Sovjets væbnede styrker :: Krigsvidenskab.dk\n*) Citaterne med kursiv; kommentarerne med alm. skrift.\nI alle krige indbefattet den store fædrelandskrig 1941—45 spillede hærstyrkerne hovedrollen. De udgjorde hovedparten af vore væbnede styrker, og deres indsats — støttet af flyvevåbnet og flåden — afgjorde i sidste instans udfaldet af krigen.\nHærstyrkernes principielle vigtighed bekræftes af den kendsgerning, at vi her finder den grundlæggende ild- og kampkraft: håndvåben, morterer, artilleri og kampvogne. Den materiel-tekniske basis er stadig afgørende for operationernes karakter.\nDen store udvikling i de senere år af de nye kampmidler — atomvåben og raketter — der hurtigt og effektivt kan afgøre kampen om de vigtigste krigsmål, har rejst forskellige spørgsmål: Hvilken indflydelse har disse nye våben på hærstyrkernes rolle og opgave, ændrer de synspunkterne for anvendelse under kamp?\nDisse spørgsmål har været taget op til debat i den militære faglitteratur overalt i verden. I overensstemmelse med gengældelsesstrategien har amerikanerne f. eks. i en vis periode reduceret hærstyrkernes opgave til at foretage en okkupation af det fjendtlige territorium efter et ødelæggende slag leveret af andre væbnede styrker ved hjælp af strategiske atomvåben.\nDisse bemærkninger er antagelig møntet på de overvejelser, der især i årene 1955—56 fandt sted i USA og i øvrigt også i England, angående mulighederne for en nedsættelse af udgifterne til opretholdelsen af de konventionelle styrker. Sovjet har iøvrigt så sent som i 1960/61 været inde på de samme tanker og selv forsøgt at udligne de milliardbeløb, der anvendtes og anvendes til forskning og forsøgsvirksomhed samt anskaffelse af atom- og brintvåben, raketter, fjernstyrede projektiler og elektronisk materiel ved en reduktion af de konventionelle styrker. Det er ganske øjensynligt, at Sovjets regering i slutningen af 1959 var nået til den konklusion, at den med Sovjets daværende status med liensyn til udviklingen af raketter kunne tillade sig en sådan politik. Hertil kom på dette tidspunkt en betydelig mangel på arbejdskraft i landbruget og industrien. Imidlertid erklærede Sovjets regering i juli 1961, at den under hensyntagen til den internationale situation så sig nødsaget til at fortsætte med opbygningen af sine væbnede styrker. Disse synspunkter kom til udtryk i en tale af premierminister Kruslichev til afgangsklasserne fra officersakademierne, hvor han bekendtgjorde, at Sovjetregeringen havde besluttet at indstille nedskæringen af forsvarsstyrkerne fra den i januar 1960 ansatte personelstyrke på 3623000 mand til 2423000 mand og i stedet øge forsvarsudgifterne med 3 milliarder rubler. Som grund angav han vestmagternes fortsatte oprustning bl. a. reorganiseringen af det amerikanske forsvar siden præsident Kennedy’s tiltræden, Vesttysklands afvisning af forhandling med Østtyskland og talen om at gøre NATO til en selvstændig atommagt.\nI den senere tid har Vesten imidlertid ændret synspunkter og er kommet til den konklusion, at en fremtidig krig vil kræve stærke og mobile hærstyrker. I overensstemmelse hermed har den amerikanske regering, samtidig med at den har forøget sit strategiske atompotentiel, lagt den største vægt på forøgelsen af de konventionelle styrkers antal og kampkraft samt forøget divisionernes og regimenternes ildkraft specielt ved tildelingen af taktiske atomvåben.\nSovjets militærvidenskab har altid baseret sig på og baserer sig stadig på den forudsætning, at krigens heldige udfald er afhængig af de væbnede styrkers forenede kampkraft. I overensstemmelse med disse pricipper er de udviklet, bevæbnet og organiseret.\nDen anførte udtalelse er nøje i overensstemmelse med de af forsvarsminister Malinovsky i juli måned 1962 fremførte synspunkter: At det indledende handlingsforløb i en fremtidig krigs første faser kan få afgørende indflydelse ikke alene på de enkelte kamphandlinger, men også på selve krigens udfald, at ligegyldigt hvor stor en betydning man end tillægger de atonibærende robotter, så er behovet for andre magtmidler samt for massehære ikke formindsket, og at i en ny krig kan sejren kun vindes ved de forenede anstrengelser af alle værn og våben, hvor de sidstnævnte efter al sandsynlighed må forbedres.\nHensynet til Sovjets og hele den socialistiske lejrs sikkerhed har tvunget det kommunistiske parti og Sovjets regering til at opretholde væbnede styrker, der er i stand til at afvise aggressioner foretaget af de imperialistiske regeringer. Herunder er der også udøvet de største anstrengelser for at give hærstyrkerne den bedste tekniske udrustning, en smidig og hensigtsmæssig organisation og soldaterne den bedst tænkelige træning og uddannelse til at kunne gennemføre kampen på en af gørende, bevægelig og dynamisk måde.\nGrundlaget for anvendelsen af hærstyrker er totalt forandret ved indførelsen af operative-taktiske raketenheder, der nu må anses for hovedangrebsvåbnet. Pansertropperne og de motoriserede tropper har undergået af gørende tekniske, organisatoriske og taktiske ændringer. Såvel udrustning som uddannelse gør det muligt for disse tropper at operere under såvel atomare som konventionelle betingelser.\nSovjets hærstyrker har et rigt varieret udvalg af atomvåben, der muliggør gennemførelsen af de almindelige taktiske og operative opgaver. Hærstyrkernes raketenheder kan ramme ethvert mål på såvel korte som lange afstande. Forbedringen og udviklingen af raketteknikken fortsætter, rækkevidden forøges, træf sikkerheden, bevægeligheden og pålideligheden af kontrolsystemerne forbedres til stadighed.\nDet ville føre for vidt i en artikel af denne art at foretage en gennemgang af de russiske raketter (missiler), men til belysning af emnet kan anføres, at Sovjet har:\nstrategiske jord til jord raketter, taktiske jord til jord raketter, jord til luft raketter, luft til jord raketter, vand til jord raketter, undervand til luft (jord) raketter, artilleriraketter af stalinorgel typen, panserværnsraketter og forskningsraketter.\nDe omtalte operative-taktiske rakettropper må ikke forveksles med Sovjets strategiske rakettropper, men kan snarere betragtes som raket- artilleri, der anvendes til umiddelbar støtte for hærenhederne.\nDe strategiske raketter har en rækkevidde på helt op til ca. 13000 km, medens de taktiske raketters rækkevidde stort set varierer fra 25—160 km, uden at der dog eksisterer noget skarpt skel mellem de to typer.\nDen røde hærs nye panserværnsraket er monteret på en pansret mandskabsvogn BTR 40 A. Raketterne er tilnærmelsesvis af samme størrelse og samme rækkevidde som SS 11 — ca. 500 til 3000 m — og styres ved hjælp af kabel.\nAfskydningsapparatet kan bringes i skudstilling ved at åbne to luger, men ellers er der kun mindre ændringer af den pansrede mandskabsvogn.\nKøretøjet — der har amfibieegenskaber — har træk på 4 henholdsvis 8 hjul, idet de to midterste aksler kan hæves og sænkes efter behov.\nI vandet sker fremdriften ved hjælp af dyser.\nUDVIKLINGEN AF KAMPVOGNE OG PANSREDE MANDSKABSVOGNE\nUdrustningen af hærstyrkerne med atomvåben betyder ikke, at andre våben ikke har nogen betydning mere. Kun den rigtige anvendelse af raketter med atomladninger kombineret med den rigtige anvendelse af konventionelle våben er en garanti for det heldige udfald af kampen.\nKampvogne kan udnytte virkningerne af atomvåben bedre end andre våben, hvorfor panserteknikken til stadighed forbedres. Med hensyn til kampegenskaber er vore kampvogne bedre end de bedste udenlandske typer og kan nedkæmpe disse under alle betingelser.\nDet fremgår af artikler i den udenlandske presse, at den videre udvikling af kampvogne specielt vil omfatte en forøgelse af ildkraften og panserbeskyttelsen, en forbedring af mulighederne for ildafgivelse under bevægelse samt en forbedring af de terraingående egenskaber og vadeegenskaberne med henblik på passage af vandhindringer.\nVesten besidder kampvogne, der er de russiske typer overlegne, men de findes ikke i tilstrækkelig antal i aktiv tjeneste, og den røde hær må i dag anses for den bedst udrustede på dette område i kraft af, at de moderne typer ikke blot findes som prototyper, men befinder sig i serieproduktion og som følge heraf for en stor dels vedkommende i aktiv tjeneste ved tropperne.\nRent teknisk er de russiske kampvogne af enklere konstruktion end de vestlige typer, hvorfor de er billigere at producere. Endvidere benyttes dieselmotorer, der mindsker brand- og eksplosionsfaren og giver de forskellige typer en større aktionsradius, end hvis der anvendtes benzinmotorer.\nRusserne har længe arbejdet på at forøge deres kampvognes vadedygtighed, og i følge amerikanske og tyske kilder er det lykkedes dem ved hjælp af periskop og snorkel at sætte T 54 i stand til at forcere en vanddybde på 4 meter.\nDet heldige udfald af en kamp, hvor pansrede enheder anvendes, er for en stor del afhængig af, at motoriseret infanteri er i stand til at kæmpe sammen med kampvogne.\nI udlandet har der været en tendens til at ændre pansrede transport- køretøjer til kampkøretøjer for infanteriet ved at bevæbne disse med lette kanoner eller maskingeværer. På linie hermed foregår der i USA en udvikling af specielle kampkøretøjer til infanteriet.\nMedens man i Vesten fortrinsvis anvender bæltekøretøjer, er det bemærkelsesværdigt, at den nyeste russiske mandskabsvogn er et hjulkøretøj.\nKøretøjet er uden overdækning, hvilket ikke er i overensstemmelse med atomkamppladsens krav.\nMan mener, at motor og transmission, der er anbragt bagest i køretøjet, er af en relativ kompliceret opbygning, hvorfor en effektiv vedligeholdelses- og forsyningstjeneste er en absolut nødvendighed. Vognen, der antagelig bar træk på alle 8 hjul, er fortil forsynet med et 12,7 mm maskingevær og har yderligere på hver side et 7,62 mm maskingevær og må således betragtes som et modstykke til de af generaloberst Shtemenko nævnte vestlige kampkøretøjer beregnet til brug for infanteriet.\nKøretøjet har iøvrigt amfibieeegenskaber, idet fremdriften i vand sker ved hjælp af dyser i vognens hæk, der endvidere er forsynet med et egentligt ror.\nVore panserenheder og motoriserede infanterienheder er organiseret på grundlag af kamperfaringerne fra den sidste krig samt under hensyntagen til den moderne udvikling. Panser divisionerne og de motoriserede infanteridivisioner har nu større ildkraft og slagkraft kombineret med større bevægelighed. Den motoriserede infanteridivision har en langt mindre personelstyrke end under krigen, men ildkraften — excl. raket-våbnet — er forøget fire gange, ligesom antallet af kampvogne er forøget. I fremtiden vil organisationen af panserenheder og motoriseret infanteri antagelig yderligere blive forbedret ved indførelsen af nye kampmetoder.\nDet motoriserede infanteriregiment er den enhed, danske forhold taget i betragtning, der har den største interesse, det indgår i den motoriserede infanteridivision i et antal af tre og i panserdivisionen.\nVi finder her de kampelementer — panser og infanteri — som den røde hær mener, at en velafbalanceret enhed skal indeholde. Det er ikke muligt at give den nøjagtige organisation, men nedenstående skulle være tilstrækkelig til at give et almindeligt overblik over den organisatoriske opbygning af et motoriseret infanteriregiment, der omfatter:\n— et stabskompagni,\n— tre batailloner med blandt andet tre 57 mm panserværnskanoner, to 107 mm og fire 82 mm dysekanoner,\n— en opklaringsenhed med fem amfibiekampvogne PT-76,\n— et morterkompagni med seks 120 mm morterer,\n— et luftvæmsbatteri med seks ZSU-57/2 selvkørende luftvæmskanoner,\n— et panserværnskompagni med seks 85 mm kanoner og\n— en panserbataillon med 32 kampvogne T-54.\nVed en sammenligning med den normale danske brigade finder vi, at denne rent organisatorisk er det russiske motoriserede infanteriregiment overlegen hvad angår:\n— bataillonemes panserværn og tunge morterer,\n— kampvogne i opklaringseskadronen,\n— antallet af kampvogne i panserbataillonen samt\n— hvad angår artilleri.\nTildelingen af atomvåben, raketter af forskellig størrelse samt andre moderne kampmidler til hærstyrkerne har medført en afgørende ændring med hensyn til karakteren af de opgaver, der stilles, samt måden hvorpå de løses.\nAlle nutidige militære teoretikere er enige om, at under atomare betingelser, hvor der ikke eksisterer nogen sammenhængende fronter, vil offensive operationer blive rettet mod kampafgørende mål i stor dybde i operationsområdet og blive søgt gennemført med størst mulig hastighed. Kampens hele forløb bliver mere flydende og vil i høj grad få karakteren af enkeltaktioner.\nI NATO-hærene lægges der stor vægt på at kunne gennemføre fremrykninger over store afstande. Under manøvrer er fremrykninger på 60— 70 km pr. dag meget almindelige. Marchpræstationer af denne størrelse er imidlertid ikke nogen nyhed for os. Under den sidste krig gennemførte vore pansertropper under en serie af operationer lignende fremrykninger.\nRussernes fremstillinger omhandlende pansertroppemes indsats under anden verdenskrig indskrænker sig som oftest til at omhandle krigens sidste faser, idet den røde hær i begyndelsen af krigen til trods for et talmæssigt stærkt panservåben ikke rådede over store selvstændige panserenheder. Den i begyndelsen af 1940 påbegyndte opstilling af panserdivisioner blev straks efter krigens udbrud igen indstillet. Den største taktiske panserenbed blev som følge heraf panserbrigaden, som blev underlagt den højere føring til støtte for angrebsoperationer. Disse brigader bestod oprindeligt af to batailloner med hver tre kampvognskompagnier (ca. 60 kampvogne). Kampvognenes hovedopgave var at tilintetgøre det fjendtlige infanteri, idet kamp med fjendtlige kampvogne og tunge våben skulle undgås.\nDe første krigsår bragte russerne store nederlag og kolossale tab, der var forårsaget af den massive indsats af tyske panserkiler, som gennembrød de russiske stillinger og omfattede store styrker ved en hensynsløs og hurtig fremrykning i stor dybde. Denne modgang lod imidlertid den russiske overkommando erkende svaghederne og manglerne ved den anvendte taktik og føring af eget panser.\nUnder udnyttelse af de indhøstede erfaringer og med det tyske eksempel for øje opstilledes fra 1942 egentlige panserkorps, der endelig efter den nødvendige tilgang igen blev opstillet i panserarmeer. Disse blev anvendt i angrebets tyngdeområde — efter at infanteriet havde skabt betingelserne for en opfølgning ved at foretage det nødvendige indbrud — med henblik på at udnytte de opnåede begyndelsesresultater gennem et angreb i stor dybde. Til umiddelbar støtte for infanteriet blev der opstillet selvstændige panserbrigader og panserregimenter samt pansergennembrudsregimenter, udstyret med tunge kampvogne.\nDen stadigt øgede produktion af kampvogne krigen igennem — ved siden af produktionen af andre tunge våben — viser, hvilken betydning Sovjet tillagde pansertropperne. Som et kuriosum kan det nævnes, at i 18 måneder fra januar 1942 til juni 1943 leverede USA for 1461070000 $ krigsmateriel til Sovjet, heri indbefattet 130912 køretøjer og 3597 flyvemaskiner. I en 9 måneders periode modtog Sovjet 2249 kampvogne og fik yderligere i 1942 tilsagn oin 7500 kampvogne i løbet af en 12 måneders periode.\nDet er imidlertid altid vanskeligt med sikkerhed at konstatere ændringerne i Sovjets taktiske doktriner, men en række udtalelser og artikler indicerer, at anvendelsen af store panserstyrker fortsat vil finde sted og i høj grad vil blive baseret på erfaringerne fra anden verdenskrig.\nDet kan f. eks. nævnes, at det russiske regeringsorgan »Istwestija« har en artikelserie løbende, hvor slagkraften af Sovjets væbnede styrker skildres. Første artikel omhandlede netop de russiske pansertropper og var skrevet af chefen for disse, marskal P. Rotmistrow, der blandt andet anførte:\n»Vi kan meddele læserne, at de russiske pansertropper i dag er bedre end nogensinde. Ført af erfarne chefer er disse tropper i stand til fuldt ud af svare til de krav en anvendelse af atomvåben ved fronten ville medføre. Når vi kategorisk hævder at besiddelsen af kampvogne er en nødvendighed i en moderne krig, skyldes det ikke blot den krigsteoretiske vurdering af problemet. Menneskeheden og frem for alt sovjetfolket ønsker ikke krigen. Også et ødelæggende angrebsmiddel som kampvognen kan betragtes som unødvendigt. Vi kan imidlertid ikke se bort fra, at Sovjets fredsbestræbelser, Sovjetregeringens gentagne forsøg på at opnå international afspænding og forslagene til afrustning ikke støttes af USA og andre imperialistiske stater. Henset til faren for et militært overfald fra imperialistisk side har Sovjet udrustet sin hær med første klasses kampvogne. Vore panserenheder befinder sig i højeste kampberedskab. De er i samarbejde med flyvevåbnet og rakettropperne til enhver tid rede til beslutsom handling. De russiske pansersoldater er rede til med ære at opfylde deres pligter over for fædrelandet.«\nTil nærmere belysning af de af generaloberst Shtemenko nævnte kampog marchpræstationer gives i skemaform eksempler fra en artikel i det russiske »Krigshistoriske Tidsskrift«, hefte 5/1962 med titlen »Panserarmeer i offensive operationer under den store fædrelandskrig« forfattet af oberst I. Ananjew. (Se side 333).\nNår man tager de respektive modstanderes gensidige stræben efter at afgøre kampen ved offensive aktioner i betragtning, vil enhederne som oftest blive tvunget til en række mødekampe, der normalt vil blive indledt med anvendelse af atomvåben fremført enten af raketter eller fly. Operationerne vil karakteriseres af troppernes hurtige udvikling til kamp direkte fra marchordenen og forsøg på at foretage dybe indbrud i den fjendtlige stilling.\nGennembruddet af en feltbefæstet fjendtlig stilling vil ikke finde sted efter et langsomt opbygget angreb, som det var tilfældet under sidste krig, men ved anvendelsen af atomvåben efterfulgt af et hurtigt angreb med panserstyrker og motoriseret infanteri.\nAngrebsenhederne vil blive tvunget til at forcere store områder inficeret med radioaktivt nedfald og fyldt med hindringer skabt gennem masseanvendelsen af atomvåben. De vil være henvist til at foretage omfattende rensninger af såvel personel som materiel, en foranstaltning der ikke var nødvendig tidligere.\nUnder gennemførelsen af de offensive operationer vil tropperne lokalt blive tvunget til hurtigt at skifte fra angreb til forsvar. Forsvaret vil blive gennemført som en kombination af anvendelsen af atomvåben og konventionel ild fra artilleri, kampvogne, håndvåben og fly.\nHærstyrkernes store muligheder kan ikke udnyttes fuldt ud, medmindre der i fredstid tages skyldige hensyn til en effektiv kampuddannelse, og enhederne konstant holdes i et højt beredskab.\nI det sidste uddannelsesår har vore soldater — inspireret af de fortsatte store resultater opnået af det sovjettiske folk på de civile områder — nået store uddannelsesmæssige resultater samt højnet enhedernes kampduelighed.\nAntallet af fremragende enheder, hold og besætninger er forøget.\nRusserne forestiller sig en fremtidig krig som en absolut bevægelseskrig, hvor situationen stadig skifter, hvor der uafbrudt må træffes hurtige beslutninger, hvor bevægelser udføres med stor hurtighed, og hvor hele kampforløbet er meget flydende.\nIld og bevægelse betragtes som de vigtigste kampfaktorer. Alle forskrifter forudsætter indsats af atomvåben, og en kamp uden anvendelsen af disse masseødelæggelsesvåben synes i realiteten utænkelig. Der kræves et stort kendskab til virkningerne af ABC-våben og forholdsreglerne mod disse, hvor især en kraftig ABC-opklarings- og varslingstjeneste, en nær kontakt med fjenden og spredning i såvel bredden som dybden tillægges den største betydning. Netop på grund af dybdegrupperingen forudsættes mødekampen som meget almindelig, især når begge parter optræder angrebsvis.\nTilgangen af eksperter på såvel det uddannelsesmæssige som det politiske område er stigende, og det samme er tilfældet hvad angår antallet af instruktører. Der er også en øget forståelse for de mange snævert forbundne problemer, hvis løsning er en forudsætning for samvirket og den rolige gennemførelse af de forskellige kampmåder under alle forhold. Der er udført et stort arbejde under bestræbelserne for at nedsætte tiderne for stillingsindtagelse og for indsættelse til kamp.\nI det nye uddannelsesår må hærstyrkerne forbedre deres kampduelighed. Alle chefers og stabes anstrengelser må forenes i forsøget på at forbedre: Kampuddannelsen, den politiske uddannelse, organisationen, disciplinen og beredskabet.\nDet er almindelig kendt, at det kommunistiske parti har en udbredt kontrol med de væbnede styrker gennem organisationer i de forskellige enheder, der dels udbreder de gældende politiske synspunkter, dels overvåger personellets forhold.\nDet mest betydningsfulde led i dette kontrolapparat er den politiske officer (kommissær), der lige siden den russiske revolution har haft skiftende betydning. I 1918 måtte alle chefer f. eks, have deres befalinger kontrasigneret af den politiske kommisær. Denne regel var gældende indtil 1925, hvor chefer, der var medlemmer af partiet, ikke var underkastet denne regel. Efter det delvis mislykkede felttog mod Finland i 1940 fastsatte general Timoshenko ved et dekret afskaffelsen af de politiske kommissærer. Inden denne forholdsregel var helt gennemført, måtte man umidlertid i 1941 — under hensyntagen til at mange soldater gik over til tyskerne — genindføre kommissærerne.\nUnder Stalingrad krisen — hvor alt afhang af officerernes mod og offervilje — blev de politiske officerer igen underlagt de militære chefer under betegnelsen zampolit, d. v. s. chefens stedfortræder på det politiske område.\nEfter krigens afslutning konstaterede partiet imidlertid, at heltene fra den store fædrelandskrig, som følge af berøringen med den vestlige kultur, var blevet egensindige og modvillige, hvorfor zampolitterne fik kommissærernes tidligere rettigheder i 1947.\nMed Stalins død i 1953 begyndte en ny fase i spillet om magten i den røde hær, og i øjeblikket kan det siges, at de enkelte chefer igen har alle beføjelser, idet man tilstræber at uddanne officererne, så de kan tage vare på såvel den militære som den politiske uddannelse.\nPremierminister Krushchev har på officersakademiet i Moskva udtalt, at officerernes kommandomyndighed skulle udvides, at han krævede fuld hengivenhed fra officerskorpsets side overfor det kommunistiske parti og, at han til gengæld tilsagde officererne partiets og statens støtte.\nRusserne har altid hævdet, at grundlaget for den røde hærs moralske styrke udgøres af Sovjets sociale og statslige opbygning samt princippet om kun at føre berettigede krige. Dette medførere imidlertid den risiko for russerne — såfremt en ny storkrig eller begrænset krig (opstand) skulle bryde ud — at de stillet over for virkeligt kæmpende soldater må betragte disse som forrædere mod arbejderklassen. Den russiske soldat vil da igen befinde sig i samme situation som i Berlin i 1953 og i Ungarn i 1956, hvor hovedparten ikke fattede de hændelser, der foregik omkring dem, og baggrunden for den modstand, der blev ydet af de østberlinske og ungarske arbejdere.\nHistorien viser, at den angribende part altid har lagt den største vægt på hemmeligholdelsen af sine forberedelser og på overraskelsesmomentet.\nCuba krisen har igen understreget vigtigheden af partiets og Sovjetregeringens krav om, at alle væbnede styrker — indbefattet hærstyrkerne — konstant holdes i et højt beredskab og vedligeholder den mest gennemførte årvågenhed.\nSom bekendt spiller tidsfaktoren en afgørende rolle for troppernes kampberedskab, der bogstavelig talt kan opgøres i minutter og for raket- tropperne i sekunder. Disse krav tvinger os til en perfekt løsning af problemerne omhandlende den bedste metode til hurtigst muligt at øge troppernes kampberedskab.\nDen grundlæggende faktor for kampberedskabet er en høj grad af kampduelighed for hver enhed, regiment og division og frem for alt feltøvelser.\nDisse øvelser omfatter en alsidig uddannelse af hærstyrkerne i effektivt at gennemføre afgørende, meget bevægelige, fortsatte og dynamiske aktioner mod en stærk modstander i vanskelige situationer, hvor atomvåben anvendes i stor udstrækning af begge sider i forbindelse med konventionelle midler.\nSpørgsmålene angående feltuddannelsen kan kun løses gennem et indgående studium af de forskellige taktiske emner (marcher og mødekamp, angreb på fjendtlige stillinger efter overgang over vandløb o. s. v.) i forbindelse med kampskydninger.\nFeltuddannelsen opnås gennem øvelser med taktiske lektioner, hvor enheder sammensat af alle våbenarter indøver alle kampmåder. Erfaringerne viser, at en stor del af tiden under feltøvelser må veksle mellem dag- og nataktivitet.\nEn absolut nødvendig forholdsregel for at effektivisere feltuddannelsen er, at rutineøvelser undgås, og at der føres en fortsat ubøjelig kamp mod efterladenhed, overdreven forenkling og afvigelser fra bestemmelserne. Kun en uddannelse under vanskelige vilkår, der nøje svarer til en moderne krigs krav, kan skabe årvågenhed, udholdenhed og standhaftighed i kamp.\nUnder den 2. verdenskrig formulerede Stalin de såkaldte fem konstante faktorer, som havde afgørende indflydelse på krigens udfald*). Udover disse fem til stadighed gældende faktorer regner man imidlertid også med en række teser, der har afgørende indflydelse om end ikke på krigens udfald så i hvert fald på handlingsforløbet i almindelighed.\nSom en af de vigtigste skal her nævnes overraskelsesmomentet, der netop i forbindelse med anvendelsen af atomvåben har fået stigende betydning i kraft af disse våbens knusende virkning, og den forvirring modstanderen rammes af.\nEndvidere anses angrebet for den vigtigste kampform, og alle andre kampformer tjener kun det formål at skabe betingelserne for et fornyet angreb. Mødekampen og angreb fra bevægelse øves først og fremmest. Angreb efter opmarch tillægges kun betydning i det øjeblik, enheden forud er blevet tvunget til at overgå til forsvar.\nSløring og vildledning tillægges også stor betydning, hvad enten det drejer sig om enkeltmand eller alle de forholdsregler, der træffes i forbindelse med en større operation.\nHertil kommer initiativ, samarbejde, tyngdedannelse, bevægelighed og forberedelse.\nMed hensyn til kamp under moderne betingelser er det af største betydning, at enhver soldat, underofficer og officer behersker sit personlige våben, forstår at udnytte terrainet, ved hvorledes han skal passere inficerede områder, og hvilke personlige beskyttelsesforanstaltninger han skal træffe i den anledning. Uden en solid træning på disse områder kan der ikke være tale om nogen høj uddannelsesstandard ved enheder, regimenter og divisioner.\nDen rettidige gennemførelse af en kampopgave er afhængig af en meget stærkt specialiseret uddannelse af enheder fra rakettropperne, artilleriet, ingeniørerne, de kemiske tropper og telegraf tropperne. I den anledning må personel tjenestgørende ved specialtropperne dagligt stræbe efter at forbedre deres personlige dygtighed og koordinationen af deres arbejde.\nKampens udfald afhænger i dag mere end nogensinde af chefernes, stabenes og troppernes dygtighed til at anvende de moderne ildstøtte- midler til at levere effektive slag mod fjenden og anvende ilden med smidighed. Dette er kun muligt, såfremt skydeuddannelsen er tilstrækkelig, og alt personel til fuldkommenhed behersker og anvender de enkelte våben. Uden et perfekt kendskab til de enkelte våben kan disse ikke anvendes.\nEn forbedring af kampdueligheden er utænkelig uden en omfattende teknisk uddannelse af hærstyrkerne, hvor den praktiske assimilation af brugen af nye tekniske hjælpemidler må vies den største opmærksomhed. Personellet må sættes i stand til hurtigt og effektivt at eliminere skader, de skal have kendskab til de metoder, der skal anvendes, og må ligeledes bibringes kendskab til hvorledes de på kortest mulig tid udfører en betimelig teknisk vedligeholdelses- og reparationstjeneste muler feltforhold. Som følge heraf må det være en æressag for hver enkelt soldat, underofficer og officer at stræbe efter at beherske sit speciale til fuldkommenhed for herigennem at blive en veluddannet militær specialist.\nDet kan generelt siges, at den fulde udnyttelse af de tekniske hjælpemidler tillægges den største betydning, hvilket skyldes en ofte gentaget klage over, at de russiske hefalingsmænd og menige ikke til fulde har den rette forståelse for det moderne materiels anvendelse og vedligeholdelse. Under alle omstændigheder udføres der et stort arbejde af såvel den røde hær som den halvmilitære organisation DOSAAF for gennem en intensiveret uddannelse af »eksperter« eller »specialister« at afhjælpe denne mangel. Det skal her bemærkes, at selv en motorvognsfører i Sovjet benævnes »specialist«. Den samme brede anvendelse finder også sted af titlen ingeniør, der anvendes som betegnelse for en stor gruppe af personer med en eller anden form for teknisk uddannelse, der f. eks. her i landet ville blive betegnet som specialarbejdere.\nMilitærsportsforbundet DOSAAF er udelukkende opstillet med henblik på at støtte forsvaret. Det er udviklet af en række forskellige organisationer, hvoraf den første »Foreningen til Sovjetunionens Forsvar« blev oprettet i 1920. I 1927 blev alle de frivillige forsvarsorganisationer sluttet sammen — de talte på dette tidspunkt ca. tre millioner medlemmer. De forblev sammensluttet indtil 1948, livor medlemstallct var steget til ca. 16 millioner medlemmer. Herefter skete der en tre-deling, idet der opstilledes organisationer til støtte for henholdsvis bær (DOSARM), flyvevåben (DOSAY) og flåde (DOSFLOT), idet man antog, at specialiseringen ville medføre en grundigere teknisk-militær uddannelse af medlemmerne netop med henblik på forsvarets modernisering. I 1951 forenedes disse organisationer igen under betegnelsen DOSAAF.\nUnder moderne kampforhold er behovet for opklaring steget ganske betydeligt, fordi ødelæggelsesmidlernes store styrke, og den hurtighed hvormed de kan leveres, kro-ver en meget nøjagtig og hurtig erkendelse af mål. Det nøjagtige og hurtige valg af mål for angreb med såvel konventionel som atomar ild garanterer den heldige løsning af kampopgaverne.\nFor at løse disse opgaver må opklaringsenhederne erkende svage punkter og åbninger i den fjendtlige kampopstilling, dristigt gennembryde hans forsvarsstillinger i dybden, erkende placeringen af leveringsmidler for atomvåben, stedfæste disse og hurtigt videregive disse oplysninger.\nDe russiske opklaringsenheder råder over følgende køretøjstyper: Middeltung kampvogn, T 54 med en 100 mm kanon, amfibiekampvognen PT 76 med en 75 mm eller 85 mm kanon, de pansrede mandskabsvogne BTR 50 med et 12,7 mm eller 14,5 mm maskingevær, BRT 40/40 A og BTR 152, der er udrustet med et 14,5 mm maskingevær. Herudover findes endnu enkelte sidevognsmaskiner, der dog sandsynligvis er under udskiftning med yderligere pansrede hjul- eller bæltekøretøjer.\nDet store antal af forskellige kampkøretøjer og den kraftige bevæbning tillader en langtudgående opklaring, og ofte sikrer opklaringsenhederne således hovedstyrkernes opmarch eller søger at løse de dem tildelte opgaver gennem kamp. I sidstnævnte tilfælde bliver opdukkende svage fjendtlige styrker straks angrebet og tilintetgjort.\nUdover de egentlige opklaringsenheder indsætter russerne imidlertid også panser eller motoriserede infanterienheder forsta:rket med artilleri og ingeniører til opklaring i en afstand af ca. 25 km foran de udskilte marchsikringsled. I mange tilfælde indsættes enheder af bataillonsstyrke, hvilket giver øgede muligheder for at fastslå omfang og art af den fjendtlige besættelse, placeringen af det fjendtlige panser og artilleri samt omfang og art af feltbefæstningsarbejder, hindringer og minefelter, idet fjenden gennem kamp tvinges til at vise sin styrke.\nEn høj grad af kampberedskab forudsætter tilstedeværelsen i alle enheder af en fast, rolig og smidig kontrol baseret på »enmandskom- mando«, samarbejde staben imellem og den enkelte soldats samvittighedsfuldhed. Den heldige gennemførelse af uddannelsen på såvel det militære som det politiske område afhænger af tilrettelæggelsen og nøjagtigheden af stabsarbejdet. Under gennemførelsen af planlægningsarbejdet må stabene tage hensyn til hver enkelt enheds og afdelings særegenskaber, idet der skal ofres speciel opmærksomhed på feltuddannelsen og på skabelsen af en ensartet og indoktrineret uddannelse under anvendelse af de mest moderne metoder.\nEn grundlæggende uddannelse, der svarer til kampkravene, må perfektioneres og opbygges som basis for et normalt uddannelsesforløb.\nOversættelser af russiske reglementer og militært faglige artikler beregnet for de mindre enheder giver i reglen altid et indtryk af naivitet. En naivitet, der ikke skyldes ovcrsa'ttcren, men må tages som et udtryk for den russiske læsers almindelige intelligens, uddannclsesstandard og opfattelsesevne. Der kan derfor være grtmd til at rejse spørgsmålet, om det russiske befalingsmandspersonel af alle grader vil være i stand til under atomare betingelser — hvor selv små enheder som oftest kæmper selvstændigt — at frigøre sig for den af det politiske system skabte ensretning, tage et personligt ansvar samt udvise initiativ og beslutsomhed.\nErfaringerne fra den anden verdenskrig viser, at til trods for de mange fejltagelser i begyndelsen af krigen førte de øverste og mellemste led som regel godt og behændigt, medens de lavere led endnu ved krigens slutning førte meget skematisk. Det siger sig selv, at såfremt der stadig er tale om skematisk føring bos de mindre led, kan det føre til uhyre tab til trods for en hensigtsmæssig højere føring specielt over for en fjende, der til fulde udnytter atomvåbnets virkninger til smidige og hurtige manøvrer.\nDenne fare er erkendt af russerne og bar derfor været taget op til debat i den militære faglitteratur — f. eks. i en artikel af generaloberst A. T. Stutschenko i Røde Stjerne 1960. Der gives her udtryk for, at alle øvelser bør tilrettelægges således, at førere af alle grader får et indtryk af kamppladsens flydende og stadigt skiftende kamphandlinger og tvinges til at udvise initiativ, opfindsomhed og standhaftighed for at nå målet, at alle chefer uddanner førerne for mindre enheder til direkte og hurtigt at føre deres undergivne og til at træffe beslutninger under vanskelige forhold.\nDet politiske system, der har erkendt de nævnte svagheder, er imidlertid selv for en stor del afhængig af en ensretning, som ikke giver det enkelte individs personlighed og initiativ meget spillerum, og som derfor synes at have en dyb og gennemgribende effekt på bcfalingsmandspersonellet.\nDen røde hær synes at gøre alt for at uddanne tænkende og handlekraftige førere, og det er indlysende, at en uddannelse i logisk tænkning og en udvidelse af den almindelige viden og søgen efter ny viden i det enkelte individ skaber et ønske om at finde den sandhed, der er så sjælden i den kommunistiske verden.\nOpfostringen af en højere uddannclsesstandard kan meget vel skabe flere vanskeligheder end goder for det kommunistiske parti, der gennem forsøget på at forbedre sit befalingsmandspersonel måske sluttelig vil skabe betingelserne for sin egen ødelæggelse.\nDet er umuligt at forudsige, hvad slutresultatet af den iværksatte uddannelsesproces vil blive, men det vil under alle omstændigheder være en fejl at undervurdere det russiske befalingsmandspersonel. Det er veluddannet såvel på det militære som det politiske område, og det er stolt og selvtillidsfuldt. Svaghederne bar deres rod i de russiske karakteregenskaber, hvor der måske er en mulighed for, at den enkelte befalingsmand i en given situation, hvor ikke alt går efter planerne og reglementet, vil handle langsomt og vise mangel på initiativ.\nNår disse svagheder er overvundet for at tilfredsstille de militære krav, er måske samtidig partiets muligheder for at kontrollere hæren reduceret. Uden støtte fra hæren bringes det kommunistiske partis beståen i fare. Det er tænkeligt, at den videre udvikling vil bringe i hvert fald Sovjets officerskorps frem på Moskvas politiske arena.\nForbedringen af troppernes kampberedskab indbefatter styrkelsen af den militære disciplin og organisation, forbedring af uddannelsen, skærpelse af årvågenheden og den kommunistiske samvittighedsfuldhed hos hver enkelt soldat, underofficer og officer.\nVåbnenes kraft og kampteknologien kan kun udøves på kamppladsen af alle tropper, såfremt alle afdelinger og enheder til fuldkommenhed er opstillet, disciplineret og hengiven til det sovjettiske folk og vort parti.\nSåfremt blot et medlem af et hold eller en specialist er langsom eller forsinker udførelsen af en ordre, er det tilstrækkelig til at true gennemførelsen af en kampopgave.\nDe russiske officerer støttes i dere3 bestræbelser for at forbedre disciplinen i høj grad af de politiske officerer, hvilket også er i nøje overensstemmelse med den af partiet lagte linie, der blev formuleret således i 1961:\n»Partiet anser en styrkelse af Sovjets forsvar samt af de forenede sovjettiske stridskræfters slagkraft som en hellig pligt for partiet.«\nHæren bliver her officielt underlagt partiet. Det hedder videre:\n»Partiet anser det for ufravigeligt at de militære chefer:\n1. behersker de marxistiske-leninistiske teorier,\n2. har en høj krigsteknisk uddannelse,\n3. opfylder alle krav, der stilles af den moderne krigsteori og -teknik,\n4. styrker den militære disciplin.\nAlle sovjetsoldater må herudover uddannes til at tjene den kommunistiske sag med en grænseløs hengivenhed.«\nDe politiske officerer skal gennem den virksomhed de udøver — til dels ved hjælp af tjenest gøren de partimedlemmer — klarlægge partiets krav og støtte »enmandskommandoføringen« samt ved propaganda underbygge de i tjenestereglemenlet fastsatte krav om absolut lydighed.\nKravet om den absolutte lydighed og disciplin støttes endvidere af den militære straffelov, der jfr. den russiske militære faglitteratur har stor betydning for disciplinens opretholdelse og den gennemførte orden under udøvelsen af tjenesten i Sovjets væbnede styrker, idet der stadig findes »elementer, som er modstandere af det sovjettiske fællesskab, uromagere og fyldebøtter, som skader det socialistiske fællesskab«.\nDet er yderst vanskeligt at bedømme den røde bærs moral og disciplin, men den skærpede hensyntagen til kravet om absolut disciplin bar sikkert sin rod i de disciplinære vanskeligheder, der kom til udtryk bl. a. under oprøret i Budapest og som en reaktion på den af preminierminister Krushchev befalede reduktion af officerskorpset.\nFor yderligere at forbedre kampberedskabet må der tillægges det krigs- videnskabelige arbejde en usædvanlig stor betydning, henset til at dette, arbejde i første række tjener til udviklingen af metoder til en mere effektiv udnyttelse under kamp af de moderne kampmidler og her især atomvåben.\nArbejdet med yderligere at udvikle de militære principper i såvel teori som praksis må anses for en nødvendig del af det daglige arbejde udført af alle førere og chefer, alle politiske organer på ethvert trin og alle officerer.\nDe opgaver, som hærstyrkerne står ansigt til ansigt med i det nye uddannelsesår, er store.\nSovjets krigere samlet omkring det kommunistiske parti beder ikke om hjælp for med held at fuldføre de opgaver, der stilles dem.\nDe af Stalin formulerede grundlæggende konstante faktorer tjente i mange år som læresætninger for Sovjets krigsvidenskabelige arbejde. Stalin standsede enhver diskussion om disse faktorers gyldigbed og forbød indførelsen, udbredelsen og benyttelsen af udenlandsk militærlitteratur. Disse og lignende forholdsregler medførte en stalinistisk stagnation. Efter Stalins død kom der imidlertid lidt efter lidt en almindelig opposition til udtryk imod det gældende krigsvidenskabelige system. Stalins desavouering som militær fører på den 20. partikongres i 1956 medførte en kraftig reaktion i pressen, hvor det kom til udtiyk, at ændringer var ønskelige på følgende områder:\n1. afkald på en i sig selv hvilende socialistisk krigslære og tilbagevenden til de alment gældende principper for føringsvirksomheden,\n2. et kritisk studium af den udenlandske våbenudvikling og fuldstændiggørelsen af de gældende borgerlige principper gennem anvendelsen af elementer fra den marxistiske-lcninistiske ideologi,\n3. erkendelse af den øgede betydning som overraskelsesmomentet samt tids- og rumfaktoren har for den moderne krigsførelse,\n4. reorganisering af de væbnede styrker med henblik på en tilpasning til atomkrigens vilkår samtidig med at en overlegen bevæbnet massehær bevares,\n5. modernisering af den konventionelle bevæbning,\n6. stabilisering af befalingsmandspersonellet og en styrkelse af de væbnede styrkers moral, disciplin og slagkraft.\nRusserne er nået langt med dette omfangsrige reorganisationsprogram, der i det væsentlige tager sigte på den del af krigsvidenskaben, som omfatter den militære krigsførelse.\nGennem de sidste år har de russiske styrker undergået en kraftig modernisering, der har brudt med overleverede forestillinger. Sovjets militærpolitik fastsættes af centralkomitéen for det kommunistiske parti i fællesskab med regeringen. Russerne forestiller sig, at en fremtidig krig kun kan udløses af imperialisterne og automatisk vil medføre brugen af atomvåben. Indsatsen af strategiske masseødelæggelsesvåben vil efter en kort periode medføre resultater, der vil få afgørende indflydelse på krigens udfald. Slutsejren kan imidlertid kun vindes gennem et harmonisk samarbejde alle væbnede styrker imellem, og til trods for anvendelsen af atomvåben vil krigen vare længe. Dette kræver udskillelse af stærke reserver såvel ved fronten som i baglandet, hvilket igen kræver en totalmobilisering af befolkningen og samfundet.\nI praksis er de væbnede styrkers struktur ændret. Raketstyrkeme, der har rådighed over strategiske raketter med stor rækkevidde, har i den indledende fase af krigen det største ansvar. Hærstyrkerne er derfor til en vis grad reduceret, men har til gengæld fået en mere effektiv bevæbning og råder nu indtil divisionstrinnet over taktiske raketter af forskellig størrelse og med stor rækkevidde. Disse våben er beregnet på anvendelse i tyngdeområder til tilintetgørelse af fjendtlige reserver, lcveringsmidler for atomvåben, kommandostationer og trafikknudepunkter. Til trods for indførelsen af de taktiske raketter er forbedringerne af de konventionelle våben ikke forsømt. Divisionsartilleriets ildkraft er siden 1945 forøget fire gange. Panserdivisionen råder i dag over flere kampvogne, end den anden verdenskrigs panserkorps.\nOgså principperne for føringen er ændret, idet den kendsgerning, at enhederne under atomare betingelser ofte vil være overladt til sig selv, har medført en overgang til en simpel opgavestilling, hvor det overlades til førerne gennem handlefrihed, initiativ og beslutsomhed at afgøre, hvorledes opgaverne skal løses.\nSelv om raketvåben tillægges størst betydning, tilstræbes en koordineret udvikling af alle våbenarter for at kunne imødegå enhver trussel. Tropperne uddannes til absolut lydighed, til at vise en beslutsom angrebsånd, til at udvise agtpågivenhed og til at træffe alle modforholdsregler i tilfælde af angreb med atomvåben. I hvor høj grad den politiske skoling harmonerer med traditionerne fra den anden verdenskrigs millionhær, og hvor stor indflydelse den har på den militære føring, er det næppe muligt at svare på for øjeblikket.\nH. B. Konradsen.\nEksempler på artikler fra årene 1962—63 med relation til de nævnte emner:\nMAR 1962: Current Soviet Taeties. JUL 1962: Life in the Soviet Forces. SEP 1962:\nSoviet Forces and the 22 Party Congress. NOV 1962: Punishment in the Soviet Armed\nForces. — Soviet guided missile deployment. MAJ 1963: New Steppingstones for\nMoscow. — Soldiers of the Party.\nMAR 1962: Chairman Krushchev. MAR 1963: Combat training of Grund Troops for modem War.\nNOV/DEC 1962: Russische Auffassungen über den Atomkrieg.\nArmy Information Digest:\nAPR 1963: The Soviet Army Today.\nAllgemeine Schweizerische Militärzeitschrift:\nFEB 1963: Die Entwicklung der sowjetischen Führungsgrundsätze. APR 1963: Neuorientierung der Sowjetarmee. MAJ 1963: Die Panzerarmeen in den Angriffsoperationen der grossen vaterländischen Krieges.\nPubliceret den 6. apr. 1963\nRusland 2. verdenskrig Materiel Sovjetunionen Krigsmateriel 1963 Årgang 1963\n„Historieskrivning og Historielæsning med særligt Hensyn til Krigshistorien“ (sluttet)


Ny formand i ULF og i ULF Ungdom | Landsforeningen LEV\nLisbeth Jensen, der har været formand for Udviklingshæmmedes Landsforbund siden stiftelsen i 1993, har valgt at træde tilbage. Ny landsformand er Lars Gjermandsen, som blev valgt uden modkandidater på ULFs landsmøde i weekenden. Ny formand for ULF-Ungdom blev også valgt i weekenden. Det blev Jette Sørup Tastesen.\nLars har indtil nu været formand for ULF Ungdom. Han går rigtig meget op i politik og er ikke bange for at sige sin direkte mening til politikerne. Når der er udviklingshæmmede, der ikke bliver behandlet ordentligt, er Lars hurtig til at banke i bordet og sige, at det ikke kan være rigtigt.\nLars er 32 år og er derfor fra en anden tid end den hidtidige formand Lisbeth Jensen. Han er ikke fra institutionernes tid, og han har gået på almindelig folkeskole i en specialklasse. Til daglig arbejder Lars i et fleksjob i Spekva, en træfabrik i Vamdrup.\nBlandt Lars' vigtigste mærkesager er, at Udviklingshæmmede så vidt muligt skal ud og arbejde på det almindelige arbejdsmarked og bo side om side med alle andre menneske. Lars vil også arbejde for at bekæmpe mobning af udviklingshæmmede.\nDen nye formand for ULF-Ungdom, Jette Sørup Tastesen, er 29 år og er født og opvokset i Esbjerg. Hun arbejder i Incado, en butik i Esbjerg, hvor der sælges brugskunst. Her har hun et skånejob.\nJette har siddet med i ULF Ungdoms bestyrelse i noget tid, og så har hun prøvet en babysimulator via ULFs babyprojekt, og det tager hun rundt i landet og holder foredrag om.\nJettes vigtigste mærkesager er uddannelse, mobning og mere synlighed.\nTak til Lisbeth\nLEVs landsformand, Sytter Kristensen sender en stor tak til Lisbeth Jensen for hendes enorme indsats som formand for ULF\n- Lisbeth Jensen har løftet en kæmpe opgave som ULF-formand i mere end 20 år. Hun banede vejen for, at mange udviklingshæmmede også fik deres egen stemme. Og en stærk og klar en af slagsen.\n- Vi er mange som har nydt godt af Lisbeths klare blik for urimelighederne i den måde, vi behandler mennesker med udviklingshæmning i dagens Danmark. Og Lisbeth har altid formået at formidle sine pointer og holdninger med et glimt i øjet. Det er en tung arv, der skal løftes af den nye formand, udtaler LEVs landsformand.\nNy formand med blik for det politiske spil\nSytter Kristensen hilser de to nye formænd velkomne, og hun føler sig overbevist om, at de nok skal komme godt fra start:\n- Jeg kender Lars fra hans tid som formand for ULF Ungdom. Den opgave har han løftet flot, og jeg er sikker på, at han bliver en god og engageret formand for ULF. Lars har et godt blik for det politiske spil, og han formår at holde fast i sine sager. Det er super vigtige egenskaber - ikke mindst i disse år hvor der er så meget pres på udviklingshæmmedes vilkår og udviklingsmuligheder. Den opgave håber jeg at vi kommer til at samarbejde tæt om at løfte.\n- Jeg kender ikke Jette så godt, men det håber jeg at komme til. ULF Ungdom er en vigtig ramme om yngre udviklingshæmmede, der gerne vil prøve kræfter med det handicappolitiske arbejde, udtaler LEVs landsformand.


Skat.dk: Straffesag - momssvig - salg af erhvervslejligheder - hovedaktionær, direktør og daglig leder\n18 Sep 2013 11:10\n1. afdeling, S-3638-12\nStraf, moms, efterangivelse, sagsbehandlingstid, betinget, fængsel, tillægsbøde\nT havde som direktør, hovedaktionær og daglig leder af et developer- og udlejningsselskab afgivet urigtige momsangivelser. Hendes revisor havde lavet efterangivelser men hun indsendte først revisorens efterangivelse på det tidspunkt hendes selskab var kommet under likvidation. Hun havde herved unddraget for 6.247.750 kr. i moms.\nByretten fandt T skyldig i forsætlig momssvig. T idømtes 1 års fængsel samt tillægsbøde 6.225.000 kr.\nAnklagemyndigheden påstod i landsretten det unddragne beløb nedsat til 4.676.701 kr. Landsretten ændrede straffen til fængsel i 1 år og 6 måneder, men gjorde hele fængselsstraffen betinget, idet anklageskriftet i den relativt ukomplicerede sag først blev indgivet over 5 år efter, at SKAT blev opmærksom på, at T ikke havde foretaget korrekt momsindberetning, og over 4 år efter at SKAT traf afgørelse herom. Den lange sagsbehandlingstid beroede i det væsentlige på myndighedernes forhold. Tillægsbøden nedsattes til 4.675.000 kr. T havde for 2006 indberettet klart for små beløb i salgsmoms og det kunne ikke lægges til grund, at de manglende beløb i stedet ved en fejl var fratrukket det indberettede beløb vedrørende købsmoms. Der blev blandt andet henset til at der var betydelig forskel i størrelsen af den indberettede salgsmoms og det momsbeløb, der vedrørte de 6 lejligheder samt T's manglende relevante reaktion på flere henvendelser fra SKAT.\nØstre Landsrets dom af 11. juni 2013, 1. afdeling nr. S-3638-12\nJan Uffe Rasmussen, Olaf Tingleff og Søren Schou Frandsen (kst.) med domsmænd\nByrettens dom af 31. oktober 2012, nr. 1-3204/2012\nT er ved endeligt anklageskrift af 25. oktober 2012 tiltalt\nfor overtrædelse af straffelovens § 289, jf. momslovens § 81, stk. 3, jf. stk. 1, nr. 1, jf. straffelovens 89,\nved i perioden fra den 1. april 2003 til den 30. juni 2007 som direktør, hovedaktionær og daglig leder af selskabet H1 ejendomme ApS, med forsæt til momsunddragelse på følgende måde at have afgivet urigtige eller vildledende oplysninger og fortiet oplysninger til brug for afgiftskontrollen, hvorved der i selskabet blev unddraget 8.638.808 kr. i moms:\nFra den 1. april 2003 til den 30. juni 2003 undlod hun i momsangivelsen at medtage moms af varekøb i udlandet, ligesom hun efterfølgende undlod at indsende den efterangivelse, som hendes revisor udarbejdede i 2004. Herved blev der unddraget 243.750 kr. i moms.\nFra den 1. juli 2003 til den 30. juni 2004 angav hun 515.973,37 kr. for lidt i salgsmoms og 586.066 kr. for meget i købsmoms, ligesom hun efterfølgende undlod at indsende den efterangivelse, som hendes revisor udarbejdede i 2005. Herved blev der unddraget 1.102.039 kr. i moms.\nFra den 1. juli 2004 til den 30. juni 2005 angav hun 117.559 kr. for lidt i salgsmoms og 630.852 kr. for meget i købsmoms, ligesom hun efterfølgende undlod at indsende den efterangivelse, som hendes revisor udarbejdede i 2006. Herved blev der unddraget 748.411 kr. i moms.\nFra den 1. april 2006 til den 31. december 2006 angav hun 6.247.750 kr. for lidt i salgsmoms, ligesom hun efterfølgende først indsendte det relevante bogføringsmateriale til sin revisor i slutningen af 2007 og herefter først indsendte revisorens efterangivelse på det tidspunkt, hvor selskabet i juni 2008 var kommet under likvidation. Herved blev der unddraget 6.247.750 kr. i moms.\nAnklagemyndigheden har nedlagt påstand om frifindelse i forhold 1 a-c, men domfældelse i forhold 1 d, således at tiltalte idømmes en ubetinget staf, der under hensyn til den lange sagsbehandlingstid alene udmåles til mellem 1 og 1 ½ års fængsel med en tillægsbøde efter straffelovens § 50, stk. 2, på 6.225.000 kr.\nTiltalte har principalt nedlagt påstand om frifindelse under henvisning til,at hun hverken har handlet forsætligt eller groft uagtsomt, og subsidiært om, at hun alene findes at have udvist grov uagtsomhed, samt at den under disse forudsætninger forskyldte bødestraf bortfalder som konsekvens af, at hun selv anmeldte den begåede fejl til SKAT, jf. straffelovens § 83, jf. § 82, nr. 9.\nH1 ejendomme ApS, der blev stiftet i 1999, drev developer- og udlejningsvirksomhed.\nI marts 2008 begærede Erhvervs- og Selskabsstyrelsen selskabet opløst som følge af manglende aflevering af årsrapport 2006-07. I april trådte selskabet i likvidation, og i juni blev det erklæret konkurs på begæring af likvidator. Boet blev efterfølgende sluttet, fordi der ikke var tilstrækkelige midler til at dække konkursbehandlingen.\nTiltalte var direktør, hovedaktionær og daglig leder af selskabet, hvis revisor var V.2.\nFra midten af 2005 stod selskabet for opførelsen af et butikscenter i ...1, og i 2006 solgte det 6 ejerlejligheder i centret til erhvervsdrivende for købesummer, der blev frigivet i september, og hvoraf momsen udgjorde i alt 6.247.750 kr.\nI anledning af en umiddelbar difference mellem den angivne salgsmoms og den salgsmoms, selskabet havde udfaktureret vedrørende lejlighederne, anmodede SKAT i perioden fra 11. april 2007 gentagne gange skriftligt og telefonisk om at få indsendt regnskabsmateriale (bankkontoudtog, købs- og salgsmomskonti for perioden 1. januar til 31. december 2006 samt en beskrivelse af, hvornår betaling for byggeri for fremmed regning vil finde sted).\nAf et notat vedrørende en telefonsamtale den 8. maj 2007 mellem tiltalte og specialkonsulent i SKAT V.1 fremgår bl.a., at førstnævnte lovede at aflevere regnskabsmaterialet næste uge. På et spørgsmål om, hvorfor der umiddelbart ikke var afregnet salgsmoms vedrørende lejlighederne, svarede tiltalte, at hun var kommet til at postere salgsmomsen i kredit på købs-momskontoen (så den angivne købsmoms var blevet formindsket).\nSKAT modtog først materiale i juni 2008, hvor kurator bl.a. fremsendte en af tiltalte underskrevet efterangivelse på 6.773.732 kr. vedrørende 2. kvartal 2007.\nHerefter afkrævede SKAT på baggrund af fakturaer og skøder vedrørende ejerlejlighederne, som man havde fremskaffet, 6.247.750 kr. i moms for perioden 1. januar til 31. december 2006.\nDet er oplyst, at selskabet har angivet følgende momstilsvar i 2006:\nTiltalte har bl.a. forklaret, at hun tog sig af bogføringen og indsendte de kvartalsvise momsafregninger. Revisor V.2 udarbejdede årsregnskaberne og i den forbindelse eventuelle efterangivelser vedrørende moms. I forbindelse med salget af de 6 lejligheder kom hun til at postere salgsmomsen i kredit på købsmomskontoen. Hun talte med revisoren om det. Han sagde, at det umiddelbart ikke gjorde noget, da det ville gå lige op, og lovede, at han nok skulle foretage den endelige postering. Hun fik derfor et chok, da SKAT henvendte sig i april 2007. Hun mente imidlertid at have berigtiget fejlen under en telefonsamtale med V.1 og ved et opfølgende brev af 23. maj 2007, hvori hun oplyste, at der i momsopgørelserne for 3. og 4. kvartal 2006 var indregnet henholdsvis 4.680.000 kr. og 4.077.200 kr. vedrørende salg af butikker. Bogføringsmaterialet blev afleveret alt for sent til revisoren. Hans udkast til årsregnskab 2006-07 og efterangivelse forelå derfor først efter selskabets likvidation og blev afleveret til kurator. Selskabet havde store byggeudgifter i 2006, nok omkring 60 mio. kr., og dermed også en meget betydelig købsmoms.\nV.1 har som vidne bl.a. forklaret, at SKAT aldrig har modtaget det bilagsmateriale, man bad selskabet om at fremsende.\nV.2 har bl.a. forklaret. at han blev valgt til revisor for H1 ejendomme i 1999. Han udarbejdede udkast til selskabets årsregnskaber på grundlag af bogføringsmateriale, som han normalt modtog fra tiltalte 6 måneder efter regnskabsårets udløb. Erfaringsmæssigt foretog tiltalte først bogføring, når betaling var sket. Der var stort set altid fejl i momsafregningerne, som gav anledning til efterposteringer og efterangivelser. I bogføringen for regnskabsåret fra 1. juli 2006 til 30. juni 2007 havde der været fejl, som gav anledning til efterpostering samt efterangivelse af et momstilsvar på over 6 mio. kr. Det pågældende år havde selskabet så stor aktivitet, at der må have været betalt købsmoms af omkring 50 mio. kr. svarende til 12,5 mio. kr. Som følge af sen aflevering af bogføringsmateriale fik han først udarbejdet et udkast til årsregnskab med udgangen af maj 2008. I samme forbindelse må han have udarbejdet efterangivelsen vedrørende moms.\nTiltalte er tidligere ved Byrettens dom af 5. januar 2010 straffet med bøde for overtrædelse af færdselsloven.\nTil belysning af hendes personlige forhold er der dokumenteret uddrag af en erklæring af 26. oktober 2012 fra Kriminalforsorgen.\nDa anklagemyndigheden har frafaldet tiltale i forhold 1 a-c, frifindes tiltalte for så vidt.\nAf bevisførelse vedrørende forhold 1 d fremgår bl.a., at tiltalte på trods af SKATs gentagne opfordringer hertil siden april 2007, aldrig fremlagde det krævede regnskabsmateriale, som på daværende tidspunkt var i hendes besiddelse, og først foretog efterangivelse, efter selskabet i april 2008 var trådt i likvidation.\nPå den baggrund finder retten, at hun har handlet med forsæt til at unddrage det offentlige et momsbeløb, som efter bevisførelsen må anses for at andrage 6.247.750 kr.\nHenset til på den ene side størrelsen af det unddragne beløb og på den anden, den lange tid, der, uden at dette kan tilregnes tiltalte, er forløbet, inden den forholdsvis enkle sag har kunnet afsluttes, fastsættes straffen til 1 års fængsel, jf. straffelovens § 289 sammenholdt med momslovens § 81, stk. 3, jf. stk. 1, nr. 1 og førstnævnte lovs § 89.\nTiltalte idømmes endvidere i henhold til straffelovens § 50, stk. 2, en tillægsbøde på 6.225.000 kr.\nHenset til sagens karakter, finder retten ikke at kunne gøre nogen del af straffen betinget.\nTiltalte skal betale en tillægsbøde på 6.225.000 kr.\nTiltalte skal betale omkostninger i forhold til sagens samlede udfald, herunder en del af forsvarersalæret.\nByrettens dom af 31. oktober 2012 (1-3204/2012) er anket af tiltalte med påstand om frifindelse, subsidiært formildelse.\nAnklagemyndigheden har påstået domfældelse efter anklageskriftets forhold 1 d, dog således at det unddragne beløb nedsættes til 4.676.701 kr.\nAnklagemyndigheden har endvidere påstået skærpelse, idet tillægsbøden dog bør nedsættes til 4.675.000 kr.\nTiltaltes forsvarer har ved brev af 21. februar 2013 sendt kopi af bogføringsbilag til anklagemyndigheden. Det anføres i brevet, at bilagene ikke hidrører fra den oprindelige bogføring, som tiltalte fortsat forsøger at få lokaliseret med henblik på visning af den omtalte konteringsfejl vedrørende købs-/salgsmoms. I brevet anmodes anklagemyndigheden om bistand til at finde det manglende oprindelige bogføringsmateriale.\nI SKATs brev af 5. april 2013 er herom anført blandt andet:\nSKATs opgørelse af momsdifferencen ud fra opgørelsen fra Martin Bekker Henrichsen\nI oversigten skema 2 er tilføjet de beløb, der fremgår af opgørelse vedrørende 2., 3. og 4. kvartal modtaget fra advokat Martin Bekker Henrichsen.\nOpgjort yderligere salgsmoms af SKAT\nMed tillæg af salgsmoms, jf. ovenfor\nSalgsmoms 2006 i alt\nKøbsmoms 2006, jf. ovenfor\nDifference i forhold til angivet tilsvar\nAngivet af selskabet\nFor meget udbetalt negativ moms til selskabet\nAnklagemyndigheden har herefter i brev af 30. april 2013 bemærket, at tiltaltes opgørelse i brevet af 21. februar 2013 kan lægges til grund, således at det unddragne beløb udgør 4.671.701 kr.\nTiltalte har supplerende forklaret blandt andet, at hun stiftede H1 ejendomme ApS i 1999. Formålet var at opkøbe, renovere og videresælge ejendomme. Der var ikke andre ansatte i selskabet end tiltalte. Hun sendte materialet til revisoren en gang om året til brug for udarbejdelsen af årsregnskabet.\nSelskabet opkøbte en grund i ...1, hvor der blev opført et butikscenter. I forbindelse med salget af 6 erhvervslejligheder på ejendommen bogførte hun ved en fejl salgsmomsen som købsmoms på kreditsiden. Beløbene på 4.680.000 kr. og 4.077.200 kr., som hun har nævnt i sit brev af 23. maj 2007, er vist de tal, der burde have været angivet som salgsmoms, men som hun havde bogført forkert som købsmoms under kredit. Revisoren fortalte hende om konteringsfejlen, og de sørgede for, at der blev foretaget efteranmeldelse i overensstemmelse hermed. Afgiftstilsvaret, der er nævnt i efterangivelsen, på 6.773.732 kr. vedrører vist flere regnskabsår, herunder moms i forbindelse med salget af de 6 lejligheder. Det var revisoren, der skrev tallene, hvorefter hun skrev under hos kuratoren.\nHun afleverede ikke i 2007 det efterspurgte materiale til SKAT, da hun det år havde en stor personlig krise. Hun magtede derfor ikke at sende materialet.\nDet er ikke lykkedes hende at fremskaffe det originale bogføringsmateriale. Hun har disketter, der formentlig indeholder materialet, men som hun ikke kan åbne. Hun fandt først de pågældende disketter under forberedelsen af ankesagen.\nVidnet V.1 har supplerende forklaret blandt andet, at hun er specialkonsulent hos SKAT. Hun har været sagsbehandler på omhandlede momssag. SKAT har fortsat ikke modtaget det efterspurgte regnskabsmateriale. Hun ved ikke, hvorfra tiltalte har tallene 4.680.000 kr. og 4.077.200 kr. Hun har ikke set bogføringsmateriale eller andet materiale, der kan sandsynliggøre, at tallene er rigtige. Tiltalte har aldrig sagt til hende, at hun har regnskabsmateriale på disketter, som hun ikke kan åbne. Tiltalte har i stedet flere gange sagt, at materialet snart kommer. Hun husker ikke, at tiltalte skulle have nævnt, at der var sygdom i familien, eller at tiltalte havde en depression.\nVidnet V.2 har supplerende forklaret blandt andet, at hans opgave var at udarbejde årsregnskaber. Han forestod ikke bogføringen. Han kan ikke udelukke, at han har indsendt efterangivelser. I givet fald har han forinden forelagt disse for tiltalte. Efterangivelsen for perioden "01-04-07 - 30-06-07" har han udarbejdet. Det var nødvendigt med en efterangivelse, da tiltalte havde bogført moms forkert. Efterangivelsen vedrørte blandt andet salget af erhvervslejligheder i ...1. De i tiltaltes brev af 23. maj 2007 til SKAT anførte tal på 4.680.000 kr. og 4.077.200 kr. siger ham ikke umiddelbart noget. Tallene ligger muligvis delvis til grund for efterangivelsen. Tiltalte havde bogført momsbeløb på "fejlkontoen", der burde have været anført som salgsmoms. Der var vedrørende 2006 en del bilag vedrørende tal, der skulle angives som salgsmoms, hvilket fremgår af en opgørelse, som han har udfærdiget. I opgørelsen er der 12 posteringer for 2006 vedrørende salgsmoms, herunder 6 beløb, der vedrører salget af lejlighederne i ...1. Summen af de 12 posteringer andrager omkring 10 mio. kr. Tallene kan udledes af det materiale, som han modtog fra tiltalte. En fejlkonto er en slags midlertidig diverse konto, hvor beløb kan opføres, indtil der er afklaring af, hvor beløbene endeligt skal bogføres. Fejlkontoen trak ikke moms. Den pågældende kontering er nok årsagen til, at den anførte salgsmoms for 2006 var alt for lav. Tiltalte havde også i tidligere år lavet fejl vedrørende momsangivelser og havde i den forbindelse benyttet fejlkontoen uhensigtsmæssigt. Dette var sket i forbindelse med bogføring vedrørende ejendomshandler. Han har udarbejdet den i ekstraktens side 315 viste interne beregning. Tallene -860.407, -1.376.101, -4.259.399 og -11.192.751 skulle vedrøre størrelsen af momsgælden, men viser reelt ikke noget. Tallene er ikke rigtige. Han har skrevet de rigtige tal på en ny oversigt. De 3 sidste beløb er i den reviderede oversigt blevet klart mindre.\nTiltalte har vedrørende 2006 indberettet klart for små beløb i salgsmoms. Efter bevisførelsen kan det ikke lægges til grund, at de manglende beløb i stedet ved en fejl er fratrukket det indberettede beløb vedrørende købsmoms, og der er herefter godtgjort, at der er unddraget et momstilsvar vedrørende 2006 på 4.676.701 kr.\nNavnlig efter den betydelige forskel i størrelsen af den indberettede salgsmoms og det momsbeløb, der vedrørte salgene af de 6 erhvervslejligheder i ...1 samt tiltaltes manglende relevante reaktion på flere henvendelser fra SKAT, er det bevist, at tiltalte herved har haft forsæt til momsunddragelsen.\nEfter det unddragne beløbs størrelse findes tillægsstraffen jf. straffelovens § 89 i medfør af de i dommen anførte bestemmelser at burde fastsættes til fængsel i 1 år og 6 måneder.\nAnklageskriftet i den relativt ukomplicerede sag blev først indgivet over 5 år efter, at SKAT blev opmærksom på, at tiltalte ikke havde foretaget korrekt momsindberetning, og over 4 år efter at SKAT traf afgørelse herom. Længden af dette tidsrum beror i det væsentlige på myndighedernes forhold.\nLandsretten finder herefter, at fængselsstraffen i medfør af straffelovens § 56, stk. 2, bør gøres betinget på vilkår, som anført neden for.\nTiltalte skal, jf. straffelovens § 50, stk. 2, betale en tillægsbøde, der efter størrelsen af det unddragne beløb, fastsættes til 4.675.000 kr. med forvandlingsstraf som anført nedenfor. Der er ikke grundlag for tillige at gøre bødestraffen betinget.\nByrettens dom i sagen mod tiltalte T ændres, således at tiltalte straffes med fængsel i 1 år og 6 måneder.\nFuldbyrdelsen af fængselsstraffen udsættes og bortfalder efter en prøvetid på 2 år fra denne dom på betingelse af, at tiltalte i prøvetiden ikke begår strafbart forhold samt at tiltalte i 1 år undergiver sig tilsyn af Kriminalforsorgen.\nTiltalte skal betale en tillægsbøde 4.675.000 kr. Forvandlingsstraffen er fængsel i 60 dage.


Video: Træning med Team Køge - Optakt til Newcomers 2014\nVores medlemmer har i alt skrevet 2039790 indlæg i 95519 emner\nVi følger Team Køges atleter til en fællestræning og poseringstræning 6 uger inden Newcomers. Nogle af atleterne fortæller lidt om deres vej til scenen inden teamets coaches fortæller lidt om teamet og om hvordan man finder ud af, om man er i den rigtige klasse.\nDer er leget lidt mere med musikken her end i tidligere videoer.\n3. aug 2014, 10:44\nEndnu engang godt arbejde\nEdit: Måtte lige rette trolden et par gange!\nSidst rettet af ZinK_ 3. aug 2014, 10:57, rettet i alt 1 gang.\n3. aug 2014, 10:47\nZinK_ skrev: Endnu engang godt arbejde\n4. aug 2014, 11:25\nBilledet til artiklen på forsiden er efter min mening ikke så heldigt, det ser ærligt talt ud som om at gutten bagved er ved at tilfredsstille ham foran.. Og så med det ansigtsudtryk.\n4. aug 2014, 11:35\nFår pludselig lyst til at være del af team køge...\n11. aug 2014, 08:31\nHam i den gule tank top. Han ligner da sig selv fra sidste år vis man kigger videoen fra sidst. Forstår ikke man gider stille op, når det ligner man ikke har set skyggen af en håndvægt..\n11. aug 2014, 09:06\nSkræmmende at tænke på hvor lavt standard egentlig er blevet! Godt nok ærgerligt, at det er så nemt at stille op!! Burde være nogle krav. Men de tjener vel godt på kontingentet, som folk betaler for at stille op\n11. aug 2014, 09:24\nJaa det er rigtigt.. Det nok også derfor der er så mange tilmelde NC. Personligt ville jeg aldrig stille op, vis jeg viste jeg var langt fra ens konkurrenter


Oprindelse af " kicker " med henvisning til uventet situation eller detaljer | Complex Solutions\nOprindelse af “ kicker ” med henvisning til uventet situation eller detaljer\nHvordan kom denne brug af ordet kicker ind på det engelske sprog, og er dets anvendelse lokaliseret til en hvilken som helst region?\nEn uventet situation eller detalje.\nJohn ønsker at klatre op på væggen, men kicker er, at det er tredive meter høj.\nHer er kicker : min trøje, der kostede hundreder af både dollars og timer, passer ikke. Ærmerne er godt seks inches for korte … Her er kicker til kicker : Jeg er ligeglad.\nKicker , som i “her” er kickeren “, kommer sandsynligvis fra poker. kicker er et kort, der bruges til at bryde bånd i hænder af samme rang. Oprindelsen til det kortets navn (og hvordan det er relateret til andre kick idiomer ) er sværere at bestemme.\nNgrams , uanset hvor tvivlsom det er, synes at antyde, at udtrykket er relativt nyt:\nPoker har en rig historie med slang , og flere andre objektive kort har specifikke navne såsom river , turn , et al. Andre pokerrelaterede idiomer inkluderer up the ante , play your cards right , raise the indsats , wild card og andre.\nDet kan også være relateret til “få et spark ud af noget”.\nDet kan også vinde valuta fra tilknytning til ” sparke røv / bagside ” , selvom jeg ikke ville ‘ t foreslår det som en oprindelse.\nNgrams-diagrammet stemmer overens med oprindelsen i poker; Texas Hold-em ‘ s stigning til fremtrædende plads (og med det, kickeren), ser ud til at sidestille ordets stigning.\nDet er svært at sige, men det ser ud til at være en relativt ny sætning, der stammer fra USA og dateres tilbage til anden verdenskrig.\nField artillery journal: Volume 32 , Field Artillery Association (US), 1942 :\nItalienerne rejste sig hurtigt – alle halvtreds – kaptajnen i spidsen. Nem fangst, var ikke det? Kickeren er, at et par minutter senere så de en anden italiensk soldat komme til deres linjer og holdt sine bukser. Han blev optaget og måtte forklare. Dette var hans forklaring: “At være den ordnede kaptajn, du har fanget, …\nBillboard magazine 14. oktober 1944 :\nMen den virkelige kicker i historien kom ind, da det blev lært, at Atlantic Refining gennem Ayer har en kontrakt om at udsende et andet holds spil over WTAM i Cleveland. Derfor er det indlysende, at det vil gøre alt, hvad det kan, for at klippe …\nDet bedste fra Yank: hæren ugentligt , Råd om bøger i krigstid, 1945 :\nom aftenen en sort “fløjlskede, skitseret i stråle ved dens lave dekolletage.” Det er her kickeren er , i den “decolletage” jive. Det betyder, at den er skåret væk, hele vejen ned foran.\nNew York Times filmanmeldelser: bind 4 , 1949 :\nRobert Walker spiller wastrel med næsten lige så stor autoritet som Mr. Lancaster gør sit protektor. Den eneste rigtige kicker i historien kommer dog fra din egen spekulation om, hvor længe Mr. Lancaster vil stille op. .\n(Nogle senere: 1952 , 1953 , 1954 , 1955 , 1958 .)\nBemærk: de fleste af disse er uddrag, så Google Books “-datoer kan ikke let bekræftes. En 1944 er i fuld visning og bekræftet.\nKunne dette være fra amerikansk hærsslang eller et journalistikudtryk?\nIfølge Probert Encyclopaedia :\nKicker er Amerikansk og canadisk slang for en skjult og ugunstig faktor, såsom en klausul i en kontrakt.\nKicker er amerikansk slang for en kliniker.\nKicker er amerikansk slang for noget spændende.\nKicker er amerikansk slang til udlån gebyrer.\nKicker er poker-slang for kortet i ens hånd, der bruges til at bestemme uafgjort, det højeste ikke-scorede hårdt i ens hånd.\nDer er en hel del som “den rigtige kicker i historien” og Journalistik.co.uk “s ordliste siger:\nKicker – Den første sætning eller de første par ord i en historiens bly, indstillet i en skriftstørrelse, der er større end historiens brødtekst.\nJeg tror, det danske ord “kigger” for “se på” måske har noget e relevans. Måske. Jeg tror her at “se på” menes i betydningen “at overveje” eller “at lægge mærke til”.\nHer er en udtale af ” kigger “på Forvo. For mig lyder det identisk med” kicker “. Men det kan være en bekræftelsesforstyrrelse fra min side.\nDette ville forklare brugen i poker for at henvise til kortet, der skal “ses på” eller “overvejes”, når man bryder et uafgjort.\nJeg tror, det måske også har haft en brug svarende til, når man på mindst amerikansk engelsk siger “Se, …”, “Nå se, …” eller “Men se, …” for vægt, inden vi fortsætter med at gøre et kort eller hurtigt punkt i resuméet.\nF.eks. ”Se godt, jeg er virkelig ligeglad.” Her ser det ud til at have en vis hensigt at antyde, at dette skulle løse problemet ved hånden og måske fungere som en “kicker” eller det mest relevante punkt.\nJeg vil undersøge dette yderligere og måske se efter flere beviser til at bakke mig op eller på anden måde.\nJeg tror, det har at gøre med det faktum, at et spark får dig til at hoppe fra dit sæde. Så en kicker ville være noget, der , i betragtning af dets uventede eller overraskende værdi, ville have den samme effekt.\nJeg tror ikke udtrykket stammer fra poker, men ins tead at poker lånte udtrykket fra en mere generel betydning.\nFra 1903: Hvis der ‘ er alt, der gummer livets kort, er det ‘ en kicker . Det var sandsynligvis før ” Texas Hold ‘ em poker ” blev en etableret betegnelse, men det indikerer en tidlig tilknytning til kortspil.\nMåske tager jeg ‘ fejl, men det ser ud til, at livets kort i denne sætning er en metafor relateret til livet og alle dets komponenter, snarere end et egentligt kortspil, og at kicker , som den tie-breaker det er i poker, kunne have været et hvilket som helst andet ord og at dets anvendelse i forhold til livskort kun er en tilfældighed. Eller måske var det meget smart ordspil, og jeg savnede det bare 🙂\nDet ‘ er et job at sige. Personligt synes jeg ” kicker ” i poker er mere en hentydning til ” lurende overraskelse ” af kort, som overfladisk ikke havde nogen værdi i forhold til hånden. At ‘ stemmer overens med den dominerende C19-betydning af ordet, hvor ” en kicker ” var næsten altid en hest der undertiden sparkede (hvilket måske ikke fremgår af en overfladisk undersøgelse). Alt, hvad jeg vil sige er, at selvom vi har tendens til at tænke ” blandede metaforer ” er almindelige, at ‘ s kun fordi de har tendens til at skille sig ud og blive bemærket. Den ene havde allerede ” tandkød op “; det virker lidt usandsynligt, at der var tre metaforer i en sætning.\nFor hvad det ‘ er værd (godt, ikke meget) , taleren for 1903 citatet er statsborger fra Texas. En anden novelle i den cowboybog indeholder en masse [stud-] poker.\nFloyd ' s Cyklusdetekteringsalgoritme | Bestemmelse af startpunktet for cyklus\nHvor ofte skal klippebladene slibes?


Gratis fuld fungerende prøveperiode\nForum Forside » Madopskrifter.nu » Forslag & Tips » Gratis fuld fungerende prøveperiode\nIndsendt 02-02-2009 10:40:42\nSidst logget på: 12-12-2010 18:04:04\nIndlæg: 4, Besøg: 1.240\nJeg var ude og lede på internettet efter et site der kunne lave indkøbslister, tømme køleskabet, vise detaljerede opskrifter og faldt over jeres site.\nNu har jeg gennem tiden købt meget junk på internettet, så jeg vil være sikker på at jeg får det rigtige produkt inden jeg betaler for noget som helst.\nSå det var lige før jeg ikke betalte den lille slat penge det koster at prøve i 30 dage, og det ville være synd, for det viste sig at jeres produkt i den fulde version var lige det jeg ledte efter.\nMit forslag er at i laver en gratis prøveperiode på den fuldt fungerende funktion på eks. 30 dage. Så vil i få fat i de brugere der leder efter gratis software, og som efter de 30 dages prøvetid vil bliver afhængig af jeres site og uden at tøve vil betale for et års abonnement.\nIndsendt 02-02-2009 13:35:13\nSidst logget på: 04-04-2020 10:17:51\nIndlæg: 255, Besøg: 2.161\nTak for din positive feedback. Det er altid rart at høre, at det som vi nu efterhånden har brugt mange tusinde timer på at udvikle, kan anvendes ude i de små hjem.\nProblemet med en gratis prøveperiode er, at vi risikere at få en masse junk i vores bruger database, da der jo så er mulighed for bare at oprette sig med en ny mail adresse, og så få nye 30 dage gratis adgang.\nDet er jo næsten muligt at afprøve alle funktioner, inden du køber et abonnement, blot du registrere dig. Du kan se en komplet list over de ekstra funktioner du får, når du køber et abonnement her.\nBrugeren har jo også mulighed for at oprette en enkelt opskrift, og derved udløse 30 dages gratis fuld adgang til alle funktioner.\nVi vil dog nok engang i fremtiden køre nogle kampagner, hvor vi vil sende mails ud til vores eksisterende registrerede brugere, og give dem en begrænset gratis periode.\nJeg kan også oplyse dig om, at vi meget snart har en aftale i hus med Torvet.dk, om at alle Torvets.dk's kunder kan anvende Madopskrifter.nu helt gratis, men det kan du læse mere om senere på ugen.\nIndsendt 02-02-2009 16:24:11\nJeg kan godt forstå at i ikke vil have junk ind i databasen, men for mig var det præcis de features jeg fik som betalende medlem jeg gerne ville prøve.\nHvis i bandt kontoen op på unikke email adresser, og evt. kun 14 dage så tror jeg at "snydere" hurtigt blev trætte af at ændre email-adresser.\nHar allerede anbefalt jer til flere, men de vil jo også gerne prøve en fuld madplan.\nJo hurtigere i kan få dette geniale site udbredt, jo bedre for os alle.\nForum Hop... ---------------- Forum Forside Søg Medlemsliste Kalender Hvem Er Online ---------------- Madopskrifter.nu |-- FAQ |-- Forslag & Tips |-- Brugerguides Hjemmelavet mad og erfaringer |-- Alt om grill og BBQ |-- Køkkenudstyr & Køkkenmaskiner |-- Retter og opskrifter |-- Råvarer Drikkevarer |-- Øl, vin, kaffe, sodavand, whiskey osv. Færdiglavet mad - Spise ude eller tag med... |-- Restauranter |-- Færdigretter fra supermarkedet Køkkenhaven & Drivhuset |-- Køkkenhaven |-- Drivhuset Vægttab & Slankekure |-- Slankeprodukter & Helsekost |-- Dit Vægttab |-- Mad og motion Andre Emner |-- Madopskrifter.nu på iPad/iPhone, Android og... |---- iPad support |---- iPhone support |---- Android support |---- WP Support |-- MadBlogs App |-- Foto af mad |-- Alt mellem himmel og jord |-- Testeren |-- Fødevareallergi Alle tider er GMT +1:00, Tiden er nu 4:09\nEksekvering 0,016. 16 forespørgelser. Kompression Slået Fra.


American Wheels Aalborg - The Mercurys\nDu er her: Forside » Klubbens biler » The Mercurys\nCougar Coupe '68\nMercury er et mærke under Ford Motor Company, som markedsføres i klassen lige under luksusbiler. Det kan sidestilles med General Motors Buick (og tidligere Oldsmobile) og DaimlerChryslers Chrysler mærke. I dag er alle Mercury modeller baseret på Ford platforme.\nMercury navnet stammer fra "Gudernes budbringer" i den romerske mytologi, og i de tidligere år blev mærket kendt for deres performance, som kort blev genindført i 2003 med Mercury Marauder.\nMercury mærket er markedsført i USA, Mexico, Puerto Rico, Jomfruøerne og i Mellemøsten. I 1999 blev Mercury modellerne omdøbt til Ford i Mexico og Canada, med undtagelse a Grand Marquis i Canada, som forblev Mercury. Mercury blev relanceret i Mexico i år 2000.\nMercury var en selvstændig division under Ford indtil 1945, hvor den blev fusioneret med Lincoln og dannede Lincoln-Mercury Divisionen, i hvilken Ford håbede at mærket i højere grad ville blive anerkendt som en "junior Lincoln" i stedet for en luksuriøs Ford. I 1949 introducerede Mercury den første af deres "new look" integrerede karosserier, samtidig med at også Ford og Lincoln radikalt ændrede deres designlinier. Mercury lavede endnu en modernisering af designet i 1952. I 1958 blev Lincoln-Mercury Divisionen sammenlagt med det uheldige Edsel mærke, og dannede Mecury-Edsel-Lincoln Divisionen. Siden afviklingen af Edsel i 1960, har den heddet Lincoln-Mercury Divisionen.\nLigesom Edsel, er Mercury blevet opstartet helt fra bunden, i modsætning til eksempelvis Lincoln, som blev overtaget som et eksisterende firma. Mercurys glansperiode var i 1950'erne, hvor mærket havde succes med deres formel til at strække og sænke eksisterende Ford platforme.\nMærket har ændret sig adskillige gange gennem historien. Gennem 40'erne og 50'erne bevægede mærket sig mellem at være en forstørret Ford eller en formindsket Lincoln til sågar at have deres egne karosseri designs. Fra den sidste del af 50'erne og op gennem 60'erne og 70'erne, begyndte Mercury at adskille sig fra Ford, og tilbød flere modeller med forskelligt udseende, såsom Turnpike Cruiser, Park Lane, Cougar og Marquis. I den sidste del af 70'erne og gennem 80'erne, slog Mercury dog atter pjalterne sammen med Ford, hvilket deres image kom til at lide under.\nMercurys salg toppede i 1978 med mere end 580.000 solgte enheder og igen i 1993 med 480.000. Siden da er salget faldet med mere end halvdelen til rundt regnet 200.000 biler om året. I midten af 90'erne fik mærket en del gratis reklame, da country stjerne Alan Jackson hittede med et cover af K.C. Douglas' "Mercury Blues", som forherliger mærkets produktlinie.\nMercury har haft enkelte modeller, som ikke har været baseret på amerikanske Fords, men i stedet delt platform med andre biler solgt på det nationale eller verdensomspændende marked. Disse inkluderer Capri Convertible, som delte komponenter med Mazda 323, dog uden at være ligeså populær, Mercury Tracer, som var en mexicansk-bygget Mazda 323 hatchback og senere bygget på Ford Escort, Mercury Villager, hvis navn tidligere var brugt til en luksus stationcar, men nu var en mini-van delt med Nissan, som solgte deres version som Quest, og byggede drivlinier for begge, Mercoury Cougar, baseret på Ford Contour/Mercury Mystique/Ford Mondeo platformen, men kun tilbudt i en 2-dørs hatchback, som havde et skarpere design end de mere mondæne sedan'er. Desuden den tyskbyggede Mercury Capri i 70'erne, før den overgik til Ford Fox platformen, som en tvilling til Ford Mustang. I 1971 solgte forhandlerne også den eksotiske sportsvogn De Tomaso Pantera, som havde en Ford V8-motor.