Artikel - Automatisk IP Adressering - kamerasiden.dk\nAutomatisk IP Adressering\nSådan virker Automatic Private IP Addressing (APIPA) i Windows 2000\nLad os starte for bunden. Den protokol som bruges mest på netværk i dag er TCP/IP, da det er den protokol man bruger på Internettet. Men lad os lige definere hvad en protokol er. En protokol er et regelsæt omkring, hvordan vi skal kommunikerer mellem computere. Et eks. kunne være: Hvis jeg skulle til møde med hendes majestæt Dronningen, så vil jeg få en protokol for, hvilken påklædning jeg skal bære, hvilken tid jeg skal ankomme og hvilken form hendes majestæt skal tiltales. Det betyder at jeg ikke kan træde ved siden af, så ingen af os vil tabe ansigt. Dette er især vigtigt når der er statsoverhoveder fra fremmede lande og andre kulturer der besøger os. Det er det samme der sker, når 2 computere skal "snakke sammen". Fordelen ved en protokol er, at computere af forskellige type (Mac, PC, mainframe m. m) kan kommunikerer. Det eneste krav er, at vi bruger samme protokol.\nProtokollen TCP/IP består af et IP nummer som skal være unikt på netværket. Vi kan sammenligne det med et telefonnummer, der er ingen som kan have samme telefonnummer. IP nummeret består af 32 bit som skrives decimalt AAA.BBB.CCC.DDD\nEndvidere består TCP/IP af en subnetmask som kan sammenlignes med et efternavn, For at 2 computer kan snakke sammen, skal de have samme efternavn. Subnetmasken består også af 32 bit som skrives decimalt AAA.BBB.CCC.DDD\nDer er nu 2 muligheder - enten skriver man selv IP nummeret og subnetmasken ind i computeren eller man bruger en DHCP server som tildeler computeren et IP nummer, når computeren startes op. På små netværk er det nemt at sætte statiske IP adresser, men på store netværk er der for meget arbejde, så der bruger man en DHCP server.\nI den nye Windows 2000 TCP/IP er der kommet en ny funktion for automatisk IP adressering. Som kan bruges i stedet for statiske IP adresser.\nFor at den automatiske ID adressering skal virke, skal man sætte flueben i "Obtain An IP Address Automatically" (figur 1.)\nDer vil nu ske følgende når man starter computeren:\nWindows 2000 TCP/IP prøver at finde en DHCP server, for at få en automatisk IP adresse.\nDa der ikke findes en DHCP server på netværket, så kan clienten ikke få en IP adresse.\nAPIPA laver en IP adresse ud fra formlen 169.254.x.y (Hvor x.y er computerens unikke IP nummer) og med en subnetmask 255.255.0.0. Hvis adressen er i brug på netværket, så generere Windows 2000 en anden IP adresse ud fra samme formel. Dette prøver Windows 2000 op til 10 gange.\nEfter computeren har generet en IP adresse, så sender den en brodcast på netværket, hvor den spørger om andre bruger denne IP adresse. Hvis ingen andre bruger adressen, så bruger computeren denne adresse indtil en evt. DHCP server kommer på netværket.\nDette betyder at 2 computerer kan forbindes igennem en hub uden at man skal til at give statiske IP numre eller sætte en DHCP server op på netværket.\nHvordan fjernes APIPA\nSom standard er APIPA enablet på computeren. For at disable denne funktion skal man ned i reg. Databasen og rette følgende nøgle: HKEY_LOKAL_MASKINE\_SYSTEM\_CurrentControlSet\_Services \_Tcpip\_Parameters\_Interfaces\_Adapter_GUID og sætte værdien til 0.\nVigtigt: Ret aldrig i reg. Databasen uden at tage backup.\nNote: Windows 98 og Windows Millenium kan også bruge APIPA


Mit navn er Legion af Hernriette Houth (e-bog, epub)\n> E-bøger>Mit navn er Legion: Fortællinger\nMit navn er Legion: Fortællinger (e-bog, epub)\nAf: Hernriette Houth\nFilstørrelse: 2051 KB\nVi vader rundt i Bibelens grundfortællinger. Ældgammelt tankegods, der findes bagom ryggen på os. Og som definerer vores færden og bringer koder, moral og selvforståelse til den tilværelse, vi skaber, i både eksistentiel ensomhed og...\nMit navn er Legion: Fortællinger\nMit navn er Legion er fortællinger om det moderne, gennem sekulariseretsamfunds solide rodfæstethed i den kristne tradition. Arvesynd, opstandelse, evigt liv – hvordan ser det ud? Hvordan giver det mening i dag? Fortællingerne er skåret som indre monologer, der tvinges til at reagere på den omverden, hovedpersonerne befinder sig i. Mit navn er Legion er 10 noveller, der kærligt og hvast, skarpt og humoristisk afsøger nogle af de bibelske grundfortællinger og fravrister dem nye, overraskende betydninger. Vi møder mænd og kvinder, unge og ældre – i eksistentiel ensomhed og relationer. Der er kvinden, som i stedet for at gøre sit antropologi studium færdigt har fundet sin egen måde at studere mennesker på. Der er manden, der i en gigantisk bagbrandert forvilder sig ind i en kirke under en påskehøjmesse og faktisk oplever både den ene og den anden form for opstandelse, om end ikke i nogen streng bibelsk forstand. Der er den unge pige pige, som efter gymnasiet har taget et sabbatår i England, hvor hun arbejder på et hjem for handicappede, alt imens hun – ikke ulig de handicappede, hun tager sig af – kæmper med sit eget kød. I alt ti forskellige hovedpersoner, som vi først og fremmest lærer at kende gennem de historier, de fortæller om sig selv.


Sårbarhed og resiliens – fra omsorgsfuld belejring til åben dialog – Forbindelser\nDu er her: Forside / Artikler / Sårbarhed og resiliens – fra omsorgsfuld belejring til åben dialog\nSårbarhed og resiliens – fra omsorgsfuld belejring til åben dialog\nArtiklen, der består af to dele, beskæftiger sig med selvskadende adfærd blandt etniske minoriteter. Udgangspunktet er et indslag i Danmarks Radio i efteråret 2010, hvor der berettes om en indvandrerkvinde, der flere gange har forsøgt sig med at tage eget liv. Hensigten med hele artiklen er at tegne et nuanceret billede af fænomenet selvskadende adfærd.\nVi sluttede første artikel med at konstatere, at risiko for selvskadende adfærd stiger, når personer, familier eller grupper oplever en omfattende kulturel transformationsproces. Vi vil efterfølgende drøfte en case, der viser, hvordan eksistentielle livskriser kan mestres og hvilke anstrengelser der er nødvendige for at hjælpe en sårbar person igennem krisen. Samtidigt viser casen også, at kulturbundne værdier og normer er relateret til specifikke sociale kontekster; deres beskyttende eller skadelige virkninger skal vurderes konkret og individuelt.\nVi sluttede første artikel om sårbarhed og selvskadende adfærd med at konstatere, at risiko for selvskadende adfærd stiger, når personer, familier eller grupper oplever en omfattende kulturel transformationsproces. Tilstedeværelse af modsatrettede værdier fører desorientering med sig og vanskeligheder med at træffe de ”rigtige” valg. Kulturbundne ressourcer svækkes; den sociale kapital, som den enkelte får støtte af, smuldrer, idet individuelle livskriser tit er forbundet med forandringer i det sociokulturelle omfelt. Vi vil efterfølgende drøfte en case, der viser, hvordan eksistentielle livskriser kan mestres og hvilke anstrengelser der er nødvendige for at hjælpe en sårbar person igennem krisen. Samtidigt viser casen også, at kulturbundne værdier og normer er relateret til specifikke sociale kontekster; deres beskyttende eller skadelige virkninger skal vurderes konkret og individuelt. Casen og dens kontekst er omfattende beskrevet i ”Hjertet på rette sted” (Demir & Pedersen 2009). Vi starter dog med at skitsere konceptet resiliens, som også har vundet indpas i forskningen vedrørende selvskadende adfærd.\nSom tidligere nævnt, er resiliens en direkte oversættelse fra engelsk til dansk og betyder noget i retning af robusthed eller livskraft. Begrebet resiliens har sit udgangspunkt i, at sociokulturelle eller socioøkonomiske faktorer ikke kan forklare afvigende adfærd eller sårbarhed på tilfredsstillende vis. Graham & Rutter (1973) og Rutter mfl. (1979) har for eksempel i en større empirisk undersøgelse fundet frem til, at mange børn, der blev opdraget af psykisk syge forældre, slipper forholdsvis uskadet igennem barndommen og puberteten; de fleste er socialt velintegrerede på trods af forældrenes sygdomme; deres skolepræstationer følger gennemsnittet. Disse positive resultater har betydet, at man måtte se anderledes på sammenhængen mellem risikofaktorer og det sociale og kulturelle miljø på den ene side og individuel sårbarhed på den anden. Resiliens eller robusthed kan overordnet opfattes som den enkeltes reaktion på de risici, som han/hun møder i livet. I forskningen blev der således lagt større vægt på den enkeltes viden og færdigheder samt på de kompetencer, der er indlejret i sociale netværk – viden og kompetencer, der kunne bruges til på en succesrig måde at støtte den enkelte i at takle uheldige livsbetingelser og traumatiske oplevelser. Forskningen vedrørende sårbarhed er i de sidste 40 år blevet optaget af resiliensparadigmet.\nMan har grundlæggende været optaget af spørgsmålet: Findes der forudsigelige og foranderlige tegn, strukturer og interaktive processer, der effektivt sætter sårbare personer i stand til at takle livskriser og opnå succes i hverdagen? (Doll & Lyon 1998) Erkendelsesinteressen flyttes altså fra først og fremmest at interessere sig for sammenhængen mellem sociale belastninger, negative erfaringer og afvigende adfærd, psykisk sygdom eller uddannelsesmæssige vanskeligheder. Til gengæld fokuseres der mere på potentialer, som den enkelte råder over eller som findes i sociale netværk. Evnen til at få bugt med personlige kriser samt de beskyttende faktorer analyseres nøje.\nDet blev dog understreget, at såvel beskyttende faktorer som personlige kompetencer imidlertid ikke er faste størrelser eller et fast karaktertræk; de er i høj grad situationsafhængige. For eksempel er et godt naboskab ikke i alle situationer ensbetydende med hjælp og beskyttelse. Naboskab kan understøtte resiliensprocesser, når det støtter og afhjælper mangler. Men det modsatte kan også være tilfældet; naboskabets omsorgsfulde belejring (Böll) kan for eksempel kvæle den enkeltes opmærksomhed overfor egne udviklingsbehov eller en aktiv ageren i forhold til eget liv. Det samme gælder etnicitet; etnicitet viser sig på en anden måde i et kulturelt mangfoldigt samfund end i et samfund, hvis identitet er nationalt forankret. Resiliens refererer overordnet til ”a class of phenomena characterizes by good outcomes in spite of serious threats to adaption or development” (Masten 2001:228).\nPositive resultater måles ud fra objektive kriterier, så som gennemført uddannelse eller fraværet af kriminalitet, og/eller subjektive kriterier, så som velvære eller fraværet af lidelser. Eksempler på risikofaktorer er fattigdom, forældresvigt, psykiske lidelser, familiens størrelse, mishandling af børn eller selvmord i den nærmeste omgivelse. Religion, et godt familieliv og vedvarende sociale kontakter nævnes som beskyttende faktorer.\nFor at kunne forklare, hvilke faktorer der er til hinder for eller ikke mindst begunstiger selvskadende handlinger (selvmordsforsøg), har Rew mfl. (2001) opstillet følgende resiliensmodel.\nRew – resiliensmodel\nI Rews undersøgelse kom man frem til, at intensiteten af sociale kontakter samt meningsfyldt interaktion er særlig vigtig, når det drejer sig om at overleve eller at komme ud af krisesituationer. Seksuel misbrug og/eller depressioner påvirker derimod den enkelte i en negativ retning. Religiøse eller andre sociale aktiviteter begrænser den selvskadende adfærd; imidlertid betyder tæt kontakt til familie eller vennekredsen, hvor nogen for nylig har forsøgt sig med suicidal adfærd, at tærsklen sænkes for selv at begå selvmord.\nForskningen i resiliens har på baggrund af et komplekst samspil mellem individuelle, beskyttende og kontekstuelle faktorer opstillet forskellige modeller og socialpolitiske strategier. Modeller og strategier skal tilsammen sørge for hensigtsmæssige interventioner, der på effektiv vis understøtter de processer, der styrker den enkeltes robusthed og/eller nedsætter risikofaktorernes skadelige virkning. Modellerne beskriver især samspillet mellem trusler og ressourcer for den enkelte; socialpolitiske strategier afstikker imidlertid mulige politiske, etiske og økonomiske rammer for, hvordan man som samfund bedst modvirker sårbarhed. Vigtigt er i den sammenhæng at tænke på balancen mellem bæredygtige sociale institutioner, social integration og individuel udvikling (Luthar & Cicchetti 2000). Vi koncentrerer os efterfølgende om modellerne for resiliens.\nZimmerman og Arunkumar (1994) har i en omfattende oversigtsartikel skitseret betydningen af resiliens for skoler og politik. Selvom man i artiklen ikke berører suicidal adfærd, er modellerne på grund af deres overordnede sigte alligevel anvendelige i vores sammenhæng. Udgangspunktet er nemlig at beskrive de strukturer og den dynamik, ”by which environmental and individual factors help to reduce or offset the adverse effects of risk factors.” (1994:5) Der fokuseres på tre modeller. I hver af de tre modeller vægtes faktorerne i resiliensprocessen forskelligt og indsættes med et anderledes mål for øje (se også Zøllner 2008: 35).\nI kompensationsmodellen er følgende spørgsmålet helt centralt: Hvordan kan man dæmme op for de udslagsgivende skader, som bestemte risikofaktorer har på den enkeltes velbefindende eller adfærd? Her forestiller man sig en situation, hvor den enkelte har optimale udviklingsmuligheder. Når den optimale udvikling eller opvækst indskrænkes af negative faktorer, så kan man og skal der kompenseres for sociale mangler og individuelle begrænsninger. Risikofaktorer og kompenserende tiltag er betinget af hinanden. Er det ikke muligt at sætte risikofaktorerne ud af spillet, så kan man som kompensation styrke de beskyttende faktorer.\nMan kan forestille sig følgende situation: forældrekærlighed (kompenserende) og forældrenes afhængighed af social accept i det etniske netværk (risiko) er faktorer, der har indflydelse på børnenes sociale kompetencer. Børnenes sociale færdigheder (selvbestemmelse, ansvarlighed) kan være veludviklede, selvom forældrene i deres opdragelse lægger stor vægt på accept i netværket. Forudsætningen er dog, at forældrekærlighed opleves som understøttende og udviklende.\nI udfordringsmodellen har man et andet og måske mere nuanceret syn på risikofaktorer. De kaldes heller ikke risikofaktorer, men stressorer. Der skelnes endvidere mellem positive og negative stressorer. Udgangspunktet for modellen er en antagelse om, at al udvikling er en udfordring. Opgaven består således i at finde eller skabe den rette stressbalance i resiliensprocessen. For lidt stress betyder stilstand, for meget stress ender i hjælpeløshed. At kunne mestre de første udfordringer betyder, at man har tilegnet sig en slags krisekompetence, der sætter én i stand til også at mestre de næste, måske mere indviklede udfordringer. Ikke-mestringen forøger til gengæld den enkeltes sårbarhed. Når risikoen for at blive sårbar skal mindskes, kan det være nødvendigt med professionel hjælp til den enkelte eller grupper.\nI forhold til det etniske område kunne udfordringen for eksempel bestå i at lære at navigere i to eller flere verdener, der hver har sine adfærdsmønstre, værdier og verdenssyn. Er afstanden mellem verdenerne for stor, blive det svært at skabe en sammenhængende identitetsopfattelse; opleves den som lille, bortfalder udfordringen til at bringe egen identitet i spil.\nDen sidste model, som Zimmerman og Arunkumar henviser til, bliver kaldt beskyttelsesmodellen. Alt der beskytter den enkelte mod udviklingsmæssige risici, kaldes beskyttende faktorer; de findes enten hos den enkelte selv, i familien, skolen eller blandt venner; også optimisme eller klare normer og regler menes at beskytte mod risici i den individuelle udvikling. Beskyttende faktorer eksisterer side om side med risikofaktorerne; de påvirker hinanden direkte. I resiliensprocessen gælder det om at finde og aktivere beskyttende faktorer. Der er heller ikke tale om kompenserende indgreb, men om aktiverende og fremadrettede foranstaltninger. Forskningen peger på to varianter. Den første kaldes risiko/beskyttelses variant. Den anden kaldes beskyttelse/beskyttelses variant. Her forsøger man at sammenkoble flere af de beskyttende faktorer for at nedsætte risikofaktorernes negative indflydelse.\nDet kan således ikke være nok at understøtte den kulturelle identitet hos kvinder med en ikke-dansk kulturbaggrund. Kulturel identitet i sig selv beskytter ikke nok mod udfordringerne i den personlige udvikling. Derfor kan det også være vigtigt at styrke den enkeltes selvtillid. Modellerne beskriver en idealtypisk situation; i det daglige arbejde bruges de side om side.\nAfslutningsvis skal der anføres to kritiske anmærkninger. For det første bliver begrebet resiliens brugt i forskellige faglige domæner. Konceptet er dog ikke videre velafgrænset; terminologien er heller ikke entydig (Luthar mfl. 2000). Med udgangspunkt i begrebets manglende tydelighed har man understreget, at resiliens bør bruges med forsigtighed – især når det gælder den socialpolitisk motiverede indgriben i den individuelle livsførelse (Luthar & Cicchetti 2000). Doll og Lyons (1998) advarer for det andet imod, at resiliensparadigmet misbruges. Søgen efter de sociale årsager og holden-fast ved den socialpolitiske solidaritet bør ikke skubbes til side til fordel for selvempowerment og individuel krisehjælp. Især når kommunernes kasser er tomme, er det vigtigt at holde sig for øje, at sårbarhed, resiliens, risikofaktorer og sociokulturelle strukturer hænger nøje sammen.\nCase: Konfliktmægling ved ophævelse af bryllupskontrakt\nFør vi starter med selve casen, så vil vi lige gøre opmærksomhed på tre ting. For det første blev den gængse betegnelse for skilsmisse ikke brugt, med den noget tungere formulering: ophævelse af en bryllupskontrakt. Skilsmisse relaterer sig i dagens Danmark for det meste til to diskurser: en juridisk og en terapeutisk diskurs. Ordets kulturelle og religiøse konnotationer er ikke særlig synlige i dansk hverdagssprog. Casens interkulturelle problemstillinger og dens dynamik baserer sig imidlertid på andre kulturelle ritualer, ceremonier og forforståelser af, hvad et bryllup er og hvordan et indgået ægteskab ophæves. For at understrege den kulturelle afstand mellem et dansk og et mellemøstligt koncept for skilsmisse bruger vi frasen ophævelse af en bryllupskontrakt.\nFor det andet beskrives casen ud fra et familieperspektiv og konfliktmæglingen benytter sig af familieterapeutiske metoder. Grundet hertil er, at familien har en central kulturel betydning og er væsentlig for alle parter i casen. Det er både Sara og hendes relationer til familien, der er i fokus. For det tredje skal der nævnes, at frustration, vrede eller bekymringer i casen bliver synlige på måder, som er ukendte i Danmark. Denne følelsesmæssige ekspressivitet virker overvældende og kan give anledning til misforståelser, hvis man ikke formår at tyde kulturens tegn. Afstanden mellem tale og handling opleves generelt som værende noget større end i Danmark.\nSaras eksistentielle krise\nSara kommer fra et sted i mellemøsten og glider i en ret ung alder ind i et ægteskab, som hendes forældre har arrangeret. Forældrene har tidligt været ude med at finde en ægtemand til Sara; man følger stedets kulturelle konventioner og regler vedrørende indgåelsen af bryllupskontrakten. Det betyder f.eks. at gå stille med dørene i starten, sondere mulighederne for en varig forbindelse, lidt efter lidt inddrage de unge, der skal giftes, og endelig gøre giftermålet offentligt. Processen ledsages af en række ceremonier, der er med til at forvandle et privat anliggende, der berører to mennesker, til en social kendsgerning, der involverer mange.\nSara opdager relativt sent i processen, at hun er ved at gifte sig med en ung mand, som hun ikke nærer kærlighed til. På grund af den unge alder, forældrenes store forventninger og de sociale konventioner formår hun dog ikke at sige fra. Hun bliver gift, men forsøger ihærdigt at holde manden på afstand. De flytter ikke sammen. I starten bor Sara stadig hos forældrene. Imidlertid vokser presset fra egen familie og manden. Til sidst kan hun ikke undgå at flytte sammen med hendes mand. Da manden prøver at gennemtvinge samleje, eskalerer konflikten. Sara må under dramatiske omstændigheder anbringes på et skjult sted.\nSara er nu ikke længere udsat for vold. Der kommer dog et andet aspekt og nyt konfliktpotentiale ind i billedet: med anbringelsen er det ikke muligt, at konflikten kan hemmeligholdes. Familien, netværket og vennerne bliver nu opmærksomme på at ægteskabet ikke fungerer. Dette er forbundet med stor skam – især hos forældrene og Saras bror. Sara bliver nu nødt til at finde ud af, hvordan hendes liv skal forme sig fremover. Desuden betyder fjernelsen fra familie og ægtemanden, at behovet for aktiv konfliktmægling vokser. Mæglingsforløbet beskrives grundigt i ”Hjertet på rette sted – socialt arbejde på tværs af kulturelle forskelle” (Demir & Pedersen 2009). Her belyses også de trusler, interesser, konfliktfyldte behov og følelsesudbrud grundigt, som Sara og hendes familie gennemlever.\nOverordnet er det vekselvirkningen mellem de individuelle behov på den ene side og de sociale og institutionaliserede forventninger på den anden side, der udløser en eksistentiel krise hos Sara og hendes familie. De centrale spørgsmål er i den forbindelse: 1) Hvilke normer gør de i konflikten involverede parter brug af, når det gælder om at undgå sårbarhed og have et godt liv? 2) Hvor stor er afstanden mellem normerne og kan afstanden mindskes? For det er ret tydeligt, at hele familien og de enkelte medlemmer er meget sårbare under hele processen. Moderen besvimer flere gange ved konfliktmæglingen; faderens afmagt ytrer sig i destruktive og selvdestruktive tanker. Endelig plages Sara af store selvbebrejdelser og samvittighedskvaler.\nFor Saras vedkommende består normkonflikten i, at hun gerne vil føre et selvbestemt liv uden at miste moderens, faderens og broderens kærlighed. For forældrene gælder det om, at de i deres sociale netværk vil anerkendes som forældre, der nyder respekt hos deres børn. Samtidig ønsker de gode og kærlige relationer til deres børn. I vores case er de divergerende normer og forventninger ret vanskelige at forene. Forældrenes ønsker om at blive anerkendt af familiens netværk sættes nemlig på en alvorlig prøve, da Sara modsætter sig det arrangerede ægteskab. Den sociale kontrol, der ligger i forældreautoriteten og er knyttet til ægteskabet som institution, svækkes i det øjeblik, da Saras lytter til sit behov og insisterer på større selvbestemmelse i eget liv.\nMen alle parter ønsker, at man ikke vil sætte hinandens kærlighed og anerkendelse over styr. Dette er et bæredygtigt udgangspunkt for konfliktmæglingen. Mæglingen fører til et tredobbelt resultat. Sara kommer ud af det arrangerede ægteskab. Moderen accepterer langt om længe Saras beslutning og beder senere familien og netværket om at respektere Saras afgørelse. Faren vælger at forlade Danmark, fordi hans forældreautoritet er svækket og han har mistet respekt og anerkendelse i familiens netværk. Han lever nu et kummerligt liv i oprindelseslandet og reagerer afvisende på Saras breve.\nResiliens og Saras mestringsstrategier\nI Saras liv og omgivelser kan man få øje på en række risikofaktorer. Til at starte med er Saras ægteskab fra begyndelsen meget konfliktfyldt. Et emotionelt fundament i form af respekt og kærlighed mellem hende og hendes mand mangler. Mandens voldelige handlinger er årsagen til, at hun anbringes et skjult sted. Senere viser det sig, at Sara allerede som ung pige er blevet krænket seksuelt af et nært familiemedlem. Familien ønsker ikke, at der tales om disse forhold; dette får Sara til at pege på en endnu en risikofaktor: familiens svigtende omsorg på dette punkt.\nDen måske mest centrale risiko er kulturelt betinget. Familien ser sig selv som en større social enhed. Familien er forankret i et transnationalt netværk. Mange sociale handlinger, værdier og beslutninger vægtes og afvejes i forhold til, om de falder i god jord hos netværkets medlemmer. Casens centrale omdrejningspunkt er uden overdrivelse dialektikken mellem social kontrol og selvbestemmelse. Orienteringen mod familien og netværket har været udslagsgivende for Saras opvækst. Som følge heraf plages Sara af store skyldfølelser; hun har svært ved at indse, at det for det meste er andre, der bestemmer over hende. Hun søger skylden hos sig selv. Fokus på familien og dens netværk har svækket hendes sociale kompetencer og selvstændighed. Mestringsstrategier består for Saras vedkommende i to ting: a) at bestyrke hende i, at hun ikke er ansvarlig for andre familiemedlemmernes adfærd og beslutninger; b) understøtte hende i, at det er legitimt at have behov, der ikke er sammenfaldende med familiens.\nDer er dog en række beskyttende faktorer, som resiliensprocessen kan bygge på. Sara er på trods af sin opvækst en stærk person, der er i stand til at artikulere egne behov. Dertil kommer, at forældrene og Sara har en vis respekt for og kærlige følelser til hinanden. Endelig har Sara formået at opbygge stabile relationer uden for familien.\nResiliensprocessen og mestringsstrategier følger udfordringsmodellen, hvor terapeuten går ind i processen for at styrke Saras handlingskompetencer og personlige identitet. Dette sker etapevis i individuelle samtaler og i gruppesamtaler. I starten gælder det om at acceptere anbringelsen på et skjult sted. Dernæst er det vigtig for Sara og hendes familie, at der bliver skabt et forum, hvor man mødes og taler med hinanden. Når det drejer sig om at styrke Saras personlige identitet, er det vigtigt for hende at forstå forskellen mellem kærlighed og omsorg på den ene side og manipulation samt omsorgsfuld belejring på den anden side. Hun lærer at sige fra over for forældrene, broderen og onklerne. Den største udfordring, hun skal mestre, er dog at kunne sætte grænser over for kulturens normer, institutionernes sociale kontrol og netværkets permanente pres. Netværkets eksisterende normer støtter ikke, de begrænser.\nSet fra familierådgivernes side, er det vigtigt at skabe et rum, hvor alle kan være til stede, blive hørt og udvise respekt. Det er en vigtig forudsætning for krisekommunikationen på tværs af kulturelle forskelle.\nRisiko for selvskadende adfærd vokser, når personer, familier eller grupper oplever en omfattende kulturel transformationsproces. Tilstedeværelsen af modsatrettede værdier fører desorientering med sig og vanskeligheder med at træffe de ”rigtige” valg. Sara og hendes familie gennemgår en proces, hvor det er svært at finde ud af, hvad der er rigtigt og forkert. Det viser sig, at omsorg i familien ikke er et tilstrækkeligt værn mod sårbarhed. Sara føler, at hendes beslutninger ikke bliver forstået. Datterens selvstændighed opleves imidlertid som krænkelse af familiens ære og modstand mod traditionen. Det etniske netværks sociale kontrolmekanismer skaber ikke inklusion, men eksklusion. Netværket værner mest om gruppens sammenhold, ikke om den enkeltes rettigheder. Sårbarheden øges – for den enkelte og for familien.\nUd fra omfattende erfaringer med det familieterapeutiske arbejde er det den relationelle dialog, der udgør en bæredygtig vej. I casen italesættes således ikke den klassiske konflikt mellem samfund og individ, hvor den enkelte, drevet af egoistiske interesser, gør oprør mod sociale normer. Årsagen til Saras sårbarhed er en sociokulturel konflikt: Hvor meget plads til selvbestemmelse er der, uden at sociale institutioner mister deres sammenhængskraft? Eller spurgt på en anden måde: Hvor omfattende kan den sociale kontrol være, uden at den enkelte mister sin identitet?\nFolkebiblioteket som kulturinstitution i Danmark kan, hvis institutionen vil, udføre en værdifuld opgave i denne forbindelse; gennem omfattende oplysning og en nuanceret debat kan biblioteket være med til at skabe større indsigt i minoritetsgruppers kulturelt betingede sårbarhed. Vores case viser også, at samtaler på tværs af kulturelle skel er vanskelige, men nyttige. Dialogerne i familien og netværket, mellem generationerne og kønnene bliver ret indviklede, når der skal formidles viden om og skabes forståelse for divergerende værdier og forskellige behov i en livsfase med øget sårbarhed. Der er brug for oplysning, ikke klicheer.\nDemir, A & Pedersen, H (2009). Hjertet på rette sted. Socialt arbejde på tværs af kulturelle forskelle. København : Socialpolitisk Forlag.\nDoll, B & Lyon, M (1998). Risk and Resilience: Implications for the Delivery of Educational and Mental Health Services in Schools. School Psychology Review Vol. 27, No. 3, pp. 348-363\nGraham, P & Rutter, M (1973). Psychiatric disorder in the young adolescent: a follow-up study. Proceedings of the Royal Society of Medicine. 66(12), pp. 1226–1229.\nLuthar, S & Cicchetti, D (2000). The Construct of Resilience: Implication for Interventions and social policies. Authors Manuscript. Published in: Development and psychopathology. Lokaliseret den 16.03.11 http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC1903337/\nLuthar, S et al (2000). The Construct of Resilience: A critical Evaluation and Guidelines for Future Work. Authors Manuscript. Published in Child Development 2000; vol. 71(3): 543–562\nMasten, A (2001). Ordinary Magic. Resilience Processes in Development. American Psychologist Vol. 56, No. 3, 227-238\nRew, L et al (2001). Correlates of Recent Suicide Attempts in a Triethnic Group of Adolescents. Journal of Nursing Scholarship. 2001/4 pp. 361-367\nRutter, M, Maughan, B, Mortimore, P and Ouston, J (1979). Fifteen Thousand Hours: secondary schools and their effects on children. Shepton Mallet, UK: Open Books.\nZimmerman, M & Arunkumar, R (1994). Resiliency Research: Implication for Schools and Policy. Social Policy Report, 8, 1-18.\nZøllner, L (2008). Selvskade og resiliens blandt etniske minoriteter. Forskningscentrets rapportserie. Center for Selvmordsforskning, Odense


Certificate-holdet er i Holland - lige nu! - MacMann Berg\nJeg er så heldig lige nu at være I Holland sammen med vores nuværende Certificate-hold. Vi er i fuld gang med modul 4 og det foregår her på Nyenrode Business University, som MacMann Berg samarbejder med.\nHelt konkret har vi om:\n• Foundations for leadership – grundlaget og tankerne bag måden vi tænker ledelse på – og har gjort det gennem de seneste 3-400 år\n• Ledelse og forandringsprocesser – hvordan gøre det effektfuldt\n• AI (Appreciative Inquiry) og organisatorisk forandring og forretningsudvikling\n• Action research – forskningsbaseret praksisudvikling\nLige nu underviser prof. Jaap van Muijen, Nyenrode Business University, som ud over at være professor også er leder af et konsulentfirma. På den måde bliver teori og praksis hele tiden koblet sammen i undervisningen – ligesom vi gør derhjemme 🙂\nMens vi er her, skal jeg også have møder med rektor og en række professorer som led i vores akkrediteringsproces, så vi kan nå i mål med at få skabt en akkrediteret 2-årig executive masteruddannelse, som flere af vores studerende venter på.\nVores executive masteruddannelse i ledelse er en praksisfunderet aktionsforskningsbaseret lederuddannelse, som ud fra en relationel systemisk tilgang, kan skabe bedre ledelse og mere bæredygtige organisationer og forretninger – til gavn for ”people, planet and profit”\nTidligereForrige indlægNår ledelse mangler… mister vi fodfæste\nNæste indlægNye tider og ledelseskræfter i MacMann BergNæste


Skyggen fra Berlin – Kristeligt Dagblad Læserklub\nForside Livsfortælling & Biografi Skyggen fra Berlin\nSkyggen fra Berlin (bog)\nHans var 12 år og vidste på det tidspunkt ikke...\nHans var 12 år og vidste på det tidspunkt ikke, at han aldrig skulle vende tilbage til sin jødiske familie. Han endte alene i England, hvor han senere uddannede sig til læge og blev gift.\nJonathan og hans søskende voksede op på landet i efterkrigstidens Wales. En skygge syntes at følge dem: farens oplevelser og traumer fra barndommen, som aldrig blev nævnt. Flugten fra Berlin og nazismens grusomheder satte sig dybe spor i Hans’ handlinger. Hans excentriske og af og til direkte livsfarlige væremåde formørkede børnenes barndom.\nI Hans’ alderdom tager han og Jonathan på en rejse, der er den omvendte af turen med Kindertransporten, for at opsøge og konfrontere fortidens spøgelser. Her vækkes mellemkrigsårenes brogede Berlin til live. Det bliver en både nødvendig og smertelig tur, hvor far og søn kommer tættere på hinanden og på en fælles forståelse af skyggens dybe mørke.\nFind interview fra den 3. februar 2021 med Jonathan Lichtenstein om bogen og oplevelsen af at vokse op med en far, der bærer traumer fra det nazistiske Berlin her.


Hvad skal du have at spise i aften III - Page 47\nSide 47 af 48 Første ... 374445464748 Sidste\nViser resultater 691 til 705 af 710\nEmner: Hvad skal du have at spise i aften III\n23.10.20, 11:54 #691\nRe: Hvad skal du have at spise i aften III\nSå stopper vi med de kartofler-)\nDet kan godt være de er bagte, men...\nMange kalder dette for Hasselbagt kartofler, men de hedder faktisk Hasselbackkartofler eller Hasselback kartofler efter en svenske restaurant Hasselbacken i Stockholm.\n-Altid FC København-, anyholm, B-BIF, bagger, Fede, giggs, Krølben, Lau85, Maske, MCN, Profetens Skæg, ryet\n23.10.20, 12:46 #692\nEntrecote, Baconbønner (Old School) og pommes - Tilsat rigelige mængder god drue...\n23.10.20, 13:07 #693\nHaha, det var vist mig der uforvarende stavede som en brækket arm-beklager��\nSkal i øvrigt have Mulligatwnysuppe til aftensmad og det gider jeg ikke engang prøve at stave rigtigt\n24.10.20, 21:06 #694\nDet er hermed rettet ;) Og takker for info, hvis jeg laver et indlæg igen hvor jeg skal lave dem, skal jeg nok kalde dem for Hasselback kartofler ;)\n10.11.20, 14:23 #695\nEn klassisk dansk ret:\n21.01.21, 14:21 #696\nØkologiske pølser med chipotle chili og hvidløg, hjemmelavet pomfritter i ovnen med skræl og stegte brune champignons tilsat fløde som en sovs til :9\n03.02.21, 12:10 #697\nMarineret svinemørbrad med asparges kartofler, friske bønner og Netto's suveræne gode kryddersauce på glas (den kan klart anbefales, hvis man ikke har smagt den)\nSidst redigeret af -Altid FC København- : 03.02.21 kl. 17:14\n03.02.21, 13:01 #698\nMarineret svinemørbrad med asparges kartofler, friske bønner og Netto's suveræne gode kryddersovs på glas (den kan klart anbefales, hvis man ikke har smagt den)\nNå. Hvordan ser den ud? Min tåbelige familie har overhovedet ikke sans for sovs, så jeg gider ofte ikke bruge så meget tid på sovsen, når det kun er mig, der spiser den. Så en fornuftig "hurtigsovs" ville passe mig glimrende :-)\n03.02.21, 17:08 #699\nHer er et billede af den, mærket er Chestfords og den står henne ved krydderihylden i Netto og er i glas emballage.\n13.02.21, 18:05 #700\nStenbidderrogn, avokado hjemmebagt brød og en god riesling\n13.02.21, 18:43 #701\nStenbiderrogn, er det ikke med blinis, finthakket rødløg og en fed cremefraiche? Plus masser af vodka. Bliver lige pludselig meget lækkersulten :)\nanyholm, Gulddrengen, Jinx, rmjdk, rsj, ryet, Ventspilsner\n15.02.21, 18:17 #702\nKylling nuggets med hjemmelavet kartoffelsalat og en cherrytomat salat med feta ost.\n17.02.21, 11:54 #703\nDet kan da godt være, at det er den officielle version. Min var nu ganske god også:-)\nSkal i dag i øvrigt have flæskestegssandwich (med grillet flæskesteg)\n18.02.21, 13:30 #704\nHjemmelavet boller i karry:\n24.02.21, 18:52 #705\nMosca’s chicken grande\nMed ris, grøn salat og hvidvin\n« Hvilken Sun Lolly-is foretrækker du? Vers. 2.0\nHvad skal I spise nytårsaften?\nBy Sokken in forum Mad\nSidste Meddelelse: 31.12.08, 17:01\nHvad skal du have at spise i aften II\nBy k b hagen in forum Mad\nSidste Meddelelse: 10.06.08, 20:50\nHvad skal du have at spise juleaften?\nBy Urbanus in forum Mad\nSidste Meddelelse: 21.12.06, 19:44\nHvad skal du have at spise i aften?\nBy Perec in forum Mad\nSidste Meddelelse: 15.11.06, 12:40\nHvad skal du lave i aften ved 20.30 tiden?\nBy madsen45 in forum De korte linier\nSidste Meddelelse: 26.02.04, 23:30\nAlle klokkeslæt er GMT +1. Klokken er nu 08:38.


Nyt på siden om desertører | Den Store Krig 1914-1918\nNyt på siden om desertører\n25. april 2015 Rene Rasmussen\tSkriv en kommentar\nVores frivillige, Peter Weber fra Aabenraa, har gennemgået samtlige numre af Kreisblatt for de fire nordslesvigske kredse, Haderslev, Tønder, Aabenraa og Sønderborg for efterlysninger af desertører. De er nu anført i alfabetisk orden efter kreds på siden om desertører.\nDer er desuden bevaret forskellige lister over desertører på Aabenraa Landrådsarkiv. Peter Weber er i færd med at gennemgå listerne og har foreløbig afskrevet og systematiseret listerne A og C.\nDer er navne på mange hundrede desertører – men der er navnesammenfald på en del af listerne. Når alle lister over desertører er gennemgået og afskrevet, vil vi forsøge at opstille en samlet, alfabetisk ordnet liste over sønderjyske desertører. Men det er en stor opgave!\nForeløbig kan man bruge listerne her: Lister over sønderjyske desertører\nMan kan læse mere om desertører i Svend Falkner Sørensens bog: “Faneflugt? Dansksindede soldaters flugt fra tysk krigstjeneste 1914-1918” (1989) – lån den på biblioteket. Eller i samme forfatters bidrag i Inge Adriansen og Hans Schultz Hansen (red.): “Sønderjyderne og Den store Krig 1914-1918” (2006), der stadig kan fås i boghandelen eller hos forlaget, Historisk Samfund for Sønderjylland.\n– har du en slægtning, der gik over grænsen? Skriv en kommentar på siden – eller kontakt museumsinspektør René Rasmussen, Sønderborg Slot.\nForrige indlæg24. april 1915 – U38 opbringer dansk skibNæste indlæg25. april 1915 – Nyt luftskib til Tønder


14 ting, du ikke vidste om triaderne\n14 ting, du ikke vidste om triaderne\n1. Triad er en tværnational kriminel organisation, der er baseret i Hong Kong, Taiwan, Singapore blandt mange andre lande. Der findes i øjeblikket fire store triader: Wo Hop To, Wo Shing Wo, Sun Yee On, 14K (Sap Sie Kie) og Luen. Wo Hop To er en Hong Kong-baseret organisation, og deres indflydelse er blevet dokumenteret i San Francisco. Wo Shing Wo er også en Hong Kong-baseret organisation (oprindeligt fra Torontos Chinatown), men med den længste tradition - det blev oprettet i 1930. De har en meget magtfuld indflydelse Hong Kong, der kontrollerer afpresning, narkotikahandel, spil og prostitution. Sun Yee On har angiveligt flest medlemmer, med deres medlemskab citeret på 55.000 rundt om i verden - de er hovedsageligt baseret i Kina og Hong Kong, men også i vestlige lande som Frankrig og Belgien. Luen Triaden består af flere undergrupper. 14K Triaden er baseret i Hong Kong, og de er den tredje største Triadsorganisation, hvor 25.000 medlemmer er opdelt i ca. 30 undergrupper. De er de vigtigste rivaler fra Sun Yee On, og begge har været udsat for voldelige sammenstød gennem deres historie.\nJeg er gladere uden dig\n2. Triadstrukturen er løs og slet ikke som den italienske mafia eller Yakuza.\nTriader er på den anden side løse tilknytninger i det ekstreme. Selvom der er et hierarki for Triad-ledelse, har de lavere på stigen langt mere frihed til lateral bevægelse. Faktisk sjældent er bevægelser og aktiviteter fra mindre bander instrueret af lederne af en triad. Triadmedlemmer behøver typisk ikke at få tilladelse fra lederen af en triade for at udøve en kriminel aktivitet, selvom aktiviteten indebærer samarbejde med mennesker, der ikke er medlemmer af triaden, eller endda faktisk er medlemmer af en anden triade. - Peter Nepstad\nTriadgruppen får fuld autonomi, hvilket gør en fortjeneste hører til de enkelte bander i modsætning til mafiaen, hvor overskuddet går til organisationen. Triaderne såvel som andre bander, der følger denne struktur, såsom de forskellige Triad-tilknyttede bander (14K er mest fremtrædende i Chicago), bilægger tvister gennem forhandlinger og består af en brorskab, men beskæftiger sig med kriminelle aktiviteter. - Hannah Kim\n3. Den amerikanske regering estimerer, at cirka 100.000 mennesker bliver smuglet til USA årligt af triaderne. De udokumenterede arbejdere arbejder derefter for triaderne for at afregne gælden.\n4. Mouse Shing, der rapporteres at være en højtstående officer i Wo Shing Wo, blev hacket til døde af en hitman ved hjælp af en kødkløver foran et hospital.\n5. Nogle medlemmer af Triaderne forsøgte at udpresse instruktør Michael Bays for $ 13.000.\n6. I 2013 blev 63 personer - inklusive 16 skolebørn, den yngste 13-årige - arresteret i en undercover Triads-buste.\n7. Triad-organisationsstrukturen ser omtrent sådan ud.\nhvordan man kan vide, om nogen elsker dig\nNummeret 4 bruges ofte til at betegne medlemets position i organisationen. De 4 står for de fire oceaner, der omgiver Kina og i sidste ende universet.\n8. Nordkoreanske forfalskede $ 100 amerikanske regninger blev cirkuleret ved hjælp af triaderne. Dette førte til, at den amerikanske regering angiveligt skulle redesigne 100 $ -regningen.\n9. Lee Tai Lung, fra Sun Yee On-triaden, blev myrdet i 2009 uden for Kowloon Shangri-La Hotel. Han blev først ramt af en bil og omgivet af mænd bevæbnet med knive. Tai Lung blev skåret flere gange, og de mistænkte flygtede. Deres flugtkøretøjer blev fundet, men brændt.\nhvordan man skal håndtere en ven, der flytter væk\n10. Peng Miaoji, lederen af en bande i Henan, skar halserne på 40 ofre. Han blev fanget i 1999 og henrettet sammen med 7 af sine mænd.\n11. Golden Dragon-massakren satte triaderne på kortet (i det mindste i mainstream-bevidstheden) i USA. I 1977 foretog en kinesisk ungdomsbande, Joe Boys, en offensiv mod Wah Ching- og Hop Sing-bænkene. Dette angreb resulterede i 5 dødsfald og 11 sårede. Af de fem døde var to turister, og ingen af de 11 sårede var bendes medlemmer. Denne begivenhed førte til oprettelsen af San Francisco Asian Gangs-divisionen.\n12. Det rapporteres, at Sun Yee On har investeret stærkt i Hong Kong filmindustrien, og derfor er gangstere romantiseret så ofte.\n13. I overensstemmelse med dets hemmelige natur er der en triad-indvielsesceremoni.\nRiterne ville finde sted ved et alter med røgelsesrøg og ofring til guderne på et husdyr, såsom en kylling eller en ged. Efter at have drukket en potion sammensat af vin og blodet fra dyret eller kandidaten, ville han passere under en sværdbue, mens han reciterede følgende ed: ”Hvis et medlem af dette samfund befinder sig i vanskeligheder, vil alle skynde sig at hjælpe ham . Hvis jeg som et fremtidig medlem af denne forening bryder denne ed, vil sværderne falde ned og dræbe mig. ”Det æreskrevne papir blev brændt i røgelsen, på alteret, for at bekræfte kandidatens pligter overfor guderne. Ved at betegne foreningens navn ville tre fingre på venstre hånd blive hævet til himlen som en hemmelig og bindende gestus. - Mike La Sorte\n14. Der er en politiets taskforce dedikeret til at efterforske triader i Hong Kong - de er det organiserede kriminalitets- og triadbureau.\nFra stegepande til ilden: Hvorfor det er vigtigt at tage den sprang af tro\nHvad det betyder til dato, at nogen er bange for at blive elsket\nSådan vil du blive elsket\nSuicidal mennesker vil ikke dø, de vil bare have smerten til at stoppe\nDette var hvad jeg var nødt til at lære, når du ikke var der


Sådan handler du som ny forælder - Frue.dk\nHjemBørnSådan handler du som ny forælder\nSom ny forælder kan det være svært at overskue, når der skal købes ind. Men bare rolig. Internettet er et fantastisk hjælpemiddel, som du kan benytte dig af. Nu kan du handle ind, uden du skal forlade huset. Husk, at for at undgå at lukke dig helt inde, bør du ikke gøre alt via computeren. Kom ud og socialiser, når det er muligt, og klar de uoverskuelige opgaver hjemmefra. Så er du godt fra start og kan bruge din energi på det, der er vigtigst.\nBabyer har særlige behov, og hvis du vil tage god hånd om din lille engel, kan det være en god idé at købe fra en specialiseret babyside. Det kan for eksempel være Babytid.dk, hvor du kan købe alt det, du har brug for, for at gøre tilværelsen til en leg for den mindste. Specialiserede babysider er ofte nemmere at overskue end dagligvarebutikker, hvor du ikke er garanteret de produkter, du leder efter. På babysider kan du desuden også finde babyvenligt legetøj og gode møbler, der kan gøre livet lettere for dig. Shop på babysider i dag og se, hvor nemt det hele bliver. Få leveret lige til døren eller til det nærmeste posthus.\nDer skal selvfølgelig også handles til hjemmet. Hvis du ikke har en partner, eller hvis de er lige så travlt optaget med babyen, så kan det være en idé at handle hjemmefra. Du kan bestille varer på nettet og få dem leveret til din dør – det er en tjeneste, de fleste dagligvarebutikker yder i dag. Alternativt kan du bede venner og familie om at handle for dig. Husk, at det ikke skal være en vane at handle hjemmefra, og at det er sundt at komme ud blandt mennesker igen; også selvom det bare er en tur ned til det lokale nærkøb. Indkøbsture er også gode for babyen, der lærer at være omkring store grupper og befinde sig ude i samfundet. Men onlinekøb kan være praktisk de første uger, indtil du får godt styr på, hvordan du skal passe ind i den nye rolle.


Chord Substitution | Need 1000 dollars\nhvis du er en sangskriver, kan du finde dig selv at sidde fast i den frustrerende rutine at skrive de samme kedelige akkord progressioner igen og igen. Vores hjerner er designet til at udvikle og vedligeholde vaner, og dette kan resultere i at skrive de samme typer forudsigelig musik igen og igen. Men hvis du tager dig tid til at lære blot et par grundlæggende musikteori begreber bag noget som akkord substitution, vil du være i stand til at nærme skrive akkord progressioner på en helt ny og interessant måde.\nHvad er akkord substitution?\nAkkordsubstitution forekommer i musik, når komponister tilføjer udenlandske akkorder, der erstatter dem, der typisk findes i en nøgle eller progression. Akkorderne, der bruges til substitution, skal have en vis harmonisk relation til den originale akkord, hvilket betyder, at udskiftninger kun fungerer, hvis der er en eller to toneforskel mellem den originale og substituerede akkord.\nakkordudskiftninger bruges nu i vid udstrækning af forfattere, der arbejder i mange genrer. De er en fantastisk måde at tage rutinemæssige akkordprogressioner til nye, uventede steder uden at ændre karakteren eller følelsen af et afsnit af musik.\nalmindelige typer akkordsubstitutioner\ni nøglen til C-dur kan en C-dur 7.akkord let erstattes med både A-og e-mindre 7. akkorder. Noterne til fælles mellem akkorder her er fremhævet med rødt:\nii7 til v7-substitutioner –\nkomponister og sangskrivere leger ofte rundt med at erstatte den dominerende 7.akkord med ii7-akkorden til en hovednøgle. I nøglen til C-dur, Den dominerende 7. akkords noter er G-B-D – F, og det mindre sekund er D-F-A-C. denne substitution er en fantastisk måde at subtilt trodse lytterens forventninger på grund af det stærke og forudsigelige forhold mellem V-og i-akkorden:\nformindsket 7.for dominerende 7.-\ndenne akkordsubstitution er en fantastisk måde at levere mere spænding og drama til en akkordprogression. Den dominerende 7. akkord i nøglen til C-dur er G-B-D-F, som er tæt knyttet til nøglens formindskede 7. akkord, som er B-D-F-Ab:\nvi håber du har nydt denne hurtige introduktion til verden af akkord substitution. Eksemplerne ovenfor er blot nogle få af de mange akkord substitutionsmuligheder derude. Hvis du har brug for mere hjælp til at forstå dette eller et andet musikteori-emne, anbefaler vi at arbejde med en erfaren vejleder i dit område, der er specialiseret i musikuddannelse. For mere nyttige artikler om musik, Tjek hvad vi ellers har lagt ud på Musika Lessons blog.\nårsager som bærere af kultur: dynamiske versus Dispositionelle modeller for kulturel indflydelse på beslutningstagning\npsykologien i D-Kristian Vu


Caritas Danmarks udviklingsstrategi - PDF\nCaritas Danmarks udviklingsstrategi\nDownload "Caritas Danmarks udviklingsstrategi 2011-2015"\n2 Caritas Danmarks udviklingsstrategi Indholdsfortegnelse: Introduktion side 2 1. Udviklingsmål side Mission side Vision side Overordnet målsætning side Specifikke målsætninger side Principper for udvikling side 4 2. Geografisk fokus side 5 3. Målgruppe side 6 4. Strategiske partnerskaber side Tematiske kompetencer i Nord og Syd side Bæredygtig landbrugsproduktion side Afsætning side Mikrofinans side Fremme af lokalstyret udvikling side Organisationernes kapacitet side Partnerniveau side Målgruppeniveau side Fortalervirksomhed lokalt og i Danmark side Fortalervirksomhed lokalt side Fortalervirksomhed i Danmark side Principper for partnerskaber side Valg af partnere side Tværgående temaer i implementeringen af udviklingsstrategien side Miljø/klima side Køn side God regeringsførelse, herunder menneskerettigheder side HIV/AIDS side Komparative fordele side Finansiering side 25 1\n3 Introduktion Caritas Danmark 1 er den Katolske Kirkes organisation for udvikling og humanitær bistand. Caritas mål er at fjerne de uretfærdige strukturer i samfund og familie samt andre kulturelle og personlige barrierer, der forårsager fattigdom og marginalisering. Nøgleordene for Caritas arbejde er: Respekt for menneskeværd. Hvert menneske er på samme tid unikt og skabt i Guds billede, og Caritas arbejder for, at alle menneskers ligeværd respekteres og beskyttes. Fællesskab forpligter. Mennesket er født til at leve i fællesskab med andre, og det fordrer fælles ansvar for hinanden, især for de svageste i fællesskabet. Som fortalere for de fattigste forsøger Caritas at styrke disses stemme. Solidaritet kræver handling. Jordens ressourcer er et fælles gode, som skal forvaltes ansvarligt og fordeles retfærdigt med tanke på alle Jordens folk og kommende generationer. Caritas arbejder derfor på at ændre uretfærdige politiske og økonomiske strukturer, der forhindrer lige adgang til det fælles gode På basis af mange års samarbejde med civilsamfundsorganisationer i Syd, fortrinsvis indenfor Caritas-netværket, har Caritas formuleret nærværende udviklingsstrategi for Strategien tager sit udgangspunkt i en essentiel præmis: At kampen mod fattigdommen og dens konsekvenser for milliarder af mennesker på Jorden må kæmpes på mange fronter. Årsagerne til uværdige og urimelige livsbetingelser skal findes i strukturer fra de helt nære i familierne til de globale på de finansielle markeder. For at bekæmpe ulighed er det nødvendigt med en indsats, der både retter sig mod problemer, der skyldes lokale samfundsstrukturer, og en indsats, der retter sig mod de strukturer, som skyldes globale markedskræfter og international økonomisk politik. Det betyder, at det traditionelle billede af en civilsamfundsorganisation i Nord, der overfører viden og ressourcer til en civilsamfundsorganisation i Syd, ikke er dækkende for Caritas. Ud over at sørge for bedst mulig støtte til de lokale partneres udvikling af kompetencer, kapacitet og fortaleraktiviteter, bliver det i højere grad f.eks. Caritas opgave politisk at arbejde på at ændre de strukturer og politikker i Nord, der er med til at bremse udviklingen og fattigdomsbekæmpelsen i Syd. For at tydeliggøre denne nye tilgang, har Caritas udviklet en strategisk model, The Change Diamond, der er omdrejningspunktet for nærværende strategi. Modellen viser, at Caritas ser sine partnerskaber vedrørende udvikling som en mekanisme. Partnerskabet skal fremme et mere gensidigt forhold, hvor Caritas, via sit samarbejde med partnerne i Syd, får en legitim og fagligt velunderbygget platform i Nord som fortaler for de fattiges interesser i Syd. Caritas og andre udviklingsorganisationer arbejdede tidligere ud fra den præmis, at partnerne i Syd var implementerende redskaber for organisationerne i Nord. Opgaven bestod derfor udelukkende i at styrke de lokale partneres tematiske og organisatoriske kapacitet med henblik på varetagelse af de 1 I det følgende vil Caritas Danmark blot betegnes som Caritas, med mindre konteksten gør andet nødvendigt. 2\n4 fattigstes interesser. Caritas ønsker imidlertid også gradvist at udvikle sig til et effektivt implementerende redskab for partnerne i Syd med henblik på varetagelse af det vigtige fortalerarbejde i Nord. Opgaven består derfor nu også for Caritas i at blive bedre til at bruge erfaringer fra Syd og partnerskaberne som slagkraftige argumenter i Nord. Caritas alene flytter ikke bjerge, men forhåbentlig holdninger og handlinger, der gavner Jordens fattigste. Nærværende strategi, principgodkendt på Caritas bestyrelsesmøde den 17. december 2010, skal ses som første skridt i denne udvikling. København den 16. februar 2011 Jann Sjursen, Generalsekretær for Caritas 3\n5 1. Udviklingsmål 1.1 Mission: Næstekærlighed (caritas) er en af de værdier, som Den katolske Kirke og dens medlemmer forpligter sig på. Caritas mission er at give kristendommens bud om næstekærlighed et konkret udtryk gennem hjælp til verdens fattigste mennesker, hvis eksistensgrundlag og rettigheder er nægtet dem eller truet. 1.2 Vision: Visionen er en verden, hvor fred og retfærdighed hersker, hvor det enkelte menneskes værdighed anses for fundamental, og hvor skaberværket betragtes som et fælles gode og et fælles ansvar. 1.3 Overordnet målsætning: At give fattige og marginaliserede mennesker vilje, evne, og mulighed for ved egen hjælp at bryde permanent ud af fattigdom samt at bidrage til opfyldelse af FN s 2015-mål. 1.4 Specifikke målsætninger: - Forbedre landbefolkningens levevilkår gennem fremme af bæredygtig produktion og fødevaresikkerhed. - Styrke landbefolkningens demokratiske kompetencer og folkelige organisering med henblik på dens varetagelse af rollen som legitim fortaler for egne interesser og rettigheder. - Styrke partnerorganisationernes tematiske kompetencer og institutionelle kapacitet med henblik på varetagelsen af rollen som udvikler af målgruppens kompetencer og legitim fortaler for målgruppens økonomiske og politiske rettigheder lokalt. - Styrke Caritas fortalervirksomhed i Danmark og i EU gennem fortsat udvikling af organisationens tematiske kompetencer og institutionelle kapacitet. 1.5 Principper for udvikling: Caritas bygger sit arbejde på dele af Den katolske Kirkes sociallære (subsidiaritetsprincippet, retten til organisering, solidaritet, menneskelig værdighed, de fattigstes forrang mm.), samt på følgende principper i planlægningen og implementeringen af udviklingsprogrammer i Syd: - Fattigdomsorientering. Caritas støtter udviklingsinitiativer, der er med til at forbedre levevilkårene for de fattigste og mest marginaliserede mennesker i de lande/regioner, vi arbejder i. Fokus er især på de fattige og marginaliserede, som ingen eller kun få donorer og udviklingsorganisationer støtter. 4\n6 - Deltagerstyring. Caritas finder det afgørende, at fattigdomsbekæmpelse sker på initiativ af fattige selv. Det skal sikres, at målgruppen så vidt muligt bevarer førertrøjen i planlægningen og den løbende monitorering og evaluering af aktiviteterne. Sammen med partnerne forsøger Caritas at udvikle metoder til deltagelse, der maksimerer målgruppens mulighed for involvering samtidig med, at man sikrer et tilstrækkeligt højt fagligt niveau i analysen og i monitoreringen. - Hjælp til selvhjælp. Caritas lægger vægt på princippet om hjælp til selvhjælp. Caritas arbejder derfor udelukkende med mennesker, der har udvist initiativ og vilje til at investere tid og egne ressourcer i en forandringsproces, hvor de er hovedpersonerne. Derfor er det karakteristisk for mange af Caritas projekter, at det er muligt at engagere frivillige ressource-personer, der på lokalsamfundets vegne deltager aktivt i f.eks. trænings- og mobiliseringsaktiviteter. - Bæredygtighed. Det er afgørende for Caritas, at arbejdet er velfunderet og bæredygtigt. Igangsatte udviklingsprocesser skal kunne fortsætte efter, at Caritas ikke længere bidrager med eksterne ressourcer. - Ejerskab hos lokale partnere. Caritas vil fremme reelle partnerskaber, hvor beslutninger så vidt muligt tages i fællesskab, men hvor ansvaret for, at beslutninger føres ud i livet, er lokalt forankret. Med mindre udstationeringen indgår i kapacitetsopbygning, udstationerer Caritas som hovedregel ikke egne medarbejdere i programlandene. - Good Stewardship. Et grundlæggende princip for Caritas omgang med betroede midler er såkaldt good stewardship. Begrebet dækker ikke blot pligten til at anvende de betroede midler i overensstemmelse med giverens ønsker. Det gælder også generel pligt til at forvalte disse betroede midler så ansvarligt som muligt, hvilket også inkluderer pligt til mådehold. - Fokus på civilsamfundsudvikling. Caritas har i alle sine udviklingsprogrammer fokus på styrkelse af civilsamfundet. Det sker ikke mindst ved en styrkelse af partnernes administrative og faglige kapacitet samt målgruppens bestræbelser på at organisere sig. Civilsamfundet er en nødvendig modvægt til staten og markedet, hvis frugterne af den samlede udviklingsindsats også skal deles med samfundets fattigste grupper. Caritas og partnerne vil igennem aktiviteterne og netværksdannelse fremme og styrke de respektive civilsamfunds evne til at få indflydelse på den politiske og økonomiske dagsorden i programlandene og i Danmark. 2. Geografisk fokus: Regionale programmer Indenfor langsigtet udviklingsbistand samarbejder Caritas i øjeblikket med partnere i seks programlande og på 3 kontinenter: Bolivia (Sydamerika), Nordøstindien og Burma (Sydøstasien), og Uganda, Niger og Zimbabwe (Afrika). Caritas har i øjeblikket landeprogrammer i Uganda ( ) og Nordøstindien ( ) og forventer yderligere et for Bolivia ( ). I de øvrige lande implementeres enkeltprojekter af partnere. 5\n7 For at fremme effektiv udnyttelse af organisationens ressourcer har Caritas valgt på sigt at koncentrere sin udviklingsbistand på 2 kontinenter. For at fremme synergi og effektiv ressource-udnyttelse vil Caritas således ved udgangen af 2016 have afviklet engagementet i Sydamerika via en udfasning af Bolivia-programmet. Aktiviteterne i Nordøstindien og Burma, samt Uganda, Niger og Zimbabwe samles i strategiperioden i to regionale programmer for henholdsvis Sydøstasien og Afrika. Programtilgangen giver en række fordele: - En mere fleksibel og effektiv ressourceudnyttelse. - En større sammenhæng og bedre synergi mellem de enkelte partneres aktiviteter. - En mulighed for vidensdeling og læring på tværs af programmet som forudsætning for en stærkere, fælles kapacitetsopbygning. - En stærkere platform for fortaler-aktiviteter, både i Syd og i Danmark. - En mulighed for bedre, tværgående udnyttelse af medarbejderes kompetencer. - En mere synlig effekt af indsatsen. 3. Målgruppe Landbruget udgør den vigtigste del af økonomien i de regioner, hvor Caritas arbejder. Og de fleste fattige er beskæftiget i landbruget. Hovedparten af landbrugssektoren i Caritas programlande består af ineffektive og dårligt organiserede familielandbrug, hvor de fattigste og mest marginaliserede grupper har deres udkomme. Caritas udviklingsarbejde er derfor målrettet mod de fattigste og mest marginaliserede familier blandt befolkningen i landdistrikter. Små familielandbrug eller landbrugsrelaterede aktiviteter udgør en meget væsentlig del af deres livsgrundlag. Der er også tale om familier i landdistrikter, der lever af småhandel og salg af arbejdskraft eller serviceydelser. Caritas målgruppe befinder sig ofte i udkanten af programlandets økonomiske og politiske strukturer, både i overført betydning (f.eks. subsistenslandbrug), bogstaveligt talt (f.eks. isolerede bjerglandsbyer i Nordøstindien) og kapacitetsmæssigt (analfabetisme). Det er desuden typisk, at hverken målgruppen selv eller deres omgivelser tror på, at det er muligt for dem at ændre deres situation bestående af fattigdom og marginalisering. Caritas ser det som en udfordring sammen med vore partnere at bryde hul i denne opfattelse. Menneskers fulde potentiale skal i spil! 6\n8 4. Strategiske partnerskaber The Change Diamond Caritas opbygger sine strategiske partnerskaber ud fra en såkaldt Change Diamond for så vidt angår de partnerskaber, der bliver opbygget med støtte fra det danske udenrigsministerium og med sigte på at opbygge stærke civilsamfund i Syd. Change Diamond som model er en rombe, der illustrerer det strategiske partnerskab, som Caritas indgår med partnerne i Syd. Modellen beskriver, hvorledes partnerens fortalerrolle er afhængig af samspillet med dennes organisatoriske kapacitet og tematiske kompetencer. Samtidig beskrives, hvorledes Caritas på den ene side kan bidrage konkret til styrkelse af partnerens organisatoriske og tematiske kompetencer og på den anden side også selv, via sin interaktion med partneren, kan tilegne sig ny viden og nye ideer. Det kan i nogle tilfælde styrke Caritas faglige kapacitet og i alle tilfælde styrke organisationens fortalerrolle i Nord. Change Diamond-modellen understreger (se 5.3 Fortalervirksomhed ), at der er behov for at få flyttet holdninger og politikker både i Syd og i Nord. Caritas og partnerne må hver især tage et ansvar dér, hvor vi er til stede. Ideelt set bør det ske ved at koordinere fremstød, så fælles målsætninger giver mulighed for at berige og styrke lokale indsatser. 7\n9 Strategiske prioriteter for Caritas partnerskaber vil derfor være: - Udvikling / praktisk iværksættelse af tematiske kompetencer - Organisationsudvikling - Fortalerskab i Nord og i Syd 4.1 Tematiske kompetencer i Nord og Syd: NGO ernes levering af services er ikke et mål i sig selv. Som innovative service providers har NGO erne imidlertid en unik mulighed for sammen med partnere og målgrupper at udvikle tematiske kompetencer i forbindelse med levering af services. Det udgør den faglige ballast i organisationernes fortalerarbejde i Nord og i Syd. Med andre ord er levering af serviceydelser ofte det laboratorium, hvor alternative strategier og metoder udvikles gennem afprøvning sammen med målgruppen. De tematiske kompetencer vil ifølge Change Diamond-modellen være et samspil mellem Caritas kernekompetencer og partnernes kernekompetencer. De vil ofte være sammenfaldende eller overlappende. Dertil skal lægges kompetencer, som udvikles i fællesskab i takt med at programmet implementeres. De fleste modeller for kompetenceudvikling går ud fra, at kompetencer som regel overføres fra Nord til Syd. For Caritas er det imidlertid vigtigt at anerkende og være åben over for, at samarbejdet med partneren i Syd giver væsentlige nye indsigter og mulighed for læring. Det sker, når organisationen i Nord er åben herfor og har redskaber til læring. Som koordinerende partner i udviklingsprogrammer med flere partnere har Caritas en vigtig rolle som kompetence-relæ et relæ, der kan fremme udveksling af tematiske kompetencer mellem programpartnere. Caritas og partnerne i Syd har eller er i færd med at udvikle tematiske kompetencer på følgende områder: Bæredygtig landbrugsproduktion Fødevaresikkerhed er en af de største udfordringer i mange udviklingslande. Udfordringen er stor, for 75 % af verdens fattigste bor i landdistrikterne, hvor fødevarerne produceres. Caritas fokuserer derfor på at støtte landbefolkning i at forbedre deres vilkår. Det skal ske ved at øge organiseringen og produktiviteten i landbruget for dermed at øge indtægterne i landområderne. Landbrugssektoren er i de fleste udviklingslande den største produktive sektor. Den beskæftiger størstedelen af landets befolkning med en uformel arbejdsdeling mellem kvinder og mænd. Mændene fokuserer i højere grad på produktion til eksport og hjemmemarkedet. Kvinderne står i hovedsagen for den lokale fødevareproduktion til selvforsyning af familien. Landbrugsproduktionen er ofte af begrænset omfang. Det skyldes enten begrænset adgang til jord, jordens ringe beskaffenhed eller manglende 8\n10 ressourcer til at udnytte den jord, der er adgang til. Bønderne har ofte ringe markedsadgang for deres produkter uden for deres lokalområde. De har kun ringe markedsinformation. Generelt er landbrugssektoren præget af manglende organisering og ineffektiv infrastruktur med fravær af private og offentlige services, f.eks. finansielle ydelser, der støtter udvikling af landbrugsproduktionen. Caritas og dets partnere tager udgangspunkt i organisering af landbefolkningen og støtter udviklingsprocesser på forskellige niveauer afhængig af den aktuelle situation: Trin 1 handler om støtte til forbedring af produktionen. På den måde forbedres også indtjeningsmulighederne for dermed at afhjælpe helt akutte problemer med manglende fødevaresikkerhed. For har mennesker ikke mad i munden eller penge til tøj, har de ikke overskud til at beskæftige sig med andet. Caritas har meget gode erfaringer med forbedring af landbrugsproduktionen gennem introduktion af bæredygtige produktionsmetoder. Det gælder både i forhold til selvforsyning og til småproduktioner afsat på lokale markeder. På dette niveau vil det ofte handle om at stimulere den eksisterende produktion med enkelte simple forbedringer samt identificering af ressourcestærke individer eller grupper, der kan fungere som motor for udviklingen. Den landbrugsfaglige træning forbindes ofte med, at målgruppen tager initiativ til at organisere sig, formulerer deres mål og får værktøjer til at arbejde for at nå deres mål (se afsnit 5.2). Trin 2 er en konsolidering af trin 1, hvor landbrugsproduktionen øges, organiseringen formaliseres, og træningen udvides til at omfatte træning af trænere. På dette niveau kan der igangsættes en egentlig udvikling af landbrugsproduktionen mht. introduktion og afprøvning af nye afgrøder, dyrkningssystemer, vandingsmetoder mm. Måderne at organisere sig på er talrige. Det vigtigste er, at formen afspejler de aktuelle behov, og at medlemmerne føler sig som ejere af såvel organisation som af proces. Projekternes bidrag består således i dels en faciliterende del, hvor producenterne støttes i deres organiseringsproces. Dels en teknisk del, der yder assistance til den mere formelle del som for eks. formulering af vedtægter og forretningsorden samt etablering af administrative systemer. Da der arbejdes med marginaliserede grupper med personer uden egentlig eller meget kort skolegang, består kapacitetsopbygningen ofte af lige dele teknisk og socialt indhold. Det sociale indhold kan f.eks. handle om forbedring af selvværd, identifikation og træning af ledere, samt langvarige opfølgende støtteaktiviteter. På trin 2 vil der være behov/mulighed for en mere organiseret afsætning. Den vil som oftest være rettet mod lokale eller nationale markeder med begyndende kvalitetskontrol, større mængder og dermed højere priser. Trin 3 indeholder støtte til aktiv deltagelse i en udvikling af den lokale landbrugssektor gennem lokale og nationale netværk. Væsentlig er derfor dialog med lokale, regionale og nationale autoriteter på basis af de erhvervede færdigheder. De fattigste lande har det samme behov, som det danske landbrug har haft for beskyttelse 9\n11 og offentlig støtte i en periode. De har således behov for en lang række services, der kan hjælpe med at udvide og målrette produktionen mod et defineret marked. Det kan dreje sig om adgang til forskningsresultater, etablering af en landbrugsrådgivningstjeneste eller forbedret landmandsuddannelse. Det handler også om at opnå kontakt til brancheorganisationer, handelskamre eller kontrolorganer for økologisk certificering eller Fair Trade produktion. På trin 3 er landbrugsproduktionen kommet op på et niveau, hvor det handler om at skræddersy produktionen til identificerede markeder. Ligeledes skal produktionsomkostningerne reduceres for at optimere indtjeningen. Et vigtigt element i den sammenhæng er at reducere antallet af mellemhandlere samt vægtningen mellem kvalitet og kvantitet i forhold til produktet. De små producenter med begrænset produktionsapparat har som regel ingen mulighed for at konkurrere på pris ved produktion af store mængder. Derimod kan de have deres chance ved identifikation af nicheproduktioner. Her spiller Caritas og dets partnere en vigtig rolle ved i kraft af deres nationale og internationale netværk at kunne formidle kontakter og vigtige informationer til målgrupperne. Caritas og dets partnere arbejder for udviklingen af et bæredygtigt landbrug, der sikrer produktion af sunde fødevarer med omsorg for menneskers sundhed og respekt for det omgivende miljø. Derfor bliver der lagt vægt på udnyttelse af lokale naturressourcer, sædskifte, opbygning af jordens frugtbarhed og vandholdende evne, biologisk skadedyrskontrol samt andre metoder, der tager hensyn til opretholdelse af balancerne i vand- og næringsstofkredsløb. Det er metoder, der anvendes i det økologiske jordbrug, men som også finder anvendelse i en strategi for at gøre landbrugsproduktionen mindre sårbar overfor klimaforandringer Afsætning Når de fattigste sælger deres produkter, sker det oftest til dårlige priser. På grund af deres ringe uddannelsesniveau mange er analfabeter bliver de snydt af opkøbere og mellemhandlere, der indkasserer hovedparten af avancen. Det fulde udbytte af en forøget produktion kan kun opnås, såfremt forsvarlige afsætningsmuligheder er sikret. Afsætning af produkter på fordelagtige vilkår kræver overblik over markedet og dets potentialer, så indsatsen kan planlægges bedst muligt. Markedsstudier kan danne grundlag for en markedsstrategi, der sikrer at indsatsen koncentreres om mål og aktiviteter, der er opnåelige i forhold til målgruppens kapacitet. Udvikling af markeder skal foregå på en bæredygtig måde, og hensynet til kollektiv fødevaresikkerhed skal inddrages. Desuden vil der være prioritering af nære markeder frem for fjerntliggende markeder både af hensyn til fødevaresikkerhed og forenklet markedsadgang. Forarbejdede produkter vil dog ofte rette sig mod fjerntliggende markeder. Kompetencer og kapacitet i udvikling af markedsafsætning vil blive institutionelt forankret i producent- eller forbrugersammenslutninger. Småproducenters adgang til markedet er ofte meget vanskelig. Økonomiske, politiske, sociale og kulturelle strukturer og traditioner udgør barrierer. Caritas søger derfor at styrke bøndernes 10\n12 forhandlingsposition på markedet gennem organisering af bønder og opbygning af deres kapacitet og viden i forhold til at kunne agere på markedet, herunder i forhold til betydningen af eventuel certificering (økologisk og fair trade). Kontakten mellem bonden og markedet etableres på baggrund af en fælles afsætningsstrategi udviklet af producentorganisationen. Det sker med støtte fra partnerorganisationen og Caritas. Udviklingen af markeder kan ofte med fordel ske gennem etablering af strategiske alliancer med udvalgte lokale partnere, der allerede er velintegrerede i markedet. Caritas, partnerne og målgruppen er meget opmærksomme på de muligheder, der ligger indenfor brugen af ny informationsteknologi. Den stadige udbygning af mobilnettet og det faktum, at flere og flere småbønder ejer en mobiltelefon, bliver allerede udnyttet til at monitorere markedspriser på fjernereliggende markeder for på den måde at omgå mellemmænd. Den skærpede verdensmarkedskonkurrence betyder også i stigende grad for lokale markeder at høj produktkvalitet ofte er en forudsætning for salg. I stigende grad udvikles der attraktive markeder, som belønner kvalitet frem for kvantitet. Derfor er arbejdet for at sikre optimal varekvalitet en integreret bestræbelse i arbejdet. I stigende grad efterspørger såvel opkøbere af produkter og vestlige forbrugere garantier for de produktionsforhold, hvorunder produkterne er blevet til. Gode forhold anses af disse som en væsentlig produktkvalitet. Især når der er tale om produkter til eksportmarkeder, kan internationalt anerkendte mærkningsordninger (økologi / fairtrade) tilføre målgruppens produkter denne særlige produktkvalitet. Det kan give en markedsfordel såvel afsætnings- som prismæssigt. Caritas samarbejder med Fairtrade Mærket Danmark, som er en del af den verdensomspændende Fairtrade-organisation, FLO. Gennem dette netværk arbejder Caritas i et vist omfang for at skaffe nye afsætningskanaler for målgrupper og producentsammenslutninger, der egner sig hertil, og som lever op til de fastlagte Fairtrade standarder. Det sker ved at linke disse til aftagere i Nord. Caritas er dog opmærksom på, at det i visse sammenhænge kan være mere fordelagtigt for de lokale producentgrupper at indgå bilaterale aftaler med aftagere i Nord om salg af afgrøder på retfærdige vilkår, som ikke nødvendigvis er lig med vilkårene under Fairtradeordningen Mikrofinans 2 De små landbrugeres chancer for at udvikle deres overvejende subsistenslandbrug til effektive og kommercielt orienterede produktionsvirksomheder er i høj grad afhængig af, om de kan få adgang til finansielle ydelser: først og fremmest opsparingsmuligheder og kredit på acceptable vilkår. I alle Caritas programlande har de små landbrugere peget på ringe eller ikke-eksisterende finansielle ydelser som en 2 Caritas bruger bevidst begrebet mikrofinans, da dette, i modsætning til mikro-kredit, indikerer, at opsparing, forsikring og andre finansielle ydelser, ud over lån, er vigtige komponenter. 11\n13 afgørende stopklods for udvikling. Markedet for finansielle ydelser domineres af private lånehajer og banker, for hvem de små familielandbrug udgør et segment, der på én gang er mindre rentabelt og mere risikabelt. Caritas vil, ved opstart af projektaktiviteter i et nyt område, foretage analyser af målgruppens behov for finansiering og af det eksisterende udbud af finansielle ydelser. Det kan ske ved at tage direkte kontakt til de tilstedeværende relevante udbydere og aktører. En sådan analyse vil kunne danne grundlag for Caritas og ikke mindst partnerens arbejde med at fremme adgang til efterspurgte finansielle ydelser gennem spare-låne-grupper og mikrofinansinstitutioner. Spare-låne-grupper styrker civilsamfundet: Caritas arbejder med oprettelse af mindre, relativt uformelle spare-låne-grupper, hvis form, indhold og størrelse kan variere fra land til land. I disse grupper kan de små landbrugere for det første få erfaring med administration af deres egen opsparing og små interne lån til gruppens medlemmer, samt grundfæste vigtigheden af opsparing. For det andet kan de, på kort sigt, få adgang til en (begrænset) startkapital til investeringer i produktionen baseret på deres egen fælles opsparingskapital. For det tredje kan de via medlemskab af dokumenteret velfungerende spare-låne-grupper på sigt kvalificere sig til lån fra specialiserede mikrofinansinstitutioner enten individuelt eller som gruppe. Caritas og partnerne har bred erfaring med at støtte oprettelsen af spare-låne-grupper. Støtten gives hovedsageligt i form af træning, teknisk rådgivning samt facilitering af links til specialiserede mikrofinansinstitutioner. Caritas har mange erfaringer med at udvikle spare-låne-grupper som et godt grundlag for en lokal, demokratisk udvikling. Grupperne er i sig selv demokratisk konstruerede med forskellige poster og demokratiske procedurer. De indtægtsskabende aktiviteter, som ofte udføres i fællesskab, giver økonomisk overskud og grundlag for at tage flere fælles sociale sager op i lokalsamfundet. Spare-låne-grupperne danner ofte sammenslutninger, hvorigennem grupperne i særdeleshed har mulighed for at advokere for adgang til offentlige støtteordninger og indflydelse på løsningen af problemer i lokalsamfundet. Ikke mindst i Nordøstindien er kvinder tilknyttet Caritas projektaktiviteter blevet tydeligere i større forsamlinger, hvor de ofte tager ordet. Det har endvidere dannet grundlag for, at kvinder stiller op til lokalvalg, bliver valgt og på den måde bidrager til lokal fortalervirksomhed. Specialiserede mikrofinansinstitutioner (MFI er) Medlemmerne af de spare-lånegrupper, der oprettes, bl.a. ved Caritas og partnernes hjælp, vil oftest have svært ved at få adgang til finansielle ydelser fra de private banker. Tilbagebetalingsraterne, rentesatserne, transaktionsgebyrerne, kravet om sikkerhedsstillelse ved låntagning samt manglen på filialer i nærområdet vil forhindre medlemmerne i at få adgang til finansielle ydelser fra kommercielle banker. Målgruppens øgede behov for flere og 12\n14 større finansielle ydelser vil derfor være afhængig af, at der opererer effektive og pålidelige mikrofinansinstitutioner i området, og at de ydelser, som MFI erne kan tilbyde, er i overensstemmelse med de behov og muligheder, som målgruppen har. Caritas og partnernes opgave i forhold til MFI erne vil derfor typisk være at udføre lobby-arbejde med henblik på at få MFI er til at åbne kontorer i områder, der ikke har haft denne service tidligere. Det kan også bestå i at rådgive allerede aktive MFI er om hvilke typer af services, der vil være størst efterspørgsel efter eller behov for hos vores målgruppe. Eksempelvis vil indsatsen bestå i at overtale udbyderne til at tilbyde kredit til de små landbrugere på vilkår, som er tilpasset det lille landbrugs produktionscyklus. Dersom en Caritas-partner finder det nødvendigt selv at tilbyde mikrofinansydelser, fordi alle andre muligheder er udtømte, vil Caritas klart advokere for, at det sker gennem oprettelse af en separat institution, som i kraft af egen institutionelle profil, egne vedtægter, egen ledelse, egne kontorer og eget personale kan fungere som en helt uafhængig specialiseret partnerorganisation. MFI-aktørerne på markedet bør være reguleret af staten for at sikre, at disse lever op til visse minimumskrav til soliditet og teknisk kapacitet. I de tilfælde, hvor denne regulering synes mangelfuld eller håndhævelsen er ineffektiv, vil Caritas og partnerne advokere aktivt for en styrket regulering. Caritas vil også gennem sine partnere aktivt oplyse og advare målgruppen, så der ikke tages lån fra MFI er, der anvender utilstrækkelig eller uetisk lånepraksis Fremme af lokalstyret udvikling Arbejdet med at styrke civilsamfundet kan kun udvikle sig til en vis grænse, hvis ikke det sker i samspil med landets myndigheder. Det drejer sig om, at projekter og programmer er tilrettelagt, så de i så høj grad som muligt spiller sammen med nationale og lokale politikker. På den måde opnås en synergieffekt. Oftest mangler udviklingslandene kapacitet til at omsætte hensigterne i de nationale udviklingsplaner og fattigdomsstrategier til brugbare redskaber regionalt, kommunalt og på landsbyniveau. Der er problemer med at udarbejde kommunernes årsplaner med tilhørende budgetter. Og der mangler udarbejdede projektforslag til forskellige udviklingsplaner, opdateret viden om lovgivningen, tilstrækkelig administrativ kapacitet og transparens i den offentlige forvaltning osv. Det er alle problemer, der fører til forkert eller manglende anvendelse af de sparsomme midler. Det fører ligeledes til korruption og i sidste ende til en manglende udvikling af lokalsamfundet. Det er derfor Caritas erfaring, at det på så tidligt et tidspunkt som muligt er vigtigt at inddrage de lokale myndigheder i samarbejdet med at styrke den økonomiske 13\n15 udvikling i området. Det første vigtige trin er at sikre, at der er fuld opbakning fra kommunens side til de igangsatte initiativer således, at alle arbejder i samme retning. Desværre er de lokale myndigheders faglige og logistiske kapacitet til at udføre de opgaver, som de fra centralt hold er sat til at varetage, ofte meget ringe. Konsekvensen er bl.a., at de har svært ved at støtte de initiativer, som spilles på banen af civilsamfundsgrupper. Caritas og dens partnerorganisationer har en særlig erfaring med støtte til lokale myndigheders kompetence- og kapacitetsudvikling. Det kan være som teknisk bistand til at udarbejde forskellige udviklingsplaner eller til udarbejdelse af projektforslag til brug for årsbudgettet. Det kan også være opsøgende virksomhed for at søge finansiering til konkrete tiltag. Endelig er træning af civilsamfundet i kontrol af myndighedernes brug af de offentlige midler et vigtigt værktøj til at kunne forebygge misbrug af offentlige midler. Også i dette arbejde spiller Caritas og dets partnere en vigtig rolle som formidler af kontakter og viden. Samtidig med, at partnerne implementerer specifikke aktiviteter, faciliterer de en langt mere omfattende proces med deltagelse af talrige aktører på forskellige niveauer. 5. Organisationernes kapacitet Den anden strategiske prioritet i Caritas partnerskaber om udvikling og reducering af fattigdom er styrkelse af civilsamfundsaktørernes organisatoriske kapacitet i Nord såvel som i Syd 3. Under organisatorisk kapacitet hører aktørernes legitimitet, ledelsesstruktur og -redskaber, administrative systemer, personalets kompetencer, de fysiske og logistiske rammer samt den økonomiske basis. Organisationsstøtten lokalt ydes på to niveauer: partnerniveau og målgruppeniveau. 5.1 Partnerniveau Uden en effektiv og velfunderet organisation bag sig er hverken Caritas eller partnerne i stand til at gennemføre projekter. Ej heller til at fungere som effektive og troværdige fortalere for de fattigste (jvf. Change Diamond-modellen). Caritas prioriterer derfor i sine udviklingsaktiviteter at afsætte tilstrækkeligt med ressourcer til støtte til opbygning af partnernes organisatoriske kapacitet. Forskellige partnere har forskellige behov for støtte. Caritas vil støtte partnerne i at få foretaget organisationsanalyser, der kan afdække deres særlige behov. Det giver baggrund for at udarbejde en strategisk plan for deres organisationer. Kapacitetsstøtten til partnernes organisationer i Syd vil i princippet være en løbende aktivitet, der skal hjælpe organisationerne til at kunne håndtere udviklingen af tematiske kompetencer og omsætningen af disse i fortaleraktiviteter. I praksis vil hovedparten af støtten til opbygning af organisationernes kapacitet ofte ligge i opstartsfasen. Det kan evt. ske sideløbende med visse projektaktiviteter, da den offentlige gennemslagskraft og fortalerrollen kan blive kompromitteret, dersom organisationen tager 3 Strategi til udvikling af Caritas organisatoriske kapacitet er beskrevet i separat strategipapir. 14\n16 fat på denne del uden at være ordentligt klædt på til opgaven. Opbygning af organisationernes kapacitet vil dog oftest være en cyklisk tilbagevendende aktivitet i takt med, at indsatsområderne forandrer sig. Fokus og prioriteringer i forbindelse med støtte til partnerorganisationernes kapacitetsopbygning kan variere alt efter den kontekst, som partnerorganisationerne agerer i, samt sammenhængen med fortalerskab og tematiske kompetencer. De grundlæggende komponenter i støtten til kapacitetsudvikling af partnerorganisationerne vil således vægtes forskelligt, men altid omfatte: - Støtte til udvikling af hensigtsmæssige og effektive administrative procedurer og systemer. Det kan være støtte til regnskabsstyringsprogrammer (EDB) og IT-udstyr, træning af medarbejdere i brug af disse nye IT-redskaber, rådgivning om fremme af transparens i ansættelsesforløb, indkøbsprocedurer, anvendelse af log-bøger i organisationernes køretøjer, etc. Dette arbejde vil ofte foregå i tæt samarbejde med den valgte lokale revisor. - Støtte til udvikling af organisationernes policies på centrale områder, såsom kvinder/ligestilling, korruptionsforebyggelse og -håndtering, klima/miljø, etc. - Støtte til udvikling af kapacitet indenfor fortalerskab. Partnerorganisationerne, især de kirkelige, vil med udgangspunkt i deres traditionelle rolle som aktive fattigdomsbekæmpere ofte have en naturlig tendens til stadig at vægte direkte hjælp og tjenesteydelser til målgruppen (service delivery) højere end rollen som fortaler. Fortalerskab har således ofte været set som et supplement til organisationernes eget direkte engagement i den enkelte fattige families adgang til uddannelse, sundhed, mad og sikkerhed. Derfor behøver partnerne støtte til et strategisk skifte, hvor direkte hjælp og tjenesteydelser til målgruppen er et værktøj. Et værktøj, der ikke vil afskaffe fattigdommen i sig selv. Men sammen med en langt mere aktiv, effektiv og målrettet strategi om fortalerskab vil det forankre resultaterne i ændrede markedsforhold og statslige strukturer og politikker til gavn for de fattigste. Partnerorganisationerne får støtte til udvikling af kommunikationsstrategier, relevante afdelinger/medarbejdere vil blive uddannet i praktisk tilrettelæggelse og måling af resultater af målrettede kampagner, etc. - Støtte til kapacitetsudvikling af personalets faglige kompetencer. Gennem implementering af programmerne sikres en løbende opdatering af personalets tematiske kompetencer. Det kan ske gennem interne forløb for grupper af medarbejdere eller som eksterne individuelt tilrettelagte forløb nationalt eller evt. internationalt. I en kontekst med fravær af private og offentlige ydelser, som f.eks. faglig rådgivning, er der stort behov for medarbejdere med bred faglig indsigt, der kan omfatte flere discipliner. 5.2 Målgruppeniveau Det vigtigste element i Caritas udviklingsstrategi vil altid være organiseringen af målgruppen: Grupper, foreninger og fællesskaber, der kan spille en afgørende rolle i bekæmpelse af fattigdommen og ulighederne. 15\n17 Fordelen ved den fællesskabsorienterede tilgang er, at den giver medlemmerne af grupperne eller foreningerne mulighed for erfaringsudveksling, bedre udnyttelse af de samlede ressourcer, øget gensidig tillid, koordineret mobilisering af gruppens samlede ressourcebase, fælles løsninger på fælles problemer, styrket position ift. markedet, styrket position ift. det politiske system, styrket position ift. offentlige instanser og services, samt styrket position ift. partnerorganisationerne og Caritas. Gruppetilgangen fremmer ligeledes bæredygtigheden af de igangsatte processer, ligesom den reducerer projektudgifterne pr. deltagende husstand. Værktøjerne som benyttes til fremme af små landbrugeres bæredygtige organisering er: - Participatorisk kortlægning af problemer, ressourcer, muligheder, ønsker - Støtte til gruppedannelse, udarbejdelse af vedtægter, registrering hos myndigheder, etc. - Workshops og seminarer - Målrettet træning af særlige ressourcepersoner - Løbende opfølgning og rådgivning - Basale økonomiske og logistiske inputs Fokus og prioriteringer i forbindelse med støtte til organisering af målgruppen kan variere alt efter den kontekst, som målgruppen indgår i, bl.a. med henblik på de tematiske kompetencer. De grundlæggende komponenter i kapacitetsudvikling af målgruppens organisationer vil dog altid omfatte: - Udvikling af demokratisk foreningskultur, der bygger på gennemsigtighed og ansvarlighed. Bondegruppernes legitimitet ift. medlemmerne og deres lokalsamfund afhænger heraf. - Udvikling af målgruppens evner til at håndtere konflikter på fredelig vis. Fattigdomsbekæmpelse vil, hvis den er effektiv, betyde opbrud i gamle magtstrukturer og omfordeling af ressourcer. Lokalsamfundenes evne til at håndtere de konflikter, som dette uvægerligt vil medføre, er afgørende for den videre udvikling. - Fremme af målgruppens kendskab til menneskerettighederne. Kendskab til menneskerettighederne er en vigtig forudsætning for bevidstgørelse og mobilisering, samt som moralsk og politisk ståsted for målgruppen i lokalt fortalerskab og lobbyarbejde. Fremme af kendskab til menneskerettighederne kombineres til tider med etisk inspirerede argumenter, herunder det enkelte menneskes (lige)værdighed, social retfærdighed, og det fælles ansvar for skaberværket. - Fremme af kendskab til kvinders rettigheder og kønnenes ligestilling. Hvis fattigdomsbekæmpelsen skal lykkes også for kvindernes vedkommende, skal det sikres, at de fra starten får mod på og lov til at deltage på lige fod med mændene i de nye organisationer. Alt efter konteksten kan der være tale om, at kvinder støttes i at få fodfæste og lederpositioner i grupper, hvor medlemmerne både er kvinder og mænd, eller de støttes i at oprette rene kvindegrupper. En vigtig pointe for Caritas og partnerne 16\n18 er, at arbejdet er for og med både kvinder og mænd og deres familie som helhed. Mænd og deres rolle er ofte en massiv hindring for kønnes ligestilling. Så meget desto mere er mænd også en del af løsningen, når kvinders rettigheder og kønnenes ligestilling skal fremmes. Hovedvægten vil dog ligge i arbejdet med kvinderne. - Træning i fortalerskab og lobby-aktiviteter. En fast bestanddel i støtten til organiseringen af små familiebrug i grupper / foreninger er træning i, hvordan man omsætter sit kendskab til menneskerettighederne til krav om samfundets sikring af disse. Grupperne trænes og vejledes løbende bl.a. i at formulere sine krav, i at skrive ansøgninger, klager, forslag, samt i at identificere de rette instanser at rette sine henvendelser til (myndigheder på forskelligt niveau, virksomheder, uddannelses- og forskningsinstitutioner). Træningen inkluderer også oplysning om, at menneskerettighedernes overholdelse forudsætter opfyldelsen af både kollektive og individuelle pligter. Det er altså også den enkeltes personlige ansvar at respektere menneskerettighederne, f.eks. i familierne, hvor manden har pligt til at respektere kvindens ligeværd, og hvor forældrene har pligt til at sende både døtre og sønner i skole, hvis der er mulighed for det. 6. Fortalervirksomhed - lokalt og i Danmark Caritas ønsker, som den tredje strategiske prioritet, at skabe større synergi og bedre sammenhæng mellem fortalerarbejdet i Nord og i Syd. Caritas model for strategisk partnerskab illustrerer ideen om, at partnerne i Nord og Syd ideelt set skal kunne trække på de samme kompetencer og ressourcer. Det giver nemlig mulighed for samtidig at indlede en koordineret offensiv på to fronter, nemlig som fortalere i den udviklingspolitiske debat i Danmark såvel som i programlandet. Med udgangspunkt i de tematiske kompetencer, som partnerne besidder og videreudvikler, og indenfor målsætningerne i et udviklingsprogram, kan partnerne i fællesskab planlægge og gennemføre folkeoplysende virksomhed og målrettet fortalervirksomhed. Den skal understrege, at løsningerne på verdens mange problemer skal findes både i Syd og i Nord lokalt og globalt. Udviklingen af de fattige samfund i Syd sker ikke blot gennem bistandsprogrammer i Syd, men også især gennem en målrettet tilpasning af de øvrige politikker i Nord og i programlandene, som har direkte eller indirekte indflydelse på fattiges vilkår (landbrug, miljø, klima, forskning, sikkerhed, handel, etc.). Caritas og samarbejdspartnerne vil således være fortalere for politik-kohærens ift. de interesser, som de fattigste mennesker i Syd har. Uden væsentlige forandringer i de øvrige politikker i Nord vil udviklingsbistanden ikke have megen effekt i sig selv. 17\n19 6.1 Fortalervirksomhed lokalt Caritas partnerorganisationer vil påtage sig rollen som lokale fortalere for strategisk valgte emner / problemstillinger af relevans for målgruppen. Der kan være tale om deltagelse i kampagner af mere generel karakter, evt. i samarbejde med andre civilsamfundsorganisationer i det pågældende land, eller der kan være tale om egne målrettede kampagner. Muligheden for indflydelse via bilaterale kontakter til politikere, embedsmænd og erhvervsfolk vil blive søgt udnyttet. Partnerne vil i fortalerrollen trække på de tematiske kompetencer, som partnerne og Caritas har udviklet i fællesskab. Hertil kommer de organisatoriske kompetencer, som de med støtte fra Caritas har udviklet. Når det er muligt, vil Caritas og partnerorganisationerne samordne fortaler-kampagner i Nord og Syd, således at der opnås størst mulig synergi. Fattige bønder, som har fået støtte til at organisere sig i grupper eller foreninger, vil ligeledes gennem træningen have opnået færdigheder i fortalerskab eller lobby-virksomhed. Erfaringen viser, at de ofte er gode til at anvende disse i praksis. Emnerne, som tages op af bondegrupperne, er oftest af produktionsrelateret karakter. Det kan også være offentlige services som undervisning, sundhed og transport. Målgruppen for bondegruppernes fortalerarbejde vil typisk være kommunen, distriktet eller andre offentlige myndigheder, der er til stede i lokalsamfundet. Beslutninger om hvilke lobby- og fortaleraktiviteter bondegrupperne vil gennemføre, vil som hovedregel tages decentralt, men med rådgivning fra partnerorganisationerne, hvis bondegrupperne ønsker det. Erfaringen viser, at mange af de fattige og marginaliserede individer, som involveres i Caritas udviklingsprojekter, i processen får større selvtillid, øget personlig kapacitet og bliver mere initiativrige. Dette betyder, at f.eks. kvinder langt oftere vil vove at stille sig op i lokale fora og advokere for kvinders særlige behov og interesser, ja endog stille op og blive valgt til kommunalbestyrelser, hvorfra de bidrager til forbedrede levevilkår for deres bagland. Nedenstående model illustrerer partnerorganisationernes målgrupper for fortalervirksomhed i Syd: 18\n20 Fortalerskab i programlande: Nære interessenter: Medarbejdere, medlemmer, frivillige, bestyrelsesmedlemmer. Norm- og moralinteressenter: Medier, lokalbefolkning, religiøse institutioner, skoler, etc. Partnerorganisation Økonomiske interessenter: Virksomheder, kreditinstitutioner, Ø brancheforeninger, etc. Lov- og magtinteressenter: Statsapparat, parlament, politiske partier, forskningsinstitutioner, lokale myndigheder, religiøse ledere, NGO er, kooperativer, donorrepræsentanter, etc. Caritas Danmark 6.2 Fortalervirksomhed i Danmark Caritas vil påtage sig rollen som fortaler for målgruppens interesser i Nord og for generelt at arbejde for en mere retfærdig fordeling og forvaltning af verdens ressourcer. Caritas arbejder målrettet med at påvirke en række af institutionelle interessenter såsom lovgivere og myndigheder, erhvervsliv, forsknings- og uddannelsesinstitutioner, andre danske og internationale bistandsorganisationer etc. Formålet er at påvirke disse institutioner til, på hvert deres felt, at bidrage positivt til opnåelsen af de strategiske mål, som Caritas og partnerne har sat sig. Caritas vil ligeledes arbejde for dette via medlemskab af NGO Forums Stående Udvalg, CONCORD Danmark og internationalt via Caritas Europa og Caritas Internationalis. 19


SummaSummarum solgt til VISMA - Anette SandAnette Sand\nSkrevet af Anette Sand den 2. september 2009\nstones software solgt, summasummarum\n9 kommentarer til SummaSummarum solgt til VISMA\nTorben Ã˜sterbÃ¦k 9. september 2009 at 15:27 #\nJeg kan ikke forstå at du skriver, at SummaSummarum fra Stone er solgt til anden udbyder.\nJeg har lige set Stones hjemmeside – de udbyder da stadig SummaSummarum til både support og salg.\nJeg har været testpilot på programmet og får da stadig opdateringer…\nMen, jeg skal da ikke påstå du har uret.\nKasper Kyndsberg 10. september 2009 at 15:49 #\nFandt en pressemeddelelse fra, hvad jeg antager, er det nye svenske moderselskab:\nIfølge pressemeddelelsen (sådan som jeg forstår den – er ikke god til svensk), så er det Steen selv der har henvendt sig til Visma.\nAnette Sand 10. september 2009 at 16:28 #\nTak for linket til Kasper – det vil jeg skynde mig at dele ude på Amino :-)\nAnders Olsen 15. november 2009 at 16:13 #\nJeg er meget mere bekymret for programmet WebWriter, som jeg holder meget af, og frygter at det og alle de andre projekter Stones oprindeligt havde ved siden af bliver droppet.\nDer er ikke mange penge i freeware :-(\nAnette Sand 15. november 2009 at 17:41 #\nJeg synes, du skal dele din bekymring med VISMA: Skriv til stone@stoneware.dk, så de får at vide, at SummaSummarum ikke er det eneste populære produkt i Stones Software.\nAnders Olsen 16. november 2009 at 09:27 #\nDe har ikke svaret endnu, men der kun gået få dage.\nAnders Olsen 19. november 2009 at 21:41 #\nNu har jeg fået svar, men jeg ved ikke rigtigt hvor meget jeg må citere fra en privat e-mail. Men jeg kan da sige så meget at det nok ikke er så galt, som jeg forventede ;-)\nTorben Ã˜sterbÃ¦k 10. december 2009 at 02:05 #\nJeg bøjer mig i støvet – det vidste jeg ikke!\nMen Stone har heller ikke været de flittigste til at sende besked til deres “kunder”. Svar er ikke deet de bruger tid på – men, som Anders skriver, kunne man godt blive lidt bekymret.\nKarsten SÃ¸rensen 30. december 2009 at 01:14 #\nHar lige opgraderet til 3.6 Enterprise – det er altså et godt system. Jeg er nok en af de mest avancerede brugere, idet jeg bruger alle faciliter fra tilbud over bestillinger til fakturering både i Danmark og udlandet samt EFB-modul til generering af fakturaer til offentlige myndigheder. Bruger også sagsstyring ligesom systemet kører på en server med flerbrugeradgang. Dog må kun en arbejde i “hvert modul”(kassekladde, kundekartotek, debitorer, kreditorer) på samme tid, men der kan snilt være flere på ad gangen.\nDu får ikke noget tilsvarende i Danmark. Vi må håbe Visma bgehandler systemet og kunderne med respekt.


The Sims 3™ Monte Vista kan nu købes som del af den eksklusive Monte Vista SimPoint-pakke.\nThe Sims 3™ Monte Vista verdenen\nI Monte Vista kan du opleve et landskab, der er charmerende og velhavende, og hvor villaer med fantastiske udsigter pryder de blidt bølgende bakker. Udforsk det levende fælleskab ved at gå på berømte museer, spadsere på torvet og lære den lokale kogekunst at kende med en autentisk træoven. Fyld dine simmeres hjem med duften af nybagt pizza, calzone, lasagne og brød. Mon dine simmere bliver inspireret til at udfordre deres kulinariske evner?\nIntet siger kulinarisk mesterværk som mad, der er bagt med rigtig ild! Find din indre Mamma ...\nOpskrifter fra den anden side\nJeg ved godt, hvad du tænker: Hvad ved en død mand om at bage?! Denne døde mand ved alt, skulle jeg hilse og sige. Jeg er Valentine Monty, og min familie har været en del af Monte Vista, så længe nogen kan huske. Nu, hvor jeg har fået endnu en chance, vil jeg afsløre alle mine opskrifter, som folk er parat til at dø for: Opskrifter fra den anden side!\nNu vil jeg give dig opskriften på min verdensberømte margheritapizza. Det hele starter med en klump frisk dej og en træovn:\n1. Tag en portion let olieret dej ud af dit køleskab.\n2. Læg dejen på dit køkken bord, og ælt den grundigt, indtil den er flad.\n3. Kast dejen rund i luften, så den opnår den perfekte fladhed.\n4. Når dejen er flad, skal den drysses med ""Monte Vistas Magiske Krydderier"". Dette usynlige og magiske krydderi er en absolut nødvendighed i alle træovnsbagte pizzaer\n5. Når krydderiet er fordelt, skal du lægge pizzaen ind i ovnen ved at bruge spatelen. Pas på, du ikke brænder dig!\n6. Bag den, til den er gylden og lækker.\n""Hvad med ost og tomat?"", spørger du så. Hvad tror du, at alt det magiske krydderi skulle til for? Når du tager din pizza ud af ovnen, er der fyld på! En perfekt margherita!\nDet var alt for nu. Buonasera!\nFuldend din Monte Vista-oplevelse med disse utrolige sæt.\nMiddelhavsvilla-køkken og -spisestue\nClub Vaindenburger - afslapning (salon...