Adelaide 12/13: FARVEL TIL DANMARK\nSå er det i morgen det går løs! Det er i morgen jeg skal vinke farvel til Danmark, i morgen flyet letter og i morgen at jeg vil krydse ækvator for første gang i mit liv. Man kan roligt sige at spændingen er ved at nå sit højeste og jeg har op til flere gange følt at mit hoved har været ved at eksploderer af alle de følelser der fylder mig i disse stunder. Jeg glæder mig så forfærdeligt meget, jeg er så utrolig nervøs, jeg er så spændt på hvad jeg vil møde og samtidig bange for at der er noget jeg har glemt - eller noget jeg burde have gjort anderledes. Men når alt kommer til alt er disse spørgsmål jeg først vil få svar på, når jeg tirsdag morgen vil lande i Adelaide.\nDe sidste par dage har jeg pakket tøj og ting fra mit værelse ned i flyttekasser og udover det proppet så meget som muligt ned i kufferten. Om jeg overholder vægtgrænsen det vil tiden vise...\nI dag skal jeg ud i HIK og være Roving umpire til UM. Det bliver meget rart at komme lidt væk fra pakningen og lige se alle tennis menneskerne en sidste gang :-)\nI går var jeg på bytur med faffe hvor jeg fik en bog om aboriginals, danske suvenirs til min familie og solcreme og så købte jeg nogle shorts og en neon gul bikini overdel. Så nu kan jeg simpelthen ikke komme i tanke om noget jeg mangler.\nMentalt prøver jeg nu blot at forberede mig på en i alt 34 timer lang flytur med 7,5 times tidsforskel oven i. Jeg bliver bombet når jeg når frem, det kan jeg vidst ikke komme uden om...\nVed ikke om der er mere jeg skal sige...\nI hvert fald nogle billeder ;-)\nSøen, så smuk\nMine nye sko! Er så glade for dem. (Striberne er pang blå!) ;-)\nMin kuffert - ikke engang færdig der...\nSøde Bella mus. Kommer til at savne dig!\nFarvel til farfar!\nSå siger jeg farvel for denne gang og snart også farvel til Danmark...\nHåber i alle sammen vil krydse fingre for min flyvetur i morgen!\nLOVE til jer\nIndsendt af Emilie Klinge Albrectsen kl. 03.20\nSKOLE UNIFORM, CYKEL OG MEGET MERE\nFØRSTE DAG I SKOLE\nJeg hedder Emilie, jeg er 16 år og grunden til at jeg har oprettet denne blog er, at jeg de næste 9-10 måneder vil befinde mig på den anden side jorden. Jeg skal være udvekslingsstudent i Adelaide, Australien og mit mål er løbende at opdatere denne side, så I herhjemme kan følge lidt med i hvad der sker.


Industrimuseet får grønt lys til nedrivning og stor udvidelse | hsfo.dk\nIndustrimuseet får grønt lys til nedrivning og stor udvidelse\nDen ny bygning skal rumme hovedindgang, café, udstilling og værksted. Museumsgrunden beskrives som kraftigt forurenet på grund af den drift af gasværk, bygningerne husede i perioden 1860-1969. Forureningen er undersøgt ad flere omgange, fremgår af politkernes beslutningsgrundlag for lokalplanen, og en ekspert har vurderet, at man "relativt nemt" kan sikre de nye bygningerne mod eventuel risiko for forureningsafdampning. Illustration fra lokalplanforslag: Horsens Kommune\nDanmarks Industrimuseum kan med en ny lokalplan i hånden formelt køre maskinparken i stilling. Der skal væltes bygninger og bygges en helt ny i op til 14 meters højde.\n04 feb. 2021 kl. 14:22\nHorsens: Danmarks Industrimuseum i Horsens har fået grønt lys til at rive en del af sine bygninger på museums-området på Gasvej ned og opføre en helt ny, op til 14 meter høj hovedindgang og udstillingssal.\nNedrivning og nybyggeri er en del af museets planer om en modernisering, der løber op i 40-50 millioner kroner, og leder Kristoffer Jensen har i de seneste måneder afventet et politisk ”ja” til den lokalplan, der tillader projektet.\nDet ”ja” er Horsens Kommunes plan- og miljøudvalg nu kommet med.\nKristoffer Jensen har tidligere luftet håb om, at finansieringen af den store udvidelse af industrimuseet - hvis alt gik i hak med fonde - kunne være på plads til sommer. Den prognose kom dog før seneste corona-nedlukning, og det er p.t. uvist, hvornår han for alvor kan sætte skub i forsøget på at rejse de krævede 40-50 millioner kroner til projektet hos landets fonde. Arkivfoto: Morten Pape\nKristoffer Jensen forklarer, at det dog ikke betyder, at han eller håndværkere sætter sig i gravemaskinerne og går i gang her og nu.\nVores hovedargument for tilbygningen er, at museets nuværende fortælling fader ud, når vi kommer til 1970.\nDen politiske godkendelse er først og fremmest et værktøj, museet kan bruge, når det skal ud at finde de mange millioner kroner hos fonde, som skal finansiere de ambitiøse drømme.\nStarter med forskønnelse\n- Det, vi konkret har planer om i første omgang, er en nedrivning af en af bygningerne på museumsgrunden – den grå bungalow. Det er første skridt i realiseringen af visionen, og det vil betyde, at vi kan gå i gang med en forskønnelse af udearealerne. De skal gøres mere attraktive og hænge bedre sammen med det ny havnebad (der er på vej få hundrede meter fra museet, red.) og den øvrige byudvikling, der sker omkring os, siger Kristoffer Jensen.\n- Når verden igen tillader det, vil vi så tage lokalplanen i lommen sammen med de visualiseringer, vi er tæt på at være færdige med, og rejse rundt med dem til fondene i et forsøg på for alvor at rejse penge til den store del af projektet: Nedrivningen af de resterende bygninger og opførelsen af den ny bygning, forklarer museumsdirektøren.\nNedrivninger skaber plads til nyt\nDe bygninger, der står for fald på den 1,3 hektar store museumsgrund, er ikke bevaringsværdige og omfatter det forhenværende Café Gaslight, en bungalow midt på grunden, en værkstedsbygning og et madpakkehus. Desuden flyttes en over 150 år gamle træ-udstillingsbygning, der i dag præsenterer museets samling af Nimbus-motorcykler.\nBungalowen midt på museumsgrunden bliver den første, der falder. Som de øvrige bygninger, der skal fjernes, er den ikke bevaringsværdig, som størstedelen af museets bygningsmasse ellers er. Foto fra Horsens Kommunes lokalplanoplæg\nDermed bliver der plads til den kommende tilbygning. Den beskrives som en klassisk shedtags-bygning, der matcher museets eksisterende bygningsmasse, men ifølge Kristoffer Jensen er det endnu for tidligt at lægge sig fast på det endelige udtryk. Hvornår den står klar, afhænger helt af, om fonde kan se fidusen.\nIndustrien lever stadig\nMålet med tilbygningen er dog klart. Der skal fokus på den nyere del af dansk industris historie.\n- Vores hovedargument for tilbygningen er, at museets nuværende fortælling fader ud, når vi kommer til 1970. Vi fortæller i dag om den tidlige industrialisering og udviklingen i 1900-tallet. Men ikke meget om, hvad der skete derefter. Det efterlader et indtryk af, at industrien holdt op med at være vigtig herhjemme, men vores ambition er at fortælle det modsatte.\n- Danmark blev ved med at være et industrisamfund, virksomhederne blev ved med at være vigtige for den danske velstand. Vi fik EF, globalisering og outsourcing, men industrien overlevede og er stadig med til at fastholde Danmark som et af rigeste lande i verden. Den historie vil vi fortælle i den ny bygning, siger Kristoffer Jensen.\nAlberts drøm lever videre: Idrætsarkivet har eksisteret i 25...


Enhedsfront, “folkeregering” og kommunistisk samling\nDe marxistisk-leninistiske principper er ikke et spørgsmål om kejserens skæg, men om de videnskabeligt funderede analyser, der skal danne grundlaget for et forenet og stærkt kommunistisk parti, der kan lede kampen for knusning af borgerskabets diktatur og opbygningen af socialismen. Alternativet er nye nederlag, nye tilbageslag for den revolutionære sag\n.Når en valgdag nærmer sig, afsløres i reglen de forskellige venstrekræfters sande natur. Her gives lejlighed til at vise, hvad man står for. Har man ambitioner med det\nparlamentariske arbejde, og i så fald hvilke? Er man for en afsløring af parlamentarismens begrænsninger og de etablerede partiers lakajtjeneste for borgerskabet, eller er man mere til "realpolitisk" taktikeri med frieri til Socialdemokratiet og andre reformister om regerings- eller kommunalbestyrelsessamarbejde?\nKommunisternes holdning burde ligge klar. Den parlamentariske arena er først og fremmest et sted, der kan anvendes til afsløring af borgerskabets diktatur. Det er ikke igennem parlamentet, at de afgørende forandringer kommer. Det parlamentariske arbejde må altid underordnes massearbejdet. Parlamentarisk arbejde kan aldrig gøre det ud for massearbejde.\nHoldningen til det parlamentariske system er imidlertid et felt, der har forårsaget usikkerhed og vaklen i den kommunistiske bevægelse. Den taktiske situation heromkring har været højst forskellig og givet sig udtryk i højst forskellige metoder. Det er for den kommunistiske bevægelse altid vigtigt at udlede grundlaget for valget af metode, vores strategiske dagsorden, men dette grundlag har ikke altid stået klart.\nDen fremherskende usikkerhed i forhold til det borgerlige demokrati kan nemt udnyttes af opportunistiske strømninger til at indgive illusioner om en parlamentarisk, fredelig vej til socialismen. Legalistiske og parlamentaristisk fikserede strategier har i forskellige kommunistpartier i tidens løb afsløret et kvalitativt højreskred, revisionisme, hvis omdrejningspunkt har været en reel fornægtelse af den marxistiske statsopfattelse.\nEn af metoderne til at gøre dette er at plukke hid og did i historien, i klassiske tekster og i udenlandske partiers erfaringer, stykke de udvalgte stumper sammen og fremføre dette som et partis eller en bevægelses "videnskabeligt" funderede linje. En nys udkommen pjece fra rest-DKP/ML, "Kommunistisk samling - mod monopolkapitalismen", giver et eksempel på denne gammelkendte revisionistiske metode.\nVoldtægtsforsøg på Dimitrov\nDa det revisionistiske DKP i efterkrigstiden skulle legitimere den Moskva-dikterede såkaldte antimonopolistiske strategi, blev den gæve gamle bulgarske Komintern-leder Georgi Dimitrov trukket frem.\nDimitrov sammenfattede i midten af 30’erne den daværende situation, hvor fascisme og krig lurede lige om hjørnet i hele Europa, og fremlagde i den forbindelse muligheden for under visse betingelser at indgå i en enhedsfrontregering med politiske kræfter, der kunne forsvare det borgerlige demokrati mod fascismen. Disse betingelser handlede først fremmest om, at det politiske system og det borgerlige statsapparat skulle være i funktionel krise, og at de etablerede politiske kræfter og befolkningsmajoriteten var gennemsyret af antifascisme, men endnu ikke moden til socialistisk revolution.\nI sådanne tilfælde mente Dimitrov, at der kunne skabes en regering på basis af en antifascistisk enhedsfront. En sådan regering kunne dannes i tilfælde, hvor det kommunistiske parti og den revolutionære bevægelse ikke var stærk nok til umiddelbart at omstyrte den borgerlige statsmagt og indføre proletariatets diktatur, men måtte nøjes med at sikre arbejderklassens og kommunistpartiets relative handlefrihed under det almindelige borgerlige diktatur og forsvare det borgerlige demokrati mod fascismen.\nDimitrov advarede mod at forenkle spørgsmålet og mod, at en enhedsfrontregering betragtedes som en nødvendig etape på vejen mod socialismen. Revolutionen og socialismen måtte ifølge Dimitrov (selvfølgelig) baseres på den politisk og fysisk stærke massebevægelse uden for parlamentets mure. Dimitrov end ikke antydede en mulighed for "fredelig overgang" til socialismen; ej heller gjorde Marx eller Lenin.\nEnhedsfrontregeringen var en taktisk mulighed i en særlig historisk situation, i kampen mod fascismen, med den mægtige Sovjetunion i ryggen. Ikke et almengyldigt princip. Historien giver endvidere ikke ét eneste eksempel på en sådan vellykket enhedsfrontregering, der ad fredelig vej har ført til socialisme. Ingen aktuel analyse når frem til, at imperialismen er blevet mere fredelig, at der er blevet større spillerum for blødere overgangsformer til socialismen, tværtimod.\nDet er et kernespørgsmål, hvorvidt man opfatter enhedsfrontens konkrete udformning som taktisk eller strategisk. Alle erfaringer og seriøse analyser viser, at enhedsarbejdets betingelser er højst omskiftelige, at enhedsfrontens karakter og rolle afhænger af disse betingelser og derfor er taktisk.\nDKP fordrejede Dimitrov for - i en helt anden historisk situation - at give teoretisk påskud for at søge alliance med Socialdemokratiet med sigte på at danne en "arbejderregering".\nNoget lignende gør sig i dag gældende i det reformerede DKP/ML. Selvom Dimitrov i pjecen ikke nævnes udtrykkeligt som kilde til partiets nye strategi for tilnærmelse til revolutionen, er det utvivlsomt herfra legitimationen hentes, hvilket ses i partiavisen Dagbladet Arbejderens ugentlige "studiespalte".\nDKP/ML’s nye pjece lægger en overvældende vægt på at spekulere i parlamentaristiske baner, når vejen til socialismen fremlægges. Nøglepunktet er forestillingen om, at der kan dannes en "folkelig regering" på basis af et "anti-monopolistisk flertal" i folketinget. En sådan regering skal ifølge DKP/ML "forsvare arbejderklassens og folkets interesser", "forsvare og udbygge det borgerlige demokrati" og "forberede den endelige overgang til socialismen".\nDer omtaltes en "anti-monopolistisk alliance", som skal samle et befolkningsflertal. Selvom det bekendes, at denne alliances vigtigste arbejdsfelt er uden for parlamentet, omhandler pjecen altovervejende parlamentarisk taktik.\nHvilken alliance tales der om? Pjecen lader ikke megen tvivl om fortolkningen. Et helt kapitel vies til "Forholdet til Socialdemokratiet og andre partier". I dette kapitel kan teksten ikke udlægges anderledes, end at DKP/ML nu mener, at den vigtigste målgruppe for enhedspolitikken er "venstre"-socialdemokraterne. Det hedder i pjecen:\n"Selv blandt socialdemokratiske ledere og tilmed i folketingsgruppen findes der kræfter, der er bekymrede over den neoliberalistiske politik. Det er med disse kræfter, som kommunisterne allerede i vidt omfang samarbejder med, at aktionsenheden og samarbejdet i første omgang må udvikles."\nDimitrov udtalte sig i 30’erne om Socialdemokratierne som delt i fløje, hvoraf den til venstre kunne vindes for revolutionære positioner. Venstrefløjen i Socialdemokratiet var dengang et hovedobjekt for revolutionær enhedstaktik.\nHvis det fornyede DKP/ML overfører denne vurdering til dagens Danmark, har partiet imidlertid et forklaringsproblem. Af pjecens vægtning og sammenstilling af spørgsmålene fremgår det nemlig klart, at den omtalte aktionsenhed skal være udgangspunktet for den "taktiske" anti-monopolistiske alliance - som nødvendigvis må være strategisk af natur, hvis dette skal give mening. Pjecens forsøg på garderinger kan ikke skjule den lyserøde tråd.\nSocialdemokratiet er i dag ved slutningen af en proces, for enden af hvilken det ikke længere definerer sig som et arbejderparti. Socialdemokratiet er i den nuværende EU-sammenhæng borgerskabets foretrukne forvalter, der skal lede befolkningen ind i Unionen. Socialdemokratiet fører - med fraser om "solidaritet" - åbent borgerlig politik og spiller rollen som borgerskabets folkeforfører nr. 1. Socialdemokratiet bør i denne situation være objekt for kommunisternes skarpe kritik, afsløring og angreb, ikke frierier.\nDKP/ML’s enhedsdrømme med "venstre"-socialdemokraterne bygger på falske forudsætninger og vil få det modsatte af den erklæret tilsigtede konsekvens. Socialdemokratiet er ikke længere et politisk monopolforetagende i arbejderklassen, og det har ikke længere en nævneværdig, resurserig venstrefløj. Den strømning, der tidligere var politisk samlet i Socialdemokratiets venstrefløj, befinder sig i dag i både SF og Enhedslisten. Hvis DKP/ML mener noget andet, må det være op til partiet at fremlægge bevisbyrde for påstanden, der danner basis for, hvad partiet mener skal være hele den kommunistiske bevægelses strategi.\nEnhed og enhed\ner forskellige ting\nEnhedsfrontarbejdet er i dag så vigtigt som nogensinde. En taktik for dette arbejde må imidlertid bygge på seriøse analyser af 1997-Danmarks sociologiske struktur, af landets revolutionære potentiale og af styrkeforholdene. Man må gøre sig klart, om enhedsfronten i den givne situation forsvarer den nationale suverænitet - som Folkebevægelsen mod EF-Unionen - om vi taler om revolutionær faglig opposition, om antifascisme - eller om selve den revolutionære overgang. DKP/ML legitimerer sig ved at henvise til positiv praksis med aktionsenhed med "venstre"-socialdemokrater, men herfra er der immervæk et stykke vej til at ville stifte en strategisk "enhedsfront" specifikt med disse kræfter og gøre dette til kardinalpunktet for overgangen til socialismen.\nDKP/ML’s fejlagtige "enhedsfront"-strategi fører til manglende kritik af Socialdemokratiet og til faglige og parlamentariske karriereambitioner. De folkelige bevægelser gøres paradoksalt nok til objekt for snævre partiinteresser, hvilket sås i partiets regulære splittelsesforsøg på Folkebevægelsens nylige landsmøde. DKP/ML’s nye opfattelse af massearbejdet ses også i partiets forhold til Rød Ungdom, som søges gjort til en DKU-inspireret løs bevægelse koncentreret om enkeltsagskampe, styret fra DKP/ML, uden politikudvikling, og uden at organisationen søges knyttet til den kommunistiske bevægelse. DKP/ML’s nye overenskomstudspil har endvidere nedrevideret tidligere kampkrav i realpolitikkens uerklærede navn.\nFøljetonen fortsættes utvivlsomt, og den er ved at blive en ren gyser. DKP/ML’s nye linje er ikke spor ny. Det er gammel revisionistisk DKP-vin på nye flasker. Det antimonopolistiske demokrati i nypudset halvfemser-udgave.\nDKP/ML opfordrer officielt til åben diskussion i den kommunistiske bevægelse om disse spørgsmål og om spørgsmålet om samling af kommunisterne i ét parti. Bunken af afviste marxistisk-leninistiske indlæg herom til Dagbladet Arbejderen er imidlertid anseelig. Partiets åbenhed er kun for de udvalgte.\nDKP/ML gør intet for at bortrydde den forvirring, der gælder i den kommunistiske bevægelse omkring enhedsarbejdet. Man kunne begynde med at slå fast, at der er forskel på aktionsenhed og enhedsfront på den ene side og samling af kommunisterne på den anden side. Der er tale om to kvalitativt forskellige enhedsopgaver, som ikke må blandes sammen, som det gøres i DKP/ML-pjecen.\nDe marxistisk-leninistiske principper er ikke et spørgsmål om kejserens skæg, men om de videnskabeligt funderede analyser, der skal danne grundlaget for et forenet og stærkt kommunistisk parti, der kan lede kampen for knusning af borgerskabets diktatur og opbygningen af socialismen. Alternativet er nye nederlag, nye tilbageslag for den revolutionære sag. DKP/ML’s nye pjece nævner ikke ordet revisionisme én gang, endsige drager erfaringerne med den moderne revisionisme i den kommunistiske bevægelse.\nDet vil imidlertid være rimeligt at antage, at DKP/ML med sin nye linje, der er udviklet yderligere i denne pjece, har sat sig selv på et sidespor. "Masseparti"-parolen, som selvsikkert blev lanceret ved kup-eksklusionerne og sprængningen i juni i år, lader allerede til at være fejet diskret ind under gulvtæppet. Som en nærsynet vejrhane dingler partiet for vinden, kompasset er smidt væk, og af mangel på politisk potens bejler man betingelsesløst til øst og vest.\nDet kan ikke tages seriøst. Enheden i den kommunistiske bevægelse frem mod samlingen i ét stærkt parti må funderes på marxismen-leninismen, på enighed om den marxistiske statsopfattelse, på enighed om den leninistiske partiopfattelse, på afvisning af revisionismen. Den må skabes ud fra ikke blot aktionsenhed, men politikudvikling i basis. Ingen skjulte dagsordener kan accepteres. OKTOBER har i dag som den eneste politiske kraft påtaget sig arbejdet for denne principfaste enhed og samling. Derfor skys OKTOBER som pesten af DKP/ML.


FALSK: Klinisk undersøgelse betaler dig $ 3.000 pr. Uge for at ryge marihuana\nPåstand:Den føderale regering betaler i øjeblikket folk $ 3.000 om ugen for at ryge ukrudt som en del af en undersøgelse.\nEksempel: [ Indsamlet via e-mail, november 2015 ]\nDer er et internetrygt, hvor du kan få betalt for at ryge marihuana. Denne betalte undersøgelse siges at betale 3000 dollars for at teste brugen af rygning.\nOprindelse: I slutningen af november 2015 rapporterede flere marihuana-blogs, at den føderale regering i øjeblikket rekrutterede emner til en undersøgelse af marihuana. Ifølge rygterne ville deltagerne blive betalt $ 3.000 om ugen for simpelthen at puste den magiske drage i seks måneder. En af de mest populære versioner af kravet var offentliggjort ved Green Rush Daily den 28. november 2015:\nUnited States National Research Center (NRC) er blevet bestilt af National Institute of Drug Abuse (NIDA) til at gennemføre en medicinsk undersøgelse til forskning i virkningen af marihuana på kroppen. ”Dette er en af de første, meget lovende undersøgelser, der endelig afslører svaret på den ældgamle erhvervelse, at marihuana-brugere er 'Just Lazy',' sagde forsker Michael Gregory. 'Det er en spændende ny undersøgelse, der muligvis skubber lovligheden af marihuana til alle 50 stater.' Hver deltager bliver forpligtet til at blive på anlægget i seks måneder, mens han udfører forskellige opgaver såsom rengøring, læsning og ser tv, da de vurderes af medicinsk personale. Forskere håber at samle over 300 rekrutter i deres faciliteter for at starte denne undersøgelse.\nTilsvarende en 25. november 2015 stolpe på Den fælles blog oprindeligt afsluttet med at sige:\nForskere, der ønsker at samle over 300 rekrutter i deres faciliteter, inden undersøgelsen begynder, får disse rekrutter betalt $ 3.000 for hver uge, de deltager i undersøgelsen. I øjeblikket accepterer NRC ikke nye ansøgere til dem, der ønsker at deltage i undersøgelsen, selvom det forventes at ændre sig i den nærmeste fremtid, opdaterer vi denne artikel, når den gør det.\nImidlertid bemærkede en note, der senere blev tilføjet denne artikel, at sådanne rapporter var falske:\n[OPDATERING: NIDA har nået ud til os for at fortælle os, at de faktisk ikke i øjeblikket gennemfører den ovennævnte undersøgelse, som det er blevet fejlagtigt rapporteret af en række medier. Vi beklager forvirringen.]\nIterationer af rygten, der blev offentliggjort i november 2015, forsømte at nævne kilder til påstanden. rygterets første optræden så ud til at være i begyndelsen af september 2015 artikel (nu utilgængelig) med titlen ”Klinisk undersøgelse betaler dig $ 3.000 pr. Uge for at ryge marihuana” udgivet af webstedet for falske nyheder Nyhedsur33 (og tidligere til lignende falske nyhedswebsted Nu8Nyheder ):\nKlinisk undersøgelse betaler dig $ 3.000 pr. Uge for at ryge marihuana - https://t.co/YdJJxpT4tK - NewsWatch33 (@ NewsWatch33) 5. september 2015\nNyhedsur33 er kendt som en leverandør af fabrikerede nyheder (arrangeret til at ligne et rigtigt nyhedswebsted). Tidligere hoaxes spredt af Nyhedsur33 inkluderer falske påstande om, at tilhængere skaffede $ 4 millioner til forsvar for Charleston skyder mistænkt Dylann Roof , at en pige døde af elektrisk stød på grund af sine iPhone'er ørepropper , at Jay-Z og Beyonce købte rettighederne til Konfødererede flag, som den føderale regering indlejrede billig cigarer med lytteudstyr, der femten dage af mørke ville forekomme i november 2015, at en xBox disk dræbte en spiller ved udkast fra konsollen, og at en Star wars fan begået selvmord fordi sorte skuespillere optrådte i en film.\nDen 2. december 2015 en repræsentant for det nationale forskningscenter (som har adresseret kravet på dets websted) kontaktede os angående rygterne for at sige:\nJeg er hos National Research Center (NRC), og jeg vil også gerne bekræfte, at denne marihuana-undersøgelse er falsk, og at vi på ingen måde udfører nogen forskning relateret til marihuana.\nnancy pelosi wrap up smear fuld video


AC10 Custom er nu tilgængelig i en vintage sort farvemodel.\nAC10 var en af de første forstærkere, der bærer VOX-navnet og har længe været forgudet for sin evne til at opnå fyldige og velformulerede rørtoner ved håndterbare volumener. AC10C1 er en moderne tage på dette klassiske design, mere kraftfuld end AC4, men mere bærbar end AC15, og byder på den klassiske Top Boost kredsløb, gør det muligt at give både klassiske og moderne toner. Derhjemme, i studiet, eller på scenen, er dette den perfekte guitar forstærker til enhver situation. Denne AC10 Custom er nu tilgængelig i en vintage sort farve model.\nVB (Vintage Black) refererer til gitter klud, der var specielt anvendt i 60'erne. Det giver en intens udseende med en noget anderledes smag end standard brun.\nGå ikke glip af denne mulighed for at opleve en endnu mere raffineret AC10 Custom VB.\nUdstyret med en 10" CELESTION G10-45 Creamback-højttaler\nAC10C1 VB bruger en 10"-CELESTION G10-45 Creamback-højttaler, der er karakteristisk for dens kraftfulde mellemtone- og funklende højfrekvenser.\nUdstyret med vakuumrør lavet af JJ Electronics\nI både forforstærker og forstærker har enheden vakuumrør lavet af JJ Electronics, der er kendt for deres lyd. Rene lyde er endnu klarere, og crunch / forvrængning lyde bevarer deres form, leverer en tone med en forbedret definition.\nBortset fra farven på enheden og højttaleren, specifikationerne er identiske med den oprindelige farve ac10C1


VinAvisen - Nyheder for uge 17. 2009\nFra 20. april til 26. april 2009\n............... .... .\nMafia bag svindel med champagne\n– Hvis De ønsker champagne til forretten, kan jeg anbefale en flaske Champagne Pierre Plantard eller Raymond Vadim. Sådan har tjernerne i flere britiske restauranter indtil for nylig vejledt gæsterne.\nBegge navne lyder umiddelbart tilforladelige og champagneagtige, og troværdigheden understreges af flaskernes elegant udførte etiketter. Den kunne være champagne-mærker. Men navnene på champagnehusene er fiktive, og indholdet i flaskerne er alt andet end ædel champagne.\nBoblevinene er fremstillet i Norditalien, og det er ifølge flere udenlandske aviser den italienske mafia, der står bag de forfalskede champagner, som omfatter flere fransk klingende navne end de nævnte to.\nSvindelen med vinen blev opdaget ved et tilfælde under en rutinekontrol ved den franske grænse, da tolderne kikkede i lastrummet på en lastbil. Her fandt de 2000 flasker "champagne", og mistanken blev vakt, da en af de franske toldere opdagede, at der var stavefejl på etiketterne og et forkert postnummer på byen Epernay i Champagne.\nStadig falske flasker i omløb\nFlaskerne i lastvognen blev konfiskeret og det italienske politi pudset på sagen. Siden har politiet udført razziaer i en række mafia-værksteder i byen Torino, hvor den falske champagne er blevet tappet på flasker og har fået påsat etiketter. 25.000 flasker er beslaglagt, men man regner man med, at svindlerne har sendt i alt omkring 300.000 forfalskede flasker ud på det europæiske marked.\nDet er derfor ikke kun de britiske restaurantgæster, der er blevet snydt; også hos italienske købmænd og i mindre supermarkeder har man fundet de falske flasker. Her er de blevet solgt til et beløb svarende til 85 kr. flasken – en pris, der i sig selv må siges at virke lidt mistænkelig. Selv i Frankrig har intetanende forbrugere sat "champagnerne" på bordet.\nNår man besøger Galicien i det nordvestlige Spanien, er man i hvidvinsland. En af de vigtigste druer i området er Albariño, og her er der tale om den ægte vare.\nDrue-forvirring i Australien\nHvidvinsdruen Albariño vinder stadig større udbredelse i Australien. Den kan tåle tørke og høje temperaturer, hvilket er et gode, når det gælder det australske klima. Og så elsker de australske forbrugere hvidvine på netop denne drue.\nDruen Albariño stammer fra Spanien, hvor den lægger most til nogle af de aller bedste hvidvine.\nNu har en ny undersøgelse, foretaget af organisationen CSIRO (Commonwealth Scientific and Industrial Research Organization), bragt sindene i oprør hos de australske Albariño-producenter. CSIRO, som importerer vinplanter til Australien og distribuerer aflæggere til vinhusene, har nemlig fundet frem til, at det måske slet ikke er Albariño-vinplanter, som er endt hos producenterne.\nFransk professor opdagede fejlen\nAllerede sidste år blev der ifølge Winespectator rejst mistanke om de Albariño-druer, som dyrkes i Australien. Det var den franske professor Jean-Michel Boursiquot, som under et besøg "down under" så nærmere på nogle vinstokke og ytrede, at de i påfaldende grad mindede om de vinstokke, der bærer druen Savagnin Blanc – en ikke særlig kendt drue, som næsten udelukkende dyrkes i det franske Jura-område. Det var i øvrigt også Boursiquot, der i 1993 fandt ud af, at Merlot-druerne i de chilenske vinmarker var Carmenère-druer – så han er en mand, man lytter til.\nAfledt af Boursiquots iagttagelse sammenlignede CSIRO DNA-prøver af såvel Savagnin Blanc som Albariño fra Spanien med de formodede Albariño-vinstokke i egen beholdning. Og resultatet efterlod ingen tvivl: Det var Savagnin-vinplanter, som organisationen havde distribueret til de australske vinproducenter, og som nu dyrkes på vinmarkerne.\nNye etiketter på alle flaskerne\nNu skulle man måske ikke tro, at det kunne være et særligt stort problem, om hvidvinen er fremstillet på den ene eller anden drue – så længe den bare smager godt.\nMen afsløringen kan have store økonomiske konsekvenser for Albariño-producenterne.\nCSIRO forlanger nemlig nu, at der fremover skal stå Savagnin Blanc på vinflaskernes etiketter, og det ærgrer producenterne, nu hvor Albariño var et godt indarbejdet og kendt navn blandt forbrugerne.\nHos vinproducenten Tscharke i Barossa Valley giver nyheden for alvor grå hår i hovedet. Tscharke er den første og største producent af vine på Albariño, og hos vinhuset er den nyeste årgang forsynet med etiketter, pakket og parat til eksport. Nu skal de mange kasser højst sandsynligt åbnes, og etiketterne laves om.\nDe australske vinproducenter er harme over, at CSIRO ikke testede druesorten, før organisationen begyndte at distribuere planterne.\nChampagneprop af metal\nDesignfirmaet Alcan Packaging, der med sit Stelvin-skruelåg er verdens største leverandør af skruelåg, har efter ordrer fra champagnehuset Duval-Leroy udviklet en efter sigende revolutionerende metalprop til erstatning af korkproppen til champagne. Firmaet lover, at når champagneflasken åbnes, vil man stadig kunne høre det helt rigtige og festlige "pop".\nProppen, hvis udformning stadig er en hemmelighed, vil ifølge Decanter blive præsenteret på flasker med Clos des Bouveries-champagne fra Duval-Leroy ved den kommende London International Wine Fair i maj.\nChampagnehuset bebuder, at årsagen til, at man vil begynde at bruge den smarte nye prop, er, at man vil undgå proppede champagner.\nI første omgang vil Duval-Leroy sende et begrænset antal af de metal-kronede flasker på markedet for at lodde forbrugernes reaktion. Metal-lukningen er fremstillet, så den kan bruges på en lang række forskellige mousserende vine.\nWinetrader Shop, der ligger i Sølvgade i København, byder både på hverdagsvine og kostbare investeringsvine - samt alt det, der ligger midt imellem. De fornemmeste vine befinder sig i en særlig kælder, som kaldes for "Bottles to die for" (til højre).\nSpændende ny vinforretning i København\nEt nyt mekka for vinentusiaster – en gigantisk vinforretning, Winetrader Shop, med omkring 19.000 flasker på hylderne – har slået dørene op i hjertet af København.\nDet er vininvesteringsfirmaet Winetrader.dk, der står bag forretningen, hvor man da også kan finde rigtig mange fornemme dråber, som det er værd at investere i. Men som ejeren af firmaet, Lars Andersson, siger, så skal det være muligt for enhver at komme ind i forretningen, se på nogle af verdens kostbareste vine og gå ud igen med et par flasker hverdagsvin under armen. Netop derfor finder man alt på hylderne lige fra gode australiere og chilenere i den billige ende af prisskalaen til en 18 liters flaske Château Cheval Blanc årgang 2000 til 450.000 kr. Sidstnævnte samt andre kostbarheder befinder sig i en sand Aladdins hule under den store forretning. "Bottles to die for" kalder Lars Andersson dette vinøse raritetskabinet.\nPå forretningens i alt 400 kvadratmeter vil der ud over vinsalget også blive afholdt vinarrangementer af forskellig art, ligesom mindre grupper vil kunne bestille såvel enkle vinsmagninger som gourmetmiddage med vine til. Der er yderligere oplysninger at hente på www.winetrader.dk.\nPunktum for strid i New York\nI uge 52 2008 fortalte vi om New Yorks guvernør, David Paterson, der som led i et nyt budgetforslag ville tillade salg af vin i statens 19.000 supermarkeder. Forslaget vakte alt andet end begejstring hos New Yorks 2400 vin- og spiritushandlere, der siden tidernes morgen har haft eneret på handelen med vin.\nDe handlende har demonstreret og samlet støtteunderskrifter ind fra statens vinhuse, siden guvernøren kom med sit forslag. Og måske har det påvirket myndighederne. I hvert fald er lovforslaget nu blevet forkastet til stor jubel for de handlende. Fremover må vinglade newyorkere derfor stadig købe deres vin i vin- og spiritusforretningerne.\n115 fans af VinAvisen\nFor nogle uger siden oprettede en af vore læsere, Frans Josef Meyer, en gruppe i Facebook, som han kaldte "Fanklub for VinAvisen".\nVi er naturligvis meget beærede – vi er selv fans – og konstaterer, at der i dag er 115 medlemmer af klubben. Der er endog en hund ved navn Bente Petersen.\nDer er oprettet en lignende fanklub for Weekendavisen. Den har 134 medlemmer, så vi føler os ligefrem som en af de store aviser.\nNogle har skrevet venlige ord på Facebooks såkaldte "væg" (tak for ordene), og den gamle redaktør har fundet ud af, hvordan man lægger et billede ind. Han var selv en af de allerførste på Facebook – en flok søde veninder til et af familiens unge mennesker førte ham ind i lyksalighederne.\nHvis man er med i Facebook, vil man kunne se fansiden ved at klikke her.\nÆldre årgange af Château Leoville Barton. Årgang 2008 er fra vinslottet prissat til 4 euro mindre end for årgang 2007.\nDyk i prisen på Château Latour\nSom vi fortalte i sidste uge, har Château Angelus i Saint Emilion som det første af vinslottene i Bordeaux løftet sløret for den pris, som de handlende kan købe den nye årgang 2008 til. Vinslottet har valgt at skære prisen ned med hele 40% i forhold til årgang 2007, så den kommer til at ligge på 50 euro (cirka 225 kr.).\nNu er det berømte 1. Cru vinslot Château Latour fulgt efter med primeur-prisen for sin nye vin, og den lyder ifølge Decanter på 110 euro (cirka 820 kr.) flasken, hvilket er en reducering på 45%. Også her er der altså blevet lyttet til de handlende, der hævder, at de vil få svært ved at sælge Bordeaux-årgangen, medmindre priserne fra vinslottene skæres kraftigt ned.\nNetop Château Latour 2008 har fået yderst rosende ord med på vejen – blandt andet fra Steven Spurrier, en af Storbritanniens mest anerkendte vinskribenter.\nChâteau Mouton Rothschild underbyder\nDårligt nok var Latour kommet med sin pris, før et andet 1. Cru vinslot, Mouton Rothschild, fulgte i kølvandet og underbød med en pris for sin vin på kun 100 euro (cirka 745 kr.) – halvdelen af prisen for årgang 2007. Det er dog kun halvdelen af vinslottets produktion, der er blevet frigivet til denne pris. Som det er kotume i Bordeaux frigives vinen fra slottene i partier (tranches, "skiver"), så man kan ikke være sikker på, at de lave priser gælder for de kommende partier. Fra Mouton Rothschild lyder det, at prisen på næste tranche vil blive højere – dog langt fra de 180 euro (cirka 1340 kr.), som der har været forlydender om.\nAndre vinslotte følger trop\nFlere andre vinslotte har offentliggjort deres priser – og alle har de ladet priserne falde. Det gælder blandt andet Château Gruaud Larose i Saint Julien, som har sat prisen på sin årgang 2008 til 19,5 euro (cirka 145 kr.) pr. flaske mod 24 euro (cirka 180 kr.) for årgang 2007, og Château Leoville Barton med sin pris på 23 euro (cirka 170 kr.) flasken – en reducering fra 27 euro (cirka 200 kr.) for årgangen før.\nNoget tyder på, at prisfaldet hjælper på afsætningen – i hvert fald, når det gælder de lidt mindre kostbare Bordeauxvine. Leoville Barton fik således solgt 85% af sin produktion samme dag, som prisen blev lanceret. .\nAuktions-succes i Hong Kong\nHong Kong er blevet et nyt centrum for salg af fornemme vine. Det blev endnu engang understreget ved en nyligt afholdt vinauktion, hvor Sotheby’s solgte vinene fra en amerikansk vinsamlers skatkammer.\nAuktionens 750 emner indbragte ifølge Decanter i alt 50 millioner HKD (cirka 36,5 mio. kr.) – omtrent det dobbelte af vurderingen.\nBlandt højdepunkterne var ni kasser med Domaine de la Romanée-Conti fra 1996, som blev solgt til samme byder for 1,3 mio. HKD (cirka 950.000 kr.). Og så kom hele fem Jéroboams (3- liters flasker) af Château Mouton-Rothschild årgang 2000 under hammeren, hvor de blev solgt for i alt 605.000 HKD (cirka 440.000 kr.). Vurderingen lød på 175.000 HKD (cirka 128.000 kr.).\nAuktionen lokkede mange nye vinsamlere til – ikke mindst fra moderlandet Kina.\n...... ....... ........................... ....... ......\n<< Den gamle kro Krone med det stejle Höllenberg (helvedesbjerget) som bagtæppe. Billedet bringer vi længere nede som denne uges STORE billede.\n< Til højre Weingut Krones medejer og daglige leder, Tom Driesenberg, der i onsdags præsenterede sine vine i København.\nKroen Krone og dens vingård\nSejler man ned ad Rhinen fra Mainz, er der en strækning, som ikke løber mod nord, men fra øst mod vest. Og på skråningerne ned mod dette løb, velsignet af varme og lys fra flodens spejl, gror Rheingaus prægtige vine.\nVed Rüdesheim og Bingen drejer floden atter mod nord, og lige efter knækket passerer den landsbyen Assmannshausen med den gamle kro Krone og dens vingård med Tysklands berømte rødvin.\nNår man for 30 år siden talte om tysk rødvin, tænkte man kun på vinen fra den nordlige region i Ahr-dalen samt på vinen fra Assmannshausen. I dag er 39,5% af al tysk vin rødvin; men Assmannshausen er stadig noget særligt, og vingården holder fanen højt.\nBesøg fra Weingut Krone\nKroen Krone blev grundlagt i 1541, mens den 60 m lange vinkælder, der er gravet ind i det stejle bjerg bag kroen er fra 1860. I mere end 100 år var kro og kælder i samme families eje, men i 2003 blev Weingut Krone og bjerget Höllenberg (helvedesbjerget) solgt fra, og i dag ejes vingården af familierne Jung og Drieseberg med Tom Drieseberg som daglig leder – han kommer fra Weingüter Wegeler, som har marker i både Mosel, Pfalz og Rheingau.\nI onsdags var Tom Drieseberg på besøg hos sin danske importør, der meget apropos hedder Krone Vin, og ved en smagning nød vi ni af Weingut Krones dejlige flasker, nogle af dem i to årgange.\nDet vidunderlige Rheingau\nTom Drieseberg var et godt bekendtskab. Under smagningen fortalte han levende om sit liv som vinbonde – et liv, der måske ikke belønnes med fyrstelige indtægter, men som leves med stor lidenskab og glæden ved at lave fornemme vine.\nHan var en mand fuld af historier om det vidunderlige Rheingau og dets åbne og venlige befolkning (mens han beskrev dem ovre i Mosel som mere tillukkede og afvisende).\nI Rheingau lever man livet, fortalte han: Hvis du ser nogen i Rheingau drikke, så gør ham selskab. Og ser du nogen spise, så gør ham selskab. Men hvis du ser nogen arbejde, så lad ham være i fred.\nSpätburgunder og Riesling\nHovedtemaet ved smagningen burde have været rødvinsdruen Spätburgunder, som Assmannshausen er berømt for – druen, der hjemme i Frankrig hedder Pinot Noir. Men Tom Drieseberg snakkede nok så meget om Riesling, der er Rheingaus fanebærer, og der kom da også nogle fantastisk dejlige Riesling-vine i glassene. Men heldigvis tillige nogle flotte rødvine.\nAlle flaskerne var forsynet med korkpropper, men Tom Drieseberg havde ikke nogen betænkelighed ved at sætte skruelåg på selv sine dyrere vine. Så det kommer nok.\nNedenfor i ugens smageliste er der topstjerner til både de hvide og de røde, de tørre og de søde.\nLav-alkohol rødvin i Systembolaget\nMan har hørt om hvidvine med lavt alkoholindhold, men rødvine? De findes, og nu har det svenske Systembolaget ifølge www.wownews.se som noget nyt fået en af slagsen på hylderne. Det drejer sig om vinen Siesta Loalc 8,5 2007, der som navnet antyder kun indeholder 8,5% alkohol.\nDet er vinhuset Garcia Garrion i Jumilla-regionen i det sydøstlige Spanien, der har fremstillet rødvinen. Og det lave alkoholindhold er opnået ved, at vinen – efter vinificering og modning på egetræ – er blevet vakuumdestilleret.\nVinen skulle ifølge Fondberg, der importerer den til Sverige, være let og fuld af frugt med et strejf af jordbær og egne sig godt til både salat og grillretter.\n< Det fremgår tydeligt af flasken, at rødvinen Siesta er en lav-akohol vin med kun 8,5% alkohol.\nItalienerne er til italiensk vin\nIfølge en undersøgelse, foretaget af arrangørerne bag Vinitaly – den store årlige vinmesse, som netop har været afholdt i Verona – steg salget af vin i Italien i 2008 med 3,6% til 1,3 milliarder euro (cirka 9,7 mia. kr.). Og det er frem for alt vin fra eget land, som italienerne kommer i indkøbskurvene.\nEksporten af italiensk vin er også steget med 2% til 3,6 mia. euro (cirka 27 mia. kr.). Til gengæld er mængden af den eksporterede vin sidste år faldet med 1% til 17,8 millioner hektoliter.\nSelv om italienerne foretrækker at sætte hjemlandets egne vine på bordet, har enkelte andre vinlande fået en fod indenfor på det italienske marked. Det gælder frem for alt Argentina og New Zealand. I Vinitaly-messen i år deltog der da også langt flere udenlandske vinhuse end i de senere år.\nNej til dyre vine, ja til billige\nDen økonomiske krise er et faktum, og den kan mærkes i den amerikanske vinverden. Vinhandlerne har svært ved at sælge de dyrere californiske vine til mellem 50 og 100 dollars (cirka 280 til 570 kr.), og man taler om et fald i salget af disse vine i de første måneder af i år på hele 25%.\nTil gengæld går det forrygende med salget af de billigere amerikanske vine til mellem 5 og 10 dollars (cirka 30 til 60 kr.).\nOgså argentinsk vin, der ofte ligger i den meget rimelige ende af prisskalaen, går som varmt brød. Her var der i USA sidste år en stigning i salget på 29% i værdi og 13% i volumen.\n............. ....... ...... .............\nSidste chance for at deltage vores store vinøse quiz:\nI tre uger kører VinAvisen en vinøs quiz om italiensk vin, og du kan vælge at deltage i en enkelt uge, i to af ugerne eller i dem alle tre. Nedenfor kommer den sidste portion – og svarene på spørgsmålene i den forrige portion kommer længere nede.\nMed udgangen af denne uge trækker vi lod mellem alle de rigtige besvarelser, og har du indsendt dine svar i hver af ugerne, har du naturligvis tre chancer for at vinde.\nSidste frist for indsendelse i denne uge er nu på lørdag d. 25. april kl. 12.\n25. Siciliens bedste blå druesort er opkaldt efter en lille landsby på den sydlige del af øen. Navnet indledes med ordet Nero (farven sort), og derefter kommer navnet på landsbyen. Hvad hedder druen?\n11. Nej, det gør den ikke. Vino Nobile di Montepulciano laves i Toscana på nogle helt andre druer. Når man i Abruzzerne bruger navnet Montepulciano om en drue, kan det skyldes, at druen oprindelig blev indført fra Toscana.\n12. Barbera d’Asti, Barbera d’Alba og Barbera del Monferrato er tre italienske appellationer med rødvine. I hvilken stor vinregion fremstilles disse vine?\n12. Piemonte. Vinene fremstilles i Piemonte på druen Barbera, der står for en meget stor del af Italiens vine. Det er den tredje mest plantede rødvinsdrue (efter Sangiovese og Montepulciano).\n13. Vin de Pays eller på dansk landvin. IGT står for vine, der er typiske for deres geografiske område.\n14. Odysseus. Historien står i Homers Odysséen, og helten, der udfriede sig selv og sine mænd fra faren, var Odysseus. Grækerne holdt sig fast under nogle får, og den blindede Polyfemos opdagede dem ikke, fordi han kun havde sin hånd oven på fårene.\n15. Prosecco. Dette er også navnet på druen, som vinen er lavet af.\n16. Antinori. Piero Antinori har haft stor indflydelse på udviklingen i italiensk vin. Familiens hovedkvarter er (naturligvis) i Palazzo Antinori på Piazza Antinori i Firenze.\n17. Bacchus. Grækernes Dionysos var den, der bragte menneskene rusens gave. Grækerne dyrkede ham ved store fester med optog, spil og dans. I romernes udgave blev han lidt mere fedladen.\n18. Chianti Classico. Den sorte hane har været et emblem for området siden begyndelsen af 1200-tallet.\n19. Greco og Aglianico. Det giver næsten sig selv, at Greco må komme fra Grækenland. Et andet navn for Aglianico er Ellenico, afledt af Grækenlands græske navn, Hellas.\n20. Orvieto. Hvidvinen fås også som classico, der gerne er bedre. I reglen er vinen tør, men den kan også være sød.\n. .... .......... ......... .... .......... ........ ..,,.,,,\n................,,,,,,,.... ..,,,,,,,,,.,,,,,,,,. .......... .......\nDen sorte hane formerer sig\nIl gallo nero (den sorte hane) blev i middelalderens Italien anvendt som et militært symbol for Chianti-området. I 1924 fik hanen imidlertid en ny funktion, da vinkonsortiet i Chianti valgte den som våbenskjold for vinene fra det norditalienske distrikt.\nDen sorte hane ses på samtlige vinflasker fra Chianti, men nu har konsortiet tænkt sig for alvor at udbrede kendskabet til logoet. Det skal ske ved at lade hanen gale på alt lige fra sportstøj, hatte og lædervarer til krystalskåle og parfumeflasker.\nVarerne vil blive solgt i såvel italienske som udenlandske forretninger.\nRhône-vinmesse en stor succes\nRhônedalens største vinøse begivenhed er Découvertes en Vallée du Rhône. Ved denne vinbranchemesse, der bliver afholdt hvert andet år, kan de besøgende smage sig gennem stort set samtlige af det franske distrikts vine. Smagningerne foregår ved en række arrangementer forskellige steder i Rhônedalen.\nI år blev vinmessen en stor succes med 3500 besøgende fra hele verden. Det er hele 50% flere end i 2007, hvilket er bemærkelsesværdigt den økonomiske krise taget i betragtning.\nDe fleste besøgende, nemlig 24%n af samtlige, var vinimportører, og de havde travlt med at smage på vinene hos de i alt 750 udstillere, som omfattede både vinproducenter og vinhandlere.\nObama-vin vækker ikke begejstring\nEn stor del af verden jublede, da Barack Obama blev valgt til USA’s præsident. Blandt hans ivrige tilhængere hører den franske vinproducent Angela Bousquet-Keita, der oprindelig stammer fra Afrika, og som kalder sig Frankrigs eneste sorte vinmager. Hun blev så begejstret for, at en afroamerikaner for første gang skulle indtage posten som USA’s mægtigste mand, at hun besluttede sig for at fremstille en vin til ære for Obama med hans navn og ansigt på etiketten.\nAngela Bousquet-Keita vil tage et beløb svarende til 1000 kr. for tre flasker af vinen, og overskuddet fra salget skal gå til nødhjælp i Darfur-provinsen i Sudan. Hun håber også på personligt at kunne overrække den amerikanske præsident en flaske af vinen, når han besøger Frankrig til sommer.\nMen trods æren og det gode formål vækker vinproducentens initiativ ikke begejstring i Det Hvide Hus. Herfra lyder det, at man siden tidernes morgen har haft den politik, at præsidenternes navne og portrætter ikke må anvendes til kommercielle formål.\n.. ....... ......,.... ..,,,,,,,,\nHistorien bag etiketten: Brønden i Perugia\nI den italienske by Torgiano, ikke ret langt fra Assisi, findes vinhuset Lungarotti. Det laver nogle glimrende vine, og i byen har Giorgio Lungarotti, der døde for nogle år siden, skabt et prægtigt vinmuseum, der nok er et besøg værd.\nPå mange af husets etiketter kan man se et gammelt relief af vinbønder i arbejde. Det er hentet fra en fornem brønd, Fontana Maggiore, i den nærliggende by Perugia.\nBrønden med de tre bassiner oven over hinanden blev sat op for fejre fuldendelsen i 1278 af en akvadukt, der førte vand til byen fra kilder på bjerget Paciano, der ligger 8 km væk, og den blev udsmykket med de mange relieffer af Nicola Pisano og hans søn Giovanni. Flere af dem viser, hvordan man fremstillede vin i gamle dage.\nBrønden er et mesterværk fra 1200-tallet og en af verdens smukkeste fontæner. Gå endelig hen og se den, når I er på de kanter – og glem ikke Lungarottis vinmuseum i Torgiano. På museets hjemmeside ligger der nogle panorama-billeder, man kan trække rundt i.\n,.... ..,,,,,,,,,,.,,... .......... ........ ..,,.,,,\nArkitektur til ære for grappa\nWeekendavisen har bragt en artikel om den berømte italienske arkitekt Massimiliano Fuksas, og som illustration viste avisen et billede af et researchcenter, som Fuksas tegnede i 2004 for grappa-destilleriet Nardini.\nAf Fuksas hjemmeside ser centeret ud til at være et byggeri, der nok er værd at kigge på, næste gang turen går til regionen Veneto – Nardini holder til i byen Bassano del Grappa, hvor destilleriet har ligget siden 1779.\nResearchcenteret består af to dele, hvor den første del er bygget som to gennemsigtige "destillations-kolber"; her er der laboratorier. Den anden del er underjordisk og rummer en foyer samt et auditorium med plads til 100 mennesker.\nPå en særlig side kan man læse mere om den interessante bygning.\nHer på Den stærke side fortsætter vi nu med vores smagning af armagnac, der nu lakker mod enden. Her er de næste smagte flasker, og alle anmeldelser samler vi efterhånden på en særlig side.\nNæste smagning gælder madeira - både de søde, halvsøde og tørre. Importører er velkomne til allerede nu at sende madeira - meget gerne blot små prøveflasker - til bedømmelse til Mariette Tiedemann på adressen Violvej 10, Smidstrup Strand, 3250 Gilleleje.\nChâteau du Tariquet Classique, Bas Armagnac, Frankrig, 40%\nDer er figner og brændt karamel over duften af denne armagnac, mens smagen er fyldig, krydret og behagelig. Den sidste stjerne gælder den fordelagtige pris.\nChâteau de Laubade 1977, Bas Armagnac, Frankrig, 40%\n699 kr., H.J. Hansen og Magasin\nEn meget krydret og kraftig armagnac med god fylde, tilpas træ og en uendelig lang eftersmag.\nGelas, 25 år, Bas Armagnac, Frankrig, 40%\n650 kr., Juul's Vin & Spiritus\nValnødder, eg og druer samt et strejf af lakrids forenes i denne spændende armagnac. Også i eftersmagen er der markante toner af eg.\nDanskerne kaster i stigende grad deres kærlighed på vinene fra vores naboland. For første gang i et kvart århundrede er tysk vins markedsandel steget fra 5,7 til 7,2% af markedet – en stigning på 26 % fra 2007 til 2008.\nI denne uge bliver der rig lejlighed til at stifte nærmere bekendskab med tysk vin. Som optakt til den store vinmesse "Riesling & Co" bliver seks københavnske vinbarer den 21. april hjemsøgt af grupper af unge tyske vinproducenter, der serverer deres vine for vinbarernes gæster. Deltagerne og de seks barers adresser findes ved at klikke her.\nOg dagen efter, den 22. april, udfoldes hovednummeret: Riesling & Co på Børsen i København. Over 50 tyske vinproducenter repræsenterer mere end 250 forskellige vine, og messen er åben i dagtimerne for professionelle og private om aftenen.\nAldrig før har så mange tyske vine været præsenteret i København, og her er der en oplagt chance for vinimportører til at finde en ny vinproducent til at mætte danskernes stigende appetit på Riesling.\nBiletter sælges via Billetnet, og branchen tilmelder sig gratis via Tysk Vinkontors hjemmeside, hvor der er yderligere informationer.\n.......... ..................................... ........ ............ .... ............ .\n*Toscavini har fået forhandlingen af vinene fra Castello Monaci i Puglia.\n.............,,,,,.......,... ........ ..,\n15 Hotel Krone ligger lige ned til Rhinen i Assmannshausen. Billedet her er taget fra en båd på floden. Bag kroen hæver "helvedesbjerget sig" (foto: © Anker Tiedemann)\nI den forløbne uge har vores smagepanel smagt i alt 30 vine. Af disse vine var der 23, som fik mere end to stjerner, og 16, som fik fem stjerner.\nI alt blev det til 105 stjerner og i gennemsnit 3,5 stjerner til alle de smagte vine, inkl. dem, der kun fik én eller to stjerner og derfor ikke er beskrevet her. En forklaring på, hvad stjernerne står for, fås ved at klikke her.\nSmagningen af vinene fra Weingut Krone\nWeingut Krone, Weissburgunder, Rheingau, Tyskland 2005 og 2007\n131,25 kr., Krone Vin\nWeingut Krones hvidvin på druen Weissburgunder – som franskmændene kalder Pinot Blanc – smagte vi i to årgange til samme pris. De er begge bløde og lækre vine med en ren frugtsmag, en lidt tilbageholdende syre og diskret fadlagring – lidt mere fad i 2007 end i 2005.\nAlte Reben, Weingut Krone, Lorcher Schlossberg, Riesling, Rheingau, Tyskland 2006 og 2007\n147,50 og 123,75 kr., Krone Vin\nLandsbyen Lorch ligger længere nede ad floden, 7-8 km fra Assmannshausen, og på det stejle Lorcher Schlossberg har Weingut Krone en mark med 60 år gamle Riesling-stokke. Herfra kommer denne herlige hvidvin med en vidunderlig duft og en ren, afrundet og kompleks smag. I 2007’eren fornemmede vi et strejf af lakrids i smagen.\nWeingut Krone, Assmannhäuser Höllenberg, Spätburgunder, Rheingau, Tyskland 2005 og 2006\n248,75 kr., Krone Vin\nFornem rødvin på den ædle Pinot Noir-drue. I smagen er der hyldebær, chokolade, trøfler, en fin sødme og tilpas fadlagring. Vi smagte vinen i de to nævnte årgange, og begge kan drikkes nu, men gem dem gerne endnu et par år.\nJuwel, Weingut Krone, Assmannhäuser Höllenberg, Spätburgunder Auslese, Tyskland 2004\n373,75 kr. Krone Vin\nAf vingårdens topvin, Juwel, laves der kun mellem 500 og 1000 flasker om året. Det er en fadlagret rødvin med en fint krydret duft og en fyldig, meget kraftig smag. En stor og flot vin – en af Rheingaus bedste rødvine. Den kan drikkes nu, men må gerne lagre endnu et par år.\nWeingut Krone, Assmannhäuser Höllenberg, Spätburgunder Spätlese, Weissherbst, Rheingau, Tyskland 2004\n177,50 kr. for 50 cl, Krone Vin\nDenne elegante hvidvin med ædel sødme og en rank syre fremstilles ikke i alle år. I glasset var der en fin duft af Botrytis-svampen – den ædle råddenskab.\nWeingut Krone, Lorcher Schlossberg, Riesling, Auslese, Rheingau, Tyskland 2005\n177,50 kr., Krone Vin\nEn helt vidunderlig sød hvidvin, elegant, kompleks og med fornem Riesling-smag. Vinen har en kraftig Botrytis-næse og en lækker sødme.\nValckenberg, Riesling, Rheinhessen, Tyskland 2007\nHvidvin med en dejlig ren Riesling-smag, mineralske toner og et lille strejf af sødme. En fortræffelig terrassevin. Flasken har skruelåg.\nLauro, La Regola, Bianco di Toscana IGT, Italien 2006\nVellavet hvidvin på Chardonnay og Viognier med en diskret, men alligevel mærkbar fadlagring – der er et strejf af eg og vanilje. En lækker sag.\nWeingut Koegler, Hof Bechtermünz, Riesling, Auslese Trocken, Rheingau, Tyskland 2006\n140 kr., Vingalleriet.com\nLækker, moden og kompleks hvidvin. En herlig vin, tør, trocken, men med en lille sødme. Flasken har skruelåg.\nDomaine de la Tournelle, Terre de Gryphées, Arbois, Frankrig 2004\n103 kr., Vinimperiet\nDet er sjældent, vi her i Danmark smager vine fra Arbois, men her er en hvidvin på Chardonnay og med en markant fadlagring. Den er fem år gammel og ved at være over toppen, men kan man lide meget modne hvidvine med markant træsmag, så er den en mulighed.\nCrozes Hermitage, Les Coteaux, Domaine des Martinelles, Frankrig 2006\nEn dejlig rødvin, der dufter af modne brombær og sød lakrids. Den har en lækker og fyldig smag med krydrede noter og en god struktur.\nVillarrica, Reserva, Rioja, Spanien 2004\n109,50 kr. ved 12 flasker, SpanskeVine\nHarmonisk og lækker rødvin med blød frugt og diskret fadlagring. En vin, man nyder med glæde.\nGuiseppe Lonardi, Ripasso, Valpolicella Classico Superiore, Italien 2005\nPragtfuld rødvin med fornemt duft og en harmonisk, kompleks og krydret smag – en klassisk ripasso. I smagen er der en kurvfuld krydderurter.\nBarda, Bodega Chacra, Pinot Noir, Patagonien, Rio Negro, Argentina 2007\nVi har smagt den før i andre årgange, og det er stadig en blød og lækker rødvin og meget karakteristisk Pinot Noir. En kultiveret og elegant Pinot.\n59,95 kr., Super Spar\nDejlig sydfransk rødvin – en vin med god fyldig frugt og en lille sødme. Den femte stjerner får den for den rimelige pris.\nTerra del Palco, Nero d’Avola, Sicilien IGT, Italien 2007\nFlot rødvin med saft og kraft. Den har en dejlig duft og en meget saftig og krydret smag, der kræver en lige så kraftig (kød)ret.\nSavanha Cabernet Sauvignon, Winemakers Selection, Spier Wines, Western Cape Sydafrika 2007\nEn rødvin, der med sin markante duft og smag af solbær er typisk for Cabernet Sauvignon-druen. En dejlig vin med toner af kaffe til sidst. Server den let afkølet – det tager lige brodden af den snert af alkohol, som præger smagen.\nSecco-Bertani, Valpolicella Valpantena, Italien 2006\n129,95 kr., Strandgården\nBlød, fyldig og saftig rødvin. En pæn og vellavet vin, der er glimrende til mad. Prisen kostede den femte stjerne.\nRavelli, Montepulciano d’Abruzzo, Italien 2007\nDenne rødvin er måske lidt enkel, men til prisen et virkelig godt glas med kun 12% alkohol. Den har en rund blødhed, som mange vil kunne lide. Plask den gerne over i en karafel et par timer før måltidet. Flasken har skruelåg.\nCingalino, Villa Pillo, Rosso di Toscana IGT, Italien 2007\n42,50 kr., A Vinstouw\nEnkel og ligetil rødvin i en kvalitet svarende til den lave pris.\nBogle, Merlot, Californien 2006\nTypisk amerikansk rødvin med stor, blød frugtfylde og sødme. Som en amerikansk flyder – blød i affjedringen.\nLamargue, Costières de Nîmes, Rhône, Frankrig 2005\nFriske bær og engelsk lakrids mødes i smagen af denne enkle rødvin. Eftersmagen slutter lidt bittert.


Fear the Walking Dead på HBO - Serienyt.dk\nSelvom The Walking Dead ikke var en HBO serie, så bliver brugere af tjenesten ikke snydt for zombier. Home Box Office eller HBO, har nemlig sikret sig rettighederne til spin-off serien Fear the Walking Dead der er en prequel, der udspiller sig inden hændelserne fra den originale serie.\nDet er den amerikanske station AMC, der står bag serien, så det er altså ikke en original HBO produktion, men på vores breddegrader, bliver det altså HBO, der kommer til at vise serien.\nSom det altid er tilfældet med HBO serier, så får afsnittene premiere her i landet umiddelbart efter de har været sendt i USA. Hvis man befinder sig i USA, kan man således se det første afsnit den 23. august, mens man herhjemme vil kunne se det den 24.\nBe the first to comment on "Fear the Walking Dead på HBO"


BHP-ånden lever videre – Ballerup Bladet\n11. jun 2019, 15:49\nBHP-ånden lever videre\nMedarbejderne på scenen til fællessang ved tirsdagens farvelfest på Ballerup Herlev Produktionshøjskole.\nDenne sommer lukker Ballerup Herlev Produktionshøjskole og genopstår som FGU Nord, derfor var der farvelfest på skolen tirsdag den 4. juni.\nDet var både vemodigt og festligt, da Ballerup Herlev Produktionshøjskole (BHP) tirsdag eftermiddag havde inviteret til ’farvel og tak-fest’ på Lautrupgård, hvor de har haft hjemme siden 1999.\nBHP lukker med udgangen af juli, men genopstår i august som FGU Nord, der er en helt ny forberedende grunduddannelse, som erstatter en række eksisterende tilbud – blandt andet produktionsskoleforløb.\nOg selvom der kommer til at være en masse nyt, så vil der også være en masse som bliver nogenlunde, som man kender det i dag. Blandt andet vil BHP’s forstander Tina Jensen fortsat stå i spidsen som rektor på det nye FGU Nord, der også får en skole i Gladsaxe.\n”Jeg har været med her på BHP siden 2003 som lærer, og fra 2008 tog jeg over som forstander. Jeg synes virkelig, vi har fået skabt en super fed skole for både elever og lærere,” fortæller Tina Jensen over en kop iskaffe og et stykke jordbærtærte i solen i gården, hvor der stille og roligt støder flere og flere gamle og nuværende elever og medarbejdere til.\nDer er rigget til på scenen med instrumenter, mikrofoner og højttalere – klar til underholdning fra skolens musikalske elever og lærere senere på dagen. Til al held viser den danske sommer sig fra sin bedste side og får det til at være noget sjovere at sidde og sludre ved langbordene i den store gård.\n”Jeg har altid understreget, når folk har kaldt os for en produktionsskole, at vi er en produktionshøjskole – med vægt på ’højskole’. For vi har virkelig gjort meget i hele vores grundlag og i de daglige aktiviteter i forhold til højskoleånden. Mange elever siger også om BHP, at det er ligesom at gå på efterskole, de sover her bare ikke. Og det er rigtig nok. Vi har gjort rigtig meget for at skabe den følelse af fællesskab, og det er releationerne og vores mange fællesarrangementer – også udenfor normal arbejdstid – der har været med til at skabe den særlige BHP-ånd, som er her, og som jeg håber, vi kan tage med og bygge videre på, når vi bliver til FGU Nord,” fortæller Tina Jensen, der kalder BHP for ’’sit hjertebarn’’ og tilføjer, at det ved hun også, at skolen har været for mange andre.\n”Det føles ikke bare som et arbejde, men som ens andet hjem – og det var også derfor, jeg gik efter stillingen som rektor for FGU. Så kan jeg i hvert fald gøre mit for at føre ånden videre,” siger hun.\nTina Jensen på scenen ved farvelfesten, som også var en ‘på gensyns fest’.\nScenen er blevet indtaget af borgmester Jesper Würtzen, der som mangeårig formand for BHP’s bestyrelse, har fulgt skolen tæt.\n”Det startede jo helt tilbage i 1993 med, at Ungdomsskolen i Ballerup havde startet Medieskolen ude i Måløv, og så ville man i ’97 starte en ny produktionsskole op i Ballerup Kommune – også under Ungdomsskolen,” fortæller han.\nDen åbnede på Lindbjergvej med Oluf Steinlein som forstander, men efter et par år samlede man aktiviteterne på Lautrupgård, hvor også Herlev Produktionsskole blev indlemmet og skolen fik navnet Ballerup Herlev Produktionshøjskole.\n”Det med højskolen var noget nyt og genialt godt tænkt. Højskoleånden var i højsædet. Der var dannelses-foredrag og fortællinger af Oluf. Der var skiferie og introture med eleverne. Åbenhed, tillid og udvikling gik hånd i hånd,” siger borgmesteren og roser skolen til skyerne.\n”BHP står rigtig stærkt i dag med over 200 elever. En dygtig medarbejdergruppe og en dygtig ledelse – og en bundsolid økonomi. Så vi er på toppen, men nu er det altså bestemt, at produktionsskoler skal høre op som skoleform. Sådan er det,” tilføjer han, inden han til slut retter en stor tak til alle samarbejdspartnere, elever, medarbejdere og ledelsen.\n”Det er et flot skoletilbud, I alle har skabt her. Det kan I godt være stolte af. Også selvom det slutter nu. Men ånden fra BHP, den må ikke forsvinde. Den skal leve videre – vil I være med på det?,” slutter borgmesteren sin tale af og råber sammen med de fremmødte et sidste leve for BHP.\n12. august slår skolen på Lautrupgård dørene op igen som FGU Nord. Og man kan læse meget mere om det nye skoletilbud på www.fgunord.dk.


Læge v/Tina Hald Johansen som arbejdsplads | Jobindex\nLæge v/Tina Hald Johansen\nEr du – eller har du været – ansat hos Læge v/Tina Hald Johansen?\nLæge v/Tina Hald Johansen som arbejdsplads\nEr du eller har du været ansat hos Læge v/Tina Hald Johansen?\nSom nuværende eller tidligere ansat kan du også fortælle, hvad du synes om at arbejde hos Læge v/Tina Hald Johansen.\nRegnskab for Læge v/Tina Hald Johansen\nAnnoncestatistik for Læge v/Tina Hald Johansen\nHer kan du danne dig et overblik over jobannoncer fra Læge v/Tina Hald Johansen. Du kan se hvilke kanaler og regioner annoncerne var placeret i og hvordan antallet af indrykkede jobannoncer har ændret sig fra kvartal til kvartal.\nEr du fra Læge v/Tina Hald Johansen? Så kan du oprette en profil der beskriver virksomheden for de jobsøgende.


Penis-straf var fake news – Ekstra Bladet\n7. feb. 2020 kl. 17:48\nOpdateret: 7. feb. 2020 kl. 17:52\nPenis-straf var fake news\nOver hele verden er der blevet skrevet om den unge Newcastle-fan, der lavede helikopteren på stadion og derefter blev straffet på hårdeste vis med livstidskarantæne. Historien er dog løgn, skriver BBC fredag\nOphidselsen var stor. Næsten mest over, at den 27-årige penissvingende Newcastle-fan, Mike Pendridge, angiveligt fik intet mindre end livstidskarantæne på samtlige engelske stadions, efter han endte ud i en overtændt fejring af klubbens overtidsscoring mod Oxford tirsdag aften.\nEkstra Bladet røg i fælden: Hev 'den' frem på stadion - nu falder hammeren!\nDet viste sig også at være en and. Hverken Mike eller nogen anden tilskuer på St. James Park har været udsat for nogen sanktion af den karat. Det skriver blandt andre BBC.\nHistorien nåede ellers at sprede sig vidt og bredt, efter en oprindelig artikel med falske kilder blev publiceret på en engelsk fodboldside. Rigtig mange medier rundt omkring i verden var overbeviste om, at den ubarmhjertige straf rent faktisk var tilfaldet den unge englænder. Et af de mange medier, der blev narret, var desværre Ekstra Bladet. Vi beklager.\nDen oprindelige artikel hævdede blandt andet at have citater fra selve hovedpersonen, penis-Mike, der viste udstyret frem på en uflatterende råkold aften i Newcastle. Han blev blandt andet citeret for at sige 'Målet gik ind, og før jeg vidste af det, var min penis brudt ud og begyndt at rotere'.\nMed det tvivlsomme citat inkluderet burde løgnehistoriens spredning nok være blevet stoppet forholdsvis tidligt, men i stedet nåede den altså hele jorden rundt. Også forbi Ekstra Bladet. Og vi siger undskyld igen.\nNewcastle er dog i gang med at assistere politiet i en undersøgelse af episoden, hvor gerningsmanden altså ikke er blevet identificeret endnu.\n- Vi er blevet bedt om at bistå politiet i deres bestræbelser på at identificere den pågældende tilskuer. Vi vil gøre vores yderste, lyder det i en officiel meddelelse fra Newcastle.\nOg så gennemgår vi lige regelbogen for en god ordens skyld. En klub har beføjelse til at banlyse en fan fra eget stadion på livstid, men på landsplan skal der altså en kriminel dom til. Og så kan karantænen også maksimalt vare 10 år.\nKæresten tog fusen på Ronaldo: Vild overraskelse


Hun er en top-erhvervskvinde. Hun har viljen til mange ting. Hun er ambitiøs. Man kan godt kalde hende en af Danmarks vigtige erhvervskvinder, da hun har gjort erhvervsmæssig topkarriere hos mange anerkendte virksomheder både på nationalt og internationalt plan. Hendes navn er Pernille Fabricius. Pernille Fabricius er kvinden, der er rollemodel for mange kvinder i dag. På grund af hendes lange karriere med adskillige executive-stillinger, formands- og bestyrelsesposter, har Pernille Fabricius fået meget omtale i pressen.\nPernille Fabricius tiltræder som ny formandspost hos SAFEonNET\nPernille Fabricius har besiddet flere bestyrelsesposter hos anerkendte virksomheder som MT Højgaard, MT Højgaard Holding og Royal Greenland, samt i det engelske firma Ipes ved siden af hendes andet job i London, hvor Pernille Fabricius sidder som industrirådgiver hos investeringsselskabet TPG Capital og kapitalfonden Silverfleet Capital. Som det nyeste har Pernille Fabricius nu også føjet endnu en ny formandspost til hendes samling hos SAFEonNET i Danmark. SAFEonNet er et verdensledende reputation management bureau, der hjælper andre med at sikre bedre omdømme på nettet.\nDa Pernille Fabricius også har fået stor anerkendelse på internationalt plan, og derved tilegnet sig stor erfaring indenfor international forretningsforståelse, så vil hendes hverv for SAFEonNet være at fremme virksomheden vækst indenfor internationale rammer. Det er vigtigt at understrege at SAFEonNET er det første firma på verdensplan, der tilbyder virksomheder reputation-forsikring på nettet. Med en fantastisk karriere bag sig har Pernille Fabricius skabt et stærkt image, og der er ingen tvivl om, at hun kan løfte opgaven med de mange kompetencer hun besidder sammen med resten af direktionen. Det er netop ikke noget, hun ikke har haft succes med før.\nPernille Fabricius skaber vækst for TMF Group\nPernille Fabricius har blandt andet spillet en vigtig rolle for virksomheden TMF Group i Holland, hvor hun udviklede en vækststrategi, der gjorde, at virksomheden vækstede fra at være repræsenteret i 20 lande til at have afdelinger i mere end 60 lande på verdensplan. Dette siger uden tvivl noget om, hvor dygtig Pernille Fabricius er i forbindelse med at bidrage til vækst.\nPernille Fabricius understreger også, hvor vigtigt det er både for virksomheder, men også erhvervsfolk som hende at få opbygget et godt omdømme, hvilket er også noget hun selv har meget fokus på. Pernille Fabricius udtaler således at dette gælder både danske og internationale virksomheder, der bør tænke i disse baner. Hun vurderer samtidig vækstpotentialet for SAFEonNET er enormt, og ser gode muligheder for at vokse inden for 10 år.\nUdgivet i ErhvervTagget Fabricius, Pernille, SAFEonNET, TMF Group


Modig indretning med genbrugte Montana møbler - Dorte Bak\nDorte Bak\t 11. januar 2019 Bolig inspiration\nSe også min video, hvor jeg giver mit hjemmekontor en makeover\nJeg fik et tip i går, og det er sgu et godt et, så nu giver jeg det videre! Hos Kontorzonen kan du købe brugte Montana møbler til en attraktiv pris. Mange af dem er i virkelig god stand, nogle er hvide, andre i træsorter, men der er også nogle orange og knald røde, som kan noget spændende i et hjem.\nJeg synes jo, det er synd og skam, hvis man ikke lige tænker lidt ud af boksen, når det drejer sig om klassiske møbler, som man bare ved er god kvalitet. Mange gange kan man finde på upcycling, som bringer møblet ind i vores tid, og hvis man har bare lidt fantasi (eller mod?) kan man slippe afsted med at bruge de retro kontormøbler på en virkelig funky måde i hjemmet. Har du svært ved at se det for dig, så skal man bare tage et kig forbi dygtige indretningsdamer som Cathdelichtenberg og Celinehallas for at blive inspireret.\nBlandt de brugte møbler hos Kontorzonen finder du alle mulige slags Montana møbler! Der er både Montana reoler, et Montana højbord, Montana skuffebokse og en ret cool stålgrå Montanareol på hjul. Klik her for at se hele udvalget af Montana møbler hos Kontorzonen.\nJeg selv kunne godt tænke mig de orange skabe, men har overhovedet ikke pladsen til dem – tænker de ville være mega cool i børneværelserne, eventuelt med en støvet rosa væg bagved? Samtidig er de praktiske til både tøj, bøger og legetøj, så de vil være både børne- og teenagevenlige. Vi er faktisk så småt ved at tage hul på en renovering af børnenes værelser, så måske man bare lige skulle holde øje med dem her?\nNåh, det var lige et lille hurtigt fredagstip – håber I synes om det! Jeg vil smutte tilbage til min næsten-weekend-følelse. Klem fra Dorte ♥\nForrige indlæg Derfor bruger jeg stadig min Bullet Journal\nNæste indlæg Et lyst sind i januar\n12. januar 2019 / 15:21\nDér må jeg ind og lure 🙂\nJeg synes, at det lyder som en fin plan med de orange med støvet rosa væg bagved.\nVi har en svagt lyserød montanareol hængende i soveværelset, som jeg knuselsker. Jeg tænker, at den har ganske mange år i sig endnu (måske engang på sigt et børneværelse eller kontor), og hvis man en dag bliver træt af farven, så kan man jo altid fikse den på ny 😛


Planerne om huset i træet tager form\nSå kom tiden, hvor de store planer om hus i træet skulle blive til realiteter. Ihvertfald nogle af dem. Det er en interessant process at lade børnene komme med ideer, og lade dem udvikle ideerne vildere og vildere. Og så lige så stille få snakket det hele ned i et realisabelt leje. Vindeltrapper, tårnværelser og huse så store, at der er plads til sofa, lænestole og et par borde er jo ikke ligefrem indenfor rækkevidde.\nTil sidst enedes vi om et hus, der har et grundareal en anelse større end to europapaller, og som har loftshøjde, så ungerne kan stå oprejst i midten af huset et par år endnu.\nVi startede med at etablere selve platformen, som huset skal bygges på, og en trappe op til den. For når man skal bygge i højden er det meget værd at kunne komme hurtigt og sikkert op og ned.\nPlatformen blev bygget på en weekend med god hjælp af morfar og morbror Keld. En ganske stabil konstruktion, der hviler på solide regler. Platformen er stabiliseret med lægter, der sidder skråt fra platformen ned på træstammen. Med store bolte er reglerne skruet fast på træet, og galvaniserede syvtommersøm holder lægterne stabilt fast i træstammen. Da vi havde konstateret, at platformen ikke gav efter for to granvoksne hoppende mænd, var vi tilfredse og kunne gå videre med byggeriet.\nTræstammen har fået lov at gå op gennem gulvet, og er skåret af i passende højde, så der kan laves et lille bord på den. Tanken er, at det skal give lidt mere fornemmelse af at være i et træ på den måde.\nGulvet er lavet af høvlede terassebrædder, som er skruet fast på platformen med ganske små mellemrum.\nPå platformen er et skelet af lægter rejst. Det hele holdes sammen af godt 60 vinkelbeslag, et par kilo skruer og et par kilo søm.\nPå lægteskelettet er brædder sømmet fast som klinke-beklædning, og der er gjort plads til et par vinduer.\nVi er nu nået så langt med byggeprojektet, at vi kun mangler tag, to vinduer, en væg og en dør. Og så skal der laves bænke langs to vægge inde i huset. Det er en fornøjelse at have hjælp af 6 store små hænder om lige så mange ben, når der skal holdes og rækkes, og når der skal hentes skruer, søm og værktøj op og ned af trappen.\nMed den fart, vi har på nu, varer det ikke længe, inden vi er færdige.\nPlatformen er færdig og skelettet tager form.\nDer kan snart komme tag på.\n© Copyright 2006, Gourmethaven. Oprettet: 10. Juni 2006.


Langrend ned ad Bellahøj | Magasinet KBH\nLangrend ned ad Bellahøj\nNår der er faldet syv centimeter sne, får københavnerne en ægte langrendsløjpe.\nBliver vinteren tilstrækkelig hvid, skal du ikke længere end til Bellahøj, for at spænde skiene.\nEmil Birkeland Klintorp\nSkiløjpe i Bellahøj\nEt samarbejde mellem Københavns Skiklub, Grøndal Centret og Københavns Kommune.\nRuten på 4 kilometer tager cirka en time at løbe.\nDer bliver lavet friske løjper hver aften, så forholdene er optimale.\nHar du ikke selv et par planker stående i kælderrummet, kan du leje. Københavns Skiklub og Grøndal Centret har investeret i 50 sæt ski med udstyr.\nKøbenhavns Skiklub tæller 1.700 medlemmer og vil arrangere træning og instruktion i det nye terræn, så snart sneen begynder at falde.\nDu kan få et nyhedsbrev om skiløjper i nærheden af København ved at skrive en mail til Jakob Ghisler.\nKøbenhavns ældste højhuse, Bellahøj-husene, vil gøre det ud for fjelde og alpetoppe, når kvarterets nye langrendsløjpe bliver tilstrækkeligt snedækket denne vinter. På Bellahøj Mark er der nemlig gjort klar til en fire kilometer lang løjpe, med flere forskellige spor med plads til nybegyndere såvel som de mere garvede langrendsentusiaster.\n”Bellahøj Mark er jo et forholdsvis lille areal, og løjperne vil blive inspireret af, hvordan man står på ski på gletsjerne i Alperne”, siger Jakob Ghisler, der er ansvarlig for langrend og rulleski i Københavns Skiklub.\n”Der er ingen stejle bakker, men der er lidt kuperet, så det kommer til at gå op og ned. Det bliver en meget tilgængelig skiløjpe, hvilket jeg synes, er rigtig fint, for så får vi introduceret den for en masse københavnere, som ellers ikke ville stå på ski.”\nSyv centimeter er nok\n”Langrend og hop!”, vil skeptiske sjæle måske udbryde, mens argumenter om det flade københavnske landskab og det relativt lune og regnvåde decembervejr presser sig på. Selvom vejrudsigten ganske rigtigt ikke byder på sne endnu, skal der dog mere til at vælte en optimistisk Jakob Ghisler ud af sit langrendsspor:\n”Jeg har kørt skiløjper op herhjemme hvert eneste år siden 1986. De værste år har vi kun haft skiløjper tre dage, men sidste år havde vi to måneder og året før tre måneder med skiløjper”, siger han og fortæller, at Ballerup og Gribskov plejer at lægge terræn til skiklubbens vintersysler.\n”Vi behøver kun syv centimeter sne for at kunne køre skispor op. Når vi gør det, presser vi samtidig luften ud af sneen, og så smelter den ikke så hurtigt.”\nVinterferien i kikkerten\nTakket være denne snesammenpresningens kunst er det ikke et usædvanligt syn, at der i for eksempel Gribskov er grønt uden om de hvide langrendsløjper. Og hvide langrendsløjper skal der nok også komme for foden af de knejsende højhuse på Bellahøj – om ikke andet så i det nye år:\n”Når der ikke har været så koldt tidligt på vinteren, plejer sneen at komme i uge 7 og i løbet af marts”, siger Jakob Ghisler og slutter af med et fromt juleønske:\n”Det kunne være fantastisk, hvis man kunne kombinere skolernes vinterferie med en tur på løjperne.”\nBellahøj ski skibakke vintersjov\nTæm snowboardet i NV\nKold skulder til Amager Bakke\nVintervarmen lukker islangbane\nLyskunst på glatis


Spørgsmål til en bestseller | Information\nUnder den sovjetiske erobring af Berlin i 1945 sad en tysk kvinde i en sønderskudt lejlighed og skrev dagbog om håb, sult og voldtægt. En spændende og vigtig bog, men er den fiktion?\nI 18 uger holdt bogen Eine Frau in Berlin sig på nyhedsmagasinet Der Spiegels bestsellerliste. Hvorfor forstår man godt.\nBogen er en usminket beretning om dagene mellem 20. april og 22. juni 1945  tiden omkring Den Røde Hærs erobring og besættelse af Berlin. I dagbogsstil beretter den om krigens vanvid, om sult, om fornedrelse, om de sovjetiske soldaters voldtægt af tyske kvinder.\nSproget er moderne, medrivende og bogen beskriver kvinder, der ikke blot var ofre for de brutale, bondske sejrherrer. Kvinderne havde også fordele af nærkontakten med soldaterne  ikke mindst adgang til mad og mulighed for beskyttelse.\nAnmeldere og læsere var begejstrede, da bogen udkom i april. Hvem dagbogsskriveren var, får læseren ikke at vide. Forlaget Eichborg og udgiveren, forfatteren Hans Magnus Enzensberger skriver på bogens flap, at det var forfatterens ønske ikke at blive nævnt ved navn: »Alene af den grund er det ikke tilbørligt at spekulere over hendes identitet,« hedder det.\nFor journalisten Jens Bisky fra Süddeutsche Zeitung havde den opfordring den modsatte effekt; han besluttede sig for at finde frem til hende.\nDen tyske bearbejdelse af Anden Verdenskrig er fortsat en møjsommelig affære. I dag  snart 60 år efter de forfærdende begivenheder  er den endnu i gang, ansporet af hyppige bogudgivelser og dokumentarudsendelser i tv.\nHver eneste gang et emne tages op, rykkes historien på plads i en slags normalitet, der forsøger at yde både skylden og de meningsløse ofre på tysk side retfærdighed.\nSidste år blev der taget hul på den etniske udrensning i Østprøjsen og andre gamle tyske landområder (Günter Grass Im Krebsgang) og den allierede bombekrig rettet mod hjemmefronten i de tyske storbyer (Jörg Friedrichs Der Brand).\nI år behandles overgreb på civile  bl.a. den systematiske voldtægt af tyske kvinder i sovjetisk besatte områder  i både Eine Frau in Berlin og en længere tv-dokumentation på ARD (mandage).\nMen siden ugemagasinet Stern købte Hitlers falske dagbøger i 1983, ved tyskerne også, at muligheden for svindel med kildeskrifterne altid er til stede. Under læsningen af Eine Frau in Berlin opdagede journalisten Jens Bisky flere mærkværdigheder. Alene bogens indledning forekom ham sært filmegnet:\n»Ja, krigen nærmer sig Berlin. Hvad der i går var en fjern rumlen, er i dag konstant kanontrommen. Man indånder krigslarm.«\nDagbogen blev udgivet første gang i USA i 1954 og udkom fem år senere på tysk. Ved at sammenligne førsteudgaven med Eichborn-udgaven fandt Bisky flere ændringer, som gav ham mistanke om, at nogen havde fusket med manuskriptet, ja at bogen muligvis var ren eller delvis fiktion og dermed ikke havde krav på den troværdighed, forlaget og Enzensberger tilskrev den.\nFor at identificere forfatterinden undersøgte Bisky personkredsen omkring den mand, der i 1954 udgav bogen i USA. Den blev bragt på markedet af den udvandrede, nu afdøde tyske forfatter Kurt W. Marek, der havde fået manuskriptet i hænde og lovet forfatterinden anonymitet.\nI Mareks nærmeste omgangskreds stødte Bisky på Marta Hillers, født 1911 og indeholdende alle de karaktertræk, man kan læse ud af dagbogens jeg-fortæller.\nMarta Hillers var en ekstraordinær kvinde, der ikke gled ikke ind i rollen som husmor, som samtiden foreskrev. I stedet rejste hun rundt i det meste af Europa og studerede på Sorbonne. Året efter Adolf Hitlers magtovertagelse bosatte hun sig i Berlin og ernærede sig som freelancejournalist. Siden fik hun arbejde på et af de kontorer, der forsynede nazisternes propagandamaskine med tekst.\nDer er intet vidnesbyrd om, at hun var medlem af NSDAP, alligevel giver nærheden til regimet hende  hvis det altså er hende  en skygge af utroværdighed som iagttager af krigens sidste dage.\nBiskys afsløring af Marta Hillers identitet vakte Enzensbergers vrede.\n»Hvis det er afslørende journalistik, at finde frem til navn og adresse på en voldtaget kvinde og offentliggøre det, så kan man kun gratulere Jens Bisky og Süddeutsche Zeitung med triumfen,« udtalte han til avisen Die Welt.\nEnzensberger står for Eichborn-serien Andere Bibliothek; det er altså ham, der indestår for bogens ægthed. Men, erkender han, han har aldrig selv set originalmanuskriptet.\nIfølge forlagets oplysninger er der i virkeligheden tale om to manuskripter: Den originale dagbog er nedskrevet i tre stilehæfter, som umiddelbart efter blev bearbejdet til et maskinskrevet manus på 121 sider  i førsteudgaven angives det, at bearbejdelsen skete i perioden »juli og august 1945«, i den nye udgave »fra juli 1945«.\nSådanne rettelser og tilføjede unøjagtigheder vakte Biskys mistanke om, at Marta Hillers måske kun har leveret oplægget til dagbogen  at den måske er skrevet af Kurt W. Marek.\nUnder krigen etablerede Marek sig som forfatter af doku-dramatiske beretninger fra fronten. Han havde en formidabel evne til at formidle andres oplevelser og kan således også have bearbejdet Marta Hillers krigsdagbog.\n»Hvor er manuskriptet? Hvem har redigeret det? Var det Marta Hillers før hendes død (i 2001, red.)? Hvad kan efterprøves som dokumentarisk? Dagbogsoptegnelserne er engagerede, de appellerer til vores moralske bedømmelse, forlanger, at vi revurderer vores historiske meninger. Men det kan vi først gøre, når vi kender tekstens udformning, dens opståen og ved, hvem der har skrevet den,« skrev Jens Bisky den 24. september i en meterlang artikel i Süddeutsche Zeitung.\nKritikken af dagbogen vinder forsigtigt gehør i flere aviser, men ikke alle:\n»Forargelsen hos Hannelore Marek (Kurt W. Mareks enke, red.), der har rettighederne, er forståelig, men ikke hos Enzensberger,« skriver Berliner Zeitung. »Den tekstkritiske efterprøvning af et historisk værk er ikke arvingens opgave men forlæggerens. Åbenbart har forlaget ikke sammenlignet originalen med den trykte udgave.«\nFrankfurter Rundschau mener, at forlaget burde fremlægge en kritisk gennemgang af dagbogsoptegnelserne, mens Frankfurter Allgemeine mener, at Biskys spørgsmål lod sig besvare, hvis han havde talt med Hannelore Marek og spørger selv:\n Hvor er de tre stilehæfter?\n»Originalerne (...) befinder sig i en advokats varetægt og skal med tiden afleveres til et åbent arkiv.«\n Hvem har redigeret dem?\n»Ingen (...). Forfatteren har tilføjet sine korrekturer til den tysksprogede udgave fra 1959. Det drejer sig mesten dels om forbedringer af ortografi og grammatik samt minimale, stilistiske korrektioner.«\n Hvor mange versioner findes der?\n»Kun en, den nuværende, hvis rang som dokument af eminent historisk og litterær værdi der ingen tvivl hersker om.«\nUgen efter svarede Enzensberger på igen i Der Spiegel:\n»Forfatteen vidste meget vel, hvorfor hun ville være anonym. Hun ville undgå flere nedværdigelser, som dem der nu overgår hende, efter hendes død. Hendes daværende samlever, som hun viste teksten, ville efter læsningen ikke have noget med hende at gøre. Og efter førsteudgaven af bogen beskyldte man hende for at have besmudset den tyske kvindes ære. Derfor gav hun ikke tilladelse til nye oplag, mens hun levede. Det var, skulle det vise sig, en klog beslutning.«\ntvvoldtægtlitteraturanmelderedødsfaldfiktionidentitetjournalistikkvindelivmad og drikkeortografistorbyer\nARDFrankfurter RundschauSüddeutsche Zeitung


Frispark: Det er rigtig sjovt at lave »helikopteren«\nDenne klumme skal handle om tissemænd, så nu er du advaret.\nMandag d. 19. august 2013, kl. 10.27\nDer er ikke nogen let eller floromvunden måde at formulere det på, så nu siger jeg det bare: Denne klumme skal handle om tissemænd, så nu er du advaret.\nFor drenges - og mænds for den sags skyld - forhold til deres tissemand synes at være en evig kilde til forundring hos mange kvinder, så derfor mener jeg, at det - i oplysningens hellige navn - kan være på sin plads at dykke bare en lille bitte smule ned i dette ganske komplicerede emne.\nTag nu min søn på fem år. Han var vel ikke mere end godt et år, før han på puslebordet opdagede sin »tissegøjs«, og siden har han holdt godt fast i den! Den bliver med jævne mellemrum revet og flået i og vist frem med et smørret grin til alle, der gider se på den.\n»Er det normalt?« spurgte min hustru bekymret, første gang det skete, hvortil jeg måtte svare: »Ja, det er ganske normalt.«\n»Men hvorfor hiver han i den?« ville hun vide, hvortil jeg måtte svare: »Fordi den er der!«\nDet er nemlig det ganske enkle svar: Drenge og mænd piller ved deres tissemand, fordi den er der. Prøv at tænke på, hvor mange gange du i løbet af en dag lige skal klø dig på næsen eller gnide dig på øreflippen eller nulre på andre kropslige ekstremiteter; well, en tissemand er den ultimative kropslige ekstremitet: den hænger bare der og dingler, så det ville da være helt besynderligt, hvis den ikke engang imellem blev pillet ved.\nJeg læste for nyligt om en undersøgelse, der viste, at vi i gennemsnit tjekker vores smartphone 150 gange om dagen. Man kan måske lidt frisk sige, at tissemanden er mandens personlige smartphone, som han med jævne mellemrum har brug for at tjekke for at se, om der er kommet nye beskeder og alt i øvrigt er, som det plejer.\nNu har vi selvfølgelig lært sønnike, at han ikke skal gå og vise sin diller frem til alt og alle - det er, tror jeg, en erkendelsesproces, som alle drenge skal igennem: Det er faktisk rigtig sjovt at lave »helikopteren« (faktisk helt ustyrlig morsomt), meeeeeen man skal nok ikke tage alle med på en flyvetur hele tiden.\nPå den anden side kan man tids nok oparbejde komplekser omkring sin tissemand, hvilket antallet af hårfjerningskure, penisforlængelsesapparater og ditto operationer vidner om. Jeg så forleden, at man nu kan få særlige push-up underbukser, der sørger for at kalorius syner af mere i buksen. I guder!\nPersonligt har jeg altid syntes, at en af de helt store fordele ved at have en tissemand er, at man kan urinere hvor som helst og når som helst. Så står man dér på rad og række og tømmer blæren til Roskilde Festival sammen med alle de andre gutter, eller man er på vej sydpå og holder tissepause på en overfyldt, tysk rasteplads: så drøner man lige ind til pissoiret, mens fruen står i meterlang kø og tripper. »Hvad Søren skat, er du ikke kommet længere? Jeg tager lige en kaffe og venter ude ved bilen!«\nEn fræk agurk\nMan bli’r sur af en kur\nUlrik Bie: Danmark og Frankrig kan ende i dyb kløft\n– men det betyder mindre, når vælgerne skal gøres glade\ni valgkampen – der\ner bare ét problem


Reeform Pilates - åbningstider - Hyldegårds Tværvej 47 - Charlottenlund\nTel. 20 74 85 96\nInfo om Reeform Pilates\nReeform Pilates ligger på Hyldegårds Tværvej i Charlottenlund. Reeform Pilates er placeret i et spændende område i Charlottenlund, hvor der næsten altid er god stemning og liv. Området er trygt og samfundet der bor i området er alt fra børnefamilier, unge, singler samt ældre. Du kan besøge Reeform Pilates på Hyldegårds Tværvej, ved at tage toget til Ordrup station eller bussen som køre flere gange i timen.\nReeform Pilates på Hyldegårds Tværvej i Charlottenlund, kan du finde helt nøjagtig via vores kort på denne side. Her kan du også finde kontaktoplysninger til Reeform Pilates, samt åbningstider. Hvis du vælger at køre i bil, så er der parkeringspladser langs Ordrupvej samt de små sidegader, som gør det nemt for dig at besøge Reeform Pilates.\n- Reeform Pilates Hyldegårds Tværvej 47 , 2920 Charlottenlund.


Vi har erfaring med reality, dokumentar, reklamer, serier, infomercials og animation og har bl.a. leveret TV-lyd til hele DR's programflade samt TV2 og TV3.\nGod lyd til TV kræver en dybere forståelse for, hvordan lyd fungerer hos brugerne, hvor fladskærmenes små bagudvendte højttalere ofte er af ringe kvalitet.\nVi ønsker ved ethvert projekt, at tilpasse os vores kunders individuelle arbejdsflow og rutiner, så fokus kommer på den gode lyd.\nVi har mulighed for at levere fra dag til dag, så deadlines overholdes.\nDet hele leveres i formater efter vore kunders ønskede specifikationer - klar til brug.\nMan er som kunde altid velkommen til at lytte med i studiet, inden vi fremsender det færdige produkt.\nVi tager os af lyddesign og Dialogmix og vi har skarpe kompetencer inden for Foley, dubbing og ADR. Vi arbejder med film fra vores lydstudie i Aarhus. Efterfølgende har vi mulighed for at sende filmen videre til en mixbiograf i København, hvor der kan laves et endeligt slutmix.\nVi komponerer også filmmusik og arbejder altid målrettet med at udvikle filmens fulde auditive potentiale. Vi arbejder med film i alle størrelser - live-action, dokumentarfilm, kortfilm og animationsfilm.\nEFP LYD I AARHUS, JYLLAND OG HELE DANMARK\nHos AudioNation er vi specialister i lydoptagelse (EFP/ENG)\nVi har stor erfaring som tonemestre i optagelse af highend reklame- og tvlyd.\nTidligere har vi svunget vores boomstang på programmer som X-factor, Nybyggerne og Landmand søger Kærlighed.\nVi har alt i optageudstyr inhouse og tilbyder blandt andet optagelse på Wisycom sendere og Sounddevices\nTALE ER SØLV GODE LYDOPTAGELSER ER GULD\nVi tilbyder alt inden for speak, voice over og ADR. Gennem samarbejde med Turbineforlaget har vi opnået stor kompetence inden for indtaling og redigering af lydbøger og leveret over 150 lydbøger til letlæsningsportalen Læsemaskinen.dk. Vi tilbyder udover indlæsning også at lægge lydmiljøer og punktlyde på lydbøger. Vi har leveret udtallige speaks og voice overs til radio og TV og er som et nyt tiltag også begyndt at tilbyde ADR (additional dialogue recording) og Dubbing til film og TV.\nVed du i øvrigt, at vi i samarbejde med firmaet Sonic Ways har stået for indtalingen af alt speak til Aarhus Letbane.\nAddresse: Filmbyen 19, 3 sal 8000 Aarhus\nAkavet sæson 2\nGG Horsens 2\nAudioNation ApS // Filmbyen 19, 3 sal, 8000 Aarhus // CVR:34879745


Danmark Rundt i 2021 – Erfaringer om sejlads\nDanmark Rundt i 2021\nUdgivet af Jan B. Hansen den 20. april 2020 20. april 2020\nSejlsportsbyen Aarhus kommer fra 2021 på landkortet som værtsby med en helt ny udgave af sejladsen Danmark Rundt, som nu hedder Round Denmark Race. Sejladsen får start og mål i Aarhus, og den kan følges på de sociale medier og via tracking.\n– Jeg er ovenud begejstret for den aftale, der er lavet mellem Sailing Aarhus, Aarhus Internationale Sejlsportscenter Skandinavisk Singlehandsejler-forening og Shorthand ECM. Der er ikke tvivl om, at vi kommer til at sætte en ny dagsorden og udvikle havkapsejladsen i Danmark og Nordeuropa i de kommende år. Vi ville gerne have været i gang i år, men det satte corona-krisen desværre en stopper for, siger Morten Brandt fra Shorthand ECM.\nOgså Sailing Aarhus ser frem til være medarrangør på eventet.\n– Det bliver en virkelig spændende event, og med det kommende fokus på den nye olympiske klasse – offshore mixed doublehand – og The Ocean Races besøg i Aarhus i 2022, var det naturligt for os at kigge i denne retning, siger direktør Jon Koch Hansen og fortsætter – Vi indgår i et spændende team sammen med Morten Brandt, og da Sailing Aarhus sammen med de Aarhusianske sejlklubber har masser af praktisk erfaring og kompetencer inden for afvikling store events, er det et samarbejde vi ser frem til, slutter han af.\nAarhus Internationale Sejlsportscenter bidrager blandt andet med kompetencer og faciliteter i Sejlsportscenteret og ser mulighederne i det nye samarbejde.\n– Det er en naturlig udvikling, der ligger rigtig godt i tråd med vores arbejde og indsats igennem mange år. Vi vil være stolte over at være med til at skabe et event der både henvender sig til eliten og bredden i Nordeuropa, siger centerchef Thomas Capitani.\nSkandinavisk Singlehandsejler Forening kommer til at spille en nøglerolle i formuleringen af sikkerhedsprotokollen for solo-2Starsejlere og af koordineringen af sikkerhed og overvågning under selve sejladsen.\nÅben for alle – hviletidsregler for solo-sejlere\nRound Denmark Race vil fra 2021 være åben for single- og doublehand og for både med fuld besætning. Første udgave bliver Round Denmark Race Inshore på ca. 650 sømil. Doublehand og fuldbesætning sejler ruten uden stop, mens singlehandsejlerne tager turen med selvvalgte stop for anker, ved bøjer eller i havn. Der bliver tale om en form for hviletidsregler, og stoppene styres efter en sindrig beregning og kontrolleres af race office. Meget mere om dette følger.\nBaggrund – det nye koncept\nSkandinavisk Singlehandsejler-forening overdrog i efteråret 2019 sejladsen til Morten Brandt. Han har udviklet konceptet radikalt. Før var det en solosejlads sejlet efter måleregel bestående af syv ben med tvungne stop overs. I dag er det en non-stop sejlads for doublehand og fuldbesætning og en singlehand-sejlads med frivillige stop, hvor det passer på ruten. Der sejles efter den klasseinddeling, der blev introduceret til Silverrudder Challenge i 2012.\nEfter konceptet faldt på plads, var flere kommuner og byer i spil som værtsby. Valget faldt på Aarhus, der over de seneste årtier har markeret sig som landets sejlsportshovedstad. Den oprindelig plan var, at første udgave af Round Denmark Race skulle være sejlet midt i juni i år. Men som stort set alle andre events i sæsonen blev det ikke til noget på grund af forsamlingsforbuddet i forbindelse med coronavirus-udbruddet.\nDer er lavet en foreløbig hjemmeside (eksternt link, red.), hvor interesserede kan tilmelde sig en mailingliste og modtage nyheder om f.eks. dato og tilmelding, når de bliver offentliggjort.\nThe Beast glæder sig til at følge sejladsens opbygning og ikke mindst til at deltage.\nKategorier:\tFigaro 2Kapsejlads\nAeolos P30 opdatering\nEndelig har vores båd fået en bekræftet afgang fra Dubai. Den vil lande i Danmark i midten af august. Vi krydser alt hvad der krydses 🙂 Vores plan er få den rigget og klargjort til Læs mere…\nGarmin Round Denmark Race 2022, not\nDobbelt op på nederen  Fredag 12:00 skulle jeg have startet på årets længste singlehand sejlads. Mere end 650 sømil rundt Danmark på indersiden.Oprindeligt skulle jeg have sejlet i Aeolos 30p, men den står og Læs mere…\nRespittabellen til morgendagens Fyn Rundt Classic ligger klar til download. Du kan finde den her: 2022-Respittabel-ClassicFynRundt-DH-liste Husk også vores Fyn Rundt guide. Fyldt med gode tips og tricks til Fyn Rundt. Den finder du her.


Lyt til lydbogen “Litteratur” , af Dan Ringgaard på Bookmate\nLitteraturens epoke er forbi. Vi har forladt Gutenberg-galaksen og er rejst ud i det uendelige digitale univers, hvor andre medier med lynets hast har overhalet bogen ─ og med den litteraturen, som vi kender den.\nMen litteraturen lever videre, påstår Dan Ringgaard, lektor i nordisk litteratur ved Aarhus Universitet. Den er ikke forbeholdt hvide sider mellem et nydeligt omslag. Litteratur er den kunst, vi til hver en tid laver med sproget. Og så er den en særlig måde at læse verden på, som er værd at holde fast i, uanset hvilke nye kredsløb vi går ind i.