STUDIEORDNING: UDDANNELSEN I DANS MED SPECIALE I KOREOGRAFI STATENS SCENEKUNSTSKOLE - PDF\nDownload "STUDIEORDNING: UDDANNELSEN I DANS MED SPECIALE I KOREOGRAFI STATENS SCENEKUNSTSKOLE"\n2 Indledning: Denne studieordning er udarbejdet i medfør af 10, 11 og 15, stk. 2 i Lov om videregående kunstneriske uddannelser under Kulturministeriet, jf. lovbekendtgørelse nr. 889 af 21. september 2000, bekendtgørelse nr. 744 af 5. juli 2004 samt bekendtgørelse nr. 889 af Med studieordningen følger bilag 1: Modulbeskrivelser. Revision af studieordningen foretages af Skolerådet. Revision af bilaget foretages af centerrådet. 1: Uddannelsens betegnelse på dansk og engelsk 1.1: Dansk Uddannelsen giver ret til at anvende betegnelsen: Danser med speciale i koreografi 1.2: Engelsk Uddannelsen giver ret til at anvende den engelske betegnelse: Dancer with specialization in choreography. 2: ECTS normering Uddannelsen er normeret til 120 ECTS-point svarende til 2 års heltidsstudier. 3: Adgangskrav og optagelsesprocedure 3.1: Adgangskrav Efter to år på uddannelsen i moderne dans, kan den studerende søge om optagelse på den 2-årige specialisering i koreografi. Adgangskravet til uddannelsen er en bestået optagelsesprøve. Nærmere bestemmelser om prøvens indhold og forløb findes på skolens hjemmeside: www. scenekunstskolen.dk. 3.2: Optagelsesprocedure Afgørelse om optagelse træffes af Statens Scenekunstskole på baggrund af en konkret bedømmelse af ansøgerens potentiale. Aspiranter vurderes af et optagelsesudvalg bestående af såvel interne uddannelseskyndige som ekstern censor, udnævnt af Kulturministeriet. 4: Uddannelsens formål 4.1: Generelt formål Statens Scenekunstskole har til formål at uddanne selvstændige dimittender, der med basis i grundlæggende teoretisk viden om scenekunst, solide håndværksmæssige færdigheder og indgående kunstneriske og tværfaglige kompetencer, kan udøve professionel virksomhed på højeste niveau. 2\n4 5: Uddannelsens struktur og opbygning Den koreografiske specialisering bygger ovenpå 2 års uddannelse i moderne dans og består af 7 overordnede moduler: Dans: Danseteknik Koreografisk praksis: Teori og metode Workshops og projekter Selv-organisering: Ledelse og kommunikation Praktik, studieophold og festivaler Kunstnerisk udviklingsarbejde Afgangsprojekt I alt: 30 ECTS 20 ECTS 24 ECTS 10 ECTS 9 ECTS 12 ECTS 15 ECTS 120 ECTS Fagbeskrivelserne for de enkelte moduler findes i bilag 1. For hvert fag beskrives: Læringsmål Indhold Undervisnings- og arbejdsformer 6: Undervisningens omfang Studieåret strækker sig fra medio august til medio juni (i alt 38 uger). Al undervisning er som udgangspunkt obligatorisk, og de studerende har mødepligt. Undervisningsaktiviteter kan forekomme om aftenen og i weekender. Statens Scenekunstskole fastsætter nærmere regler for registrering af fravær, samt sanktioner for overtrædelse af disse bestemmelser. Reglerne findes på intranettet. 7: Udarbejdelse af afgangsprojekt. Uddannelsen afsluttes med et afgangsprojekt svarende til mindst 15 ECTS-point. 8: Bedømmelse og gennemførsel 7.1. Regler om bedømmelse På Statens Scenekunstskole består bedømmelsen af de studerende hovedsageligt af evalueringer, og i nogle tilfælde eksaminer. Formålet med bedømmelserne er at vurdere, om den studerendes kvalifikationer er i overensstemmelse med de læringsmål, der er opstillet for uddannelsen. 4\n5 Der foretages en sammenfattende bedømmelse af den studerende ved afslutningen af hvert semester. Bedømmelsen munder ud i vurderingen bestået/ikke bestået. Hvis semestret vurderes som ikke bestået, skal der gives en skriftlig begrundelse. For øvrige retningslinjer henvises til dokumentet Rammer for individuel evalueringspraksis ved Statens Scenekunstskole, som er tilgængeligt på Ved afgangsbedømmelsen deltager ekstern censor beskikket af Kulturministeriet. Bedømmelsen herfra er skriftlig og vedhæftes afgangsbeviset Regler om gennemførsel Hvis to på hinanden følgende skriftlige bedømmelser viser, at den studerende ikke opfylder Statens Scenekunstskoles krav til faglig udvikling, kan den uddannelsesansvarlige i samarbejde med ledermødet træffe afgørelse om relegering. Den studerende kan klage over en bedømmelse i henhold til bekendtgørelse nr. 889 af , bilag 1. 9: Afgangsbevis Statens Scenekunstskole udsteder et afgangsbevis for gennemført uddannelse. ECTS-point, evt. meritoverførte uddannelseselementer, evt. bedømmelsessprog, og uddannelsens betegnelse på engelsk. Som bilag til beviset udstedes et engelsksproget Diploma Supplement. Derudover vedlægges skriftlige bedømmelser fra midtvejs- og afgangsbedømmelserne. 10: Regler om praktik Uddannelserne ved Statens Scenekunstskole indeholder alle praktikforløb. Rammerne for den enkelte uddannelse beskrives i bilag 1. Øvrige generelle regler knyttet til praktikforløb findes på intranettet. 11: Regler om orlov Studerende kan ansøge om orlov, hvis den er begrundet i barsel, adoption, dokumenteret sygdom eller FN-tjeneste. 12: Regler om bortvisning og andre disciplinære foranstaltninger Regler findes på intranettet. 13: Regler om merit Beståede uddannelseselementer fra en anden dansk eller udenlandsk uddannelse, kan efter Statens Scenekunstskoles afgørelse i det enkelte tilfælde træde i stedet for uddannelseselementer, der er omfattet af Bekendtgørelse nr. 889 af 21. september 2000, bekendtgørelse nr. 744 af 5. juli 2004, samt bekendtgørelse 889 af\n6 14: Regler om overgangsordning Denne studieordning træder i kraft i skoleåret 2013/2014 og er gældende for alle studerende indskrevet på den pågældende uddannelse. Studieordningen er gældende, indtil nye studieordning med nye overgangsregler er vedtaget og behandlet på skolerådet. Studieordningen er offentliggjort på skolens hjemmeside. 15: Dispensation og klageadgang Statens Scenekunstskole kan dispensere fra de regler i Studieordningen, der alene er fastsat af skolen. Klager over afgørelser i henhold til denne studieordning, som ikke er fastsat andetsteds, indgives til rektor for Statens Scenekunstskole. Institutionen fastsætter nærmere regler for behandling af klager. Vedtaget af den ansvarlige for uddannelsen, maj 2013 Godkendt af Skolerådet, juni\n7 BILAG 1: MODULBESKRIVELSER MODULBESKRIVELSER Uddannelsen består af to overordnede dele: a) Dans Består af modulet danseteknik. Undervisning tilrettelægges i samarbejde med uddannelsen i moderne dans. b) Koreografisk praksis Består af en række moduler, der såvel teoretisk som metodisk gør den studerende i stand til at agere professionelt i egen koreografisk praksis. Uddannelsen er opdelt i moduler. Modulerne er et udtryk for de hovedelementer, uddannelsen består af. Herunder følger et oversigtskema, som indikerer, på hvilke dele af uddannelsen, der er fokus på hvad. Moduler 1 sem 2 sem 3 sem 4 sem Sum Dans: Danseteknik Koreografisk praksis: Teori og metode Workshops og projekter Selv-organisering: Ledelse og kommunikation Praktik, studieophold og festivaler Kunstnerisk udviklingsarbejde Afgangsprojekt I alt På de følgende sider er modulerne beskrevet mere detaljeret i form af læringsmål, indholdsbeskrivelser, ECTS-angivelse og arbejds- og undervisningsformer. Uddannelserne på Statens Scenekunstskole tilrettelægges i høj grad i overensstemmelse med den individuelle studerendes interesse og behov. Derfor vil modulernes specifikke indhold kunne variere fra år til år, og dette bilag vil således blive revideret årligt i centerrådet. 7\n8 DANSETEKNIK Læringsmål: Ved afslutningen af modulet danseteknik kan den studerende: Demonstrere professionelle dansetekniske færdigheder. Demonstrere viden om dele af moderne balletteknik, samt omfattende viden om postmoderne dans og improvisationsteknikker. Udvise bred viden om kroppens funktion som kunstnerisk redskab og kendskab til somatiske principper. Omsætte sin teoretiske og somatiske viden til kunstnerisk praksis. Indhold: De studerende på den koreografiske specialisering følger en række kurser sammen med studerende på uddannelsen i moderne dans, heriblandt morgentræning samt produktionsforløb med professionel koreograf. I modulet danseteknik introduceres den studerende til et varieret udvalg af undervisere, en række forskellige tilgange, idéer og teknikker. Inden for det dansetekniske felt arbejdes der med et udvalg af følgende områder: Kontrol af vægt og balance Bevægelse Timing og forskydelse Projektion og elevation Se i øvrigt studieordning for moderne dans for yderligere specifikation af modulet. ECTS: 30 Undervisnings- og arbejdsformer: Holdundervisning Individuel vejledning Visninger 8\n9 TEORI OG METODE Læringsmål: Ved afslutningen af modulet teori og metode kan den studerende: Demonstrere viden om den moderne scenekunsts historie og den teoretiske og filosofiske diskurs, som har influeret og defineret kunstarten i dag. Dokumentere at have set og forholdt sig kritisk til en række danske og internationale værker. Omsætte teori til kunstnerisk praksis og benytte praksis til at udvikle egne teorier. Demonstrere viden om kritiske teorier og kendskab til, hvordan kritik af eget arbejde som metode skaber ny kunstnerisk udvikling. Demonstrere viden om, hvordan forskellige metoder og redskaber kan omsættes til udvikling af egen koreografisk praksis. Indhold: I modulet teori og metode arbejdes med et udvalg af følgende områder: Kunsthistoriske nedslag Scenekunstneriske perspektiver Filosofiske teorier og koncepter: Subjektivisme, repræsentation, performativitet, narration Dramaturgi Ekstradisciplinaritet Organisationsformer og selvorganisering Koreografiske metoder: Scores, conceptual work, transgression, interpretation, recomposition, dislocation etc. Kompositoriske arrangementer. Definition af praksis og udvikling af ny praksis. ECTS: 20 Undervisnings- og arbejdsformer: Forelæsninger Holdundervisning Workshops Projekter Forelæsninger Skriftlige opgaver 9\n10 WORKSHOPS OG PROJEKTER Læringsmål: Ved afslutningen af modulet workshops og projekter har den studerende: Omsat teorier og arbejdsmetoder til koreografisk praksis gennem workshops og projekter. Undersøgt enkeltstående fænomener eller stofområder i workshopformat. Stiftet bekendtskab med beslægtede fagligheder og deres tilgange og arbejdsmetoder i undersøgende processer. Sat sin egen faglighed i spil i samarbejde med andre fagligheder. Indhold: På Statens Scenekunstskole arbejdes der i kortere perioder af 1-3 ugers varighed med en række workshops, som udbydes bredt til alle uddannelser. Modulet indeholder projekter, som undersøger givne fænomener eller stofområder i kortere, intensive forløb, kendetegnet ved en vis valgfrihed og fokus på den studerendes egne interesseområde. På den koregrafiske specialisering arbejdes der derudover projektbaseret med et udvalg af følgende områder: Personliggørelses-processer på scenen og nytænkning af repræsentationsbegrebet Residency, projekt-processer og performance Krop i rum Fortolkning Ekstradisciplinaritet ECTS: 24 Undervisnings- og arbejdsformer: Forberedelse, planlægning, research Prøvearbejde sammen med dansere og andre samarbejdspartnere Individuel vejledning Visninger Skriftlige opgaver 10\n11 SELVORGANISERING: LEDELSE OG KOMMUNIKATION Læringsmål: Ved afslutningen af modulet selvorganisering: ledelse og kommunikation kan den studerende: Kommunikere samarbejdende og inkluderende med dansere og andre samarbejdspartnere i koreografiske produktioner. Formidle en kunstnerisk idé til fagfæller og ikke-specialister. Demonstrere viden om at producere egne værker, organisere egne processer og skabe og indgå i nye netværk. Demonstrere viden om organisatoriske modeller og ansøgningsprocedurer i det danske og internationale scenekunstfelt. I modulet selvorganisering; ledelse og kommunikation arbejdes der med et udvalg af følgende områder: Organisationsmodeller, budgettering og ansøgningsprocedurer. Ledelses- og kommunikationsredskaber. Selvorganisering, ny former for organisering, netværksdannelse og innovative tilgange til praksis. Grundlæggende viden om lyd, lys, kostume og øvrige scenografiske elementer. ECTS: 10 Undervisnings- og arbejdsformer: Holdundervisning Workshops Øvelser og praktisk erfaring i samarbejde med lyd-, lys- og scenografiuddannelsen samt skræddersalen 11\n12 PRAKTIK, STUDIEOPHOLD OG FESTIVALER Læringsmål: Ved afslutning af modulet praktik, studieophold og festivaler har den studerende: Fungeret selvstændigt og samarbejdende på et professionelt niveau, med udgangspunkt i eget fagområde, og med indsigt i beslægtede fagområder. Opbygget faglige netværk i den danske og/eller internationale scenekunstbranche og dermed optimeret sine chancer for beskæftigelse. Fået kendskab til specifikke interesseområder i nationale og/eller internationale sammenhænge. Indhold: I modulet praktik, studieophold og festivals tages der udgangspunkt i den enkelte studerendes behov og interessefelt. Modulet kan rumme: Praktik i en professionel scenekunstnerisk sammenhæng; enten skabelse af eget værk eller samarbejde med professionelle kræfter. Deltagelse i relevante forløb hos samarbejdspartnere i Danmark eller i udlandet. Udvekslingsophold på internationale uddannelsesinstitutioner. Deltagelse i festivaler og i mindre grad turnévirksomhed. ECTS: 9 Undervisnings- og arbejdsformer: Research og forberedelse Individuel vejledning Refleksion og evaluering Visninger 12\n13 KUNSTNERISK UDVIKLINGSARBEJDE Læringsmål: Ved afslutningen af modulet kunstnerisk udviklingsarbejde kan den studerende: Initiere og facilitere egne idéer og sætte dem i spil i en større sammenhæng. Udvikle, planlægge, gennemføre og evaluere kunstneriske projekter, alene og i samarbejde med andre. Træffe og begrunde personlige kunstneriske valg. Tilføre sig selv ny viden, indsigt og kundskaber på eget fagområde. Indhold: I modulet kunstnerisk udviklingsarbejde arbejder den studerende primært med selvstændige projekter i samarbejde med medstuderende fra egen eller andre uddannelsesretninger. Derudover tilbydes der undervisning i tilegnelse af værktøjer til at facilitere, præsentere og administrere egne projekter. Der arbejdes med et udvalg af følgende områder: Konceptudvikling, idégenerering og facilitering, samskabelse, refleksionslaboratorier, dokumentationsformer. Værdier og mål, visioner og beslutninger, projektledelsesværktøjer Pitching, fremlæggelser, kommunikation på sociale medier og web Ansøgningsprocesser, fundraising, mediekendskab, netværksdannelse Virksomhedsidéer, kontrakter og samarbejdsaftaler, budgetter og regnskab. ECTS: 12 Undervisnings- og arbejdsformer: Gruppearbejde Individuelle projekter Forberedelse Evaluering og individuel vejledning 13\n14 AFGANGSPROJEKT Læringsmål: Ved afgangsprojektets afslutning kan den studerende: Indgå professionelt i en kollektiv arbejdsproces og forstå og respektere betydningen af sin egen rolle og ansvar i denne proces. Fungere selvstændigt og samarbejdende i en professionel sammenhæng med udgangspunkt i eget fagområde, og med indsigt i beslægtede fagområder. Identificere, evaluere og videreudvikle sit eget personlige sceniske sprog og arbejdsmetoder. Kontinuerligt researche, definere og videreudvikle nye arbejdsmetoder og nye former for koreografisk praksis. Indhold: Afgangsprojektet er afslutningen på uddannelsen og foregår ofte i samarbejde med øvrige faggrupper på Statens Scenekunstskole. Med projekterne forventes det, at den studerende er i stand til at udføre et professionelt stykke arbejde på sit eget fagområde, og at projektet formidles til et publikum. ECTS: 15 Undervisnings- og arbejdsformer: Research og forberedelse Individuel vejledning Visninger Refleksion og evaluering 14


THE RED HOUR - Holstebro Teater og Dansekompagni\nI anledning af Aarhus´ og Pafos´ værtskaber som Europæiske kulturhovedstæder i 2017 skabte Holstebro Dansekompagni danseforestillingen, The Red Hour.\nThe Read Hour tog udgangspunkt i idéen om at have den samme koreografi to vidt forskellige steder.\nThe Red Hour blev skabt af to koreografer med base i henholdsvis Cypern og i Skandinavien.\nDanseforestillingen blev opført begge steder i to meget usædvanlige scenerum: En middelalderborg i Pafos og i et nedlagt slagteri i Holstebro. Forestillingen var tilsat livemusik af den international anerkendte komponist Gert Østergaard.\nBegge koreografer fokuserede på mennesket, kroppen og de minder og stemninger, som gemmer sig i forladte bygninger, der fået et nyt liv i en ny tid. Som et ekko fra fortiden konkretiserede danserne en række udvalgte abstrakte og konkrete billeder.\nKoreografen Melody Putu tog udgangspunkt i, hvad en øde bygning på slagterigrunden kan fortælle. Et sted hvor slagterne holdt tusindvis af dyreliv i deres hænder. Alexander Michael satte fokus på hierarkier, slaveri og de liv, der gik tabt i kampe i og omkring slottet.\nMedvirkende dansere fra Holstebro Dansekompagni: Lionel Ah-Sou, Charlotte Arnold, Mason Jubb, Zaneta Majcher, Marco Rizzi, Pauline Smatlakova & David Cornelius Price\nMedvirkende dansere fra Pafos: Maria Tofini, Fouli Stylianidou, Viky Kalla & Melina Sofocleous\nI Holstebro medvirkede der er også dansere fra danselinjen hos Dansk Talentakademi Holstebro: Thea Dyrberg Nielsen, Ida Marie Cederström Lystbæk, Cecilie Jensen, Teade Abma, Maja Feil & Olivia Sommer Mortensen\nThe Red Hour er en co-produktion mellem Holstebro Dansekompagni, Aarhus 2017 og Pafos 2017.\nAlexander Michael & Melody Putu\nProducent & Koreografisk Assistent


Købes Rækkehus i Los Monteros, Spanien\nKøbes - Rækkehus Hos CASA:UNA kan du finde Rækkehus i Los Monteros, Spanien.\nKøbes Rækkehus i Los Monteros på Costa del Sol\nVi kan hjælpe med at finde Rækkehuse i Los Monteros. Med et bredt sortiment af boliger og priser, er det altid muligt at finde Rækkehuse til enhver smag og økonomi.\nRækkehus med havudsigt i Los Monteros?\nLeder du efter Rækkehus med havudsigt, så er Costa del Sol, Costa Blanca og Mallorca det helt rigtige sted. Solkysten er fuld af drømmeboliger, der blot venter på nye ejere. Under alle omstændigheder bør man sætte sig mere ind i området. Læs mere om Los Monteros.\nRækkehuse i Los Monteros - hvilken boligtype ønskes?\nDet er altid godt at gøre sig klar, hvad formålet med at søge Rækkehus i Los Monteros. Hvordan skal boligen bruges?\nVigtige råd ved udlejning af Rækkehuse i Los Monteros\nFor udlejning af Rækkehus er det vigtigt at tænke på afstandene til indkøbsmuligheder og strand eller også skal der være pool. Rækkehus med udsigt er det bedste. Når man sidder i Danmark og drømmer om sol og sommer, involverer det ofte at sidde på en terrasse i Los Monteros med et glas vin og nyde udsigten - sørg for at få Rækkehus med udsigt! Anbefalet område til udlejning, se ejendomme til salg i Benalmádena Costa


Forskellige formler for merværdiraten\nVi har set, at merværdiraten udtrykkes i formlerne:\nmerværdi (m)               merværdi           nødvendigt arbejde\nI.  ———————————————————— = —————————————————————— = ——————————————————-\nvaribel kapital (v)     arbejdskraftens værdi        merarbejde\nDe to første formler udtrykker som et forhold mellem værdier, hvad den tredje udtrykker som et forhold mellem de tider, der går med til at producere disse værdier. Disse formler, der indbyrdes gør fyldest for hinanden, er strengt logiske. Man finder dem derfor ganske vist nok, hvad det faktiske angår, i den klassiske politiske økonomi, men ikke udformet og udviklet på bevidst måde. Her møder vi derimod følgende afledede formler.\nmerarbejde      merværdi      merprodukt\nII.  ———————————- = ———————————— = ————————————\narbejdsdag     produktværdi   totalprodukt\nDet samme forhold er her skiftevis udtrykt i arbejdstiden, i de værdier, arbejdstiden legemliggør sig i, samt i de produkter, disse værdier eksisterer i. Det er naturligvis forudsat, at ved produktets værdi forstås kun den værdi, arbejdsdagen producerer, mens derimod den konstante del af produktværdien er sat uden for parentes.\nI alle disse formler kommer arbejdets virkelige udbytningsgrad, dvs. merværdiraten ikke frem på korrekt vis. Lad arbejdsdagen være på 12 timer. Er forudsætningerne de samme som i vort tidligere eksempel, udtrykker den virkelige udbytningsgrad af arbejdet sig i proportionerne:\n6 timer merarbejde             merværdi på 3 sh\n———————————————————————————- = ———————————————————————- = 100%.\n6 timer nødvendigt arbejde       variabel kapital 3 sh\nIfølge formlerne i II. får vi derimod\n6 timer merarbejde      merværdi på 3 sh\n———————————————————- = ——————————————————————— = 50%.\narbejdsdag på 12      værdiprodukt på 6 sh\nDisse afledede formler udtrykker i virkeligheden det forhold, hvori arbejdsdagen, dvs. den værdi, den producerer, deles mellem kapitalist og arbejder. Skal de derfor gælde som umiddelbart udtryk for graden af kapitalens selvøgning af sin værdi, da kommer også den følgende fejlagtige lov til at gælde, nemlig den, der siger, at merarbejdet eller merværdien aldrig kan nå 100%. Eftersom merarbejdet til hver en tid kun kan udgøre en alikvot del (brøkdel) af arbejdsdagen, hvilket vil sige det samme som, at merværdien også kun kan udgøre en alikvot del af værdiproduktet, er merarbejdet nødvendigvis altid mindre end arbejdsdagen og merværdien altid mindre end værdiproduktet. Men for at kunne forholde sig som 100/100 måtte de være lige store. For at merarbejdet skulle kunne opsluge hele arbejdsdagen (det drejer sig her om den gennemsnitlige arbejdsdag i løbet af arbejdsugen, arbejdsåret osv.), måtte det nødvendige arbejde synke ned til at være nul. Men hvis det nødvendige arbejde forsvinder, for-svinder også merarbejdet, eftersom dette kun er en funktion af det første Proportionen:\n—————————————- = ——————————————\nkan følgeligt aldrig nå grænsen 100 / 100 og endnu mindre 100 + X / 100. Derimod kan merværdien eller den virkelige udbytningsgrad af arbejdet godt gøre det. Tag f.eks. det skøn, der er foretaget af Hr. de Lavergne og som viser, at arbejderen i det engelske landbrug kun får ¼ mens kapitalisten (forpagteren) derimod får ¾ af produktet, dvs. af dets værdi, uanset i hvilket forhold byttet bagefter fordeles mellem kapitalist og jordbesidder osv. Det merarbejde, der ydes af arbejderen i det engelske landbrug, forholder sig derfor til det nødvendige arbejde som 3 til 1, en udbytningsprocent på 300.\nDen yndede fremgangsmåde: at behandle arbejdsdagen som konstant størrelse, blev befæstet ved, at man anvendte formlerne i II., da man her altid sammenligner merarbejdet med en arbejdsdag, hvis størrelse er givet. Det samme sker, hvis man alene betragter delingen af værdiproduktet. Den arbejdsdag, der allerede har legemliggjort sig i et værdiprodukt, er altid en arbejdsdag, hvis grænser er givet.\nFremstiller man merværdien og arbejdskraftens værdi som brøkdele af værdiproduktet – en måde at fremstille tingene på, der iøvrigt vokser ud af selve den kapitalistiske produktionsmåde, og hvis betydning vil fremgå på et senere tidspunkt af denne redegørelse – skjuler det kapitalrelationens specifikke karakter, nemlig det forhold, at det er den variable kapital, der udveksles med levende arbejdskraft, og at arbejderen som følge heraf udelukkes fra produktet. I stedet kommer det falske skær af et kompagniskab, hvor arbejder og kapitalist deler produktet i forhold til de forskellige faktorer, der har skabt produktet.\nI øvrigt kan man altid føre formlerne II tilbage til formlerne I. Hvis vi f.eks. har\nmerarbejde på 6 timer\narbejdsdag på 12 time\nså er den nødvendige arbejdstid = arbejdsdag på 12 timer minus merarbejde på 6 timer, og da får vi:\nmerarbejde på 6 timer         100\n——————————————————————————————— = —-—-.\nnødvendigt arbejde på 6 timer    100\nEn tredje formel, som jeg allerede i tidligere forbindelse har foregrebet, er:\nmerværdi                 merarbejde         ubetalt arbejde\nIII.  ———————————————————————— = ——————————————————- = ———————————————————\narbejdskraftens værdi      nødvendigt arbejde     betalt arbejde\nDen misforståelse, som formlen ubetalt arbejde / betalt arbejde kunne forlede til, nemlig at kapitalisten skulle betale arbejdet og at han ikke betaler for arbejdskraften, bortfalder efter den fremstilling, vi tidligere har givet. Ubetalt arbejde / Betalt arbejde er kun det populære udtryk for merarbejde / nødvendigt arbejde. Kapitalisten betaler arbejdskraftens nødvendigt arbejde værdi, respektive en pris, der afviger fra denne og får i bytte rådigheden over selve den levende arbejdskraft. Benyttelse af brugsretten til arbejdskraften deles i to perioder. I løbet af den ene periode producerer arbejderen kun en værdi = værdien af sin arbejdskraft, altså kun et ækvivalent. For den pris, kapitalisten har givet for arbejdskraften, får han altså et produkt til samme pris. Det er, som havde han købt produktet færdigt på markedet. I løbet af merarbejdsperioden derimod fører benyttelse af brugsretten over arbejdskraften til, at der dannes værdi for kapitalisten, uden at dette koster ham et vederlag for denne værdi. Det er gratis for ham at sætte arbejdskraften i sving i denne periode. I den forstand kan man kalde merarbejdet for ubetalt arbejde.\nKapitalen er altså ikke blot kommando over arbejde, som Adam Smith siger. Den er ifølge sit væsen kommando over ubetalt arbejde. Al merværdi, uanset i hvilken specifik skikkelse den end senere krystalliserer sig, som profit, rente, jordrente osv., er i sin substans materiatur af ubetalt arbejdstid. Hemmeligheden ved kapitalens selvøgning af sin egen værdi opløser sig i det forhold, at den råder over en bestemt mængde ubetalt fremmed arbejde.


Hjem/Oklahoma/Must-see vejsideattraktioner i Oklahoma\nHvis man er på roadtrip i Oklahoma, er der rigeligt med vejsideattraktioner, som man bør se. Vejsideattraktioner er sjove små tilføjelser til en ellers planlagt rejseplan. Det er ikke nødvendigt at planlægge hvilke attraktioner man vil se, der er nemlig masser i Oklahoma. Men her kommer alligevel en liste med forskelligartet stop, som kan begejstre de fleste, og er på manges bucket list over ‘ting at se i Oklahoma’. Her finder man især mange Route 66-attraktioner, som Oklahoma gerne identificerer sig med. God fornøjelse!\n107 OK-66, Arcadia\nDen runde lade i Arcadia blev bygget i 1898 ved siden af det, der senere blev Route 66. Efter 90 år i brug kollapsede taget. Men lokale fra området gik i gang med at restaurere laden, og laden blev åbnet for offentligheden i 1992. I 1977 blev den runde lade optaget i registreret over historiske steder, og det er den enste runde trælad i Oklahoma.\n© Flickr/Steven Wilson\nVed Buck Atom’s Cosmic Curios på Route 66 kan man se denne Space Cowboy Muffler Man. Glasfiberfigurer er ufattelige populære, og denne er en af de nyligt opførte. Han er skabt i 2019 og modelleret efter fortidens vejsideattraktioner. Denne glasfiberfigur er er unik blanding af cowboy, muffler man og astronaut, og en skøn vejsideattraktion\nU1300 N Cimarron Ave, Boise City\nCimmy er en lokal legende. Den enorme brontosaurus er lavet af metal, og den er opført for til ære for den dinosaur, der blev fundet rester af her i området i 1930’erne. Den blev kaldt Cimarronasaurus – hvilket senere blev forkortet til Cimmy.\nVerdens højeste benzinstander\n13 Sahoma Lake Rd, Sapulpa\n© Flickr/Victor Hamberlin\nLige foran Heart of Route 66 Auto Museum finder man verdens højeste benzinstander. Denne vejsideattraktion stod færdig i 2018, og er udformet efter vintage standere, fra dengang Route 66 åbnede i 1926.\n21300 OK-28 A, Chelsea\nVar det noget med et totempælpark? Ed Galloway, en pensioneret sløjdlærer, begyndte at lave en totempæl i 1937. Den stod færdig i 1948, og endte med en højde på 27 meter, og kendes i dag som verdens største totempæl i beton. Totempælen står i en park med andre farverige pæle, og parken er en af de mere populære turistsattraktioner i Oklahoma. Det er da også et must-see, hvis man er i nærheden. Historien fortrækker, at Ed ønskede at lærer folk om de indfødte amerikanere, hvorfor kan opførte totempælen, der hyldede forskellige indianske stammer med portrætter og symboler. I 1999 blev Galloways park optaget i registreret over historiske steder.\nOK Country 66\n3441 E Old Hwy 66, Arcadia\n© Willem Bor/Facebook\nJohn Hargroves kærlighed for Route 66 kan man opleve ved OK Country 66 (eller John’s Place). Her er samlet nogle af de mest ikoniske vejsideattraktioner fra Route 66, i et museum. På billedet ses for eksempel en hyldest til Cadillac Ranch i Texas.\n© Flickr/Stephen Williams\nHvis man er på udkig efter verdens største sodavandsflaske, skal man en tur forbi Pops 66 i Arcadia, Oklahoma. Men selvom det er en tankstation, er det maden og drikkevarerne (alverdens sodavandsflasker i alle farver og smagsvarianter), som folk stopper for her. Og så den flotte og nye vejsideattraktion – den store sodavandsflaske, der lyser op i neonfarver om aftenen. Denne attraktion på Route 66 er fra 2007, og et godt eksempel på, at for at den legendariske rute skal overleve, er det nødvendigt med nye tiltag, der kan lokke turister til, og som kan udvikle ruten for næste generation af rejsende langs ‘The Mother Road’.\nE 300 Rd, Talala\nI 1959 forulykkede en vogn fyldt med cement i Talala. Cementblanderen faldt af og landede i vejkanten. Cementen hærdede, og blanderen blev for tung til at flytte. Gennem årene blev det et lokal landemærke, og i 2011 malede lokale artister blanderen, så det ser ud som om, det er en NASA rumkapsel, der er styrtet ned.\n2600 Route 66, Catoosa\nEn af Route 66’s mest ikoniske vejsideattraktioner er Blue Whale of Catoosa. Den 25 meter lange blåhval har ligget her siden 1972, hvor Hugh Davis byggede den store blåhval, som en gave til sin hustru på deres 34. bryllupsdag. Den ikoniske hval blev placeret i en lille dam, hvor hele familien kunne bade. Men hurtigt begyndte forbipasserende også at bruge stedet til badning, og Davis besluttede sig for at gøre området til en decideret park – Nature’s Arch – hvor der var plads til picnic og hygge for hele familien.\nEfter parken lukkede i 1988, gik Blue Whale lidt i forfald, lokale ildsjæle fik den reddet men en restaurering og en ordentlig gang maling. Blåhvalen er i dag en af de mest ikonisk og nostalgiske vejsideattraktioner i Oklahoma – selvom man ikke længere kan bade i vandet.


Axel Bredsdorff spidskandidat ved Kommunalvalget 2017 | Lokallisten Rudersdal\nAxel Bredsdorff spidskandidat ved Kommunalvalget 2017\nLokallisten har valgt Axel Bredsdorff som listens spidskandidat til kommunevalget i november. Det skete på et medlemsmøde den 1. maj, efter forslag fra Maria Steno, der ved de sidste tre kommunevalg har stået i spidsen for Lokallisten.\n“Jeg har valgt denne gang at stå over, da det er svært at forene en valgkamp som spidskandidat med at være mor ti 3 og samtidig passe mit arbejde“, udtaler Maria Steno. “Og det er ikke noget problem at træde et skridt tilbage, når der er en som Axel til at tage over – han har stået i spidsen før, og kan sagtens gøre det igen.”\nAxel Bredsdorff, der har snart 32 års erfaring i kommunalpolitik, takkede for Marias og medlemmernes tillid og sagde bl.a.:\n“Jeg glæder mig til at kunne samle et hold af engagerede kandidater, som vil være med til at udvikle vores politik og at udbrede kendskabet til hvad vi står får. Vi oplever at der er mange borgere i kommunen, der gerne vil bidrage til at udvikle vores lokalsamfund. I Lokallisten fokuserer vi udelukkende på hvordan Rudersdal kan blive et endnu bedre sted at leve – vi skal ikke samtidig forholde os til partipolitiske udspil og retningslinjer fra Christiansborg eller Bruxelles.”\nKampagnen er godt i gang\nLokallisten er næsten i mål med husstandsomdelingen af en pjece om Lokallistens fortælling og værdigrundlag, som også kan læses på Lokallistens hjemmeside.\n“Vi synes det er vigtigt at slå fast, at vi dels er en meget erfaren lokalliste med et klart værdigrundlag, der giver retning på vores arbejde, og dels at vi også er en åben liste, der er modtagelig for gode ideer og nye impulser“, fortsætter Axel Bredsdorff. “Vi håber også at vi med pjecen kan få flere af de engagerede i skolerne, i daginstitutionerne og foreningslivet i tale, og måske få dem til at brede deres engagement ud til at omfatte større dele af kommunens virke. Og som kandidat for Lokallisten behøver man ikke “købe hele pakken” af landspolitiske synspunkter, som man gør i de andre partier”.\nDen kommende tid vil Lokallisten samle “sit hold” til kommunevalget, over sommeren bliver valggrundlaget fra sidste valg gennemskrevet og opdateret, og fra efteråret vil Lokallistens kandidater og medlemmer naturligvis gøre hvad de kan for at sætte deres præg på valgkampen.\nMaria Steno slutter:\n“Lokallistens udgangspunkt er borgerdialog, bæredygtighed og børn. Vi vil fortsat arbejde på at gøre vores skoler og daginstitutioner bedre. Barndommen kommer ikke tilbage, og en tryg og udviklende barndom er den absolutte forudsætning for et godt liv. Lokallisten har i og udenfor kommunalbestyrelsen hele tiden haft dette fokus, og det vil vi også have i det kommende arbejde med budget 2018.”\nAxel Bredsdorff (L),\nEller formand for Lokallisten Rudersdal:\nDette indlæg blev udgivet i Politik og tagget KV17 den 02/05/2017 af lokallisten.\n← “Lokalpolitik er alt for vigtigt til, at vi kan overlade det til landspartierne” LokalListen klar med 9 kandidater →


BeskrivelseNyheder fra F�lledenSt�remastSk�gmejsens dagFormidlingNyt om fuglelivetForvaltning og plejeTr�kOpt�llingsvejledningerCaretakere\nDellokaliteterObservationerOpt�llingsresultater og fokusarter\tVigtige arterGr�g�sT�rnfalkNattergalSjaggerGr�shoppesangerK�rsangerPungmejse Amager F�lled\tEn smuk vintermorgen ved Gr�njordss�en\nBeskrivelseAmager F�lled er beliggende p� Amagers nordvestlige hj�rne. Omr�det er en mosaik af forskellige naturtyper. Den �stlige del af F�lleden er tilgroet i bl.a. tj�rn og pil. Her kan man i maj og juni m�ned opleve det imponerende kor af nattergale og forskellige sangere. Det er ogs� her i pilekrattene, at den sj�ldne pungmejse i 2004 igen begyndte at yngle efter flere �rs frav�r.\nGr�njordss�en, som ligger i lokalitetens �stlige halvdel, er vel nok omr�dets vigtigste fugleomr�de og huser bl.a. gr�strubet lappedykker, gr�g�s og r�rsanger. Desv�rre er der ret d�rligt udsyn over s�en, da den er kraftigt tilgroet i bl.a. tagr�r og forskellige buske. F�lledens andre fugtige omr�der huser bl.a. den f�tallige gr�shoppesanger samt enkelte par af viber. Bev�ger man sig fra den tilgroede, �stlige del af F�lleden mod vest, vil man se et skift i landskabs-karakteren. Herude er der l�ngere mellem buskene, og omr�det er domineret af h�je gr�sser og andre �bentlandsarter. Dette �bne omr�de er for�r og sommer af mindre fuglem�ssig interesse end den �stlige del, men vinter og efter�r er det tilholdssted for en r�kke forskellige rovfugle. Fjeldv�ge, bl� k�rh�g, musv�ge og t�rnfalk plejer s�ledes at v�re faste indslag hele vinteren igennem. Vinterm�nederne er ligeledes tiden hvor store flokke af sjaggere bes�ger f�lleden.\nAdgangsforholdAmager F�lled er afgr�nset af �restads Boulevard mod �st, Lossepladsvej mod vest, Islandsbrygge / Sundby mod nord og endelig af Vejlands All� mod syd.\nDer er via grusstier fine adgangsforhold til det meste af F�lleden. Man kan dog ogs� bev�ge sig v�k fra de store stier ad sm� trampestier, som g�r p� kryds og tv�rs af omr�det. Man kommer let til F�lleden med byens Metro, som har to stationer langs �restads Boulevard - begge beliggende n�r Gr�njordss�en. Det er sv�rt at parkere i bil n�r omr�det. Eneste reelle parkeringspladser findes langs Lossepladsvej og Vejlandsall� � alts� ret langt fra s�en. Al motork�rsel i omr�det er i �vrigt forbudt!\nUdnyttelseAmager F�lled er et popul�rt rekreativt omr�de for k�benhavnerne. Det benyttes til alt fra joggeture og cykling til solbadning, hundeluftning og meget mere. Der findes ogs� en b�lplads i omr�det, som benyttes flittigt af mange g�ster.\tFakta\nKommune: K�benhavnAreal: 318 hektarEjerforhold: K�benhavns Kommune og �restadsselskabet\tDe tre alvorligste trusler:- Bebyggelse- F�rdsel- Tilgroning\tDe tre mest p�kr�vede forbedringer:- F�rdselsregulering- �get gr�sning/h�sl�tSidevisningerDenne m�ned: 649Sidste m�ned: 814\tForrige lokalitetLink til denne sideN�ste lokalitet DOF - Vesterbrogade 140 - 1620 K�benhavn V - Tlf. 3328 3800 - E-mail: dof@dof.dk � 2004-2006


 Dansk Velfærdshistorie, bd. VI. Hvor glider vi hen? - Perioden 1993-2014\nPetersen, Petersen og Christensen (red.):\nAf Preben Etwil, Socialpolitisk Forening\nHermed er sjette og sidste bind af kæmpeværket Dansk Velfærdshistorie tilendebragt. På alle måder et imponerende værk – både i faglighed og i formidling.\nBogen kan dybest set ikke anmeldes, da den består af elleve kapitler (plus et sammendrag), der i omfang hver især matcher en hel normal bog.\nKapitlerne kan mageligt læses som selvstændige bidrag uden at miste omfattende sammenhæng. Ja og uden, at det her skal anbefales, så kan man også vælge kun at læse sammenfatningen.\nDet er måske en god idé for et hverdagstravlt menneske. Man kan jo altid senere vende tilbage til faglig fordybelse.\nDerfor er det også glædeligt, at der i forordet står, at der i løbet af 2015 vil blive udarbejdet en komplet emneoversigt.\nDen har faktisk været savnet allerede på nuværende tidspunkt.\nNår man har læst dette omfattende værk, kan man ikke forundres over, at forskellige skiftende social- og beskæftigelsesministre af og til er løbet sur i lovgivningen. Den har været enorm af omfang og med betydelige og væsentlige ændringer undervejs. Det kan heller ikke undre, at kommunale og statslige embedsmænd er blevet godt og grundigt rundforvirret, når de skulle sætte sig ind i de nye regler og praktisere lovgivningen efter de intentioner, som politikerne havde udstukket. Ligeledes er reformerne kommet som perler på en snor, således at effekterne af den første reform ikke havde sat sig, før en ny reform skulle rulles ud. Dermed har man aldrig fået konstateret, om de forskellige lovinitiativer overhovedet har virket.\nI det lys er det omsonst at tale om evidensbaseret social- og velfærdspolitik.\nBogens indledes noget hovedkulds med en lang række figurer, der sætter den økonomiske og demografiske udvikling på plads. Det er set mere elegant andre steder. Men overlever man her, så får man en ganske god indføring i periodens politisk-økonomiske udvikling.\nDer er ingen tvivl om, at periodens største politiske og økonomiske skift blev følgerne af Folketingsvalget i 2001.\nEt massivt borgerligt regimeskift, der varede ti år, og som på mange områder faktisk er blevet videreført af den nye socialdemokratisk ledede regering, der tog over i 2011. Ja, på nogle områder fristes man til at sige, at den nye regering har overgået de gamle regeringer højre om – med reformer, som de borgerlige ikke turde tale om offentligt.\nVenstre og Konservative vandt, støttet af Dansk Folkeparti, regeringsmagten i 2001 med et solidt parlamentarisk flertal i ryggen. For første gang siden 1920’erne sad de borgerlige på magten uden påvirkning fra De Radikale og Socialdemokraterne. Det klassiske mønster i dansk politik med forslag, forhandlinger og kompromisser mellem de centrale politiske partier blev afløst af en praksis, hvor aftaler indgået inden for regeringsblokken blev ført ud i livet som oftest uden inddragelse af andre partier.\nDet var også i denne periode, at den såkaldte kontraktpolitik blev introduceret. Begrebet er mest af alt en retorisk politisk konstruktion. Det, man lover før valget, vil man også gennemføre. Man indgår så at sige en kontrakt med befolkningen. Dette var også muligt så længe, at regeringen bestod af en politisk blok, der havde flertallet.\nAnderledes kom det til at forholde sig, da regeringsmagten ikke mere hvilede på en solid parlamentarisk flertalsblok. Dette var tilfældet både før og efter perioden 2001 til 2011.\nHvorom alting er, så var kontraktpolitikken ret populær i befolkningen. Det fik den socialdemokratisk ledede regering under Helle Thorning-Schmidt særligt at føle, da den overtog regeringsmagten i 2011. De blev beskyldt for massivt løftebrud, da de på ingen måde var i stand til at indfri deres løfter fra den forudgående valgkamp. Årsagen var, at Socialdemokraterne og Folkesocialisterne gik tilbage ved valget, men at de alligevel vandt regeringsmagten qua fremgang hos De Radikale og Enhedslisten. Men prisen var samtidig, at de måtte opgive væsentlige dele af deres eget valgprogram fra ”Fair Løsning”. Dermed kunne de ikke leve op til den tidligere så populære kontraktpolitik med vælgerne.\nDen danske flexicurity-model, der bygger på en høj organisationsgrad med arbejdsløshedsforsikring, aktiv arbejdsmarkedspolitik, og smidig ansættelses- og afskedigelsesvilkår, kom i perioden under stærkt pres. For det første fravalgte arbejderne i stigende grad at blive organiseret i fagforeninger og arbejdsløshedskasser. For det andet betød åbningen af EU’s grænser, at det har været svært at opretholde organiserede løn og arbejdsmarkedsforhold for alle. For det tredje blev en række arbejdspladser flyttet ud af Danmark til forskellige lavtlønslande. Forhold der til sammen gør, at grundlaget for en dansk flexicurity-model smuldrer.\nI 2007 trådte en meget stor kommunal reform i kraft. Antallet af kommuner blev reduceret fra 271 til 98. 14 amter blev nedlagt. Nogle af de amtslige opgaver blev overflyttet til kommunerne, mens andre blev udvidet og videreført i fem nyoprettede regioner. Andre opgaver igen – fx gymnasierne – fik selvstændig status som selvejende institutioner. Regionerne, der ikke fik selvstændig skatteudskrivningsret, skulle primært varetage driften af de offentlige sygehuse.\nMed denne strukturreform skete der omfattende ændringer inden for skatteforvaltning, miljøforvaltning, trafikplanlægning, beskæftigelsespolitik og arbejdsformidling. Formålet med hele reformen var tosidigt: At øge centraliseringen samtidig med at man skabte et udvidet decentralt myndighedsansvar.\nDen teknologiske og miljømæssige udvikling har også spillet en stor rolle for indretningen af den offentlige sektor. De digitale teknologier er vævet ind i alle hverdagens forhold. Dette påvirker både mennesker og institutioner. Servicen - både den private og offentlige – bliver digital. Det sætter nye standarder, og laver nye inklusions- og eksklusionsrelationer. Nye vindere og tabere ser så at sige dagens lys, og det udfordrer i allerhøjeste grad velfærdspolitikken. Skellet mellem de uddannede og de uuddannede bliver større, og det påvirker fordelingen i indkomstgrundlaget, og dermed finansieringsmulighederne for en udbygget velfærdsstat.\nPeriodens socialpolitiske idelandskab udrulles forbilledligt. Klar og grundigt.\nDa den socialdemokratiske Poul Nyrup Rasmussen danner regering efter den konservative Poul Schlütter i 1993, har neoliberalisme og new public management overtaget den overordnede politiske dagsorden. Nyrup Rasmussen fortsætter så at sige den velfærdspolitiske linje, der allerede er lagt – om end med en nedtoning af frit-valgs-diskussionerne. Hovedsporet i velfærdspolitikken havde mest af alt fokus på, at der skulle skabes økonomisk vækst i den private sektor, for at kunne finansiere den fortsatte udbygning af de offentlige ydelser. Der kom også øget fokus på, at de offentlige institutioner skulle have større handlefrihed for at fremme effektivitet og kvalitet. Markedsstyring af offentlig aktivitet blev stadig kun set som et supplement til den traditionelle politiske styring. Holdningen til det såkaldte velfærdssamfund var uændret og byggede på en indgroet antagelse om en slags social kontrakt, hvor et stort arbejdsudbud var forudsætningen for et fintmasket socialt sikkerhedsnet og for veludbyggede offentlige gratisydelser.\nMen gradvist blev der åbnet mere og mere op for markedsmæssige tiltag. Borgeren blev i stigende grad betragtet som en slags kunde, der selv skulle kunne vælge mellem et stort udbud af offentlige gratisydelser. Det frie forbrugsvalg blev betragtet som et kvalitetsparameter. Kun der, hvor borgen ikke selv kunne træffe afgørelser på et oplyst grundlag, skulle politikerne gå ind og styre og prioritere. Det gjaldt bl.a. på sundhedsområdet.\nI Socialdemokratiet skabte de nye liberale og markedsmæssige vinde betydelig interne ideologiske og politiske problemer. Forskellige fløjkrige udspillede sig i løbet af midt halvfemserne. Poul Nyrop Rasmussen måtte for at holde sammen på partiet fare frem med lempe, og ændringerne skete kun gradvist og af og til også fodslæbende.\nDer var traditionalisterne, der ville holde fast i gamle socialdemokratiske velfærdsdyder fra tresserne, og der var fornyerne, der mente, at borgernes individualisering og samfundets globalisering nødvendiggjorde markante omlægninger af den offentlige sektors servicetilbud.\nEn række modstridende debatpjecer og kongresudtalelser florerede i stor stil. Især blev holdningen til udlicitering endevendt på alle mulige og umulige måder. Men hvorom alting var, så bevægede Socialdemokraterne sig langsomt men sikkert mod tidens trend, der var præget af neo-liberalisme og New Public Management.\nAlligevel kunne Socialdemokraterne ikke holde de rigtig liberale stangen. En af årsagerne var, at de liberale – i form af partiet Venstre - så at sige havde opgivet den rene vare – at bekæmpe socialstaten og alle dens gerninger. Minimalstaten var blevet skiftet ud – ikke med velfærdsstaten, men med velfærdssamfundet. Som det blev udtrykt: Den danske velfærdsstat var blevet bygget op gennem det 20. århundrede, og opgaven var nu at opbygge et moderne velfærdssamfund, som passede til det 21. århundredes mennesker. Samfundet skulle forenes med personlig frihed, så frihed og fællesskab, forandring og tryghed gik hånd i hånd.\nVenstres leder Anders Fogh Rasmussen ændrede sig i disse år, som der står: ”fra hulemand til julemand”, samtidig med at han med stor politisk tæft fik danskerne med på sin kontraktpolitik.\nEn politisk stil, der signalerede, at dét der blev lovet før et valg, også ville blive dét, der ville blive gennemført efter et valg. Et politisk dogme, der med stort held blev praktiseret i de næste ti års regeringsperioder. Dette blev muligt, da blå blok i disse år rådede over et massivt folketingsflertal.\nKontraktpolitikken blev lanceret før valget i 2001. Det bestod af skattestop, kortere ventetider på sundhedsydelser, frit valg og forbedret ældrepleje. Dette fulgt op af det, der blev lanceret som en fast og fair udlændingepolitik. Sidstnævnte knyttede dermed Venstre og Konservative tæt sammen med Dansk Folkeparti, og da de sammen vandt valget i 2001 udgjorde de et meget stabilt parlamentarisk grundlag de næste ti år.\nDet kontraktpolitiske dogme var nu blevet så indgroet i den danske bevidsthed, at den socialdemokratiske statsminister Helle Thorning-Schmidt, der vandt regeringsmagten i 2011, løb hun ind i troværdighedsproblemer fra dag ét. Det som hun lovede vælgerne før valget, var der imidlertid ikke noget folketingsflertal bag efter valget. Derfor løb hun straks i presse og offentlighed ind i en altødelæggende løftebrudsdebat.\nVenstres transformation fra superliberal til noget der kunne minde om socialliberal, skete heller ikke uden interne sværdslag. Mange af de unge liberale løver skulle ligefrem bankes på plads. De liberale teser var simpelthen for svære at sluge for den regeringsbærende Venstre-top. Ligeledes skulle det mere traditionelle og landlige Venstre-bagland også masseres godt og grundigt. Tilfredsheden med politikken var ikke alle steder lige udtalt, men den var trods alt tavs, da Venstre i modsætning til tidligere kunne levere regeringsmagten. Som venstrestrategen Beskæftigelsesminister Claus Hjort Frederiksen så frisk udtrykte det, så var regeringen hverken et liberalt debatforum eller en tænketank. Den var sat i verden for at kunne gennemføre resultater, og det havde den såmænd også tænkt sig at levere.\nI disse år kom der en lind strøm af regeringsbaserede debat- og strategioplæg, der alle fokuserede på, hvordan man både kunne billiggøre og smidiggøre de offentlige serviceydelser, uden at det gik ud over kvaliteten – tværtimod. Mantraet hed frit valg, frit udbud, effektivitet og ledelse. Det hele drejede sig om borgernes egne frie valg og mellem offentlige og private udbydere.\nVenstres ideologiske dominans var så overvældende, at de Konservative i mange sammenhænge følte sig kørt over både inden og uden om. Det blev kun til undtagelsesvise små pip (trut i hornet) fra deres side, samtidig med at vælgertilslutningen langsomt men sikkert forduftede – forstærket af partiets egne interne magtkampe.\nVenstres massive ideologiske medvind gjorde også oppositionen møre. Socialdemokratiet måtte sande, at hvis de ville tilbage på regeringstaburetterne, skulle de rette ind efter de mere neo-liberale vinde, som blæste ude i den vide verden. Denne politiske bevægelse mod mere markedsgørelse af de offentlige ydelser lå i god forlængelse af samarbejdet mellem de nordiske socialdemokratier og fagbevægelser (SAMAK), men man fastholdt dog, at den væsentligste finansieringskilde til velstandsydelserne fortsat skulle være skatterne.\nStram indvandrerpolitik, skattestop, afskaffelse af efterløn og lignende tiltag blev i stigende grad indarbejdet i den socialdemokratiske oppositionspolitik. De accepterede så at sige præmisserne, men ville håndtere den konkrete politiske udførelse anderledes.\nDette blev meget tydeligt ved det såkaldte velfærdsforlig i 2006.\nHistorien bag forliget var, at der i 2003 var blevet nedsat en Velfærdskommission, der barslede med sin endelige rapport i slutningen af 2005. Rapporten blev fra mange sider i første omgang forsøgt skudt ned – bl.a. af statsminister Anders Fogh Rasmussen. Men allerede i juni 2006 kunne hovedparten af Folketingets medlemmer (158 ud af 179 mandater) samles om et større velfærdsforlig, der i høj grad byggede på Velfærdskommissionens anbefalinger. Ikke helt så gennemgribende som anbefalet, men alligevel et godt stykke ad vejen. Socialdemokratiet lagde stor vægt på, at de havde været med til at bevare efterlønsordningen, om end de havde været med til at udhule den betragteligt. Først med Velfærdsaftalen i 2010 og Tilbagetrækningsreformen i foråret 2011, hvor Socialdemokraterne blev koblet fra, blev hovedsporet af Velfærdskommissionens anbefalinger fulgt. Især kom Tilbagetrækningsreformen til at volde Socialdemokratiet en række interne troværdighedsproblemer, da de i efteråret 2011 dannede regering sammen med De Radikale, der i høj grad forstod at svinge dirigentstokken, da regeringsgrundlaget skulle udarbejdes. Som der står i bogen, så var det nye regeringsgrundlag ikke vokset i den Socialdemokratiske have.\nTre S og SF oplæg, der blev udsendt i perioden 2009 til 2011, under fællesbetegnelsen ”Fair”, kom til at ride især Socialdemokraterne som en mare. SF gik efterfølgende nærmest i opløsning på oplæggene. For det viste sig, at meget lidt fra disse oplæg, der reelt banede vejen til regeringstaburetterne, ikke kunne finde parlamentarisk dækning i det nyvalgte Folketing. Uden at kunne spå om fremtiden, er der meget der peger på, at der ved et kommende valg vil indtræde en ”sandhedens time” for Socialdemokraterne, når de må konstatere, at deres stemmetal sandsynligvis vil ligge under et hvilket som helst valg i det 19. århundrede.\nKapitlet slutter af med en gennemgang af de forskellige partiers socialpolitiske debatoplæg i perioden. Med forskellige ord nærmer de forskellige partioplæg sig bemærkelsesværdig hinanden: Individuel frihed, personligt ansvar og fællesskab er gennemgående buzz-ord. Variationer kan dog findes. Udlicitering kan forestilles i forskellig grad, og inden for forskellige serviceområder. Karakteren af den personlige frihed er også til debat i forhold til sammenhængen med fællesskabet. DF mener eksplicit, at socialpolitik skal være forbeholdt danskere, og Enhedslisten har endnu ikke forladt klassekampsperspektivet. Men tilbage står, at det er svært at se forskellene i de mere overordnede udtalelser. De vil stort set det samme. Konsensus kaldes det nu om dage.\nI det efterfølgende kapitel ses der mere detaljeret på periodens aktiveringslinje og dets konsolidering. Dette kapitel er uden tvivl en hjørnesten i dette sidste bind af Velfærdshistorien. Det er her, at det mest tydeligt fremgår, hvad der skete af markante ændringer i den danske sociallovgivning. Onde tunger kan mene, at man i denne periode tilbagerullede den danske sociallovgivning, så den kom til at flugte den situation, som vi så før de store forandringsreformer, der blev sat i værk efter 1890’erne.\nVi bevægede os så at sige tilbage til et socialpolitisk nulpunkt. Det er nok en stærk overdrivelse, men der er nu alligevel noget om snakken.\nDet store gennembrudsår for aktiveringslinjen blev 1993. Her blev der endegyldigt gjort op med bistandslovens princip om ”noget for ingenting” til fordel for ”noget for noget”.\nAktiveringslinjen startede så at sige i medvind, da konjunkturerne var med til at skabe en række jobåbninger. Alligevel blev effekten af denne socialpolitiske omlægning fra ”hård” til ”virkelig hård” af yderst begrænset omfang.\nPå det mere ideologiske plan hoppede Socialdemokraterne med på den af de borgerlige formulerede ”noget for noget”-aktiveringspolitik. Og det i en sådan grad, at de langt hen ad vejen mente, at det faktisk var Socialdemokratisk arvegods, fra dengang det hed ”Ingen rettigheder uden pligter – ingen pligter uden rettigheder”.\nDenne opfattelse af socialdemokratisk kontinuitet i velfærdspolitikken bliver i bogen godt og grundigt underkendt som ahistorisk. For som det påpeges, drejede kampen sig dengang om en kamp for rettigheder og pligter på et politisk-juridisk niveau, som ikke nødvendigvis – som nu – betød, at ret og pligt var knyttet til samme persons handling. Borgeren skulle betale skat, mens staten sikrede stemmeret og social hjælp. Ligeledes skulle man – som god socialdemokrat – være forpligtet til at være medlem af både en fagforening, arbejdsløshedskasse og sygekasse. Til gengæld skulle man også have rettigheder til overenskomst, arbejdsløshedsunderstøttelse og sygeforsikring. Altså en klassemæssig forståelse af pligter og rettigheder. Hvordan Socialdemokratiet kunne omfortolke sine egne gamle paroler det til den individbaserede aktivering, hvor man ikke har ret til at modtage kontanthjælp uden, at man forpligter sig til at tage imod et underbetalt aktiveringsjob, anviser bogen naturligvis ingen gode svar på. Det skyldes givetvis, at denne socialdemokratiske sammenligning med fortiden, er det rene og skære nonsens. Noget som flere Socialdemokrater faktisk også gjorde opmærksom på.\nTilbagerulningen af bistandslovens helhedsvurdering og skønsprincip kulminerede i 1997 med vedtagelsen af Lov om aktiv socialpolitik, Lov om social service og Lov om retssikkerhed og administration på det sociale område. Hermed blev ”noget for noget”-princippet både gjort individbaseret og universelt. Som bogen skriver: ”Den enkeltes ansvar blev i aktivloven betonet i et omfang, som ikke var set siden forsorgsloven i 1961” . Et andet sted får vi at vide: ”Arven fra 1970’ernes bistandslov skinnede tydelig igennem i serviceloven, i vidt omfang i loven om retssikkerhed, men kun i begrænset omfang eller slet ikke i loven om aktiv socialpolitik. Det var heri, det nye og skelsættende princip om ”noget for noget” blev mejslet fast. Når det gjaldt hjælpens udmåling, byggede loven videre på den tradition, der var blevet grundfæstet i 1987, da bistandslovens skønsprincip blev erstattet af faste takster. Der blev hermed lagt loft over det individuelle og fremadrettede skøn”.\nVurderingen af den nye aktiveringslinje for perioden 1993 til 2001 bliver i bogen ikke overraskende opfattet som et tveægget sværd.\nI opgangstider så det ud til at aktiveringslinjen virkede i nogle kommuner. Især for de personer der blev aktiveret i private virksomheder. De havde efterfølgende bedre jobmuligheder, end dem der blev anvist arbejde i kommunerne. Dog holdt solstrålehistorierne ikke altid. Der var også kommuner der meldte, at aktivlinjen ikke skabte flere jobåbninger end hidtil. Ordningerne var og blev en slags straffeaktion mod den enkelte ledige. Kontanthjælpsmodtagere var længere væk fra arbejdsmarkedet end dem på dagpenge. Ikke mærkeligt, da andelen af ufaglærte var væsentlig større blandt kontanthjælpsmodtagerne end dagpengemodtagerne. Der er også undersøgelser der viser, at straks-aktivering ligefrem hæmmede folk i at finde ordinær beskæftigelse. Der var derudover meget der tydede på, at flere så at sige blev hængende i de kommunale systemer, der dermed fik deres eget bureaukratiske liv.\nDet var også i denne periode, at man med syvtommersøm slog fast, at det under alle omstændigheder skulle kunne betale sig at arbejde. Ingen overførselsindkomst måtte på nogen måde blive mere attraktiv end at søge og få et arbejde. Det var i virkeligheden et stort problem for de allerdårligst aflønnede ufaglærte arbejdere. Her ville kontanthjælp eller lignende på mange måder være mere tillokkende end et ordinært lavlønsjob. Derfor blev der også sat ind med straks-aktivering og begrænsning i kontanthjælpen. De manglende udbetalinger til sociale overførselsindkomster blev samlet i de såkaldte Satspuljemidler, der blev forhandlet hvert år, og som i starten mest af alt gik til forskellige udviklingsprojekter inden for det sociale område, men som over tid i stigende grad blev anvendt som almindelige driftsmidler inden for det offentlige område. Som det udtrykkes et sted i bogen, så var det som at fodre hunden med sin egen hale.\nPerioden var derudover kendetegnet af, at der blev skabt en række lovgivningsmæssige og praktiske forbedringer inden for handicap- og hjemløseområdet. Fra politisk hold forsøgte man at fjerne det meget institutionaliserede præg, som områderne tidligere havde været kendetegnet af. Både de handicappede og hjemløse skulle nu som udgangspunkt betragtes på samme måde, som resten af befolkningen, dvs. som mennesker med både muligheder og rettigheder. Intentionerne var gode, og mange forbedringer kunne også konstateres, men alligevel var der flere steder, hvor praksis – og økonomien - haltede efter de lovgivningsmæssige initiativer.\nIsær introduktionen af den såkaldte starthjælp, der blev indført i 2002, og hvor kontanthjælpen næsten blev halveret for visse grupper, blev genstand for en meget hård socialpolitisk debat i de efterfølgende år. Regeringen (nu borgerlig) mente, at den var integrations- og arbejdsmarkedsskabende, mens oppositionen hårdnakket påstod, at den var fattigdomsskabende, og dermed ødelagde integrationen, samtidig med at den ikke skaffede flere i jobs.\nSocialdemokratiet havde faktisk forsøgt at lave en tilsvarende ordning nogle år før, men havde måttet opgive den allerede efter et år, da den skabte mange uønskede sociale problemer ude i kommunerne, samtidig med at den mødte stor politisk modstand i både parti og fagbevægelse. Det var den nu siddende borgerlige regering ret ligeglade med, og det parlamentariske støtteparti DF erklærede åbent og ærligt, at den skabte den forskel, der burde være mellem danske og udenlandske (læs muslimske) modtagere af sociale ydelser. Ordningen ville i deres forståelse samtidig hæmme en uønsket indvandring af personer, der hverken ville eller kunne forsørge sig selv.\nMeget naturligt har alderdomsforsørgelse og ældrepolitik et betydeligt omfang i denne periodes velfærdshistorien. Ikke så mærkeligt, da dette politikområde dækker mere end en million vælgere. Den politiske stemning var, at alle ville gøre alt for de ældre – nogle tilsyneladende mere end andre. Dansk Folkepartis indtog i dansk politik kom i afgørende grad til at spille en rolle for den politiske retorik på ældreområdet. Nye ord som ældre-checken fandt indpas i det danske sprog, og var en folkelig omskrivning af en slags supplerende pensionsydelse for folkepensionister med både lav indkomst og en lille likvid formue.\nPeriodens pensionssystem byggede som tidligere på en trestrenget struktur. Den ene søjle bestod ud over en her-og-nu finansieret folkepension af en opsparingsbaseret ATP-ordning, der ikke mindst i 90’erne blev generaliseret. Den anden søjle var de såkaldte arbejdsmarkedspensioner, der var obligatoriske bidrag, der var arbejdsmarkedsknyttet. Den tredje og sidste søjle var den frie og individuelle pensionsopsparing, der kunne foretages af enhver, der ønskede en større dækningsgrad, end de to andre søjler ville kunne give.\nBogen foretager en minutiøs gennemgang af de forskellige ordninger, og især af de forskellige partiers positionering i forhold til ordningerne – og her var spredningen stor, da partiernes kernevælgere repræsenterede forskellige ældrepolitiske interesser.\nPerioden 2001 til 2011 blev i høj grad præget af den borgerlige regerings indrømmelser til Dansk Folkeparti. Ikke mindre end syv gange blev ældrechecken/den supplerende pensionsydelse ændret i opadgående retning.\nMen helt generelt blev efterlønsordningerne drøftet meget i denne periode. Det gjaldt ikke mindst de mange diskussioner om, hvornår folkepensionsalderen skulle sætte ind. Først nedsatte man den fra 67 til 65 år, således at man kunne afkorte efterlønsperioden. Herefter nåede man også til den erkendelse gennem politiske forlig, at folkepensionsalderen skulle indekseres i forhold til, at befolkningen i fremtiden kunne forvente en stærkt stigende restlevetid.\nUd over de mere faktuelle forhold på ældreområdet, beskriver bogen på glimrende vis, hvordan politikere og politiske partier skiftede positioner (endog flere gange) i den her omhandlede periode. De stædige holdt ved, og vandt til sidst.\nMed det stigende antal ældre, og en politisk målsætning om, at de skulle være længst muligt i ejet hjem, steg behovet for velegnede ældreboliger og serviceydelser drastisk. I kølvandet på denne udvikling udspandt der sig sideløbende en omfattende politisk debat, om hvem der kunne og skulle bestemme kvaliteten af de leverede ydelser til de ældre – kommunerne eller staten. Et altid tilbagevendende problem med de borgernære ydelser.\nSpørgsmålet var, om Danmark var stort nok til at kunne gøre forskel på folk?\nEn af løsningerne blev, at der obligatorisk skulle udvikles omfattende kvalitetsdeklarationer – servicestandarder som kommunerne skulle overholde. Det skete i et sådan omfang, at mange tvivlede på nytten af dette store og efterhånden komplicerede bogholderi, der jo i sidste ende flyttede opgaverne væk fra de såkaldte varme hænder.\nSygesikring og sundhedsvæsenet fylder også godt i det store offentlige regnskab. Sygdom har som bekendt siden tidernes morgen påkaldt sig stor socialpolitisk interesse.\nPerioden blev præget af en række reformer der både skulle sikre patienterne større valgfrihed, og øge kvalitetsaspektet i sygehusbehandlingen. Der blev lagt vægt på ledelses- og styringsproblematikker, arbejdstilrettelæggelse og lægelig videreuddannelse.\nDer skete også i perioden en række sygehussammenlægninger, og strukturreformens omlægning fra amter til regioner, kom til at spille en ikke uvæsentlig rolle for sygehusvæsenets udvikling.\nArbejdsskadeforsikringen har alle dage ligget i en gråzone mellem det offentlige og det private, hvor arbejdsmarkedets parter har væsentlig rolle at spille. Det offentlige ansvar lå mest af alt i at skabe de rette rammebetingelser gennem deres lovgivningsarbejde – ikke direkte at blande sig.\nArbejdsløshedsforsikring og aktivering har alle dage været et væsentligt element i den danske socialpolitik. Perioden indledes med en Arbejdsmarkedsreform, som ses som et slags vendepunkt fra passive til en mere aktiverende arbejdsmarkedsforanstaltninger. Forfatterne fremhæver dog, at man reelt kan spore den nye linje om aktivisme helt tilbage til 1988. Der kom så at sige mere pligt end rettigheder ind i de politiske tiltag. Et forhold som Socialdemokraterne skulle vænne sig til, men som de langsomt tilpassede sig. De gik ligefrem fra at være nølende, til at de betragtede det som en mærkesag.\nMed de forbedrede konjunkturer i 1994 og frem, kom der naturlig mindre fokus på arbejdsløsheden, da den begyndte at falde. Dermed udgjorde den heller ikke det mest sprængfarlige politiske tema.\nTvungen aktivering af arbejdsløse var kommet for at blive under Nyrup-regeringen, men blev alligevel strammet en tand med den borgerlige V-K-regerings tiltrædelse i 2001. Den tidligere linje blev i al væsentlighed fulgt, men der kom dog tydeligvis mere fokus på forskellige former for privat jobrelateret aktivering frem for som tidligere på uddannelse. Begrundelsen skulle være, at uddannelse ikke i væsentligt omfang bragte de arbejdsløse nærmere et job.\nStrukturreformen i 2005 kvalte over en kortere periode den statslige Arbejdsformidling for at inkorporere den i de kommunale forvaltninger.\nVK-regeringen brød med princippet om at a-kasserne skulle være fagligt afgrænsede for at opnå statsanerkendelse. Der var ingen tvivl om, at det var at erklære åben krig over for den etablerede fagbevægelse. Resultatet blev også, at den nye lov skabte rum for de såkaldte gule fagforeninger og deres a-kasser.\nDen nye SFR-regering, der kom til i slutningen af 2011, havde nærmest fra dag ét af en arbejdsmarkedspolitisk møgsag, der i betydelig grad svækkede regeringens popularitet i befolkningen, og som tydeligt udstillede, at de tre partier så meget, meget forskelligt på den.\nDet drejede sig om dagpengereformen, som i 2010 blev indgået med den daværende borgerlige regering og Det Radikale Venstre. Sidstnævnte parti vandt som bekendt efterfølgende valget, og gennemtvang at dagpengereformen skulle stå ved magt, da det nye regeringsgrundlagt skulle skrives. Dermed var regeringspartierne bundne, og kun SF kunne undsige sig aftalen, da de i 2014 udtrådte af regeringen.\nSagen handlede om en halvering af dagpengeperioden fra fire til to år og en fordobling af optjeningsperioden fra et halvt til et helt år. Faldt man ud af dagpengesystemet, kunne man overgå til kontanthjælp, hvor der dog også var en række nye begrænsninger.\nBegrundelsen for reformen var, at disse stramninger ville tilskynde de arbejdsløse til hurtigere end tidligere, at søge et relevant job. Konsekvensberegningerne fra Beskæftigelsesministeriet viste, at de personer der ville falde ud af systemet, var yderst beskedent – højt sat til ca. 4.000 personer, da de fleste udsattruede dagpengemodtagere forventeligt ville finde nyt arbejde. Det viste sig imidlertid, at der her var tale om et fejlskøn i omegnen af en faktor ti. Omkring 34.000 personer faldt ud af dagpengesystemet det første år.\nMange betragtede derfor reformen som en katastrofe.\nSocialdemokratiet og SF forsøgte flere gange at lirke på regeringssamarbejdet med de Radikale, og luftede tanken om at gøre indfasningen mere konjunkturafhængig og slække på optjeningsperioden, men de Radikale stod fast. Forliget skulle indfases som aftalt. De var dog villige til, at regeringen over flere faser indførte en række såkaldte akutpakker, således at de udfaldstruede dagpengemodtagere ikke direkte og absolut mistede hele deres forsørgelsesgrundlag.\nFørtidspensionister er den enkeltgruppe, der antalsmæssigt er størst, når man ser på offentligt forsørgede i den erhvervsaktive alder. Den er langt større end fx efterlønnerne og de arbejdsløse. Med langt over 200.000 personer på varig forsørgelse, er det ikke mærkeligt, at dette område påkalder sig stor socialpolitisk interesse.\nPerioden blev i høj grad præget af to førtidspensionsreformer. En i 2000 og en igen i 2012. Begge under socialdemokratisk ledede regeringer.\nReformerne blev til efter omfattende udredningsarbejde, og det tog noget tid inden det blev udmøntet i lovinitiativer.\nReformen i 2000 sigtede på at styrke den aktive indsats frem for den passive forsørgelse, men også at styrke den enkeltes retssikkerhed. Loven var rettet mod dem, der ikke kunne blive selvforsørgende, og som skulle sikres en rimelig forsørgelsesydelse, der skulle flugte dagpengeniveauet. Det væsentligt nye i reformen var, at man erstattede tabet af erhvervsevne som tildelingskriterie med et positivt arbejdsevnekriterium. Dermed blev der signaleret, at de der havde en restarbejdsevne, som muliggjorde en arbejdsmarkedstilknytning, også fik en reel mulighed for at prøve det af. Der blev også ryddet op i reglerne – fx blev ydelsesniveauerne reduceret, og der skete en bruttofisering af selve pensionsydelsen. De forskellige handicapkompensationer, i form af personlig støtte og handikapmidler, skulle ikke ydes gennem pensionen, men efter Serviceloven.\nOrdningen løb ind i en række samspilsproblemer med fleksjobsordninger og lignende, hvilket i 2006 med Velfærdsforliget førte til en række politiske justeringer.\nEt af de efterfølgende problemer med pensionsreformen af 2000 var, at der blev tilkendt langt flere førtidspensioner end forudsat i forliget. I 2011 var man nået frem til, at reformen havde givet adgang til at 55.000 flere personer end forudsat i forliget, var kommet på førtidspension. Det blev fra et bredt politisk hold vurderet til at være til skade for især unge førtidspensionister og for samfundet som helhed.\nDisse diskussioner ledte hen til reformen af 2012. Det nye i reformen var, at unge mennesker under 40 år som udgangspunkt ikke skulle tildeles førtidspension, med mindre at de var så syge, eller havde så store funktionsnedsættelser, at det var åbenbart, at de aldrig ville blive i stand til at arbejde. Reduktion af ungeandelen vil have stor betydning for antallet af fremtidige førtidspensionister, da hver fjerde nye førtidspensionist før 2012 var i denne aldersklasse. Dertil skal lægges, at 70 pct. af de unge, der blev tilkendt førtidspension, led af psykiske lidelser, der ud fra en lægefaglig vurdering ikke nødvendigvis kunne anses for at være livsvarige. Til de unge, der stod i fare for at blive førtidspensionister, blev der derimod ”tilbudt” et omfattende ressourceforløb, så de bedre kunne komme tilbage på arbejdsmarkedet.\nStørst mulig arbejdsmarkedstilknytning blev også denne reforms mantra.\nKapitlet om familiepolitik, er nok et af bogens mest strukturerede. Opdelt i klare temaer og tidsperioder. Det er nok også vigtigt, da familiepolitik i sin grundform er meget udflydende. Det handler mest af alt om hvordan familier lever i samspil med sig selv, andre og ikke mindst den offentlige sektor. Temaerne er også nærmest at betragte som ad libitum: Institutionspasning, børnecheck (børnefamilieydelse), barsels- og forældreorlov, udsatte børn, familierettede foranstaltninger osv. osv.\nDette kapitel om familiepolitik kan uden problemer fungere som en sociologisk analyse og beskrivelse af den moderne familie levevilkår. Typisk er det også, at familiepolitikken i det store og hele er konsensuspræget – med nogle små afstikkere, når man sidder i opposition.\nPolitiske drillerier er som bekendt en del af det politiske spil.\nIngen vil jo være ved, at det ikke skal gå vores børn godt. Evnen til at efterleve det på alle planer kan det derimod knibe med. Især har der vist sig et spændingsfelt mellem centralt udmeldte målsætninger, og kommunernes lyst og evner til at gennemføre den praktiske politik på området. Det har både skabt meget debat, og et stort bureaukrati. Et kontrolapparat der alligevel ikke har kunnet værne mod forskellige presseskandaler.\nTilbage står dog det indtryk, at børneforsorgen, daginstitutioner, kontante tilskud til familier, længere barselsorlov mv. har givet familierne bedre levevilkår end tidligere.\nKapitlet foretager selv en konklusion: ”Set med de sidste tyve år som optik kunne man fristes til at mene, at hovedstrukturen i dansk familiepolitik ligger fast med daginstitutioner til alle børn (Danmark er fx det land i verden, hvor flest 0-2 årige bliver passet ude) børnecheck, børneforsorg som tager sig af de udsatte børn, barselsorlov (suppleret med fuld løn under barsel via overenskomster) m.v. Den politiske lyst til at antaste grundpillerne i denne model var i hvert fald mindre ved periodens afslutning end dens begyndelse. Det betyder dog ikke, at den familiepolitiske debat er nået til vejs ende”.\nImmigrations- og integrationspolitik har været et hot og politisk sprængfarligt stof i hele perioden. Vil man have et samlet overblik over de politiske initiativer, eller mangel på samme, inden for dette område, skal man søge til Dansk Velfærdshistorie bind 6. På ”kun” 130 tætskrevne sider får man et ganske godt overblik over dette politisk komplicerede og betændte område, hvor synspunkterne har krydset hinanden – nogle gange ganske højlydt, og ikke altid stuerent.\nDet er samtidig historien om, hvorfor socialdemokratiske vælgere i stor stil har søgt politisk husly hos Dansk Folkeparti. Dette til trods for at det store arbejderparti flere gange i perioden forsøgte at opsamle den folkelige utilfredshed med flygtninge- og indvandrerpolitikken. Men hver gang Socialdemokratiet, trods indre splid, bevægede sig i retning af Dansk Folkeparti, bevægede folkepartiet sig endnu mere. Resultatet er blevet, at selvom Socialdemokratiet ikke helt er forblødt, så er det vælgermæssigt kommet stærkt såret ud af perioden.\nI politik kan man ikke snakke om retfærdighed eller det modsatte. Man er det, som vælgerne dømmer en til. For til historien hører, at den nyvalgte Nyrup-regering meget hurtigt igangsatte en række undersøgelser og initiativer på integrationsområdet. Men qua indre partisplid og en radikal regeringspartner var det ikke sådan at komme igennem med nye lovinitiativer på flygtninge- og indvandrerområdet. Samtidig skærpede oppositionen kritikken og retorikken betragteligt. Dette samtidig med at regeringen måtte kæmpe med at finde brugbare løsninger for de mange nye krigsflygtninge fra Bosnien. Hermed blev flygtninge- og indvandrerdebatten – især i befolkningen og ikke mindst i pressen – blandet grundigt sammen i en stor pærevælling. Familiesammenføring, asylret, og flygtninge og opholdstilladelser var i mange politiske debatter ét fedt. Nuancerne forsvandt samtidig med at lydniveaet steg.\nNyrup-regeringen stod med en række politiske problemer af et betydeligt omfang. Bogen nævner selv seks:\nDe bosniske krigsflygtninge\nDen borgerlige opposition formulerede egen og skærpet udlændingepolitik\nDansk Folkeparti kommer på banen i 1995, og fik skærpet hele det politiske klima med markante anti-immigrationstanker\nSocialdemokratiet har problemer med sit eget bagland vedr. skærpelser\nPå den anden side ønskede mange socialdemokratiske borgmestre handling her og nu\nPressen fandt i stigende grad udlændingesager frem\nI dette nærmest tumultariske politiske klima lykkedes det alligevel Nyrup-regeringen i 1997 at fremsætte en integrationslov og en stramning af udlændingeloven. Integrationsloven blev ene og alene vedtaget, fordi Venstre og Konservative undlod at stemme. Som bogen udtrykker det, så kom vedtagelsen af integrationsloven kun igennem med nød og næppe. Til gengæld blev stramningerne i selve udlændingeloven vedtaget med et bredt flertal bag sig.\nDisse stramninger på udlændingeområdet var dog ikke nok i befolkningens øjne, og var givetvis også årsagen til, at Nyrup efterfølgende tabte valget i 2001.\nHer kom Venstre og Konservative til regeringsmagten med Dansk Folkeparti som fast parlamentarisk støtteparti. Dermed blev udlændingepolitikken strammet gevaldigt op. På det socialpolitiske område fik det betydning, at regeringen i 2002 indførte de såkaldte ”fattigdomsydelser” i form af bl.a. nedsat kontanthjælp til folk, der kom udefra. Det blev også svære at opnå fast opholdstilladelse, da det midlertidige ophold blev udvidet fra tre til syv år. Det kulturelle og religiøse kom også til at spille en rolle. Nu skulle indvandrere med eller mod deres egen vilje lære dansk, og tilegne sig ”danske værdier”. Et værdisæt der i høj grad blev sat af højrefløjen i det politiske spektrum, og som gang på gang var et krav fra DF, som betingelse for ubetinget at støtte regeringen.\nMed den nye SFR-regering i 2011 blev mange af de igangværende udlændingepolitiske initiativer som var blevet indført af den borgerlige regering videreført, dog med den væsentlige undtagelse, at fattigdomsydelserne blev afskaffet.\nBogen slutter af med en gennemgang af efterlønnens historie de sidste tyve år. Man kunne fristet til at sige, at det også er historien om efterlønnens gradvise udfasning fra paletten over dansk velfærdspolitik.\nVil man have et samlet overblik over dens skæbne, er denne bog et udmærket sted, at få de fornødne informationer. Klar og kronologisk.\nI 1999 blev ordningen ændret af SR-regeringen, således at den krævede medlemskab af en A-kasse i 25 år ud af de seneste 30. Ændringen var et resultat af en aftale med de borgerlige minus DF om finansloven, Mange så dette som en forringelse, og ændringen gav anledning til voldsom debat i Socialdemokratiet, idet daværende statsminister Nyrup havde stillet en folkelig garanti for efterlønnen under valgkampen i 1998.\nLøftebrud blev det kaldt.\nI 2006 blev ordningen endnu engang ændret i forbindelse med den såkaldte Velfærdsaftale. Dette forlig skete mellem VKO og RS og resulterede i, at efterlønsalderen i perioden 2019-2022 skulle hæves til 62 år. Desuden indeholdt reformen en indeksering, således at efterlønsalderen skulle hæves yderligere, hvis middellevealderen steg. Folkepensionsalderen skulle i denne forbindelse hæves tilsvarende, således at en efterlønsperiode på 5 år kunne bevares.\nI 2011, under VK-regeringen, blev der indgået forlig med O og R om igen at ændre efterlønnen. Reformen denne gang indeholdt en fremrykning af den forøgelse af efterløns- og folkepensionsalderen på 5 år, der allerede tidligere var aftalt i Velfærdsforliget fra 2006. Derudover indeholdt reformen en bevarelse af en 3-årig efterlønsordning, men en kraftig skærpelse af modregningsreglerne for pensionsopsparing, og en seniorførtidspension for nedslidte. Efter folketingsvalget i 2011 og regeringsskiftet konstaterede den nye statsminister Helle Thorning-Schmidt, at der kunne konstateres et flertal i Folketinget bag tilbagetrækningsreformen. Den blev derpå vedtaget af et stort folketingsflertal, nemlig ud over de oprindelige forligspartier også de nye regeringspartier Socialdemokraterne og SF. Dertil skal læges Liberal Alliance, som også stod bag vedtagelsen.\nVedtagelsen af forringelserne på efterlønnen har uden tvivl skabt stor skuffelse blandt mange vælgere i både S og SF, hvilket blandt flere andre politikområder også har bidraget til, at disse to partier siden valget har stået meget svagt i meningsmålingerne.\nSom det fremgår af denne anmeldelse, er der tale om en bog af en anseelig størrelse, og hvis man så samtidig også har ambitioner om at læse de fem første bind i serien (se anmeldelserne i www.historieonline.dk ), vil man kunne overbevise sig selv om, at det ikke er noget som almindelige fritidslæsere, som anmelderen faktisk er, normalt kaster sig over.\nDerfor ses der også frem til at registerbindet udkommer, således at man kan indtage denne omfattende bogserie i mindre og målrettede dosser.\nVærket er fyldt med så meget faktuelt stof, at det med garanti bliver den faglige reference, som man søger tilbage til, når man skal sætte sig grundigt ind i de sidste 200 års social- og velfærdshistorie.\nDette værk overgås ikke af andre.\nDerfor er konklusionen, at det alt i alt et imponerende bogværk, der er nået til vejs ende, og som skal anbefales enhver, der vil vide mere om dansk social- og velfærdspolitik – både på den korte og den lange bane.\nMen husk: Man skal have god tid.


20 anmeldelser om stenkast om måneden - her er de værste - TV 2\n20 anmeldelser om stenkast om måneden - her er de værste\n31. aug. 2018, 08:11 Opd. 31. aug. 2018, 16:47\nRigspolitiet: Vi er i fuld gang nu\nKameraer, der skal forhindre stenkast fra motorvejsbroer, er ikke kommet op. Se kortet, hvor de alvorligste stenkast mod bilerne er sket.\nI november sidste år gav justitsminister Søren Pape Poulsen (K) politiet besked om, at der skulle sættes 30 overvågningskameraer op på udvalgte motorvejsbroer for at forhindre stenkast fra broerne.\nOg allerede i december meldte Rigspolitiet ud, at man var ’i fuld gang’ med at sætte kameraerne op.\nMen i dag kan Radio 24syv afsløre, at der kun er sat tre af de 30 kameraer op i løbet af de ti måneder, der er gået siden justitsministerens udmelding.\nEfter nyt stenkast: Fyns Politi spærrer motorvejen onsdag aften\nTil gengæld har Rigspolitiet fået travlt nu og lovede i morges, at der allerede i løbet af i dag ville blive sat yderligere fem kameraer op.\n- Det er ikke noget, vi er særligt stolte af. Vi er i fuld gang. Vi havde håbet på at være færdige hen over sommeren med at have dem sat op. Det har vi ikke nået. Men vi har dem oppe pr. 1. november, siger Rigspolitiets kommunikationsdirektør Anders Frandsen til TV 2.\nHan forklarer forsinkelsen med, at det har taget tid at udarbejde de tekniske specifikationer, finde ud af, hvor kameraerne skulle sættes op og finde ud af, hvordan de kan beskyttes mod hærværk.\nRigspolitiet oplyser, at man får omkring 20 anmeldelser hver måned. Halvdelen af anmeldelserne drejer sig med sikkerhed om stenkast mod bilerne, mens der i den anden halvdel er tvivl om, det eventuelt kunne være stenslag eller en fugl, der har ramt bilen.\nJustitsminister Søren Pape Poulsen siger i en skriftlig kommentar, at han nu vil kræve en forklaring på, hvorfor det har taget så lang tid:\n- Jeg må sige, at jeg er stærkt utilfreds med, at der ikke er kommet flere kameraer op. Det er en sag, jeg vil bede Rigspolitiets ledelse redegøre for over for forligskredskredsen, skriver han.\nThomas Kristensen, pressechef i Rigspolitiet i december 2017\nOgså Socialdemokratiets retsordfører Trine Bramsen kritiserer forsinkelsen:\n- Det er simpelthen mangel på respekt. Vi havde fået lovning fra Søren Pape Poulsen på, at kameraerne ville blive sat op inden årsskiftet. Jeg troede, de alle sammen var sat op, og der var styr på det, siger hun til Radio24syv.\nDet politiske krav om videoovervågning kom efter en række episoder, hvor der blev kastet store sten ned fra motorvejsbroer mod forbipasserende biler.\nDen mest alvorlige fandt sted i august 2016, da en tysk familie blev ramt af en stor betonflise på den fynske motorvej. Kvinden døde på stedet, og manden blev invalid. Flisen blev kastet fra en motorvejsbro, og gerningsmanden blev aldrig fundet.\nAllerede i december 2017 kritiserede Odenses borgmester Peter Rahbæk Juel, at det gik langsomt med at få sat kameraerne op. Det fik dengang Rigspolitiets pressechef Thomas Kristensen til at forsikre offentligheden om, at man var ’i fuld gang’ med at sætte kameraerne op.\nStenkast fra motorveje: De mest markante tilfælde\nDette er kun et lille udpluk af de mange sager om stenkast mod biler, der bliver anmeldt næsten hver eneste dag.\nBil ramt af stenkast fra motorvejsbro\nFamiliebil ramt af stenkast fra bro - havde 4-årig søn med i bilen


Diagnosticering af hjertesygdom begynder med at få en historie, at potentialet for koronararteriesygdom eksisterer. Risikofaktorer skal vurderes, og derefter teste kan være nødvendigt at bekræfte tilstedeværelsen af hjertesygdom.\nIkke alle patienter med brystsmerter behov hjerte kateterisation (den mest invasive test). I stedet, sundhedstjenesteyder vil forsøge at vælge den test modalitet, der bedst en diagnose, og hvis koronar arteriesygdom er til stede, beslutte, hvad nedskrivninger, hvis nogen, er til stede.\nHjertet er en elektrisk pumpe, og de elektriske impulser, det skaber kan påvises på overfladen af huden. Normal muskel leder elektricitet på en reproducerbar måde. Muskel, der er faldet blodforsyningen leder elektricitet dårligt. Muskel, der har mistet sin blodforsyning og er blevet erstattet med arvæv kan ikke lede elektricitet. Elektrokardiogrammet (EKG) er en noninvasiv test bruges til at reflektere underliggende hjerte betingelser ved at måle den elektriske aktivitet i hjertet.\nNogle mennesker har “unormal” EKGs ved baseline, men det kan være normalt for dem. Det er vigtigt, at et elektrokardiogram sammenlignes med tidligere tracings. Hvis en patient har en baseline unormal EKG, de bør medbringe en kopi med dem for reference, hvis de nogensinde brug for et andet EKG.\nHvis baseline EKG er forholdsvis normal, Derefter overvåge EKG spore, mens patienten øvelser kan afdække elektriske ændringer, som kan indikere tilstedeværelsen af koronararteriesygdom. Der er en række test protokoller, der anvendes til at bestemme, om træningsintensiteten er høj nok til at bevise, at hjertet er normal.\nNogle patienter er i stand til at udøve på et løbebånd test, men de kan stadig gennemgå hjertets stresstest ved hjælp af intravenøs medicin, der får hjertet til at arbejde hårdere.\nStresstest er udført under tilsyn af medicinsk personale på grund af potentialet for at provokere angina, åndenød, unormale hjerterytmer, og hjerteanfald.\nAnvendes med eller uden motion, ekkokardiografi kan vurdere, hvordan hjertet fungerer. Brug lydbølger til at generere et billede, en kardiolog kan evaluere mange aspekter af hjertet. Ekkokardiogrammer kan undersøge strukturen i hjertet, herunder tykkelsen af hjertemusklen, septum (væv, der adskiller de fire hjertekamre fra hinanden) og hjertesæk (ydersiden foring af hjertet).\nTesten kan indirekte vurdere blodtilførslen til dele af hjertemusklen. Hvis der er nedsat blodgennemstrømning, Derefter segmenter af hjertet væg kan ikke slå så stærkt som tilstødende hjertemusklen. Disse væg bevægelse abnormaliteter signal potentialet for koronar arteriesygdom.\nDen ekkokardiografi kan også vurdere effektiviteten af hjertet ved at måle ejektionsfraktion. Normalt når hjertet slår, Det skubber mere end 60% af blod i ventriklen ud i kroppen. Mange sygdomme i hjertet, herunder koronar arteriesygdom, kan reducere denne procentdel (Den ejektionsfraktion).\nRadioaktive kemikalier som thallium eller technetium kan injiceres i en vene, og deres udbredelse, målt i hjertet muskelceller. Unormalt faldt optagelse kan betyde fald i blodtilførslen til dele af hjertet på grund af koronar arterie forsnævring. Denne test kan anvendes, når patientens baseline EKG er ikke normalt, og er mindre driftssikkert, når det bruges til at overvåge en stress test.\nDen seneste generation af CT-scannere kan tage detaljerede billeder af blodkar og kan bruges som et supplement til afgøre, om koronararteriesygdom er til stede. I nogle institutioner, hjertet CT bruges som en negativ prædiktor. Det betyder, at testen er gjort for at bevise, at kranspulsårerne er normale i stedet for at bevise, at sygdommen er til stede.\nHvad med pludseligt hjertestop hos den unge?\nHvorfor er det vigtigt at fastslå diagnosen angina?\nHvordan er aortadissektion diagnosticeres?\nDe patienter inddrive efter perkutan koronar intervention


REST: Jotun SENS Væg og Træ 07 - 0,68 Liter - Maling og Malergrej\nHjem / Restmarked/Fejltoninger / REST: Jotun SENS Væg og Træ 07 – 0,68 Liter\nREST: Jotun SENS Væg og Træ 07 – 0,68 Liter\nVarenummer (SKU): JO-16VMA-1 - REST - SILKY PINK Kategori: Restmarked/Fejltoninger\nSILKY PINKKUN 1 STK. PÅ LAGER … læs mere her\nREST: Jotun SENS Væg og Træ 07 – 0,68 Liter F.A.Q.\nHvad koster REST: Jotun SENS Væg og Træ 07 – 0,68 Liter?\nDu kan købe REST: Jotun SENS Væg og Træ 07 – 0,68 Liter for DKK 99.00\nMange leder efter den billigste REST: Jotun SENS Væg og Træ 07 – 0,68 Liter på nettet, og de ender oftest ud med at finde tilbud her: Gå til shop\nREST: Jotun SENS Væg og Træ 07 – 0,68 Liter med PrisMatch\nREST: Jotun SENS Væg og Træ 07 – 0,68 Liter er klar til dig her i shoppen. Du finder den i vores gruppe af varer Restmarked/Fejltoninger. Du får oven i købet lovpligtige 14 dages returret der er en god garanti mod at købe det forkerte. Du kan inden for fristen bare returnere din vare. Det overrasker ikke nogen, at der er mange der køber REST: Jotun SENS Væg og Træ 07 – 0,68 Liter online hos webshoppen DecoFarver.dk, der giver dig det store udvalg af de produkter du leder efter. Det store vareudvalg giver en stor pulje af varer, og her finder du noget for alle, og der kan klikkes køb på dette produkt. Køber du varer online kan priserne være lavere- det skyldes bl.a. at sådan noget som husleje kan være meget lavere, da en god beliggenhed ikke er nødvendig.\nREST: Jotun SENS Væg og Træ 07 – 0,68 Liter og fordele ved at købe online\nNår webshops leverer dine produkter, er betingelserne lidt gunstigere, som ikke er en selvfølge i fysiske butikker. Lovgivningen dikterer min. 14 dages returret. efter dit online køb, en del shops efterhånden giver endnu mere og forlænger din returret til mere end de 14 dage. Husk også på, at du online har et kæmpe udvalg, og det giver en god gennemsigtighed på priserne, iblandt alle de shops der sælger det, du er ude efter. Din sammenligning kan du rent faktisk lave i løbet af nul-komma-fem med din smartphone eller tablet. Du får også en anden stor fordel, når du shopper online, og det er du slipper for, at skulle indrette sig efter, hvornår butikkerne synes, de skal holde åbent. Shoppen sender din produkter til din adresse, hvis du ikke har valgt at få dem sendt hen til dit arbejde, og det kan frit vælges, når du angiver leveringadresse. I dag er der ingen grund til at skulle stå i kø ved en kasse – ved online handel der er ingen kø online – det er bare direkte til betaling, og så er du videre, så undgår du skrigende unger, der plager deres forældre om slik og søde sager.\n106 reviews for REST: Jotun SENS Væg og Træ 07 - 0,68 Liter\nVær den første til at anmelde “REST: Jotun SENS Væg og Træ 07 – 0,68 Liter” Annuller svar


Hotel Club Milano | 232 gæsteanmeldelser, priser og billeder | Reservér online | Easytobook.com\nVia Copernico 18, Milan, Italien\nBook fra $ 183\nForuden det store udvalg af værelser har Hotel Club også et højt serviceniveau. Slap af og nyd dit ophold på dette fremragende 3-stjernede hotel. Central Railway Station Milano ligger tæt på dette sted og giver adgang til seværdigheder uden for gåafstand. Pirelli Bygning og Cimitero Monumentale er nogle af vartegnene i nærheden. Hvis du er klar på noget sjov, bør du besøge Sempione Park.Morgenmaden på Hotel Club er gratis for gæsterne. Her er også en have, en restaurant og en tv-stue. Under dit ophold kan du også handle i en gavebutik, som ligger her. Dette indkvarteringssted er fyldt med nyttige faciliteter som f.eks. en concierge-service, en piccoloservice og en strygeservice. Der er 53 værelser at vælge imellem. Dit kæledyr kan tage med dig på dit ophold, hvis du bor på et værelse her. Dette indkvarteringssted kan sørge for en betalt lufthavnsbus.Du må ikke ryge på Hotel Club. Man kan ikke styre vejret udenfor, men her kan du i det mindste vælge din temperatur indendørs ved hjælp af klimaregulering. Et af de tilbud, som er inkluderet i værelsesprisen: en morgenvækningsservice. Vedligehold dine statusopdateringer via opkaldsforbindelse til internettet på værelserne. Et bidet og gratis toiletartikler er blandt badeværelsets fordele. Et køleskab viser sig som en kærkommen tilføjelse til faciliteterne på værelserne.\nForuden det store udvalg af værelser har Hotel Club også et højt serviceniveau.\nSlap af og nyd dit ophold på dette fremragende 3-stjernede hotel. Central Railway Station Milano ligger tæt på dette sted og giver adgang til seværdigheder uden for gåafstand. Pirelli Bygning og Cimitero Monumentale er nogle af vartegnene i nærheden. Hvis du er klar på noget sjov, bør du besøge Sempione Park. Morgenmaden på Hotel Club er gratis for gæsterne. Her er også en have, en restaurant og en tv-stue. Under dit ophold kan du også handle i en gavebutik, som ligger her. Dette indkvarteringssted er fyldt med nyttige faciliteter som f.eks. en concierge-service, en piccoloservice og en strygeservice. Der er 53 værelser at vælge imellem. Dit kæledyr kan tage med dig på dit ophold, hvis du bor på et værelse her. Dette indkvarteringssted kan sørge for en betalt lufthavnsbus. Du må ikke ryge på Hotel Club. Man kan ikke styre vejret udenfor, men her kan du i det mindste vælge din temperatur indendørs ved hjælp af klimaregulering. Et af de tilbud, som er inkluderet i værelsesprisen: en morgenvækningsservice. Vedligehold dine statusopdateringer via opkaldsforbindelse til internettet på værelserne. Et bidet og gratis toiletartikler er blandt badeværelsets fordele. Et køleskab viser sig som en kærkommen tilføjelse til faciliteterne på værelserne. Hotelpolitikker og -services\nFra 13:00 Indtil 00:00 Check ud: Fra 04:00 Indtil 12:00\nBemærk! Det er hotelkædens og/eller den enkelte ejendoms ansvar at sikre nøjagtigheden af de viste billeder. Vi er ikke ansvarlige for eventuelle unøjagtigheder på billederne. Andre, der kiggede på "Hotel Club", kiggede også på: Hilton Milan\nHotel Club Om os


C:ntact | samfundsansvar.dk\nC:NTACT er et socialøkonomisk teater, der laver forestillinger med mennesker, der ellers ikke har så tydelig en stemme i samfundet.\nC:NTACT begyndte som uddannelses- og integrationsafdeling på Betty Nansen Teatret på Frederiksberg i København. I 2005 blev C:NTACT etableret som en selvstændig fond og er i dag et socialøkonomisk teater, der laver forestillinger med mennesker, der ellers ikke har så tydelig en stemme i samfundet.\nFormålet er at skabe større forståelse mellem forskellige grupper i det danske samfund. Forestillingerne bliver vist for skoler, til konferencer og for det ’almindelige’ teaterpublikum på Edisonteatret på Frederiksberg.\n”Husk at man bliver aldrig færdig med at udvikle sig” - Henrik Hartmann, direktør, C:NTACT\nProjektet – produktudvikling\nC:NTACTs ville gennem projektet forsøge at gøre deres forestillinger mere profitable, for at kunne gøre sig mindre afhængige af fondsmidler. Projektet bestod af flere faser.\nFørste fase var en ressourceafklaringsproces i samarbejde med en ekstern konsulent. Dernæst har der været idégenereringsprocesser, der skulle hjælpe med at udvikle nye produkter eller nye måder at tænke teaterets produkter på. Endeligt har der været en implementeringsfase, der gennemføres i 2018.\nDe tilknyttede konsulenter lærte C:NTACT at bryde deres produkter ned i mindre bidder, at dreje og vende dem og se dem på forskellige måder. Dette har bl.a. givet virksomheden en indsigt i, hvordan den kan skalere produktioner op og ned til forskellige kundetyper.\nHerudover har C:NTACT fået en digital platform, som de kan bruge til at sælge produktionerne til skoler, konferencer mm. Alt dette kan virksomheden bruge til bedre at planlægge og prissætte forestillingerne.\nProcessen har hjulpet C:NTACT til at se sig selv mere tydeligt i markedet. Det er også blevet tydeligere for C:NTACT, at de har et meget værdifuldt netværk, som de nu forsøger at pleje på nye måder og tilknytte tættere som kunder og samarbejdspartnere.\nHent artiklen om 'C:ntact' (pdf)\nPodcast om 'C:ntact' (eksternt link)\nC:NTACTs bedste råd\nInviter nogen, der kan se på dig udefra, som har forstand på forretning til at hjælpe dig med din forretningsudvikling.\nVær aldrig for stolte og påstå, at I er færdige med at udvikle jer. Prøv hele tiden at se på jer selv udefra og få hjælp til det.


AKG EK500 S Coiled Hovedtelefonkabel 5m med 3,5mm Jack til Mini XLR hos Gear4Music.com\nAKG EK500 S Coiled Hovedtelefonkabel 5m med 3,5mm Jack til Mini XLR\nkr. 141 NORMAL PRIS kr. 177 (Moms inkluderet @ 25%)\nMini Xlr Stik for Tilslutning Til Hovedtelefoner\nAKG EK500 S Hovedtelefonkabel er et sammenrullet erstatnings kabel til hovedtelefoner. Det går fra et mini jackstik ved kilden til et mini XLR-stik for tilslutning til hovedtelefonerne. Kablet er 5m langt.\nProdukt Ref: 38404\nOprullede udskiftning hovedtelefoner kabel\nMini jack stik til mini XLR stik\n5m/16 m længde


- Det er bare sindssygt, siger rørt Kjær - TV 2\n22. maj. 2022, 21:37\nNicolai DvingeInterview: Jacob Prytz\nSøndagens Serie A-mesterskab var Simon Kjærs første titel i karrieren.\nDa kampen blev fløjtet af, væltede det ind med fans på banen.\nInvasionen var voldsom, og Milan-spillerne skyndte sig ned i omklædningsrummet for at fejre Serie A-mesterskabet, der netop var blevet en realitet efter en 3-0-sejr over Sassuolo.\nKæmpe baneinvasion efter Milans mesterskab. Foto: Alberto Lingria / Ritzau Scanpix\nSimon Kjær var ikke på banen søndag grundet knæskaden, men med 11 kampe i sæsonen spillede han også sin del i Milans første mesterskab siden 2011. TV 2 SPORT fangede Simon Kjær nede i spillertunnellen, hvor spillerne befandt sig efter den store baneinvasion.\n- Det er bare sindssygt. Det er jo, fordi alle er glade. Det er sgu svært at sætte ord på. Det er helt fantastisk. Det er jo tydeligt, hvor meget det betyder for folk, så det er en fed oplevelse, siger Simon Kjær umiddelbart efter forløsningen.\nSimon Kjær var med til at løfte trofæet efter kampen, og det var faktisk første gang i karrieren, at den danske landsholdsprofil prøvede det.\n- Jeg håber ikke, det bliver den sidste titel i min karriere. Jeg er sindssygt glad og stolt. Jeg kom til for Milan for to og et halvt år siden, og der er sket meget for holdet. Der var ikke nogen, der troede på, vi ville blive mester i år. Så det er en fantastisk følelse at stå med.\nMilan-spillerne jubler over Serie A-titlen. Foto: Alberto Lingria / Ritzau Scanpix\nI sommer var Simon Kjær med til at spille det danske landshold i EM-semifinalen, men den 33-årige landsholdsstopper har ikke lyst til at sammenligne resultater fra de to mandskaber.\n- Det er absolut det største i min karriere klubmæssigt. Jeg har altid haft svært ved at sammenligne landshold og klub, fordi det er to forskellige ting emotionelt, men der er ingen tvivl om, at det her er det største, jeg har oplevet.\n- Det er med at nyde det. Man ved aldrig, om man får den her oplevelse igen, siger Kjær, der også blev mødt af klapsalver i forbindelse med medaljeceremonien:\n"Vi arbejder 100 procent hver eneste dag"\nSimon Kjær kom til Milan tilbage i januar 2020, og siden da har Milan været gennem en stor udvikling. I 2020 sluttede Milan som nummer seks, sæsonen efter som nummer to, og i år blev det så til en førsteplads.\nMeget er altså sket, siden han og Zlatan Ibrahimovic tiltrådte klubben. Og de to erfarne skandinaver har uden tvivl haft en stor betydning for klubbens opblomstring.\n- Jeg har meget svært ved at stå og rose mig selv, og de der ting, men en af de ting, klubben lagde vægt på, var, at der kom noget professionalisme og kontinuitet ind.\n- Vi arbejder 100 procent hver eneste dag, for hvis du gør det i fodboldverdenen i dag, så løber du fra de andre. Vi har også medbragt en masse passion. Der er mange ting, slutter Kjær.\nMilan vandt Serie A med to point ned til lokalrivalerne fra Inter.