området. I mange århundrede kom især arabiske handelsfolk til kysten, og handlede med den lokale befolkning. Der kom også andre folk fra området omkring Det Indiske Ocean, herunder persere, malayere, indere og kinesere. Disse handelsfolk kom især for at købe bl.a. guld, slaver og elfenben, som folk fra det indre af det afrikanske kontinent kom ud til kysten for at sælge. En del af de arabiske handelsfolk slog sig ned på kysten, og frem imod 900-tallet var den arabiske befolkning og dens indflydelse på kysten blevet så stor, at der voksede egentlige arabiske bystater frem langs kysten. Lederne af disse bystater var i mellemtiden konverteret til islam. 27 Igennem mødet mellem afrikanere og arabere udvikledes swahili-kulturen. Kulturen bredte sig med tiden fra Mogadishu i Somalia i nord til Sofala i Mozambique i syd og ind i Afrika til D. R. Congo og Uganda i vest. Sproget Swahili blev lingua franca i dette område. Både Swahili-kulturen og sproget var også udbredt på øerne i det indiske ocean, bl.a. Madagaskar, Zanzibar og Seychellerne, samt på noget af kyststrækningen på den arabiske halvø.28 Senere er swahili-kulturen blevet yderligere influeret at bl.a. forskellige europæiske kulturer. I 1497 landede Vasco da Gama ved Mombassa på sin vej rundt om Afrika til Indien. Dette var indledningen på Portugals og europæernes kamp for at få kontrollen over den kenyanske kystline. Portugisernes indflydelse i Kenya var dog begrænset, og den stærke arabiske indflydelse fortsatte.29 I 1895 blev størstedelen af Kenya et britisk protektorat. 30 Det var dog først efter færdiggørelsen af jernbanen fra Mombassa til Victoria-søen i 1901, at briterne begyndte en gradvis kolonisering af det nuværende Kenya, indtil de efter 1. verdenskrig havde kontrol med hele området. 31 I samme periode begyndte bosættere, hovedsageligt fra Storbritannien og Sydafrika, at slå sig ned i Kenya. Det gjorde de især i det, der senere blev kendt som White Highlands, hvilket er det frugtbare område, der ligger i en del af Great Rift Valley, Central Province, og i det omkringliggende højland. Jorden blev inddraget til plantager, bl.a. til dyrkning af kaffe, og de oprindelige beboere blev flyttet til mindre attraktive og frugtbare områder.32 Da briterne samtidig indførte en hytteskat, sikrede de Firestone s. 24 Maxon (2000) s. 5 sprogoversigt/afrikanske_sprog/swahili Maxon (2000) s. 5 Hornsby (2012) s. 26 Maxon (2000) s. 6 2024 sig billig afrikansk arbejdskraft.33 Efter en begyndende politisk opvågning især blandt kikuyerne i 1920'erne og 1930'erne oprettedes under 2. verdenskrig den første nationale politiske organisation. Denne blev efter krigen omdøbt til Kenya African Union (KAU), og dens hovedkrav var, at den stjålne jord skulle leveres tilbage til afrikanerne.34 En vigtig figur i denne begyndende politiske opvågnen blandt afrikanerne var kikuyuen Johnstone Kamau, senere kendt som Jomo Kenyatta. 35 Med hjælp fra indiske kommunister rejste han til London i 1929 og talte kikuyu'ernes sag overfor koloniadministrationen. Da dette ikke bar frugt, rejste han efter ophold i Moskva og Berlin tilbage til Nairobi. Siden flyttede han til London, hvor han blev i 15 år.36 I samme periode studerede han revolutionær taktik i Moskva og opbyggede PanAfrican Federation sammen med bl.a. Banda Hastings (senere præsident i Malawi) og Kwame Nkruma (senere præsident i Ghana). Han nåede også i perioden at være på den Internationale Højskole i Helsingør.37 I 1946 vendte Kenyatta tilbage til Kenya og blev leder af KAU. Da hverken han eller partiet opnåede nogle håndgribelige resultater, øgedes utilfredsheden i Kenya især blandt kikuyuerne. Utilfredsheden kulminerede i juni 1952, hvor det såkaldte Mau Mau-oprør startede i området omkring Mount Kenya og Central Province..38 Oprørerne bestod hovedsageligt af kikuyu. De kæmpede for land og ligestilling i samfundet og imod det britiske herredømme. Oprøret førtes hovedsageligt som guerillakrig og medførte indførelsen af undtagelsestilstanden i oktober 1952,39 som varede indtil januar I forbindelse med indførslen af undtagelsestilstanden blev 180 politiske ledere, herunder Kenyatta, anholdt og fængslet.41 Kenyatta blev først frigivet igen i 1961 efter næsten 9 år i fængsel. Mau Mau-oprørene var i begyndelsen forholdsvis succesfulde i deres kamp mod koloniregeringen. Dette førte til, at den britiske regering i løbet af 1953 overtog kontrollen og sendte britiske tropper til Kenya.42 Efterhånden som oprøret udviklede sig, fik det tilslutning fra især fattige og jordløse afrikanere fra forskellige stammer. Mange af de mere velstående afrikanere støttede dog koloniregeringen.43 I forbindelse med oprøret internerede briterne tusindvis af afrikanere, især kikuyuere, i lejre (herunder kvinder og børn). I løbet af 1955 fik briterne kontrol med situationen, og i oktober 1956 genindtog de byen Kimathi. Dette markerede enden på kampene, selvom undtagelsestilstanden ikke blev ophævet før Det anslås at op imod afrikanere deltog i oprøret.45 Det vides ikke hvor mange, der døde under Mau Mau-oprøret, men de officielle tal angav ca , heraf 600 britiske og kolonisoldater og 32 europæiske civile. Mens Mau Mau-oprøret var på sit højeste fremlagde den britiske embedsmand Roger Swynnerton Maxon (2000) s. 6 Maxon (2000) s. 6 Hornsby (2012) s. 40ff Hornsby (2012) s. 33 Maxon (2000) s Hornsby (2012) s. 40ff Hornsby (2012) s. 44 Hornsby (2012) s. 59 Hornsby (2012) s. 44 Hornsby (2012) s. 45 Maxon (2000) s. 167f Maxon (2000) s. 168 Hornsby (2012) s25 en plan, der skulle skabe en afrikansk middelklasse. 46 Denne plan tillod, at afrikansk fællesejet jord kunne opdeles således, at den enkelte afrikanske bonde kunne få ejerskab over egen jord. Desuden kunne de få lov til at dyrke kapitalafgrøder som f.eks. te, kaffe og chrysantimum 47,48 hvilket ellers havde været forbeholdt europæiske farmere. Denne plan skulle komme til at gavne store dele af Kenyas landområder i de følgende årtier.49 Den afrikanske middelklasse, som blev skabt af Swynnerton-planen, kunne have været med til at sikre det britiske herredømme over Kenya, idet denne middelklasses relative velstand var baseret på den britiske kolonimagts grundlag. Dette blev dog ikke tilfældet. I forbindelse med ophævelsen af undtagelsestilstanden i januar 1960 var der påbegyndt samtaler the Lancaster House Conference mellem den britiske koloniadministration og de afrikanske politiske ledere. Disse samtaler førte til en kolonial lovgivende forsamling med afrikansk flertal og et mål om uafhængighed. 50 Da Kenyatta stadig var fængslet, deltog han ikke i samtalerne. Efter the Lancaster House Conference blev der dannet to nye partier i løbet af maj og juni 1960: Kenya African National Union (KANU), hvis mål bl.a. var en hurtig afkolonisering, sociale reformer, en fremtrædende statslig rolle i økonomien og en åben konkurrence for land og ressourcer. Og Kenya African Democratic Union (KADU), der bl.a. ønskede en liberal økonomiske politik og beskyttelse af etniske minoriteter. KANU var domineret af kikuyu-, luo-, meru- og kamba-ledere, mens KADU havde tilslutning fra politiske ledere fra bl.a. kalinjin og maasai stammerne samt ledere, der repræsenterede afrikanerne ved kysten, og somali ledere. KADUs politik havde en vis opbakning fra europæerne. I april 1961 blev det første valg afholdt, hvor afrikanerne fik flertal i parlamentet. Ca. to tredjedele af vælgerne stemte på KANU, 16 % stemte på KADU, og resten stemte på mindre partier og uafhængige kandidater. KANU nægtede dog at påtage sig regeringsmagten, da Kenyatta ikke var blevet løsladt, hvorefter KADU dannede regering, efter at de havde opnået nogle små indrømmelser til Kenyatta. Da Kenyatta endelig blev løsladt i august 1961, overtog han ledelsen af KANU. Efter en ny Lancaster House Conference i 1962, hvor den nye forfatning og modellen for det nye politiske system blev fastlagt, opnåede Kenya i 1963 sin selvstændighed. KANU overtog magten, og Jomo Kenyatta blev Kenyas første premierminister og i 1964 landets første præsident. KANU og KADU blev lagt sammen, og Kenya blev en de-facto et-parti-stat. Med jævne mellemrum var der dog enkelte partier, der forsøgte at fravriste KANU magten, bl.a. Kenya People's Union (KPU) i 1960'erne, men uden held. Indenfor rammerne af KANU, som fungerede som masseparti med primærvalg osv, var der plads til en vis opposition, men ikke noget der udgjorde nogen trussel for partiledelsen, regeringen eller præsidenten. I løbet af 1960'erne og 1970'erne var der forskellige begivenheder, der kunne have destabiliseret Kenya. Bl.a. den såkaldte Shifta-krig mellem regeringen og oprørere af somalisk afstamning, som blev støttet af regeringen i Somalia i den nordøstlige del af Kenya. 51 Et angiveligt planlagt militærkup mod Kenyatta i kølvandet på Idi Amins magtovertagelse i Uganda i Samt et mislykket krav fra Ida Amin på en del af Kenyas territorium, som fulgtes af en troppemobilisering på begge sider.53 Disse begivenheder fik dog ikke store konsekvenser for Kenya, og KANU fortsatte sikkert på magten Maxon ( 2000) s. 241f Disse blev bl.a. brugt til at producere insektisider Hornsby (2012) s. 49 Maxon (2000) s. 242 Hornsby (2012) s. 60 Hornsby (2012) s. 369 Hornsby (2012) s. 227ff Hornsby (2012) s26 I løbet af 1970'erne begyndte Kenya på en politik om selvforsyning, hvilket førte til, at den kenyanske stat involverede sig endnu mere i virksomheder og markedsøkonomien, end de havde gjort hidtil. Bl.a. skulle importører indhente importtilladelser fra staten for at sikre, at der ikke blev produceret de samme varer i Kenya, som blev importeret. Regeringen havde også en politik om, at staten skulle have 50 % andel i de fleste større virksomheder, og i strategiske sektorer ville de have kontrol over virksomhederne. Disse sektorer inkluderede bl.a. elektricitetssektoren. Dette førte til, at man i starten af 1970'erne opkøbte Kenya Power Company og fik den kontrollerende magt i (East African Power & Lighting (EAP&L) og Tana River Development Company (TRDC), der var blevet oprettet i 1964 med det formål at udvikle vandkraft langs Tana River.54 I 1979 døde Kenyatta efter, at hans fysiske og mentale helbred var blevet dårligere det foregående år. Han efterfulgtes af vicepræsidenten Daniel arap Moi. Dette var ikke uproblematisk, og der skulle angiveligt have været flere topministre, der diskuterede, hvordan det kunne undgås. Men han endte med at blive valgt uden modkandidat. Han udpegede Mwai Kibaki til vicepræsident.55 Efter magtovertagelsen strammede arap Moi grebet om magten. Han indførte bl.a., at der skulle søges om og betales livsvarigt medlemskab af KANU, hvis en kandidat ønskede at stille op til parlamentet,56 og at tidligere straffede personer ikke kunne stille op, hvilket forhindrede den populære Oginga Odinga i at kandidere til valget. Dette medførte store protester fra studerende, og Nairobi Universitet blev lukket.57 Ved valget forekom uregelmæssigheder, som medførte, at ni kandidater, heriblandt tre ministre, mistede deres parlamentssæder ved efterfølgende appeller af valgresultatet. På trods af dette anså vesten valget for generelt at have været frit og fair.58 I juni 1982 blev Kenyas forfatning ændret, således at landet forfatningsmæssigt var en et-parti-stat med KANU som eneste lovlige parti.59 I august 1982 stod en gruppe officerer fra luftvåbnet, de fleste af dem fra luo-stammen, bag et mislykket kupforsøg. Udover de direkte implicerede blev bl.a. både Oginga Odinga og Raila Odinga, der begge er politiske ledere fra luo-stammen, tilbageholdt og sat i husarrast uden dom i flere år pga. mistanke om medvirken til kupforsøget. 60 Det bør bemærkes, at Oginga Odinga op til forfatningsændringen havde lagt grunden til et nyt parti, der var meget kritisk overfor arap Mois og KANUs politik.61 I blev der efter pres fra flere NGO'ere, herunder Amnesty International, sat spørgsmålstegn ved Kenyas position som vestens donor darling, pga. blandt andet de politiske fanger i Kenyas, anklager om tortur og brud på menneskerettighederne. Det var dog ikke før i 1991, at truslerne om stop for bistand til Kenya blev en realitet.62 I 1991 tilbageholdt donorer lån på i alt ca. US$ 350 mio. Udover de ovenfor nævnte faktorer var det især korruption og de manglende politiske reformer, der var begrundelsen for tilbageholdelsen af midlerne til Kenya.63 Der havde nemlig været store demokratidemonstrationer med krav om tilladelse af flere partier. Disse var endt med voldelige sammenstød med politiet med mellem 30 og 100 døde og mere end 1000 fængslede. 64 Episoderne Hornsby (2012) s. 242f Hornsby (2012) s. 327 Hornsby (2012) s. 339 Hornsby (2012) s. 340 Hornsby (2012) s. 343f Hornsby (2012) s. 375 Hornsby (2012) s. 376ff Hornsby (2012) s. 374 Hornsby (2012) s. 417 Hornsby (2012) s. 504 Hornsby (2012) s. 477f 2327 havde stor indflydelse på donorernes beslutning, og kort tid efter, at man besluttede at stoppe bistanden til Kenya, blev forfatningen ændret, og flere partier blev tilladt.65 I kølvandet på indførelsen af flerparti demokratiet, udbrød voldsomme etniske uroligheder i Rift Valley, hvor medlemmer af kalenjin-stammen angreb medlemmer af andre stammer, herunder kikuyu, luo og luhya. Baggrunden skulle have været adgangen til jord, men også frygten for at KANU skulle tabe valget, og at kalenjin-stammen dermed skulle miste sin politiske indflydelse. Arap Moi er kalenjin, og angiveligt skulle kalenjin-stammens angreb være udført på opfordring af KANU-politikere og være hjulpet af statsapparatet. I det mindste virkede det ikke til, at regeringen greb ind før efter ca. et halvt år.66 Der forekom dog etniske sammenstød helt frem til KANU og arap Moi vandt i 1992 det første flerpartivalg siden 1966, og de vandt også det efterfølgende valg i I 1993 begyndte donorerne igen bistanden til Kenya,69 selvom en meget stor korruptionsskandale, den såkaldte Goldenberg-skandale, var blevet offentligt kendt i løbet af året. 70 Denne skandale involverede flere banker og muligvis også ledende politikere. Skandalen involverede guld, der blev smuglet ud af Kenya, og en grov udnyttelse af eksport- og valutagarantier. 71 Det er blevet anslået, at US$ 600 mill. er tabt eller stjålet i forbindelse med denne skandale.72 I 2002 kunne arap Moi ifølge forfatningen ikke stille op til valget, da der var en grænse på to valgperioder for en præsident. En stor del af opposition valgte at stå sammen i paraplyorganisationen NARC om en kandidat, den tidligere vicepræsident Mwai Kibaki. KANU havde opstillet Uhuru Kenyatta (Jomo Kenyattas ældste søn). Kibaki fik 61 % af stemmerne og ca dobbelt så mange som Uhuru Kenyatta. Ved parlamentsvalget vandt NARC 59,5 % af sæderne, mens KANU vandt 30 % af pladserne. Udover disse to partier blev yderligere fem partier repræsenteret.73 Kibakis regering begyndte straks at gøre op med fortidens korruptionskultur. Kibaki udpegede bl.a. en anti-korruptionsrådgiver, genoprettede Kenyas antikorruptions agentur, og beslaglagde nogle af de aktiver, som KANU havde anskaffet sig på statens regning igennem årene på magten. Mange af arap Mois nærmeste stod overfor korruptionsanklager, og embedsmænd måtte fratræde deres stillinger. Arap Moi undgik dog anklager, muligvis som en del af en aftale, hvor arap Moi til gengæld accepterede at holde sig i baggrunden og ikke kritiserede den nye regering.74 Den nye NARC-regering endte dog hurtigt med at falde i de samme baner som den tidligere regering, hvor de besatte ledige stillinger med egne folk, og hvor der igen opstod en korruptionskultur. Samtidig havde NARC regeringen det store problem, at det bestod af en samling af partier med hver sin interesse. Der kom derfor hurtigt splid imellem dem, hvilket var en medvirkende årsag til, at regeringen ikke kunne opfylde deres valgløfter, og heller ikke kunne fremstå udadtil som den store forandring, som man havde håbet Hornsby (2012) s. 486f Hornsby (2012) s. 489ff Hornsby (2012) s. 547f Maxon (2000) s. 8 Hornsby (2012) s. 560f Hornsby (2012) 559f Hornsby (2012) 506ff Hornsby (2012) s. 707 Hornsby (2012) s. 690ff Hornsby (2012) s. 705f Hornsby (2012) s. 710 f 2428 Da KANU manglede en karismatisk leder efter arap Moi, begyndte partiet en nedtur og endte indenfor et år med at være lille parti centreret omkring Kenyatta, med opbakning fra kalenjin og andre pastorealistiske stammer. Mange af KANUs parlamentsmedlemmer havde også forladt partiet til fordel for aftaler med Kibaki og NARC.76 KANUs nedtur medvirkede desuden til, at de indre uenigheder i NARC blev tydeligere, idet der ikke længere var nogen stærk opposition udenfor NARC.77 For at manifestere sin position dannede Kibaki i 2004 en national samlingsregering, hvor han bl.a. inddrog KANU i sin regering.78 Et af de valgløfter NARC havde givet, var en revideret forfatning. Arbejdet med denne forfatning viste sig at være overordentlig vanskeligt og endte med at splitte NARC. Der blev dog sendt en ny forfatning til afstemning, og en del af ministrene anbefalede at stemme imod den. Ved folkeafstemningen blev forfatningen derefter forkastet med 58 % af stemmerne.79 Ud af kampagnen for et nej til forfatningen, voksede bevægelsen Orange Democratic Movement (ODM) med Raila Odinga i spidsen. Navnet blev valgt, fordi symbolerne på afstemningssedlen til forfatningsvalget var en banan for ja og en appelsin for nej. Ved valget i 2007 stod præsident Kibaki uden et parti, da NARC var splittet op. I løbet af valgåret dannede en del af regeringen partialliancen Party of National Unity (PNU), og Kibaki besluttede sig at kandidere for dem.80 De to hovedmodstandere ved valget i 2007 var Kibaki og PNU imod Odinga og ODM. Præsidentvalget blev meget mudret. Angiveligt fik Kibaki 46 % af stemmerne og Odinga 43,8 %. ODM fik derimod 48 % af sæderne i parlamentet og PNU kun 20 %. Hvis man tæller deres støtter med blandt de øvrige partier, blev tallene henholdsvis 49 % og 37 % af sæderne i parlamentet.81 Der var efterfølgende anklager fra Odinga om valgsvindel ved præsidentvalget. Disse anklager blev afvist, hvilket førte til de værste etniske uroligheder i landets historie. De varede i over en måned, og de kostede mere end 1100 mennesker livet, 3500 sårede og fordrevne fra deres hjem. 82 Det endte med, at PNU og ODM dannede en samlingsregering 2 måneder efter valget med Kibaki som præsident og Odinga på en nyoprettet post som premierminister. 83 Denne koalition fortsatte til valget 4. marts Koalitionens største bedrift var i 2010 af få vedtaget en ny forfatning. 3.2 Nuværende politisk struktur Som med de fleste afrikanske lande er en stor del af Kenyas interne politiske situation stadig præget af de koloniale og præ-koloniale forhold. KANUs magtovertagelse i 1963 ved Kenyas selvstændighed kom i stand efter, at det britiske kolonistyre forhandlede betingelserne på plads med KANU og Jomo Kenyatta. Ved disse Hornsby (2012) s. 717f Hornsby (2012) s. 718 Hornsby (2012) s. 724f Hornsby (2012) s. 738ff Hornsby (2012) s. 750 Hornsby (2012) s. 760 Hornsby (2012) s. 764ff Hornsby (2012) s29 forhandlinger havde oppositionen bestående af KADU kun fået en mindre indflydelse. Efter uafhængigheden sluttede KADU sig til KANU, og derefter forblev KANU blev ved magten i efterfølgende næsten 40 år, frem til Efter uafhængigheden var det magtpåliggende for Kenyatta at fastholde en stor del af den europæiske befolkning, da denne havde uddannelse og økonomiske ressourcer, som han anså for meget vigtige for udviklingen af et selvstændigt Kenya. Dette lykkedes til dels, da han og dermed Kenya fulgte en relativ liberal markedsorienteret tilgang til den økonomiske udvikling, specielt set i et afrikansk perspektiv. I europæisk/angelsaksisk forstand var tilgangen måske ikke i så høj grad liberal og markedsorienteret, men hvor de omkringliggende landes havde mere eller mindre socialistiske tilgang til samfundsopbygningen, støttede Kenyatta sig til vesten og især Storbritannien og USA. Dette valg af vestlig orientering til økonomisk udvikling skulle vise sig at give Kenya en fordel i forbindelse med bistanden fra de store vestlige lande, der anså Kenya som en vigtig allieret imod den socialistiske fremmarch i regionen. Det var dog ikke kun for at holde på europærerne, at Kenyatta adopterede dette samfundssyn. Under sit ophold i Storbritannien havde han opnået en forståelse for det britiske samfund, og denne forståelse blev honoreret efter uafhængigheden, hvor briterne fik lov til og accepterede at spille en meget stor rolle i bl.a. Kenyas sikkerhedspolitik, den økonomiske politik, mv. Med tiden faldt antallet af europæeree dog, hvilket havde været forudset. Under Lancaster House konferencerne havde Storbritannien aftalt med de kenyanske forhandlere, at den britiske regering skulle stille lån til rådighed, så ca. en halv mio. hektar jord kunne opkøbes af jordløse bønder på markedslignende vilkår.84 Da Kenya skulle opbygge egne selvstændige institutioner efter uafhængigheden, valgte man i stor udstrækning at opbygge det politiske og juridiske system efter britisk forbillede. Bl.a. adopterede Kenya Westminster-modellen, hvor der er et underhus og et overhus i parlamentet. Denne parlamentsmodel bevirker, at landet oftest regeres af et-partiregeringer, og at regeringspartiet har flertal i parlamentet, og at der som udgangspunkt kun er et stort reelt oppositionsparti (f.eks. KADU ved uafhængigheden, KPU i slutningen af 1960'erne og NARC i 2000'erne). Der kan være enkelte mindre partier repræsenteret, men oftest har de ingen betydning i beslutningsprocessen. Selve valgene foregår ved flertalsvalg i enkeltmandskredse,85 hvilket vil sige, at vinderen i den enkelte valgkreds får parlamentspladsen, og at stemmerne på de øvrige kandidater i valgkredsen i realiteten er spildte. Parlamentet bestod indtil valget den 4. marts 2013 af ét kammer, Nationalforsamlingen (the National Assembly), med 224 medlemmer, heraf 210 direkte valgte, 12 udpeget af de indvalgte partier efter proportionalitet, og de sidste 2 pladser forbeholdt formanden for parlamentet (House Speaker), og statsadvokaten (Attorney-General), der nomineres af præsidenten og godkendt af nationalforsamlingen.86 Kenyas befolkning består af en del forskellige stammer med hver deres kulturelle særpræg, sprog, størrelse mv. Dette forhold sætter sit præg på den politiske magtfordeling i landet. Siden uafhængigheden har magten været baseret på en delikat fordeling mellem stammerne. Denne stammeopdelte politik var angiveligt også en medvirkende årsag til de store optøjer, der fandt sted i Kenya i forbindelse med præsident og parlamentsvalget i Den direkte årsag til, at disse optøjer brød ud, var, at støtterne af udfordreren Odinga mente, at den siddende præsident, Hornsby (2012) s. 70 Heywood (2002) s. 33f 2630 Kibaki havde begået valgsvindel og på uretfærdig vis genvundet præsidentposten. Ved valget blev Odinga, der er fra luo-stammen, angiveligt udover sin egen stamme støttet af bl.a. en stor del af kalenjin- og luhya-stammerne. En undersøgelse to uger før valget indikerede, at henholdsvis 91 %, 70 % og 94 % af disse stammer støttede Odinga. Kibaki havde 94 % opbakning fra sin egen stamme, kikuyu-stammen, og i samme undersøgelse havde han herudover 86 % opbakning fra meru-stammen. Den tredje kandidat Musyoka, havde ifølge undersøgelsen 77 % opbakning fra sin egen stamme kamba-stammen.88 Uenighederne om valgresultatet blev løst i marts 2008 ved tidligere FN General-sekretær Kofi Annans mellemkomst, hvorefter en magtdeling blev etableret med Kibaki som præsident og Odinga som premierminister. Meget af den kommende periodes politik er blevet fastlagt af det tidligere parlament, herunder Vision 2030 og Least Cost Power Development Plan. Derfor vil det være relevant, at det tidligere parlament kort bliver gennemgået her. Valget til parlamentet og præsidentembedet blev afholdt den 27. december Her blev 23 partier repræsenteret i parlamentet. De 4 største og vigtigste partier var: - Orange Democratic Movement Party of Kenya (ODM) med 99 pladser Party of National Unity (PNU) med 43 pladser Orange Democratic Movement-Kenya (ODM-K) med 16 pladser Kenya Africa National Union (KANU) med 14 pladser. De resterende 19 partier blev repræsenteret med 5 pladser og derunder.89 Efter valget og de omfattende uroligheder etableredes regeringskoalitionen af ODM og PNU med Mwai Kibaki (PNU) som præsident og Raila Odinga (ODM) som premierminister. Regering udarbejdede derefter en ny forfatning, som skulle afløse den tidligere, der oprindeligt blev vedtaget i 1969 med en del senere ændringer. 90 Den ny forfatning kom i 2010 kom til folkeafstemning, som foregik fredeligt og med generel accept af resultatet i modsætning til præsidentvalget. Den 4. marts 213 blev der således holdt valg efter den nye forfatning, og parlamentet blev igen opdelt i to kamre, Nationalforsamlingen (The National Assembly) og Senatet (The Senate). Nationalforsamlingen består nu af 350 medlemmer. 290 bliver valgt i enkeltmandskredse, 47 kvinder, en valgt i hvert amt (county), der i denne henseende fungerer som enkeltmandskredse, 12 medlemmer, der bliver udpeget af partierne efter proportionalitet og formanden for nationalforsamlingen (The Speaker).91 Senatet, der er nyt i forhold til den tidligere fungerende forfatning, skal repræsentere de 47 amter. Befolkningen i hvert amt vælger et medlem, partierne udpeger 16 kvindelige medlemmer efter proportionalitet, 2 medlemmer (en mand og en kvinde) skal repræsentere de unge, yderligere 2 (ligeledes en mand og en kvinde) skal repræsentere personer med handikap, og formanden for Horowitz (2009) s. 4f National Council for Law Reporting (2009) Chapter 1 National Council for Law Reporting (2010) Section 97 2731 senatet har en plads.9293 Valgene foregår som nævnt i enkeltmandskredse hvilket betyder, at den kandidat med flest stemmer i det enkelte valgdistrikt vinder sædet i parlamentet.94 Valget til præsidentposten sker ved direkte valg. For at en præsident kan blive valgt, skal denne opnå over 50 % af de samlede stemmer, samt mindst 25 % af stemmerne i hvert af mindst halvdelen af amterne. Hvis ikke en kandidat opnår valg i første runde, går kandidaterne med flest stemmer videre til anden runde, der skal afholdes indenfor 30 dage. Her bliver med flest stemmer valgt til præsidentposten.95 Præsidenten må højest sidde i 2 perioder.96 Op til valget 4. marts 2013 blev der dannet 4 koalitioner med hver deres præsidentkandidat (stemmeandel ved præsidentvalget): - Jubilee Alliance, med Uhuru Kenyatta som kandidat (50,07 %) - CORD (Coalition for Reforms and Democracy) med den afgående premierminister Raila Odinga som kandidat (43,31 %) - Amani Coalition med Musalia Mudavadi som kandidat (3,93 %) - Eagle Alliance med Peter Kenneth som kandidat (0,59 %) herudover var der 4 kandidater fra mindre partier, hvoraf ingen kandidater dog fik mere end 0,5 % af stemmerne Partierne i koalitionerne stillede op hver for sig til de øvrige valg, men de blev dog betragtet som blokke i parlamentet. Tabel 2: Politiske blokke, herunder koalitionernes tre vigtigste partier med ( ) antal af pladser i Nationalforsamlingen og [ ] antal pladser i Senatet: Parti\_Koalition Jubilee Alliance The National Alliance (89)  United Republican Party (75)  National Rainbow Coalition (3)  CORD Orange Democratic Movement (96)  Wiper Democratic Movement (26)  FORD Kenya (10)  Amani United Democratic Forum (12)  KANU (6)  Eagle97 Kenya National Congress (2) [-] Party of Action (-) [-] New Ford Kenya (7)  Udover de nævnte partier var der flere mindre partier og uafhængige kandidater, der blev valgt, men disse vil med overvejende sandsynlighed ikke få nogen særlig indflydelse på den førte politik. I alt blev 20 partier og 4 uafhængige kandidater repræsenteret i Nationalforsamlingen, mens 11 partier blev repræsenteret i senatet. Udover de fire uafhængige kandidater, blev fire partier udenfor de ovenfor nævnte koalitioner repræsenteret i Nationalforsamlingen, mens kun ét parti, Alliance Party, blev repræsenteret udenfor koalitionerne i senatet. Som det kan ses er Jubilee Alliance og CORD de toneangivende i begge kamre af parlamentet. Det er også de største partier i disse to alliancer, der udgjorde regeringen i den tidligere valgperiode, hvor lederen af PNU (som nu er sammensluttet med TNA) var præsident, og lederen af ODM var Det er ikke angivet i forfatningen hvorledes de fire medlemmer der skal repræsentere de unge og person med handikap udvælges. National Council for Law Reporting (2010) Section 98 National Council for Law Reporting (2010) Section 138 National Council for Law Reporting (2010) Section 142 Eagle Alliance bestod kun af de to nævnte partier, og kun Kenya National Congress opnåede repræsentation i parlamentet. 2832 premierminister. Hovedmodstanderne i præsidentvalgkampen 2013 blev Raila Odinga fra ODM (siddende premierminister) og Uhuru Kenyatta fra PNU/TNA (siddende vicepremierminister). Uhuru Kenyatta vandt i første runde og er dermed nu fungerende præsident. Uhuru Kenyatta er i øvrigt tiltalt af den internationale straffedomstol, ICC, for forbrydelser imod menneskeheden i forbindelse med urolighederne efter valget i Uhuru Kenyattas vicepræsident, William Ruto, er ligeledes tiltalt. 99 Retsmøderne i de to sager starter i hhv. juli 2013 og slutningen af maj Kenya har et relativt stort problem med korruption. Ifølge East African Bribery Index eksisterede der i 2011 en forventning eller et krav om bestikkelse i ca. 29 % af alle møder med de nationale serviceydende institutioner. Dette er lavere end i de fleste omkringliggende lande, men det er stadig et stort problem. I Burundi var tallet oppe på ca. 38 %, i Tanzania var det 31,6 %, men i Rwanda var det helt nede på ca. 5 %.101 Der er dog sket en forbedring i Kenya i forhold til 2010, hvor der var bestikkelse involveret i ca. 37,5 % af møderne med institutionerne.102 Der kan være en vis usikkerhed med tallene, idet kun ca. 7 % af dem, der blev bedt om bestikkelse, anmeldte det, mens det var ca. 11 % i 2010, der anmeldte forholdet. En af hovedgrundene til, at det bestikkelse ikke blev anmeldt, var, at der ikke var nogen tro på, at der ville blive fulgt op på anmeldelsen, og at det derfor ville være nytteløst.103 Korruption er dog ikke et nyt problem. Det har plaget Kenya siden uafhængigheden. Men efter arap Moi overtog præsidentposten har korruptionen været meget høj. Dette førte bl.a. til, at der var en del udenlandsk kritik af Kenya i 1980'erne. Med sammenbruddet af Sovjetunionen og den efterfølgende mindre betydning, som den vestlige verden tillagde Kenya, forsvandt Kenyas anseelse som Donor Darling. Man begyndte at presse arap Moi og regeringen til at indføre politiske reformer og bekæmpe korruptionen. De politiske reformer bestod bl.a. i, at der blev afholdt flerpartivalg. Men korruptionen fortsatte. En af de store korruptionssager var den såkaldte Goldenberg-skandale, som foregik mellem , hvor flere højtstående politikere var indblandet, muligvis også arap Moi. Goldenberg-skandalen alene skulle ifølge en af hovedmændene have kostet den kenyanske stat US$ 170 mio., hvilket medvirkende til, at Kenya ikke kunne overholde sine låneforpligtigelser.104 Efter pres for politiske og økonomiske reformer tilbageholdte donorer i slutningen af 1991 US$ 350 mio., da disse forbehold ikke blev imødekommet. Dette medførte, at regeringen i Kenya begyndte at gennemføre nogle af de krævede reformer, bl.a. blev en privatisering af statslige virksomheder påbegyndt, landbrugsproduktionen blev liberaliseret, og der blev ændret på told og afgifter.105 En anden vigtig reform, der kom efter pres fra donorerne, var flerpartivalget. Det havde længe været %20cases/icc /Pages/icc aspx %20cases/icc /Pages/icc aspx %200109/Pages/situation%20index.aspx TI-Kenya (2011) s. 1 TI-Kenya (2011) s. 7 TI-Kenya (2011) s. 8f Hornsby (2012) s. 505ff Hornsby (2012) s. 504f 2933 et krav fra vesten, men der var blevet set igennem fingrene med det pga. den verdenspolitiske situation. Med østblokkens forsvinden, kunne donorerne begynde at lægge større pres på ulandene, herunder Kenya, for god regeringsførelse. I Kenyas tilfælde var det i første omgang flerpartivalg og forbedringer af menneskerettigheder. 9 dage efter at donorerne havde tilbageholdt pengene i 1991, blev forfatningen ændret, så det blev muligt for nye partier at blive registreret og stille op til valg Kenyas geografiske og demografiske situation Kenya ligger i Østafrika og breder sig over et areal på ca km² og er dermed ikke blandt de allerstørste lande i regionen. Kenya grænser op til Tanzania, Uganda, Sydsudan, Etiopien og Somalia. I den sydøstlige del af landet er en ca. 500 km lang kystlinje ud til Det Indiske Ocean. Den nordøstlige del af Victoria-søen strækker sig ind den vestlige del af landet. Turkana-søen og en række mindre søer ligger langs med Rift Valley fra nord imod syd gennem landet.107 Kenya er opdelt i 8 provinser: Western Province, Nyanza, Rift Valley, Central Province, Nairobi, Eastern Province, North Eastern Province og Coast Province. Figur 1: Provinser i Kenya: (http://www.mapsofworld.com/kenya/kenya-political-map.html) 106 Hornsby (2012) s. 486f 107 https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/ke.html 3034 Ved den sidste folketælling, foretaget i 2009,108 blev Kenyas befolkning opgjort til ca. 39 mio. fordelt på ca. 8,8 mio. husstande.109 Befolkningen er delt i forskellige stammer, ligesom mange andre lande på det afrikanske kontinent. Da disse stammer traditionelt har meget forskellig levevis, traditioner, historie og størrelse, er der ofte en latent fare for konflikter blandt de forskellige stammer, også selvom de findes indenfor et lands grænser. I Kenya er der omkring 40 forskellige stammer, hvoraf flere er opdelt i undergrupper. 110 Nedenfor er de 5 største stammer listet, sammen med øvrige relevante etniske grupper. Tallene er baseret på en optælling i 2009 af Kenyas Statistiske Bureau.111 Tabel 3: De vigtigste etniske grupper i Kenya (tallene er fra 2009): Etniske grupper Antal Kikuyu Luhya Kalenjin Luo Kamba Kenyanske somali Meru Swahili Kenyanske asiatere Kenyanske arabere Kenyanske europæere og amerikanere Afrikanere, der ikke er kenyanere Asiatere, der ikke er kenyanere Europæere, amerikanere mv. der ikke er kenyanere Samlet befolkning Andel af befolkningen ,15% ,83% ,87% ,48% ,08% ,18% ,29% ,29% ,12% ,11% ,02% ,82% ,09% ,09% ,00% Kenyas stammer kan grupperes i 3 hovedgrupper. Den største er bantu-stammer, der bl.a. inkluderer stammerne kikuyu, luhya og kamba. Derefter følger nilotiske-stammer, hvortil bl.a. stammerne kalinjin, luo, maasai og turkana hører. Den sidste hovedgruppe er kushitiske-stammer, der bl.a. inkluderer somali- og rendille-stammerne. Der er uenighed om, hvorvidt swahili-folket skal betragtes som en bantu-stamme eller en helt separat stamme, da den udspringer af en blanding mellem afrikanere og tilrejsende arabere, der allerede i starten af 700-tallet havde slået sig ned på den østafrikanske kyst, herunder også i det nuværende Kenya.112 Denne diversitet i etniske tilhørsforhold medfører, at der findes mange forskellige sprog i Kenya, da de fleste stammer har eget sprog. Det er dog kun swahili og engelsk, der anerkendes som officielle (nationale) sprog https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/ke.html https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/ke.html 3135 Figur 2: Stammeområder i Kenya: (http://news.bbc.co.uk/2/hi/africa/ stm) Nogle af kendetegnene for de forskellige hovedgrupper af stammer er som følger: Som hovedregel er bantu-stammerne fastboende og lever af at dyrke jorden. Kushitiske-stammerne er traditionelt patoralister og lever som nomader. De holder store flokke af kvæg, får, geder og kameler, som de flytter rundt med efter vand og føde til dyrene. Inden for gruppen af nilotiske-stammer findes der både jorddyrkere, nomader og fiskere, så der er en større diversitet mellem de enkelte stammer i denne gruppe.114 På trods af, at der sker en større urbanisering i disse år i Kenya, har stammerne stadig nogle områder som de traditionelt tilhører. Grænserne mellem de forskellige stammer i Kenya var dog meget flydende før koloniseringen. Helt frem til ca ændrede stammeområderne sig en del. Det var først da briterne kom og underlagde sig landet, at områderne i højere grad blev fastlagte.115 I midten af det nittende århundrede bosatte kikuyu-stammen sig ved Mount Kenya sammen med de, de var tættest relaterede til, bl.a. meru og mbeere. Herefter udvidede de deres territorium sydover til det nuværende Kiambu-distrikt lige nord for det nuværende Nairobi. Traditionelt har luo-stammen dog ernæret sig ved fiskeri ved Victoria-søen og landbrug, selvom der også er nogle, der har været hyrder. Luoland ligger ved Victoria-søen og strækker sig fra det østlige Uganda til det nordlige Tanzania, dvs. i Kenya udgør det en del af Nyanza-provinsen og Western Provins. Luhya-stammen hører til nord for luoerne i Western Province. Luhyaerne er reelt en mere løs sammenslutning af understammer, der har udviklet sig igennem migrationer, konflikter og absorbering af andre stammer. Kamba var traditionelt bosat i området, der nu udgør den sydlige del af Eastern Province, i det der bliver kaldt Ukambani. Desuden bosatte de sig også på handelsruterne ud imod kysten og virkede som mellemmænd mellem araberne og Swahili-folket ved kysten og stammerne længere ind i landet. Desuden ernærede de sig ved elfenbensjagt Hornsby (2012) s36 Det, der i dag bliver betegnet som kalenjin-stammen, er egentligt en sammenslutning af forskellige stammer. De begyndte først at blive betegnet som en stamme i Oprindeligt var der syv store undergrupper i den nuværende kalenjin-stamme. De var semi-nomader, der kom til Kenya i det syttende århundrede, hvor de bosatte sig og assimilerede flere af de eksisterende stammer. Visse af stammerne blev fastboende jordbrugere, mens andre forblev hyrder. De boede ved briternes ankomst hovedsageligt i Rift Valley, herunder ved Mau-skoven. Maasai-stammen er traditionelt en hyrdestamme, der har baseret deres samfund på kvæg. Før briternes ankomst og bosætning i det nuværende Kenya, kontrollerede maasaierne de fleste af græsområderne i den sydlige halvdel af Rift Valley. Men da en del af maasaiernes område lå, hvor de britiske bosættere havde interesser, blev de forflyttet til den sydlige del af Rift Valley. Samburu-stammen, der er relateret til maasaierne, boede nord for maasaierne i Rift Valley og var også en hyrdestamme. Nord og vest for samburu-stammen boede turkana-stammen, der var en nytilkommen stamme. Mijikenda-stammen, der bestod af ni forskellige understammer, beboede det meste af kystregionen sammen med Swahili-folket. I de nordlige og østlige dele af Kenya boede forskellige Somali-stammer, der indtil 1980'erne blev opgjort efter deres klaner og ikke som en Somali-stamme. Disse var hovedsageligt kamelhyrder, og mange af dem kom først til Kenya i det tyvende århundrede. Udover disse og flere andre afrikanske stammer, har der været europæere. Disse udgjorde en relativ lille del af befolkning selv ved afslutningen af kolonitiden. I 1962 var der ca europæere. De fleste var fra Storbritannien eller Sydafrika. Dette var under 1 % af befolkningen på det tidspunkt. I dag arbejder de mest med (udenrigs)handel, i finanssektoren og i servicesektoren, herunder med turisme og lufttransport. Der er dog stadig nogle få, der er farmere. Denne erhvervsmæssige sammensætning er en konsekvens af, at den største del af europæerne i Kenya i dag er kommet til Kenya efter uafhængigheden. Kun ca. en fjerdedel af den nuværende befolkning af europæisk afstamning har boet i landet siden kolonitiden. Desuden var der en større gruppe fra Indien eller asiatere, som de blev kaldt i Kenya. Denne gruppe udgjorde i 1962 ca De var hovedsageligt immigreret fra Gujerat, Punjab og Goa. De første indere kom omkring år 1900 for at bygge jernbanen. Men nogle blev og flere kom til, og de slog sig ned som handelsfolk eller inden for småproduktion. Dette givet nogle spændinger mellem de forskellige stammer, som det kunne ses efter valget i Som nævnt var det i dette tilfælde luo og kalenjin-stammerne, der kæmpede med kikuyu-stammen. Ifølge en undersøgelse fra 2009 var langt hovedparten, over 80 %, af kenyanerne, af kristen observans. Lidt under 60 % er protestanter, næsten 30 % katolikker, mens resteren er af anden kristen observans. Lidt over 10 % af Kenyas befolkning er muslimer. Herudover er der ikkereligiøse (over 2 %), traditionelle religioner (ca. 1,5 %) og hinduer (lidt over 0,1 %).116 Kenyas befolkning er relativt ung, med en median-alder på ca. 19 år.117 Den forventede levealder er på ca. 63 år.118 Befolkningstilvækst er forholdsvis høj på ca. 2,44 %. Dette medfører, at der bliver ca. 116 https://opendata.go.ke/-environment-and-natural-resources/2009-census-volume-2-table-12-population-byreligi/jrmn-krnf 117 https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/ke.html 118 https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/ke.html 3337 1 mio. flere indbyggere i Kenya hvert år.119 Figur 3: Befolkningspyramide for Kenya: (https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/population/populationtemplate_ke.html) Kenyas skolesystem er relativt effektivt, da ca. 90 % af de årige kan læse og skrive 120, over 95 % befolkningen i alle aldersgrupper har været indskrevet i primærskolen. På trods af at befolkningen i både byerne og på landet har en relativt høj skolegang, er der en lille overvægt i skolegang i byerne. Sundhedssystemet er ikke lige så effektivt som undervisningssystemet, hvilket bl.a. kan ses på fødsels- og børnedødelighedsstatistikken. En mødredødelighed på over 360 pr fødsler er relativt høj. Dette er dog kendetegnende for hele regionen. Nogle af de omkringliggende lande har et tilsvarende eller højere niveau i mødredødelighed.121 Se tabel 4. I forhold til de andre lande i regionen har Kenya en lavere børnedødelighed, men med en børnedødelighed på over 4,2 % inden for det første år, er dette tal stadig højt sammenlignet med vestlige lande.122 Se tabel https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/ke.html 120 https://opendata.go.ke/education/percentage-distribution-of-population years-/ysf9-6t https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/rankorder/2223rank.html? countryname=kenya&countrycode=ke&regioncode=afr&rank=26#ke 122 https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/rankorder/2091rank.html? countryname=kenya&countrycode=ke&regioncode=afr&rank=52#ke 3438 Tabel 4: Mødredødelighed i de omkringliggende lande: Land Antal fødende mødre der dør pr levende fødsler Somalia Burundi 800 Sudan 730 Den Demokratiske Republik Congo 540 Tanzania 460 Kenya 360 Etiopien 350 Rwanda 340 Uganda 310 Eritrea 240 Danmark 12 Tabel 5: Børnedødelighed i de omkringliggende lande: Land Børnedødelighed inden for det første leveår Somalia 10,19% Den Demokratiske Republik Congo 7,49% Sydsudan 7,00% Uganda 6,25% Rwanda 6,10% Burundi 5,89% Etiopien 5,83% Sudan 5,42% Tanzania 4,51% Kenya 4,22% Eritrea 3,94% Danmark 0,41% (Kilde: https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/rankorder/2091rank.html? countryname=kenya&countrycode=ke&regioncode=afr&rank=51#ke) Som det fremgår af befolkningssammensætningen ovenfor, udgør befolkningsgruppen med anden oprindelse end afrikansk en meget lille gruppe. Dermed er det i høj grad afrikanere, der har den politiske og økonomiske magt i landet i modsætning til nogle andre afrikanske lande f.eks. Sydafrika, hvor det europæiske mindretal har beholdt en vis del af deres indflydelse efter, at de underprivilegerede grupper blev inkluderet i den politiske magt. De store befolkningscentre, hvilket også udgør de økonomiske centre, ligger i den sydvestlige del af landet, samt ude ved kysten. Denne centralisering skaber store udfordringer for landet, da den medfører, at den økonomiske aktivitet ude omkring i resten af landet ikke er ret omfattende og foregår mest på lokalt plan. Denne tendens er yderligere forstærket af, at infrastrukturen i store dele 3539 af landet er dårlig eller fraværende. Dette gælder også for et centralt nationalt el-net. Centraliseringen medvirker desuden til, at den kraftige urbanisering i Kenya skaber meget store uformelle bebyggelser og slumkvarterer bl.a. rundt om Nairobi. Det største slumkvarter, Kibera er estimeret til at være Afrikas næststørste. 123 Grunden til, at de bliver så store, er, at centraliseringen sker i få centre, hvorved det kun er disse få byer, der skal absorbere den største del af den tiltagende urbanisering. På trods af den tiltagende urbanisering og de store befolkningscentre, som Nairobi med ca. 3,4 mio. indbyggere og Mombassa med ca. 1 mio. indbyggere (2009),124 bor langt størstedelen af Kenyas befolkning udenfor byerne. Ca. 31 mio. boede udenfor byerne, og ca. 8 mio. boede i byområderne (2009). Dette er dog under forandring, idet befolkningstilvæksten i byerne er på 4 % om året, hvorimod den på landet kun er på 2,2 %. Kenya er opdelt i otte provinser. Disse provinser er meget forskellige både hvad angår geografi, demografi, etnisk sammensætning og erhverv. Kun ca. 20 % af Kenya er egnet til opdyrkning eller til intensivt dyrehold. På ca. 10 % af Kenyas areal kan der være en vis landbrugs produktion, men det kan kaldes marginalt landbrugsland. Ca. 70 % af Kenya er ikke egnet til landbrug, da det er ørken eller semiørken.125 Udover de nævnte otte provinser er Kenya politisk delt op i yderligere 4 administrative underdivisioner, 46 distrikter, 262 divisions, 2427 locations og 6612 sublocations. Udover disse opdelinger er der 290 valgdistrikter, der ikke har betydning for administrationen, men kun i forbindelse med valg. I den ny forfatning, der blev vedtaget i 2010, er det bestemt, at denne opdeling af Kenya bliver ændret, således at provinserne og distrikterne bliver erstattet af 47 counties126 med hver deres regering og guvernør.127 De nye counties har fået ansvaret for forskellige politikker og services, bl.a. visse dele af sundhedssektoren, miljø, forurening og infrastruktur herunder elektricitetsnettet. 128 Det er også repræsentanter for Kenyas counties, der kommer til at udgøre det kommende senat. Generelt hæver landet sig fra havniveau i kystregionen til den store højslette midt i landet. Denne højslette bliver delt af Rift Valley, hvor der er flere bakker, bjerge og vulkaner. Bl.a. ligger Afrikas to højeste bjerge, Kilimanjaro (der reelt er en vulkan) og Mount Kenya her. Toppen af Kilimanjaro ligger dog i Tanzania, men dens nordlige skråninger ligger i Kenya. I den nordøstlige del af landet, dvs. en stor del af North-Eastern Province, er klimaet forholdsvist tørt. F.eks. får byen Mandera under 230 mm nedbør om året. Mandera ligger tæt på grænsen til både Etiopien og Somalia.129 Dermed kan Kenya opdeles i fem klimatiske zoner: - Lavlandet ude ved kysten, som er frugtbart og varmt. - Det østlige plateau, som lavlandet fører op imod. Kendetegnet ved at være tørrere og at visse dele er semiørken. - Rift Valley og det omkringliggende højland, der er mest køligt og frugtbart med gode muligheder for landbrug. - Lavlandet omkring Victoria-søen, hvor der er fugtigt og frugtbart https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/ke.html Hornsby (2012) s. 20 National Council for Law Reporting (2010) s. 167 National Council for Law Reporting (2010) art. 176ff National Council for Law Reporting (2010) s40 - Hele det nordlige og nordvestlige område, der hovedsageligt består af ørken og semiørken.130. Rift Valley med ca. 10 mio. indbyggere er den mest folkerige af provinserne 131. Her ligger nogle af de store farme og er dermed det vigtigste landbrugsområde i Kenya. De fleste kaffe- og te plantager, samt blomsterindustrien, der laver de vigtigste eksportafgrøder ligger i overvejende grad i Rift Valley og Central Province. Det var også i denne del af landet, kolonimagten tildelte jord til europæiske tilflyttere i kolonitiden, især i det såkaldte White Highlands. Et af Østafrikas største skovkomplekser, Mau skoven, ligger ligeledes i Rift Valley. Det er et skovkompleks med oprindelig skov på over ha. Det er et meget vigtigt område for vandforsyningen, idet flere af Kenyas vigtigste floder har deres udspring i skoven. Det vand, der bliver opsamlet i og via floderne, bliver ledt ud af skoven og er meget vigtigt for naturområderne, landbrugsjorden og ikke mindst mange af Kenyas største byer.132 Den nordligste 2/3 af landet er forholdsvist tyndt befolket. Befolkningstætheden er størst i provinserne Nyanza, Western, Central og Nairobi, i den sydlige del af Rift Valley og den tilgrænsende del af Eastern Province, samt i den sydligste del af kystregionen. Figur 4: De nye counties i Kenya: (Ministry of Energy (2012) s Hornsby (2012) s UNEP (2009) s. 7ff 3741 4 Energimæssige Situation 4.1 Kenyas energisystem Kenyas energisystem består af flere forskellige aktører med hver deres ansvarsområde. De største er de statsejede virksomheder: - KenGen (Kenya Electricity Generation Company), der står for hovedparten af elektricitetsproduktionen; - Kenya Power (indtil 2011 hed det KPLC (Kenya Power and Lighting Company), hvilket stadig ofte bliver brugt selv i officielle sammenhæng)133, der er ansvarlig for distributionen af elektricitet til forbrugerne; - KETRACO (Kenya Transmission Company), der har højspændingsnettet og lyslederkabelnettet som ansvarsområde, - REA (Rural Energy Authority), der har ansvaret for at implementere Rural Energy Program, der skal sikre udbredelsen af elektricitet i områder, der ikke er dækket af det nationale elektricitetsnet. - Desuden er der GDC (Geothermal Development Company), som begyndte at operere i Det har bl.a. ansvaret for at udvikle Kenyas geotermiske potentiale. Der vil være en nærmere beskrivelse nedenfor. Udover de statsejede aktører er der nogle privatejede elektricitetsproducenter, såkaldte IPPere (Independent Power Producer), der producerer og sælger elektricitet til Kenya Power. I 2011 var der 6 IPPere: - OrPower 4 - Iberafrica Power - Rabai Power Ltd. - Tsavo Power Company Ltd. - Imenti Tea Factory - Mumias Det overordnede ansvar for energisektoren herunder elektricitetssektoren ligger i to institutioner: - Ministry of Energy (MoE), der har det overordnede politiske ansvar - Energy Regulatory Commission (ERC), der bl.a. har ansvaret for reguleringen af sektoren, varetager interesserne for investorer, forbrugere og andre interessenter, servicerer ministeriet og forberede nationale energiplaner I 2011 var den samlede effektive produktionskapacitet tilsluttet det nationale elektricitetsnet på 1411 MW. Heraf var KenGens samlede andel på 1064 MW.135 IPPernes samlede effektive kapacitet var på 347 MW i 2011, og de stod dermed for ca. en fjerdedel af den installerede kapacitet i Kenya. Af disse baserer OrPower4 deres elektricitetsproduktion på geotermik og Imenti Tea Factory, der har et lille vandkraftværk, bidrager til det det nationale elektricitetsnet med en kapacitet på 0,3 MW. De resterende 4 IPP producerer elektricitet på fossile brændsler, dog baserer Mumias, der er et sukkerraffinaderi, deres elektricitetsproduktion på overskudsvarmen fra sukkerproduktionen.136 Udover den produktion KenGen stod for i 2011, var der 6 private el-producenter, der leverede el til KLPC (2011) s. 114 KLPC (2011) s42 det nationale el-net Tre af disse private elektricitetsproducenter, Iberafrica Power, Rabai Power Ltd., Tsavo Power Company Ltd, producerer elektricitet på termiske kraftværker. Den samlede installerede kapacitet for disse tre producenter er 272,5 MW. Dette giver en produktion på 1484 GWh. En producent, Mumias, Kenyas største sukkerfabrik, har en samproduktion af el og varme på basis sukkerrørsaffaldet fra sukkerproduktionen, hvor de selv bruger varmen og en del af elektriciteten i forbindelse med deres sukkerproduktion. Den resterende del af elektriciteten sender de ud i det nationale el-net. I 2011 leverede de 87 GWh til det nationale net, produceret på et anlæg med en kapacitet på 26 MW. OrPower 4 er en privat geotermisk elektricitetsproducent, der har et geotermisk kraftværk på 48 MW i Olkaria. Det er i samme område, hvor KenGens geotermiske anlæg befinder sig. OrPowers kraftværk producerede 372 Gwh. Udover disse anlæg har Imenti Tea Factory et mikro-vandkraftværk på 0,3 MW. Dette værk producerede 0,4 GWh til det nationale el-net.137 KenGen er et børsnoteret selskab, hvor den kenyanske stat ejer 70 % af aktierne. De resterende aktier er ejet af private og institutionelle investorer.138 KenGens kraftværker bestod i regnskabsåret 2010/2011 af - Ni større vandkraftværker med installerede kapaciteter på mellem MW, samt nogle mini vandkraftværker, der tilsammen havde 13,7 MW. Tilsammen stod vandkraft for en produktion på 3427 GWh. - To geotermiske kraftværker, der tilsammen havde en effektiv kapacitet på 143 MW, og en produktion på 1081 GWh - Vindkraft havde en samlet kapacitet på 5,3 MW og producerede 17,7 GWh Tilsammen havde KenGens elektricitetsværker, der producerede fra vedvarende energi, en kapacitet på 883 MW, hvilket var over 80 % af KenGens samlede effektive kapacitet. Disse værker producerede tilsammen ca GWh, hvilket udgjorde ca. 90 % af selskabets samlede elektricitetsproduktion. Den effektive termiske produktionskapacitet i KenGen var i 2011 på 182 MW delt ud på fire værker samt et, der ikke er i drift. Disse værker havde en samlet produktion på 514 GWh. Dette gav i regnskabsåret 1. juli juni 2011 en samlet produktion på KenGens elektricitetsværker på 5040 GWh. I 2007 satte den kenyanske regering et program i gang, der skulle fremme decentral elforsyning i områder, der ikke er dækket af Kenya Powers nationale elektricitetsnet. Dette gøres bl.a. ved at Rural Electrification Programme (REA) anlægger nogle små decentrale elektricitetsværker som efterfølgende drives af Kenya Power. Denne decentrale elektricitetsproduktion var på samlet 21 GWh, og havde en effektiv kapacitet på 7,8 MW.139 Udover den elektricitet, der produceres nationalt, har Kenya Power en elhandel med Tanzanias og Ugandas nationale elselskaber. I regnskabsåret 2010/2011 var Kenyas import og eksport hver på 31 GWh. Alle de tre eksisterende geotermiske kraftværker ligger i Hell's Gate National Park syd for 137 KPLC (2011) s Ministry of Energy (2011) s KPLC (2011) s43 Naivasha-søen, et område traditionelt beboet af masaai-stammen. Men da de indtil videre ligger i nationalparken, der i forvejen er et beskyttet område, har de ikke i større omfang påvirket masaierne. I denne nationalpark er der en del varme kilder, hvilket har gjort området til et naturligt sted at søge efter muligheder for kommercielt udnyttelse af geotermisk energi. De to geotermiske kraftværker, drevet af KenGen, Olkaria 1 og 2, blev bygget i hhv og I 2010 blev der installeret endnu en enhed på Olkaria 2, således at KenGen nu har 3 produktionsenheder i nationalparken.140 Desuden ligger det private OrPower 4 også i delvist i Hell's Gate National Park.141 Dette anlæg begyndte at operere i 2000 med en kapacitet på 13,6 MW. I 2007 og 2008 blev anlægget udvidet til en installeret kapacitet på 55 MW, men opererer med en effektiv kapacitet på 48 MW.142 Olkaria kraftværkerne er af flash steam-typen, mens OrPower 4 er et binært geotermisk anlæg.143 Udover Olkaria feltet er yderligere to felter ved at blive udnyttet. Det ene er Bogoria-Silali i den nordlige del af Rift Valley, og det andet er i Menengai i det centrale Rift Valley. 144 Der er store muligheder for udbygning af den geotermiske kapacitet i Kenya. Et forsigtigt bud på de geotermiske ressourcer i Rift Valley er, at de har en elektrisk kapacitet på 2000 MW.145 De fleste af Kenyas vandkraftværker ligger langs med Tana floden, der udspringer ved Mount Kenya og løber ud imod Det Indiske Ocean. I alt ligger 10 vandkraftværker langs Tana floden. De ligger alle sammen i Central- og Eastern Province. Herudover ligger det største vandkraftværk på Turkwel floden i den østlige del af Rift Valley. Et mindre vandkraftværk ligger på floden Sosiani tæt ved byen Eldoret i den sydlige del af Rift Valley. I forbindelse med Sondu floden ligger et vandkraftværk i Nyanza Province. Kenyas sidste vandkraftværk ligger ved Gogo Falls i Nyanza Province tæt på grænsen til Tanzania.146 På grund af flere års tørke i årene optil 2010 var det kun muligt at udnytte ca. halvdelen af kapaciteten på Kenyas vandkraftværker. Dette har medført, at Kenya har brugt dyr og forurenende reservekapacitet baseret på diesel og fuelolie.147 Der er et enkelt vindkraft anlæg beliggende i Ngong lige syd for Nairobi på grænsen mellem Nairobi og Rift Valley. Der er dog planer om en udbygning af vindkraft i Kenya. Herunder bl.a. i Ngong, men også i Isiolo og Marsabit begge i Eastern Province, henholdsvis lige nord for Mount Kenya og i den nordligste del af landet.148 Både Isiolo og Marsabit ligger ved hovedvejen mellem Nairobi og Etiopien. Det nationale elektricitetsdistributionssystem i Kenya dækker kun ca. en tredjedel af landet. Udover kysten er der kun sporadisk dækning i den nordlige og østlige del af landet. 149 Dækningen er i stor udstrækning kun i befolkningscentret omkring Nairobi og ud imod Victoria-søen og den sydligste del af grænsen til Uganda. Derudover er der en hovedledning, der forbinder Nairobi med Etiopien. Ifølge IRENA (International Renewable Energy Agency) har Kenya gode vedvarende energi ressourcer. Specielt indenfor vindenergi, solenergi, vandenergi og geotermisk energi er der gode Ministry of Energy (2011) s. 88 Tole (2009) s. 5 Tole (2009) s. 8 Ministry of Energy (2011) s. 85f Disse vil blive gennemgået i kap. 7 AfDB (2011) s. 1f Se appendiks 1 4044 muligheder for udnyttelse af ressourcerne.150 Pga. den manglende udbygning af el-systemet bliver over 70 % Kenyas energibehov dækket af træ, hvilket ikke bliver dyrket og fældet på en bæredygtig måde.151 Kenya indgår sammen med otte andre lande i EAPP (East African Power Pool), som er et mellemstatsligt energisamarbejde. Dette samarbejde medfører, at medlemslandene kan trække på hinandens el-net. Derved skal hvert land ikke have installeret en større reservekapacitet, da hvert land kan trække på de andres reservekapaciteter i de tilfælde, hvor det er nødvendigt. Dette medfører en billigere og mere stabil elektricitetsforsyning i alle landene. EAPP dækker et stort område med Libyen og Egypten i nord til Tanzania og D.R. Congo i syd. Desuden er Sudan, Etiopien, Kenya, Rwanda og Burundi med i samarbejdet. Djibouti, Eritrea, Somalia, Sydsudan og Uganda er ikke med på nuværende tidspunkt, men ville geografisk være naturlige kommende medlemmer. Samtidig kan et sådan samarbejde medføre, at der kan investeres i den billigste og/eller reneste elproduktion i området, og dermed kan omkostningerne holdes nede. Ved større mængder af vedvarende energi, f.eks. vind- og solenergi er det essentielt at have et større afsætnings og produktionsområde, således at når det blæser og solen skinner i en region, og der produceres et overskud af elektricitet, kan det bruges et andet sted, hvor det ikke blæser eller er overskyet, og hvor der er der underskud af elektricitet. Kenya Power er også blevet børsnoteret og dermed delvis privatiseret. Det offentlige har dog stadig aktiemajoritet. 49,9 % af aktierne er ejet af private, mens de resterende 50,1 % er ejet af staten og National Social Security Fund (NSSF).152 NSSF er en selvejende institution med både fagforeningernes og arbejdsgivernes centrale organisationer i ledelsen sammen med Arbejdsministeriet og Finansministeriet. 153 NSSF fungerer ved, at arbejdsgivere og lønmodtagere indbetaler en procentdel af lønnen 154 og derved delvist sikrer lønmodtageren økonomisk i tilfælde af sygdom, invaliditet og død, samt sørger for en pension, når lønmodtageren når en vis alder.155 En power-pool er et samarbejde mellem et antal nationers elektricitetssystemer, der medfører, at elektricitet nemt og hurtigt kan handles mellem lande, og at disse i høj grad integreres, således at når et lands elektricitetsproduktion er for stor eller lille, kan det trække på de andre landes elektricitetssystemer. Et sådant velfungerende samarbejde vil bl.a. medføre, at elektricitet bliver produceret billigst muligt i regionen. Det ofte fungerer ved, at elektricitetsproducenter hver time udbyder en mængde elektricitet på en elektricitets-børs. Dermed vil de billigste elektricitetsformer blive foretrukket for de dyrere elektricitetsformer. Da f.eks. vind, sol, vand og geotermisk energi har en meget lav marginal produktionsomkostning, vil de blive udbudt billigere end f.eks. kul, olie og gasværker. Deres brændsels- og dermed marginale produktionsomkostninger er betydeligt højere. Endvidere vil vind- og solenergi, samt til dels geotermisk energi, hvis energi ikke rentabelt kan gemmes, blive brugt først i et sådan system. Vandkraftværker kan gemme vandet til priserne er højere.156 Desuden er det vigtigt, at der er en mulighed for meget hurtigt at handle elektricitet i spidsbelastningsperioder. Derved kan elektricitetssystemet stabiliseres uden, at de s. 2 Ministry of Energy (2011) s. 18 Selvstændige kan også vælge at indbetale bidrag og derved få ret til samme ydelser Ea Energianalyse s. 13f 4145 dyrere og forholdsvist ineffektive spidslastværker skal bruges samtidig med, at der i et andet land er ledig kapacitet. En power-pool kan medvirke til at forhindre såkaldt kritisk overløb, hvor der bliver produceret mere, end der bliver forbrugt, da et større marked med flere aftagere og flere produktionsenheder, alt andet lige giver et mere stabilt elektricitetsnet. Da det er relativt let at planlægge produktionen på grund- og spidslastværker, er det som oftest i net, som har en stor andel af fluktuerende energikilder, at der kan være problemer med overløb, da deres produktion ikke i samme omfang kan planlægges. Der er i 2005 etableret en power-pool i Østafrika EAPP (East African Power Pool). Men den mangler en del mekanismer for at blive velfungerende. Bl.a. har den ikke et spot marked, hvilket vil sige at der ikke kan strakshandles. Dermed har den ikke den fleksibilitet, der udgør den store fordel ved power-pools, og som kan sikre en mere effektiv udnyttelse af produktionskapaciteten på kraftværkerne i regionen, ikke mindst for de fluktuerende energikilder. På længere sigt vil et samarbejde eller integration mellem EAPP og SAPP (Southern African Power Pool) give endnu større fleksibilitet og effektivitet i elektricitetssystemet i begge områder. Dette vil gavne Kenya og ikke mindst Sydafrika, der er kontinentets største energiforbruger 157 og energiproducent158. Tabel 5: Fremtidige transmissionsforbindelser mellem landene i regionen: (www.eapp.org) 157 https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/rankorder/2042rank.html 158 https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/rankorder/2038rank.html 4246 4.2 Geothermal Development Company Forvaltningen af de geotermiske ressourcer i Kenya er underlagt Geothermal Development Company (GDC). Selskabet står for forskning og udvikling af geotermisk energi, samt for at promovere brugen af geotermisk energi til andre formål end elektricitetsproduktion..159 GDC er hovedaktøren indenfor geotermisk energiproduktion i Kenya. Selskabet er et statsejet aktieselskab og er ansvarlig for, at udnyttelsen af landets geotermiske ressourcer, og at de geotermiske ressourcer bliver anvendt til industrielle formål og ikke kun til elektricitetsproduktion.160 GDC blev udtænkt i forbindelse med den tidligere regerings energipolitik fra Selskabet blev udskilt fra KenGen og startede med at operere i I forbindelse med den tidligere regerings energilove i 2006 opsplittedes de tidligere store energiselskaber i mindre selskaber, herunder GDC, og dele af dem blev privatiseret. GDC fik i denne forbindelse overdraget KenGens engagementer i de geotermiske ressourcer, mens KenGen bibeholdte kraftværkerne. I forbindelse med den nuværende regerings Vision 2030, hvor der forudses en kraftig vækst i elektricitetsefterspørgslen frem imod år 2030, er GDC et vigtig komponent i opfyldelsen af elektricitetsefterspørgsel og dermed opnåelsen af målene i Vision Grunden til, at der blev oprettet et særskilt selskab til at promovere geotermisk energi, er, at dette bliver brugt til at finansiere de høje omkostninger, der er ved at finde og udnytte geotermiske energikilder, samt at promovere den alternative brug af geotermisk energi. Alternative brugsformål for geotermisk energi kunne i Kenya være geotermisk energi til industrielle formål, såsom opvarmning og afkøling, tørring af afgrøder, fødevarepasteurisering mv.163 Da disse brugsformål ikke kræver samme høje temperaturer og dampkvalitet som energiproduktionen, kunne det være en måde at holde de samlede anlægsomkostninger nede på og at boringer, der ikke resulterer i tilfredsstillende dampkvalitet, finder alternativ anvendelse. Dette er vigtigt, idet boringer der ikke resulterer i produktion, er en stor omkostning. Det ville også mindske forbruget af andre energikilder til disse formål. Pga. det geotermiske vands indhold af forskellige stoffer og partikler, der kan skade nærmiljøet, kræver et sådan brug også en vis investering, da vandet skal løbe i lukkede systemer og evt. overføre energien igennem en varmeveksler til et separat system. Disse forbehold vil kunne sikre produkterne mod forurening fra det geotermiske vand, samt dets indhold af sundhedsskadelige stoffer. Hvis denne efterspørgsel ikke skal lægge beslag på en voksende del af Kenyas valutareserver til import af udenlandsk kul, olie og elektricitet, skal anvendelsen af lokale ressourcer til elektricitetsproduktion udvikles og udnyttes i meget højere grad, og her er geotermisk energi den mest pålidelige og miljøvenlige. Målet for GDC er at øge kapaciteten indenfor geotermisk el-produktion med 3000 MW indenfor en 10 års periode og med mindst 5000 MW frem til For at kunne opfylde det mål er selskabet ved at købe 12 borerigger, der efter planen skal bore mindst 60 brønde om året. Det skulle give ca. 140 MW ny geotermisk kapacitet pr. år. 164 Der skal efter planen bores i alt ca brønde for at have geotermisk energi nok til at kunne opnå de planlagte produktionskapaciteter i 2030, heraf er Ministry of Energy (2004) s Ministry of Energy (2011) s47 omkring 100 brønde planlagt til at skulle være boret frem til GDC har identificeret 14 potentielle geotermiske områder i Kenyas del af Rift Valley. 166 Det projekt de er længst fremme i udviklingen med, udover Olkaria-området, er Menengai Geothermal Development Project i den østlige del af Rift Valley ca. 180 km nordvest for Nairobi. Målet her er, at Menengai feltet i første omgang skal producere nok damp til at drive et kraftværk med en samlet kapacitet på op imod 400 MW. Det er meningen, at dette geotermiske kraftværk skal drives af IPP'ere for derigennem at tiltrække private investeringer til den geotermiske el-produktionssektor. Prisen for dette geotermiske udviklingsprojekt er budgetteret til US$ 746 mio. Planen er, at det skal stå færdigt i 2016 og sættes i drift i Finansieringen vil blive gennemgået senere i kapitel 9. GDC anslår det samlede geotermiske potentiale i Menengai området til at være 1600 MW.168 I det geotermiske felt Bogoria-Silali er det planen, at der frem til 2017 skal etableres otte kraftværker på hver 100 MW, der skal drives af IPP'ere..169 De forskellige geotermiske felter vil blive gennemgået i kap. 7 Et af de mere ambitiøse projekter, som GDC har lagt op til, er at bruge det geotermiske vand, der kondenseres efter elektricitetsproduktionen til kunstvanding i den tørkeramte nordlige del af landet Ministry of Energy (2012) s. 75 AfDB (2011) s48 Figur 6: Geotermiske felter i Kenya (Ministry of Energy s. 74) 4549 4.3 Energipolitik Udgivelser Kenyas nuværende energipolitik er formuleret i Kenyas Energiministeriums National Energy Policy -Third Draft, der blev offentliggjort i 11. maj Den erstatter Sessional Paper No. 4 fra 2004, der har udstukket linjerne for den hidtidige energipolitik.171 En stor del af Kenyas energipolitik er udarbejdet efter de mål, der er blevet udarbejdet i Vision 2030 programmet, som blev fremlagt af Kenyas regering i I forbindelse med Vision 2030 blev der udarbejdet nogle 5 årsplaner, kaldet Medium Term Plan, der skal medvirke til at implementerer målene. Den nuværende 5-årsplan går fra I lyset af de vanskeligheder Kenya har oplevet siden starten af implementeringen af den nuværende 5-årsplan: Den globale finanskrise, eftervirkningerne af optøjerne i forbindelse med valget 2007 og tørken november 2011medførte at der blev udarbejdet en opdatering i af 5-årsplanen i november Specielt de økonomiske forhold og udsigter i forbindelse med den globale finanskrise havde ændret på de forudsætninger, der var lagt til grund for nogle af kortsigtede mål i Vision Vision 2030 og National Energy Policy blev udarbejdet og vedtaget af de to store partier i regeringskoalitionen. Da disse to partier, som er de største i Kenya, ser ud til at udgøre rygraden i kommende regeringer, og må det forventes, at National Energy Policy forventes bliver grundlaget for fremtidens energipolitik. Naturligvis kan der forventes mindre ændringer, når regeringskonstellationen forandres f.eks. ved, at kun ét af partierne danner regering, eller der skabes andre koalitioner. Men Vision 2030 bør i hovedtræk kunne anses som værende en ledetråd i politikken i de kommende år. I Vision 2030 er det planen, at frem imod 2030 skal hele landet knyttes tættere sammen, således at der ikke er nogen regioner, som ikke har adgang til basale infrastrukturer. Samtidig er det målet, at omkostningerne til energi skal sænkes, da energipriserne i Kenya generelt er højere end i de konkurrerende lande og samtidig skal energiproduktionen øges og -forbruget effektiviseres. Dette skal bl.a. ske ved institutionelle reformer i energisektoren, herunder en større privat involvering i sektoren, stærkere regulative rammer, samt adskillelse af produktion og distribution. Der skal ifølge Vision 2030 ske en øget efterforskning og udnyttelse af kul, vedvarende energi, herunder geotermisk energi, og opkobling til lande med energioverskud i regionen.173 Som det vil blive beskrevet senere i kapitlet, er flere af disse planer sat i gang eller har fået en planlagt tidsramme. Udover Vision 2030 har Kenya igennem længere tid haft en rullende plan for, hvordan elektricitetssystemet skal udbygges med mindst mulige økonomiske og miljømæssige omkostninger for at møde kravene til den fremtidige el-forsyning. Denne plan har betegnelsen LCPDP Least Cost Power Development Plan. Den skal efter planen opdateres en gang om året. Sidste gang var dog i marts LCPDP er udarbejdet af ERC (Energy Regulatory Commission), der er Kenyas Energiministeriums vigtigste rådgivere på energiområdet, og er udpeget som reguleringsmyndighed. Derfor må det antages, at de har stor politisk opbakning i regeringen for deres anbefalinger. I LCPDP er de forudsætninger som Vision 2030 lægger til grund for energipolitikken også en integreret del, og derfor er LCPDP også en vigtig hjørnesten i den nyligt fremlagte nationale energipolitik. 171 Ministry of Energy (2012) s Ministry of Energy (2012) s Government of Kenya (2007) s. 6ff 4650 I LCDPD forventes det, at efterspørgslen efter elektricitet vil blive tredoblet fra 1227 MW i 2010 til ca MW 2018, og at spidsbelastningen i 2031 vil være på ca MW, dvs. ca. 14 gange så stor som i Denne forventning om den bliver til virkelighed eller ej - må sætte hele Kenyas energisystem under et alvorligt pres.174 For at imødekomme denne efterspørgsel skal den installerede kapacitet i 2031 øges næsten 16 gange i forhold til Denne ekstra kapacitetsforøgelse i forhold til øgningen i efterspørgselen skyldes dels, at der i 2010 var underkapacitet og dermed periodevise strømsvigt, og dels, at der ifølge planen skal udbygges med vedvarende energi, hvilket kræver en overkapacitet, da visse af disse anlæg er vejrafhængige og ikke kan producere hele tiden. I 2010 blev Kenyas forfatning revideret. Herved ændredes nogle af de grundlæggende politiske strukturer i Kenya, og befolkningens muligheder for at deltage i beslutningsprocesserne i landet blev øget. Dette medførte, at der skulle udarbejdes nogle nye rammer som energisektoren, herunder elektricitetssektoren, fremover skal arbejde indenfor, hvilket også er sket i den nye nationale energipolitik.176 Alle de formulerede målsætninger, politikker, udgivelser og ændrede forudsætninger, der er sket i de sidste år med Vision 2030, LCPDP, og forfatningsændringen, samt det forhold, at der skete en fundamental ændring regeringen i 2007 med inddragelsen af ODM i regeringen, har været med til, at revideringen og nyformuleringen af energipolitikken har været nødvendig. Indtil udarbejdelsen af den nuværende energipolitik i maj 2012, har energipolitikken i store linjer været ført ud fra de visioner, der blev udstukket i den tidligere energipolitik fra maj Der blev i 2006 udarbejdet en omfattende lov revision. Et af de gennemgående temaer i de ovennævnte energipolitiske programmer er det udbredte brug af træ og anden biomasse i de private husholdningers energibehov. Denne brug af bl.a. træ medvirker til en stor belastning af naturen især i et land som Kenya, hvor en stor del af landet er tørt og derfor i forvejen ikke har et stort overskud af naturlig biomasse. Dette kunne afhjælpes ved, at en større del af befolkningen, også udenfor befolkningscentrene, fik adgang til elektricitet og dermed få opfyldt deres energibehov på en mere naturvenlig måde. Det er dog ikke kun udenfor byerne, at biomasse bruges i husholdningerne til bl.a. opvarmningsformål. Også en stor del af befolkningen i bl.a. Nairobi og især dennes forstæder/slumkvarterer bruger biomasse som primær energikilde. Hovedmålet indenfor elektricitetssektoren i den nye energipolitik er hentet fra LCPDP og går ud på, at produktionskapaciteten fra 2011 til 2031 skal udbygges med i alt over MW til i alt ca MW, heraf ca MW (26 %) fra geotermisk energi MW (19 %) fra atomkraft MW (13 %) fra kulkraft MW (11 %) fra gasturbiner MW (9 %) fra vindkraft MW (9 %) fra import fra andre lande MW (9 %) fra diesel og tung fuelolie Ministry of Energy (2011) s. 13 Ministry of Energy (2012) s.139 Ministry of Energy (2012) s. 14 Ministry of Energy (2012) s51 MW (5 %) fra vandkraft.178 Det er forudsat, at spidsbelastningen i 2031 er sat til ca MW.179 Men da ikke alle anlæg nødvendigvis kan køre på 100 % på et givent tidspunkt, samt det skal være muligt at kunne tage et anlæg ud af drift i forbindelse med vedligeholdelse og reparation, skal produktionskapaciteten være en del større end spidsbelastningen, og derfor er der planlagt et kapacitetsoverskud på ca MW, når planen en gennemført. Vedvarende energi Som det kan ses ovenfor, er det planen, at geotermisk energi skal være den største enkeltkilde til elektricitetsproduktion ved afslutningen af både Vision 2030 og den nuværende LCPDP, da geotermisk energi skal udgøre over en fjerdedel af den samlede kapacitet i De geotermiske anlæg vil nok også stå for den største del af den faktiske produktion. Når først disse anlæg er installerede, vil det ikke være rentabelt at tage dem ud af produktionssystemet frem for de fleste andre typer kraftværker. Energien, de bruger, er så godt som gratis, og energikilden forsvinder/udtømmes ikke nævneværdigt.180, Målet i den igangværende Medium Term Plan var, at der skulle installeres 70 MW ekstra geotermisk energi.181 Dette mål var ved revideringen af planen i 2011 allerede overgået, således at der på daværende tidspunkt allerede var investeret i 160 MW ekstra geotermisk kapacitet. 182 Det samme forhold gjorde sig gældende for vindkraft, hvor planen var, at der skulle installeres 150 MW183. Her var der blevet investeret i 300 MW.184 De geotermiske kraftværker, der skal levere de ca MW i 2030, forudsætter, at der bliver boret ca brønde til at levere den nødvendige damp til anlæggene. Den store investering, et sådan borearbejde medfører, betyder, at det er nødvendigt at få private til at investere i geotermiske energi.185 Efter planen skal ca. 100 af disse brønde bores frem inden 2016, hvilket skal medvirke til, at der i 2019 er bygget geotermiske kraftværker med en samlet kapacitet på ca MW, hvilket så i 2030 skal være udbygget til en samlet kapacitet på MW.186 Herudover er andre vedvarende energiteknologier også med i planerne. Kenya har rimelige muligheder for udnyttelse af vindenergi. Omkring Rift Valley og ude ved kysten er der foretaget undersøgelser, der viser, at i disse områder er der steder med en gennemsnitlig vindhastighed på over 6 m/s og et vindpotentiale på optil 346 W/m2. Dette har betydet, at elektricitetsproduktionen fra vindenergi er ved at blive udbygget med 320 MW frem til Desuden er der på nuværende tidspunkt samlede forpligtende aftaler om yderligere 110 MW. Herudover er der ansøgninger om yderligere 650 MW i tre forskellige områder i Kenya. Det betyder, at hvis alle disse projekter føres ud i livet, vil Kenya have en samlet vindenergikapacitet på næsten 1100 MW, hvilket er en kraftig 178 Ministry of Energy (2011) s Ministry of Energy (2011) s I modsætning til f.eks. vandkraftværker, hvor vandreservoiret udtømmes i perioder med manglende tilgang af vand, f.eks. i forbindelse med tørke. 181 Government of Kenya (2008) s Ministry of State for Planning, National Development, & Vision 2030 and Office of the Deputy Prime Minister and Ministry of Finance (2011) s Government of Kenya (2008) s Ministry of State for Planning, National Development, & Vision 2030 and Office of the Deputy Prime Minister and Ministry of Finance (2011) s Ministry of Energy (2012) s52 forøgelse fra de nuværende 5,45 MW.187 Andelen af elektricitet produceret ved vandenergi falder fra de nuværende ca. 50 % 188 på trods af, at der skal bygges 2 nye vandkraftværker på med en samlet kapacitet på 200 MW. 189 Et af landets store potentiale er de såkaldte små vandkraftværker, der har en kapacitet på op til 10 MW. Der er et potentiale på op imod 3000 MW, men kun ca. 30 MW er udnyttet. En stor fordel ved disse er, at næsten halvdelen af dette potentiale ligger i Victoria-søens afvandingsområde, der samtidig udgør det område, hvor en del af Kenyas befolkningscentre befinder sig. 190 Med god planlægning vil små vandkraftværker kunne placeres tæt på befolkningscentrene, og derved kunne en del af transmissionstabene i el-nettet undgås. Det er planen, at på henholdsvis kort, mellemlang og lang sigt skal de små vandkraftværker stå for en kapacitet på 50 MW, 100 MW og 300 MW.191 Ifølge de beregninger, ERC har lavet i LCPDP, er den billigste løsning på el-produktion i fremtiden at udbygge produktionskapaciteten med to vandkraftværker, Low Grand Falls og Mutonga. Da de fleste steder med tilstrækkelige vandkraftressourcer allerede er udnyttet, er det disse to projekter, der er mest realistiske at realisere.192 Det næstbilligste vil være geotermisk energi, hvis de brændselspriser, som ERC forudsætter i LCPDP, er korrekte. Vindkraft er dog billigere at installere, men vindkraftværker kan ikke indgå som grundlastanlæg, fordi de ikke har en fast og forudsigelig produktion, og dermed kan disse ikke direkte sammenlignes med de anlæg, som ERC har lavet beregninger på. Konventionel energi For at imødekomme den forventede stigning i elektricitetsbehovet er det planen at udvide elektricitetsproduktionen fra flere forskellige teknologier, bl.a. skal gængse fossile kraftværker dvs. kul-, diesel- og gasdrevne kraftværker dække ca. en tredjedel af den samlede kapacitet i Da der i marts 2012, dvs. efter udarbejdelsen af LCPDP, er fundet olie i Kenya, 193 kan de fossile brændslers andel af elektricitetsproduktionen muligvis på sigt blive øget. Dette oliefund følger efter, at en 400 mio. tons kulreserve i 2010 blev bekræftet i Mui-bækkenet i det sydlige Kenya. 194 De kulreserver, der er fundet i Kenya, er brunkul og har dermed en lavere brændværdi end stenkul Fundet af kul og olie har ført til, at der bliver søgt efter andre reserver rundt omkring i landet. Bl.a. er der ved at blive undersøgt, om der i Taru-bækkenet omkring Mombassa ved kysten også forefindes kulreserver. Samtidig samarbejder regeringen, igennem KenGen, med investorer om at bygge et kulfyret kraftværk ved byen Kilifi mellem Mombassa og Malindi. Kenya har siden 1963 haft olieraffinaderier, der raffinerer importeret råolie til bl.a. benzin, diesel og petroleum. Med fundet af olie i Kenya skal disse raffinaderier efter planen udbygges og Ministry of Energy (2012) s. 75 Ministry of Energy (2012) s. 58 Ministry of Energy (2012) s. 60 Ministry of Energy (2011) s. 109 Ministry of Energy (2012) s. 60f Ministry of energy (2012) s. 62 Ministry of Energy (2011) s. 84f Ministry of Energy (2012) s. 44f Ministry of Energy (2012) s53 moderniseres.197 I forbindelse hermed er der en mulighed for at disse kan indgå i elektricitetsproduktionen, hvor raffinaderiernes spildvarme kan bruges til at generere elektricitet. Da Kenyas regering har 50 % af aktierne i KPRL (Kenya Petroleum Refineries Ltd.), som ejer de nuværende to raffinaderier i Kenya,198 er der en god mulighed for, at regeringen kan gennemføre en sådan beslutning. De dyreste løsninger på elektricitetsproduktion er henholdsvis gasturbiner, diesel/tung fuelolie og kul. For disse anlæg gælder det, at kapitalomkostningerne er de laveste (dog er kapitalomkostningen for det ene vandkraftværk billigere end kulkraftværket), men da brændselspriserne er markant højere, bliver de samlet set dyrere. Atomkraftværk I LCPDP fra 2010 blev det foreslået at satse på atomkraft. Dette medførte, at der i 2010 blev oprettet en komité, der skal overvåge den såkaldte Nuclear Electricity Development Plan, hvorunder de første præundersøgelser foregår.199 Den umiddelbare plan er, at der i første omgang skal bygges et atomkraftværk med en kapacitet på 1000 MW, som skal stå færdigt i Det er så meningen, at der skal bygges yderligere 3 atomkraftværker på samme størrelse frem til 2031, hvorved den samlede atomare kapacitet vil nå op på 4000 MW.201 Dette betyder, at i 2031 skal atomkraft bidrage med den næststørste andel til energiproduktionen i Kenya. Kun geotermisk energi vil stå for en større andel. Blandt de konventionelle elektricitetsværker er atomkraft klart billigst. Men da det kun er kapitalomkostninger og brændselspriser, der er taget med i beregningen, er nogle af de helt store omkostninger i forbindelse med atomkraft ikke medregnet. Her tænkes på bortskaffelse af atomart affald, opretholdelse af beredskab i tilfælde af radioaktivt udslip og sikring af det radioaktive materiale, så uvedkommende ikke får fat i det, mv. Tages disse udgifter med i beregningen, kan det muligvis vise sig at blive endog en del dyrere end beskrevet. Import Import fra andre lande i regionen svarende til mindst 200 MW i 2014 er også en del af planen. Det skal endvidere undersøges, om det er hensigtsmæssigt med en import på yderligere 200 MW frem imod Det er især Uganda og Etiopien, der efter planen skal eksportere denne elektricitet. 202 Disse lande vil ifølge East African Power Pool (EAPP) i fremtiden have et eksportpotentiale, 203 mens Tanzania allerede står med en underkapacitet i el-produktionssektoren, hvilket førte til at produktionen i 2011 ikke kunne følge med efterspørgslen, og de tanzanianske forbrugere derfor oplevede elektricitetsmangel.204 Denne import er en del af EAPP, og det vil derfor være muligt for landene at trække på hinandens el-net, da de forskellige landes elektricitetsnet i højere grad vil kunne samarbejde, når elektricitetshandelsaftalerne er på plads. I perioder med overkapacitet på Kenyas el-net, vil det være muligt for Kenya at eksportere overkapaciteten og derved kunne få indtægter, som kan medvirke til at udvikle landet. I følge LCPDP har importeret elektricitet de laveste omkostninger. Men denne udregning går kun på Ministry of Energy (2012) s. 16 Ministry of Energy (2011) s. 108 Ministry of Energy (2011) s Ministry of Energy (2011) s54 en mindre del af Kenyas elektricitetsbehov, og prisen vil afhænge af andre landes fremtidige energipolitik, hvilket kan skabe problemer med forsyningssikkerheden på længere sigt, hvis en stor del af landets elektricitet skal importeres. Priser Nedenstående beregninger er som udgangspunkt baseret på, at anlæggene kører 100 % om året. Dette er ikke realistisk. Hvis det antages at anlæggene producerer 80 % af deres maksimale kapacitet i løbet af et år, vil de elektricitetsprisen på de konventionelle anlæg nærme sig elektricitetsprisen på vedvarende energikilder, da kapitalomkostningerne er de samme uanset, hvilken kapacitetsfaktor anlæggene kører med, mens de ikke bruger brændsel, når de står stille. Dette giver dog ikke så store udsving, at konventionelle anlæg vil blive billigere ved en kapacitetsfaktor på 80 %. Geotermiske anlæg og atomkraftværker, der henholdsvis er det dyreste vedvarende og billigste konventionelle anlæg, er også de to typer anlæg, der generelt har de højeste kapacitetsfaktorer. Tabel 6: Omkostningstabel: Omkostninger for forskellige energiteknologier205 Kapitalomkostninger/ Brændselsomkostninger/ Årlige omkostninger/ kw år US$ kw år US$206 kw US$ Geotermisk energi MSD Gasturbine Kulkraftværk Atomkraftværk Vindmøller Vandkraftværk Mutonga Vandkraftværk Lower Grand Falls Import I LCPDP er omkostningerne for biomasse og solenergi ikke medtaget, hvilket er en mangel. Det skal dog bemærkes, at det sandsynligvis ikke er muligt at lave en retvisende beregning af omkostningerne for biobrændsel, idet der kan være meget forskellige priser på de forskellige typer af biobrændsel, såsom energiafgrøder, affald fra forarbejdningsindustrien, husholdningsaffald mv. Omkostningerne for disse typer biobrændsel vil være meget afhængig af vejret, industriudviklingen osv. Da energipriserne i Kenya er højere end i de lande, som Kenya konkurrerer med, er det vigtigt for regeringen, at de kommende udvidelser af energiproduktionen medfører billigere energi samtidig med, at der er fokus på energibesparelser på forbrugersiden.208 Ifølge en analyse af 40 forskellige elselskaber i 39 lande (Ghana var repræsenteret med to selskaber) foretaget af Updea 209 i 2009, var Kenya på de fleste af de undersøgte parametre210 dyrere end de andre lande i det sydlige, østlige og Ministry of Energy (2011) s. 109 Ved 100 % udnyttelse af kapaciteten hele året Medium Speed Diesel en større generator bruger diesel (evt. fuelolie) som brændsel. Government of Kenya (2007) s. 8 Updea Union of Producers, Transporters and Distributors of Electrical Power in Africa, hvor bl.a. KenGen og KPLC er medlemmer. 210 I undersøgelsen blev el-prisen for tre forskellige private og tre forskellige kommercielle forbrugsgrupper 5155 nordlige Afrika, mens de vest- og centralafrikanske lande med enkelte undtagelser generelt havde højere priser end Kenya.211 Kenya var i undersøgelsen repræsenteret ved Kenya Power (på daværende tidspunkt kaldet KPLC). En sammenligning af priserne i Kenyas vigtigste regionale konkurrenter: Tanzania, Sydafrika, Uganda og Egypten: Tabel 7: Forbrugerpriser på elektricitet for udvalgte lande: US$/kWh Kenya (Kenya Tanzania Power) (Tanesco) pris 0,097 0,0646 Laveste private forbrugere Højeste pris 0,154 private forbrugere Laveste pris 0,0725 kommercielle forbrugere Højeste pris 0,159 kommercielle forbrugere Uganda (UEGCL) 0,2374 Egypten (EEHC) 0,0134 Sydafrika (Eskom) 0,0412 0,0888 0,2549 0,025 0,0462 0,0991 0,1283 0,032 0,0281 0,1184 0,2626 0,0833 0,0364 (Klide: Updea (2009) s. 7-13) Denne prissammenligning viser, at det er vigtigt, at Kenyas el-priser falder hvis de skal kunne stå stærkere i konkurrencen med de andre lande i regionen. Et sådan fald kan bl.a. ske ved at landet udnytter nogle af de vedvarede energiressourcer, som landet har adgang til, herunder geotermisk energi, hvor energibæreren er gratis, mens installationsomkostningerne til gengæld er høje. Distributionssystem I fremtiden skal det være muligt for private aktører at komme ind på markedet for distribution af elektricitet til slutbrugerne. Derved vil Kenya Power få konkurrence. Det skulle medføre lavere priser på elektricitet til kunderne, forbedring af distributionssystemet og en effektivisering af elektricitetssystemet. Dette skal fungere ved, at distributørerne køber volumen-el ved elektricitetsprocenterne og sende det ud til forbrugerne via KETRACOs transmissionsnet.212 Feed-in-Tariffs Et af værktøjerne til at sikre privat investering i elektricitetsproduktion er de såkaldte Feed-in Tariffs (FiT), der sikrer en på forhånd fastsat pris for den producerede elektricitet. Disse FiT bruges ofte i forbindelse med investeringer i ønsket elektricitet, f.eks. produceret fra vedvarende energikilder eller evt. atomkraft, men kan også bruges til konventionelle/fossile energikilder, når der kræves store investeringer i elektricitetssektoren indenfor en kortere periode. Der er flere forskellige modeller af disse FiTs, der kan bruges til at tiltrække investeringer. undersøgt 211 Updea (2009) s. 6ff 212 Ministry of Energy (2011) s56 Den første model bruges bl.a. i USA og er et incitament til selve investeringen. Det forgår ved, at der gives skattefordele eller subsidier eller evt. en kombination i forbindelse med investeringer i elektricitetsproduktion. Denne model har den fordel, at den kan tiltrække store investeringer til elektricitetssektoren specielt fra investorer, der allerede er engageret i landet, da de derved kan få det fulde udbytte af en skatterabat. Den anden model, den såkaldte set-aside, bliver bl.a. benyttet i Japan. Her kan der søges nogle kvoter, hvor man forpligtiger sig til at producere et vist kvantum elektricitet. Den elektricitetsproduktion udløser så en finansiel modydelse, f.eks. en mindstepris for elektriciteten eller skatterabatter el.lign. Ved valg af skatterabatter giver den nogle af de samme fordele som investeringsmodellen. Men da det sker i forbindelse med selve produktionen, er det nemmere at tiltrække investeringer udefra, da disse investorer ikke nødvendigvis skal have en forudgående indtjening i landet, men kan evt. bruge skatterabatten i forbindelse med elektricitetsproduktionen eller afledte indtægter herfra. Ved brug af mindsteprisen er indtjeningen sikret på trods af, at investoren ikke har anden økonomisk aktivitet i landet. En tredje metode er produktionsafhængig. Det er den metode, der ofte bliver brugt i Europa. Ved denne metode er der sikret en mindste pris på elektriciteten, der bliver leveret til det nationale transmissions- eller distributionsselskab. Denne pris ligger typisk over markedsprisen på el. Den kan også udformes så der er en mindstepris. Hvis markedsprisen kommer over et fastsat niveau, gives der et tillæg til den private el-producent. Denne metode er velegnet til mange mindre investorer, da der ikke nødvendigvis skal laves store investeringer eller produceres en fastsat mængde elektricitet. Den er især velegnet til fluktuerende energikilder som sol og vind, hvor det ikke på forhånd med sikkerhed kan forudsiges hvor meget elektricitet, der kan produceres indenfor et givent tidsrum. Den tredje metode kan bruges i de tilfælde, hvor en del forbrugere selv producerer en lille mængde strøm. I de tidsrum, hvor de producerer mindre end deres eget forbrug, kan de trække på det nationale el-net, mens de i tidsrum med større produktion end forbrug kan de - populært sagt - lade elmåleren køre baglæns, dvs. de får samme pris for deres produktion, som de betaler, og dermed tjener skatterne og afgifterne på elektriciteten. En mere markeds- eller forbrugerbaseret metode er, at forbrugerne kan efterspørge elektricitet produceret på en bestemt måde (f.eks. vedvarende energi) fra distributøren til en højere pris, og derved medvirke til, at der sker en investering i denne energi. Denne metode er mest velegnet i samfund, hvor der er en stor middelklasse, der har råd til at betale ekstra for deres elektricitet, og som har (råd til) en miljøbevidst holdning. I Kenyas tilfælde kan private producenter få en fastsat pris for elektriciteten produceret fra vedvarende energikilder. Prisen afhænger af, om det er en fast levering (efter de givne forhold), eller om det er en levering, der ikke er fast, men kun i forbindelse med overskudsproduktion. Anlæggenes størrelse har også indvirkning på prisen. 5357 Tabel 8: Feed-in-Tariffs: Teknologi Anlægskapacitet MW Geotermisk Vind Biomasse Mindre vandkraft < 75 0, , ,5 0, ,1 10 0, ,5 10 Biogas Sol (MoE (2010) s. 2) 54 Maksimale tariffer US cent/kwh Fast levering Ikke fast levering 8,58 5 Baggrund for behovet for at udbygge Kenyas geotermiske energiproduktion En af de store demografiske udfordringer, som Kenya står overfor, er en befolkningstilvækst på mere end 2,4 %.213 Dette medfører en vækst på over 1 mio. indbyggere om året, og denne tilvækst forventes at fortsætte i ca. samme tempo. 214 En sådan befolkningsforøgelse stiller store krav til den økonomiske vækst i samfundet, hvis der fortsat skal ske forbedringer i levestandarden, og hvis de mål som FN med deres Millennium Goals har sat på dagsordenen skal opfyldes. En befolkningstilvækst skal dog ikke nødvendigvis ses som et problem. Hvis der samtidig med en øget befolkning også sker en stigning i uddannelsesniveauet og beskæftigelsen, kan tilvæksten betragtes som en ressource, der kan være med til at udvikle landet og dermed give en højere levestandard for befolkningen som helhed. Dette forudsætter dog en vedvarende stigning i realvæksten, dvs. at den økonomiske vækst til stadighed er højere end befolkningstilvæksten. Udover befolkningstilvæksten står Kenya overfor nogle andre store udfordringer, som skal adresseres, hvis Kenya skal opleve en generel fremgang både for befolkningen som helhed men også som samfund. Ifølge UNDP har Kenya ydet en stor indsats for at imødekomme Millennium Goals. Især er der sket store forbedringer med at opnå generel adgang til gratis primær uddannelse. Herudover er der sket en nedgang i antallet af Aids/HIV-relaterede dødsfald, hvor man giver gratis anti-retroviral behandling på de offentlige sundhedsklinikker. Samtidig har der været store fremskridt i forebyggelsen af og kontrollen med malaria. Med disse tiltag er der en forventning om, at især 2. og mål kan blive opfyldt i Kenya.216 For de fleste af de øvrige mål sker der fremskridt, men det er tvivlsomt, om Kenya når at opfylde disse inden Ligestillingsproblematikken er blevet adresseret i den nye forfatning, der blev vedtaget i 2010, men udmøntningen af disse tiltag lader vente på sig. I forbindelse med valget vil nogle af forfatningens ligestillingstiltag med stor sandsynlighed træde i kraft, herunder en større repræsentation af kvinder i politiske organer sammen med sikring af repræsentation af unge og folk med handikap.217 Der har været en vis positiv udvikling i både baby- og børnedødeligheden. Hvorimod der har manglet fremskridt i bekæmpelsen af fattigdom. Andelen af befolkningen, der lever under FNs fattigdomsgrænse, har ligget stabilt på lidt under halvdelen af befolkningen. Bag tallene for fattigdom ligger der dog, at der er sket et pænt fald i fattigdommen på landet, men der er sket en mindre stigning i fattigdomsraten i byerne, hvilket medfører, at der overordnet kun har været et lille fald på landsplan For det 7. mål, der vedrørende en sikring af miljøet og en bæredygtig udvikling, har den kenyanske regering især lagt vægt på at stoppe skovfældningen og pålagt hver jordejer, at de skal udlægge https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/ke.html World bank (2011) s. iv 2. mål: Grundskole til alle; 6. mål: Bekæmpe udbredelsen af HIV/Aids, malaria og andre sygdomme Tallene er basret på en sammen ligning imellem 1997 og 2005/59 mindst 10 % af arealet til skov.220 Det er dog stadig en stor udfordring, at en stor del af husholdningerne i Kenya er afhængige af træ som brændsel, hvilket modvirker de initiativer, som regeringen har sat i værk.221 Større adgang til elektricitet vil nedbringe skovfældningen, da nødvendigheden af træbrændsel vil mindskes. Et af Østafrikas største skovkomplekser, Mau-skoven, ligger i Rift Valley. Det er et over ha stort skovkompleks222 med oprindelig skov, der er vigtigt for bl.a. dyrelivet. Udover dette vigtige skovkompleks, er der yderligere fire meget vigtige skovområder i Kenya: Mount Kenya, Aberdare Range, Mount Elgon og Cherangani Hills. Disse skovkomplekser, der tilsammen bliver betegnet som Kenyas fem vandtårne, er meget vigtige områder for vandforsyningen, idet flere af Kenyas vigtigste floder har deres udspring i disse skove (og i gletsjerne på Mount Kenya) og dermed løber igennem skovene. Da træerne er med til at forhindre erosion og dermed forebygger en vis opslamning af floderne og vandkraftværkerne, er skoven også af vigtig betydning for flodernes videre løb og elektricitetsforsyningen. Vandet, der bliver opsamlet i floderne, er meget vigtigt for Kenyas naturområder, landbrugsjord og ikke mindst de fleste af de største byer i Kenya UNEP (2009) s. 7ff 5660 Figur 7: Kenyas fem vandtårne: (Kenya Atlas of Our Changing Environment s.6) Et af de store problemer for de ovennævnte skove er træfældningen, der foregår med meget stor tempo. Der er flere grunde til skovfældningen, herunder den voksende befolkning, der skal brødføde sig ved det samme jordareal, brugen af brændsel til opvarmning (madlavning, varmt vand mv.), salg af tømmer mv. En større adgang til elektricitet ville delvist kunne afhjælpe noget af behovet for fældning af skov. Adgangen til elektricitet ville kunne medvirke til at fortsætte den gode udvikling i bekæmpelsen af fattigdommen på landet, og samtidig vende udviklingen i byerne. Med øget adgang til elektricitet ville disse befolkningsgrupper have større mulighed for at satse på bierhverv, der kan skabe økonomisk udvikling. Desuden vil adgang til elektricitet kunne frigøre arbejdskraft, der kunne bruges til mere produktive opgaver end f.eks. samle brænde, hente og pumpe vand, male majs/korn mv. Da mange af de arbejdsopgaver, hvor elektricitet vil kunne hjælpe i husholdningen, typisk varetages af kvinder, vil adgang til elektricitet kunne hjælpe på ligestillingen, idet kvinderne får mere tid og kan bruge denne på produktive opgaver, der kan hjælpe familien økonomisk, og/eller give mere selvstændig og uafhængighed. Et effektivt moderne kunstvandingssystem, kræver også adgang til elektricitet. Et sådan kunstvandingssystem vil kunne medvirke til at mindske presset på skoven, da det vil kræve minde dyrkningsareal at brødføde en familie. 5761 For at sikre at udviklingen i Kenya går i den rigtige retning, har Kenyas regering i 2007 udarbejdet en langsigtet økonomisk målsætning, som blev kaldt Vision Denne målsætning skal sikre, at Kenya i 2030 kan blive et mellemindkomstland og opnå status som NIC (Newly Industrialized Country). Vision 2030 bygger på tre søjler: en økonomisk, en politisk og en social. Den økonomiske søjle I den økonomiske søjle er der fokus på 6 nøglesektorer, der er udset til at skulle være vækstlokomotiver for en fortsat økonomisk vækst: - Turisme - Landbrug - Handel - Fremstillingsvirksomhed - business process off-shoring (en form for outsourcing af dele af en virksomheds funktioner eller processer) - finansielle services Samlet for disse sektorer er, at de kræver adgang til billig og sikker energiforsyning. De er alle meget afhængige af elektricitetsforsyningen, omend er landbruget muligvis endnu mere afhængig af brændstoffer som benzin og især diesel. Udviklingen og moderniseringen af disse sektorer er utænkelige, hvis ikke elektricitetsforsyningen bliver udbygget og sikret. Den industrielle og økonomiske tyngde ligger i geografisk afgrænsede områder, hvilket især er omkring Nairobi og Mombassa, omkring Victoria-søen, samt området mellem Victoria-søen og Nairobi. Denne koncentrering af den økonomiske aktivitet bevirker, at de stammer, der befolker disse områder, også får et større udbytte af den økonomiske fremgang, som Kenya oplever. Denne fordel for visse stammer kan dog være med til at skabe spændinger imellem de forskellige stammer i Kenya og dermed i landet som helhed. Størstedelen af befolkningen er beskæftiget i landbruget. Her er de fleste dog beskæftiget med subsistenslandbrug, enten ved jordbrug eller med dyrehold. I de tørre regioner er der stadig en del, der lever i større eller mindre grad som nomader med kvæghold. Denne nomadetilværelse er særligt udtalt for visse stammer. De mest prominente er nok massai'erne, der dog har gjort deres livsstil til en turistattraktion. Rift Valley, især den sydlige halvdel, er det vigtigste landbrugsområde i Kenya. Her ligger nogle af de store farme, herunder de fleste kaffe- og teplantager og en stor del af blomsterindustrien. Disse dele af landbrugssektoren er de vigtigste for eksporten og dermed for den kenyanske økonomi. Landbrugssektoren er ikke bare vigtig for eksporten. Den er også meget vigtig for store dele af industrien, da dele af denne forædler landbrugsprodukter. Denne forædling er noget, som industrisektoren i Kenya i høj grad kan satse på. Det er ikke nødvendigvis den teknologisk tungeste industri, men der er relativ nem adgang til størstedelen af de råstoffer, der skal bruges i denne forædlingsindustri. I 2004 stod den industrielle sektor for ca. 13 % af Kenyas samlede BNP, 224 hvilket er en relativ stor andel sammenlignet med de omkringliggende lande. De største og vigtigste industriområder ligger omkring Nairobi og Mombassa, 225 og regeringen har62 oprettet nogle større EPZ'ere (Export Processing Zone) ved disse byer.226 Private konsortier har også fået tilladelse til at oprette nogle EPZ'ere enkelte andre steder i landet. Men de fleste privat oprettede, samt statslige, EPZ'ere ligger omkring Nairobi og Mombassa.227 Hovedformålet med EPZ er at tiltrække investeringer. Firmaer, der placerer sig i disse zoner, får skatterabatter i et tidsrum. Desuden er der visse lempelser af lovgivningen i disse områder, herunder færre eller ingen valutarestriktioner, lempelser i told, moms og afgifter m.v. Der er også færre bureaukratiske og administrative krav i disse zoner sammenlignet med Kenyas normale økonomiske område.228 De typer af virksomheder, der placerer sig i disse områder, er meget diversificeret. Der ligger en del virksomheder indenfor beklædningsindustrien, men også cementfabrikker, call centre, film produktion mv. Der ligger også en del virksomheder, der beskæftiger sig med fødevareproduktion i EPZ'erne, herunder te- og frugtforarbejdning og forskellige former for forarbejdning af blomsterprodukter.229 I det hele taget betragtes Kenya i regionen som det det finansielle centrum i Østafrika. Denne position vil landet gerne bevare og udbygge. Der vil blive gået nærmere ind i Kenyas erhvervsstruktur i kap. 9. Den politiske søjle I den politiske søjle er der fem fokusområder: - retssikkerhed - valg- og politiske processer - demokrati og offentlige serviceydelser - gennemsigtighed og ansvarlighed - sikkerhed, fredsopbygning og konflikthåndtering De enkelte dele af den økonomiske søjle er betinget af den forfatningsændring, der blev vedtaget i Derfor vil disse punkter i stor udstrækning være betinget af det reelle udkomme af det netop overståede valg, og hvordan den nye regering vil implementere den nye forfatning. Den sociale søjle Den sociale søjle består af 7 dele: - uddannelse - sundhed - vand og sanitet - miljø - bolig og urbanisering - køn, unge og udsatte grupper - ligestilling og fattigdomsbekæmpelse Uddannelsesmålet består i at sænke voksen analfabetisme til 20 %, og sikre, at mindst 95 % af børnene kommer i skole. Endvidere skal andelen af ungdommen, der videreuddanner sig bl.a. på63 universiteter og tekniske læreanstalter, hæves fra 3 % til 8 % i Universiteterne, både de offentlige og private, skal anspores til i højere grad at satse på naturvidenskabelige og tekniske fag. Dette skal bl.a. sikres ved, at der skal bygges flere skoler, samt uddannes og ansættes flere og bedre uddannede lærere, især inden for disse retninger. Indenfor sundhedssektoren skal administrationen og driften af sundhedsydelserne decentraliseres, og ministeriet skal i højere grad fokusere på politiske og forskningsmæssige spørgsmål. Særlig vægt vil blive lagt på at sænke forekomsten af HIV/AIDS, malaria og tuberkulose, samt sænke børne- og mødredødeligheden, hvilket er i tråd med FNs Millennium Goals. Desuden skal der fokuseres på en mere ligelig adgang til sundhedstilbudene. Kenya har en mødredødelighed på over 360 pr levende fødsler, hvilket er højt i et globalt perspektiv men i tråd med de omkringliggende lande, hvor nogle har en lidt lavere og andre en lidt højere mødredødelighed. Se tabel 4 Til gengæld er Kenyas børnedødelighed med ca. 4,3 % blandt de laveste i regionen. Dette er dog stadig højt globalt set. Se tabel 5 Som nævnt tidligere vil en forbedret adgang til elektricitet kunne medvirke til en sænkning af disse niveauer. Med en bedre adgang til elektricitet vil helbredsklinikkerne fungere bedre og dermed afhjælpe af basale graviditets- og fødselskomplikationer. For at flere af de ovennævnte områder kan udfylde deres funktion i målsætningen er det vigtigt, at der er adgang til en rigelig og sikker energiforsyning. Ikke mindst i den økonomiske søjle, hvor en videreudvikling af de nævnte sektorer ikke kan ske uden en ordentlig elektricitetsforsyning. Men også indenfor den sociale søjle vil et større sundheds- og uddannelsesløft være umuligt, hvis ikke der er adgang til elektricitet. Det samme gælder for fattigdomsbekæmpelse og ligestilling, hvor det er vigtigt at disse grupper kan få adgang til elektricitet for at kunne frigøre ressourcer til at kæmpe sig ud af de nuværende rammer. Det vigtigt for hele målsætningen og en forudsætning for udviklingen af et moderne konkurrencedygtigt samfund, at der eksisterer adgang til en stabil, billig og rigelig elektricitetsforsyning. I en tid, hvor klimaet ændrer sig og som følge af dette, at regntiderne og -mængderne i Afrika bliver stadigt mere uforudsigelige, er en af Kenyas store udfordringer netop at skaffe denne elektricitet. Denne uforudsigelighed af vejret har manifesteret sig flere gange de de sidste 20 år: i , og i 1998 var der tørke eller alt for lidt regn i Kenya, i oplevede landet en slem tørke.230 I 2004 og oplevede Kenya igen år med tørke flere steder. 231 I oplevede Afrikas Horn og det nordlige Kenya en meget slem tørke, der berørte 10 mio. mennesker og sendte store flygtningestrømme til Kenya.232 Udover de problemer Kenyas regering adresserer i Vision 2030, er der andre ulemper ved, at landet ikke har en stabil og billig elforsyning. Kenya mister f.eks. med rimelig sandsynlighed nogle investeringer, som landet ellers ville havde haft mulighed for at tiltrække, hvorved økonomien ikke udvikler sig i samme tempo, som der ellers ville have været mulighed for. 230 Hornsby (2012) s Hornsby (2012) s Hornsby (2012) s64 6 Mulighed for udbygning af Kenyas geotermiske energiproduktion Som nævnt i tidligere kapitler, så har Kenya i høj grad brug for at udbygge deres energikapacitet. Derfor er det vigtigt at undersøge, hvilke fordele og ulemper, der er ved de relevante energiteknologier, og hvordan geotermisk energi placerer sig i konkurrencen med de andre teknologier. Geotermisk Energi: Ofte bliver jordvarme og geotermisk energi forvekslet, selvom disse er to vidt forskellige energiformer. Jordvarme baserer sig på den varme der lagres i de allerøverste jordlag. Denne varme kaldes omgivelsesvarme og stammer i høj grad fra solens energi. Geotermisk energi baserer sig derimod på den varme, der kommer fra det radioaktive henfald, kalium, rubidium, thorium og uran, der foregår i jorden.233 Jordvarme bruges mest til at opvarme individuelle boliger. Der graves slanger ned i jorden i en dybde på typisk ca. 1 meter, hvori der løber en væske, som optager varme fra jorden. Herefter leveres varmen ved hjælp af varmepumper til boligernes varmesystem. Jordvarme kan også bruges i en kollektiv varmeforsyning, men er ikke særligt udbredt, da det som udgangspunkt ikke er rentabelt. Der skal graves slanger ned i et større område, hvorefter der skal bruges en del elektricitet til at drive varmepumperne tilknyttet jordvarmeanlægget, hvilket betyder, at der findes mere energieffektive løsninger til større kollektive varmeforsyninger. Lovgivningsmæssigt er der forskellige definitioner på, hvor grænsen mellem jordvarme og geotermisk energi går. I Danmark bliver det anset for geotermisk energi, når energien bliver hentet dybere end 250 m, mens grænsen i EU ligger i 400 meters dybde. 234 I praksis bliver energien dog hentet meget dybere, som regel i m dybde, idet temperaturen stiger med dybden, og det er først ved disse dybder at temperaturen er høj nok til at være brugbar. Men det bliver tilsvarende teknisk svære og dyrere jo dybere, der bores. Geologisk bliver undergrunden mindre permeabilt med dybden, således at det bliver sværere for vandet at trænge igennem jordlagene hen til boringen og dermed sværere at hente vandet op. Geotermisk energi kan effektivt bruges til at levere varme til en kollektiv varmeforsyning eller til en el-produktion. Der er også eksempler på, ude omkring i verden, at geotermisk energi bliver brugt af enkelte virksomheder med stort varmeforbrug. Denne energiform udnyttes ved at hente varmt vand op fra undergrundet, hvorefter vandet enten bliver brugt direkte eller via en varmeveksler afgiver energien til et separat system. Energien kan også blive brugt til f.eks. el-produktion i enkelte virksomheder. Til forskel fra andre former for vedvarende energikilder f.eks. sol- og vindenergi, som generelt er kendetegnet ved i større eller mindre grad at være afhængige af vejret, og derfor kan være mere eller mindre ustabile, er geotermisk energi en meget stabil energikilde. Varmeudstrålingen fra jordens kerne ændrer sig uhyre langsomt og kan i praksis ikke registreres indenfor et geotermisk anlægs levetid. Energimængden, der kan hentes op fra en geotermisk boring, falder dog med tiden, da der en vis 233 Glassley (2010) s. 13f65 mængde varme, der er akkumuleret over tid i de geologiske formationer. Derfor falder effektiviteten i takt med, at denne akkumulerede varme bliver hentet op og brugt i det geotermiske anlæg, Men der vil kunne fortsættes med at hente energi op over en endog meget lang periode.235 Ofte har det vist sig, at energitilstrømningen er øget i forbindelse med, at der er hentet geotermisk energi op fra en boring. Dette skyldes bl.a. et ændret tryk i de geologiske formationer, der medfører en øget tilstrømning af varme væsker til produktionsområdet.236 Over tid vil effektiviteten som nævnt ovenfor dog falde. Da der løbende er en udvikling i elektricitetsproduktionsteknikkerne, har det i flere tilfælde vist sig, at elektricitetsproduktionen fra et geotermisk felt først har toppet efter 50 år eller mere. I det geotermiske felt i Lardello i Italien har der været produceret energi i over 200 år, hvoraf der har været elektricitetsproduktion i ca. 100 år. I dette felt blev der i 2003 produceret mere elektricitet end i nogle af de foregående år, hvor der har været elektricitetsproduktion. Dette er bl.a. en følge af løbende udskiftninger af turbiner og nye udvindingsteknologier237 Som illustreret i Lardello kan et geotermisk energifelt ofte producere energi i en rigtig lang periode på trods af, at det med tiden vil få en lavere energitæthed. Dette betyder, at der ofte vil være meget langsigtede fordele ved investeringer i geotermiske anlæg. Det forhold, at geotermisk energi har en forholdsvis konstant (men dog ofte meget svagt faldende) energiproduktion i en meget lang periode, uagtet årstider, klima, vejr o. lign., giver geotermisk energi en stor fordel, da disse elværker kan bruges som grundlastværker. Dermed kan de direkte erstatte termiske elværker. Det er samtidigt en af de få typer af grundlastværker, der ikke er belastet af de svingende (men generelt stigende) råvarepriser.238 Der findes tre overordnede typer geotermiske kraftværker. Det er især trykket og temperaturen på vandet, der hentes op fra de geotermiske boringer, som er afgørende for hvilken type, der er mest egnet til det konkrete anlæg. Den mest simple type fungerer ved at hente damp op fra jorden, og derefter føre dette mere eller mindre direkte igennem en turbine, som derved producerer elektricitet. Derefter føres vandet/dampen tilbage til jorden.239 Det første af denne type værker blev opført i Italien i Teknikken benyttes stadig i bl.a. Californien, som har det største geotermiske anlæg i verden, der kun benytter energi fra en enkelt kilde Goswami (2008) s. 23-5f Goswami (2008) s Gowami (2008) s I visse tilfælde kan vandkraftværker også bruges som grundlastværker, ikke mindst i længere perioder i løbet af året, se endvidere i afsnittet om vandkraft i senere i dette kapitel66 Figur 8: Tør-damp anlæg (http://www1.eere.energy.gov/geothermal/powerplants.html) Den anden og mest brugte geotermiske kraftværkstype fungerer ved, at vand med en temperatur på over 180 C hentes op fra jorden. Vandet holdes ved så højt tryk, at det forbliver flydende. Dette overophedede vand pumpes ind i en tank med meget lavere tryk, hvorved vandet springer til damp. Denne damp driver herefter en turbine. Dette spring fra vand til damp medfører en stor energitæthed og giver en større effektivitet i anlægget.241 Tabel 9: Flash-damp anlæg (http://www1.eere.energy.gov/geothermal/powerplants.html) Problemet med de to ovenstående teknologier er, at der opstår en vis udledning af gasser fra disse typer anlæg. Der kan bl.a. være udledning af CO 2, der har sin oprindelse i de geologiske strukturer. Derfor kan de ikke anses for at være helt CO 2-frie. CO2-udledningen fra et kraftværk, der bruger fossile brændsler, er dog gange højere. Desuden kan der være høje koncentrationer af svovlbrinte (H2S), som er en giftig gas i større koncentrationer. Desuden har denne gasart den ulempe, at den afgiver en lugt af rådne æg, hvilket kan være kraftigt generende for omgivelserne. De geologiske formationer kan indeholde kviksølvdampe, der kan udledes af disse typer anlæg. Kviksølvdampe er meget miljøskadelige og giftige, og udledningen skal begrænses mest muligt. Lokalt kan der desuden være udledning af andre stoffer. Det er derfor vigtigt at have et grundigt overblik over undergrundens komposition, når disse typer af geotermiske anlæg planlægges og67 opføres. De fleste uønskede stoffer kan dog i et vist omfang opsamles, således at udledningen af dem helt eller delvist kan undgås. Dette gælder bl.a. for de ovenfor nævnte stoffer. Dette medfører dog nogle ekstra omkostninger, der bør medtages i beregningerne, i de tilfælde hvor disse anlægstyper vælges.242 Til den tredje type anlæg bruges primært i de tilfælde, hvor det geotermiske vand har en temperatur på under 180 C. Dette vand pumpes op i et eksternt lukket system og sendes igennem en varmeveksler. Varmen bliver absorberet i et andet lukket system, hvor varmen får en væske til at fordampe. Det er så denne damp, der driver turbinen. 243 Denne væske kan bl.a. være isopentan, der fordamper ved lavere temperaturer og højere tryk end vand. 244 Når væsken kommer igennem turbinen fortættes den (den del, der ikke er fortættet i turbinen, fortættes umiddelbart efter ved afkøling) og føres tilbage til varmeveksleren, hvor den igen fordamper og føres op til turbinen. Da denne metode hverken kræver vand med høje temperatur eller damp, kan den benyttes mange flere steder end de foregående. Og da de to vandsystemer i dette anlæg fungerer i lukkede systemer, sker der praktisk taget ingen udledning til atmosfæren.245 Figur 10: Binært-cyklus anlæg (http://www1.eere.energy.gov/geothermal/powerplants.html) Et af problemerne med ovenstående anlægstype er, at det bruger en væske med lavt kogepunkt til at drive turbinen, hvilket kræver en effektiv køling. Dette kan være svært, hvis der er varmt, hvorfor effektiviteten af anlægstypen kan være lavere i lande med varme klimaer.246 Da der er et energitab i varmeveksleren, vil denne model være mindre effektiv ved brug af højtemperaturvand end de tidligere nævnte typer. De ovennævnte metoder til at udnytte geotermisk energi baserer sig traditionelt på, at det geotermiske vand bliver pumpet op fra allerede eksisterende vandreservoirer i undergrundet. Dette kaldes varmt våd undergrund eller HWR (Hot Wet Rock). Der er i de seneste år blevet forsket i at bore ned i tør undergrund, hvor man efterfølgende skaber revner i undergrunden ved hjælp af vandtryk og pumper vand gennem revnerne. Vandet opvarmes derved og kan bruges til el Glassey (2010) s. 225ff Glassey (2010) s. 225 Glassey (2010) s Vis mere\nProjektgruppe 1, Udenlandske Investeringer i Afrikansk Landbrugsjord\nProjektgruppe 1, Udenlandske Investeringer i Afrikansk Landbrugsjord 30. maj 2011 Side 0 af 89 1.0 ORDLISTE 4 2.0 INDLEDNING 5 2.1 Problemfelt 5 2.1.1 Problemformulering 6 2.2 Afgrænsning 6 2.2.1 Økonomisk Læs mere Rune Nielsen Teksamspeciale Januar 2011\n1. Resumé Dette speciale diskuterer hvordan man kan forbedre energisystemet, så det bliver baseret på vedvarende energi. Fokus er på hvordan kommunerne kan håndtere at omstille den lokale varmeforsyning Læs mere Indledning... 3. Problemfelt... 5. Metode... 7. Projektstruktur... 7. Afgrænsning... 8. Begrebsafklaring... 9. Valg af empiri...\nIndholdsfortegnelse Indledning... 3 Problemfelt... 5 Metode... 7 Projektstruktur... 7 Afgrænsning... 8 Begrebsafklaring... 9 Valg af empiri... 10 Valg af teori... 11 Videnskabsteoretiske overvejelser... Læs mere B#!>/5)0693'6,)&%/!&1!*),&5)!\n! Indholdsfortegnelse! "#!INDLEDNING! "! $%&'()*+)(,! -! $%&'()*+&%*.()%/01! 2! 3%')4566$7%16*8(! 2! ')1%)'63+9(3%/01! :! 3+1%;060/01! /9(/016')1%)'),!?!),!@/6,&%/69!%/56! "A! B#!>/5)0693'6,)&%/!&1!*),&5)! Læs mere Indholdsfortegnelse 1. Indledning... 3\nIndholdsfortegnelse 1. Indledning... 3 1.1 Problemfelt... 4 1.2 Problemstilling... 5 1.3 Problemformulering... 12 1.4 Kapiteloversigt... 13 2. Metode... 15 2.1 Metodisk grundlag... 15 2.2 Empiriovervejelser... Læs mere Den økonomiske vækst i Kina\nDen økonomiske vækst i Kina - - Hvem får flest ris i skålen? Udarbejdet af: Julie Holt Søren Tams Stine Malmskov Sebastian Enemark Mygh Den Samfundsvidenskabelige Basisuddannelse, RUC 1 3. Semester 05/06 Læs mere SOLCELLER EN UNDERSØGELSE AF MARKEDSFORMIDLEDE SPREDNINGSSTRATEGIER. Anne Skjerning Erik Christiansen Lars Berg Nina Jul Haugbølle.\nSOLCELLER EN UNDERSØGELSE AF MARKEDSFORMIDLEDE SPREDNINGSSTRATEGIER Af Anne Skjerning Erik Christiansen Lars Berg Nina Jul Haugbølle Vejledere Bo Elling Inger Stauning Bachelorprojekt 2003/2004 Institut Læs mere Bomuld! Penge eller lommeuld?\nBomuld! Penge eller lommeuld? - Liberalisering og subsidier, et casestudie af Mali Projektgruppe 3, hus P2: Emil Halkjær Galløe Kenneth Rose Thijs Valdemar Van Tilburg Vejleder: Peter Oksen De Samfundsvidenskabelige Læs mere Fire scenarier for Norge og norsk petroleumsproduktion\nCopenhagen Institute for Futures Studies Instituttet for Fremtidsforskning 2040 : Fire scenarier for Norge og norsk petroleumsproduktion En analyse af den fremtidige energisituation København 2010 79 About Læs mere Forside til projektrapport 1. semester, BP1:\nForside til projektrapport 1. semester, BP1: År: 2013 Semester: 1. semester Hus: 22.1 Dansk projekttitel: Paradigmeskift i dansk udviklingsbistand Engelsk projekttitel: Paradigm shift in danish development Læs mere 1. PROBLEMFELT 2 1.2 PROBLEMFORMULERING 7 1.2.1 UDDYBNING AF PROBLEMFORMULERING OG ARBEJDSSPØRGSMÅL 7 1.3 FOKUSERING OG AFGRÆNSNING 8\nIndholdsfortegnelse 1. PROBLEMFELT 2 1.2 PROBLEMFORMULERING 7 1.2.1 UDDYBNING AF PROBLEMFORMULERING OG ARBEJDSSPØRGSMÅL 7 1.3 FOKUSERING OG AFGRÆNSNING 8 2. TEORIAPPARAT 9 2.1 SAMMENHÆNG I ANALYSESTRUKTUREN Læs mere Den danske solcelleindustris konkurrenceevne\nDen danske solcelleindustris konkurrenceevne - En komparativ analyse Roskilde Universitet Det Samfundsvidenskabelige Basisstudie 4. semester HA-Projekt, forår 2010 Vejleder: Morten Juel Hansen Hus 22.1, Læs mere 1 Problemfelt... 3. 1.1 Problemformulering... 6. 1.1.1 Arbejdsspørgsmål... 7. 2 Projektdesign... 8. 3. Metode og Videnskabsteori...\nIndholdsfortegnelse 1 Problemfelt... 3 1.1 Problemformulering... 6 1.1.1 Arbejdsspørgsmål... 7 2 Projektdesign... 8 3. Metode og Videnskabsteori... 10 3.1 Videnskabsteoretiske overvejelser... 10 3.2 Del Læs mere -En virksomhed i modvind? Bachelorprojekt 2005 Roskilde UniversitetsCenter. Vejleder: Lone Samuelsen\nDet nye Vestas -En virksomhed i modvind? Bachelorprojekt 2005 Roskilde UniversitetsCenter Vejleder: Lone Samuelsen Af:Sultan Cevik Martin Sømod Jensen Casper Saust Lars Kyrø Indholdsfortegnelse INDHOLDSFORTEGNELSE...1 Læs mere Projektrapport. 2. semester BP2\nProjektrapport 2. semester BP2 År: 2015 Semester: 2. semester Hus: Projekttitel: Tyskland - En stormagt i Europa? Projektvejleder: Jacob Dahl Rendtorff Gruppenummer: Studerende (fulde navn og studienummer): Læs mere Forside til projektrapport 3. semester, BP3:\nForside til projektrapport 3. semester, BP3: År: 2013 Semester: 1 semester merit Hus: P10 Dansk projekttitel: Offentlige investeringer og vækst et casestudie Engelsk projekttitel: Governmental investments Læs mere Standardforside til projekter og specialer\nROSKILDE UNIVERSITET Institut for Samfund og Globalisering Standardforside til projekter og specialer Projekt- eller specialetitel: Fattigdommens forbandelse i Zambia Projektseminar/værkstedsseminar: Internationale Læs mere KINA I AFRIKA. - Ressourcer og politisk magt -\nFORSVARSAKADEMIET Fakultet for Strategi og Militære Operationer VUT II/L 2008/2009 Kaptajn Lasse Sand KINA I AFRIKA - Ressourcer og politisk magt - - Med udgangspunkt i Offensiv Realisme foretages en analyse Læs mere Indhold. Forord 3 Kort om DONG Energy 6 Energiens udfordringer 8 Sådan arbejder vi 15\nAnsvArlighedsrApport 2006 Indhold Forord 3 Kort om DONG Energy 6 Energiens udfordringer 8 Sådan arbejder vi 15 Klimaet under pres 19 Hjælp til at spare på energien 25 DONG Energy og miljøet 29 Investering Læs mere En langtidsholdbar løsning for Limfjorden\nLotte Ruegaard Petersen, Jonas Dannevang, Mette Buhr Olsen, Niklas Lynge Gruppe 20 2. semester, 2012 En langtidsholdbar løsning for Limfjorden A Long lasting solution for the Limfjord - Stop ploven og Læs mere hvad der tjener Vestas bedst 4 Overblik 8 Det moderne globale samfund 10 Forandringens vinde 14 Udvikling og dialog 22 Projektforretning 26\nÅrsrapport 2005 hvad der tjener Vestas bedst 4 Overblik 8 Det moderne globale samfund 10 Udvikling af det moderne samfund kræver energi og politisk fremsynethed Vindkraft bider skeer med de fossile brændsler Læs mere Skifergas en gevinst for klimaet?\n1. februar 2013 RAPPORT I denne rapport analyserer Danmarks grønne tænketank CONCITO, hvorvidt udvinding af skifergas i Danmark og resten af Europa vil være en gevinst for klimaet. Konklusionen er, at Læs mere KAPITEL 1: INDLEDNING...5 KAPITEL 2: METODEOVERVEJELSER...10 3. ENERGIKORTLÆGNING AF VESTSJÆLLANDS AMT...21\nKAPITEL 1: INDLEDNING...5 1.1 Problemfelt...5 1.2 Problemformulering...8 KAPITEL 2: METODEOVERVEJELSER...10 2.1 Afgrænsninger...10 2.2 De to plansystemer...11 2.3 Det specifikke og det almene...12 2.4 Læs mere Kontraktdyrkning af kartofler i det nordlige Thailand\nKontraktdyrkning af kartofler i det nordlige Thailand Carina Wedell Andersen Integreret speciale på: Geografi ved Institut for Geografi og Internationale Udviklingsstudier Teksam ved Institut for Miljø, Læs mere Bæredygtighedsvurdering af Samsø år 2011\nBæredygtighedsvurdering af Samsø år 2011 med udgangspunkt i arbejdsenergi og kulstofbalance Støttet af velux fonden Bæredygtighedsvurdering af Samsø år 2011 med udgangspunkt i arbejdsenergi og kulstofbalance Læs mere ENERGIINDUSTRIENSHISTORISKE UDARBEJDET AF QUARTZ+CO JANUAR 2015\nENERGISEKTORENS ENERGIINDUSTRIENSHISTORISKE HISTORISKEOMSTILLING OG OMSTILLING BETYDNING OG FOR BETYDNING DANMARK FOR DANMARK UDARBEJDET AF QUARTZ+CO JANUAR 2015 FORORD Danmark har gennem de sidste 40 Læs mere STRATEGISK OMRÅDESTUDIE MAROKKO\nFORSVARSAKADEMIET Fakultet for Strategi og Militære Operationer VUT II/L-STK 2003/2004 KN J. U. B. LISE KN J. V. JAKOBSEN KL L. J. JENSEN OKTOBER 2003 STRATEGISK OMRÅDESTUDIE MAROKKO På baggrund af en Læs mere Muligheder for en samarbejdende forbrugskultur\nMuligheder for en samarbejdende forbrugskultur Af: Jeppe Grau Thomsen, Søren Frederik Hansen, Jonas Bergenholz, Aske Breinholt & Laura Andrea Friis-Rasmussen 2. semesterprojekt 2013, gruppe. 18 Roskilde Læs mere Foreninger og lokalsamfund To casestudier af lokalsamfund på Mors\nForeninger og lokalsamfund To casestudier af lokalsamfund på Mors Af Ole Zielke og Jon Urskov Pedersen Indholdsfortegnelse Indholdsfortegnelse...2 1. Forord...3 2. Problemformulering...4 2.1. Indledning...4 Læs mere Bæredygtighedsrapport 2009\nBæredygtighedsrapport 2009 Klima, vand og energi Grundfos-koncernen 2 3 Vi tror på, at morgendagens kunder i stigende grad vil forvente bæredygtige produkter. Ved at gribe initiativet i dag vil Grundfos Læs mere 2016 © DocPlayer.dk Fortrolighedspolitik | Servicevilkår | Feedback