Mikkel C. | #bogsnak | Side 2\nForfatter: Mikkel C.\nfebruar 9, 2019 februar 11, 2019 / Mikkel C.\t/ 3 kommentarer\nJeg blev interviewet af IFLA (en slags biblioteks-FN) i den forgangne uge om e-lån i Danmark, og det mindede mig om, det er længe siden, jeg har skrevet en status her på verdens bedste blog. eReolen har udviklet sig helt skørt siden sidst, og jeg vil her give en introduktion til, hvad der er sket, hvorfor det er sket, og hvad det betyder for dig som læser eller som forfatter. Noget af det mere vilde, der er sket, handler om netlydbøger, og det bliver emnet for en senere blogpost.\n2018: Rekordår. Igen.\nMan skal skryde, mens man kan, har jeg lært, så her er det: 26% fremgang på det hele! I 2017 så vi en stigning på 18%, så det går godt. Send flere penge!\nSom søjlediagrammet herover viser, overhalede lydbøgerne ebøgerne allerede i 2014 og har ikke siden set sig tilbage, men ebøgerne er begyndt at følge nogenlunde den samme stigning i procenter som lydbøgerne. Det glæder en purist som mig, der synes, folk skal læse og ikke lytte. Jeg har flere gange på saglig og faglig vis omtalt lydbøger som vingummi fra Satans slikbutik, men som nævnt mere om det i en senere blogpost.\nDet nemme svar for 2018 er selvfølgelig, at næsten alle de store forlag vendte tilbage efter to års pause: Gyldendal, Rosinante, Modtryk, Alvilda, Politikens Forlag, GAD’s Forlag. Det har gjort vidundere ved udbuddet af titler.\nVi gør det samme som altid med tilgængeligheden. De nye, populære bøger er sværere at få fat på, men de er der dog, og erfaringsmæssigt har vi brug for det bling-bling i vinduet, før vi kan få fat i borgerne og gøre, hvad vi gør bedst: Låne dem noget andet end titlerne i boghandlerens vindue.\nDen anden forklaring er, at formidlingen er blevet endnu bedre. Den var god i forvejen. 30% af vores brugere svarede i en 2017-brugerundersøgelse, at de brugte vores apps til inspiration og ikke nødvendigvis lån. Men nu ser man også forlagene selv gæsteformidle og lave særlige eReolen promo’er – fx Theis Ørntofts ”Solar.”\nFlere titler, flere brugere: I 2016 havde vi 337.000 borgere, der lånte et eller andet mindst én gang. I 2017 var det 367.000, og i 2018 pludselig 442.000! Det er faktisk en ret vild offentlig, digital succes og nu uden de sædvanlige skænderier, der følger af offentlige myndigheder, der laver noget, folk kan lide. Tænk DR.\nHvorfor al den kærlighed lige pludselig?\nDet hænger sammen med udbuddet af titler. Der er nu rigtig mange titler, og de kommercielle tjenester har bidt sig fast. Det betyder, at eReolen for sin del har kunnet dreje væk fra de mere hotte titler uden at forringe brugeroplevelsen, mens der er et solidt digitalt, kommercielt marked for netop de hotte titler, så der er digitale læsningstilbud til alle smage og slagser. Det betyder også, at forlagene ikke behøver være så tøvende over for eReolen længere. Omsætningen dér skader ikke den kommercielle del og omvendt. Det er ren flødeskum for alle!\neReolen er særligt god til børn og unge. Biblioteket kan få de små og store poder til at læse. eReolen GO! – vores frontend for de 7-14-årige – går sin solide sejrsgang rundt i landets kommuner. Med GO! bliver hele skoler tilmeldt, og så kan lærere og elever tilgå tjenesten med UNI-login, som de fleste kan i hovedet. eReolen GO! erstatter ikke læringstilbuddene i skolerne – de såkaldte didaktiske systemer. Det er et tilbud om lystlæsning i læsebånd og i lektiecafé og efter skole.\nSom man kan se herunder, læser de kære små i stedet for at lytte. De siger nej til Djævlens candyfloss! Der er håb forude. Som man også kan se, drives lystlæsning i skolen og ikke derhjemme. Tjek lige forbruget i sommerferierne. Der er – som min chef siger, når noget er en uomtvistelig katastrofe – et stort potentiale her. Tænk, hvis vi kunne få læsning ind i de små hjem via smartphones og tablets!?\nI januar 2019 fik vi et nyt skud titler, da bl.a. People’s Press også kom på efter at have været ude siden 2016. Nu er der 53.000+ titler på eReolen. Jeg kan huske, da der var 1.575. Det var i 2013 og ikke et godt år, kan jeg godt afsløre.\nFor vores partnere på de mellemstore og små forlag inkl. en ordentlig spand talentfulde selvudgivere er det selvsagt nye tider. Det er noget nemmere at blive set blandt et par tusind titler end 50.000. Og hvad hvis vi når 100.000? Man kan ikke længere regne med at blive udstillet på eReolen. Der er simpelthen så meget at tage af, selvom der skrives formidlingsartikler og laves karruseller hele tiden.\nSom forfatter og lille forlag bliver udfordringen som altid at få opmærksomhed, og her ville jeg satse på at koble mig på dels formidlingsårshjulet eller få egne ideer til kreativ formidling, for redaktionen får dagligt emails med: ”Hej, jeg hedder Henning Håbefuld Forfatter, og jeg har skrevet denne her, som er rigtig god.” Det drukner i mængden. Det betyder også, man bliver nødt at lave sin egen markedsføring og så linke ind til eReolen, hvis man vil læses dér.\nMan vil også se, bibliotekerne samle formidlingen mere på tværs af kanalerne. I København fx har vi på Hovedbiblioteket de samme temaer i udstillingsområderne som på eReolen. Det bliver også tænkt ind i de tilbudte arrangementer, og snart får vi ny player/reader til eReolen – ja, med sleep timer! – og de vil kunne afvikle ebøger og netlydbøger i biblioteksappen, hvor også arrangementer i biblioteket fremgår. Det giver biblioteket hidtil usete muligheder for formidlingsmæssige røde tråde i alt, hvad man gør.\nVi er også begyndt at tilbyde faglige podcasts, og vi har fået nye apps og ny hjemmeside og og og … men så bliver det her for langt. Download eReolen og gå glad i gang. Der er SÅ meget at tage fat på. Der skal dog helt sikkert til sidst lyde et shout out til lytteklubben på Facebook. Det er et sjovt og uhøjtideligt forum, hvor man kan dele anbefalinger, få svar på tekniske spørgsmål osv. Ja, folk lytter dér i stedet for at læse, og det burde straffes hårdt, men det er stadig bedre end at se “Besat af bad boys 2” på TV3 🙂 Redaktionen samler engang imellem anbefalingerne, og så får de deres egen karrusel på eReolen.\nMikkels Top-3 fra 2018\ndecember 29, 2018 december 29, 2018 / Mikkel C.\t/ Skriv en kommentar\nSå blev det min tur til at lave top-3. Du kan læse Lisbets her.\nJeg har ikke fået læst nok i 2018. Dér. Jeg sagde det. Jeg kommer til at tage voldsom revanche i 2019. Hvis du heller ikke får læst nok, så læs Ries guide her. Lidt blev det da til. 26 i følge Goodreads. Alt for lidt, men nok til en top-3.\nJeg har delt det op i skønlitteratur, filosofi og almindelig faglitteratur pga. mine fjogede læsevaner.\nDavid Benioff: “Tyvenes by.” Politikens Forlag. 2008. 283 sider.\nJeg faldt over “Tyvenes by” i forbindelse med et Young Adult-projekt, Josephine – min 15-årige – og jeg havde over sommeren. Bogen blev voldsomt pushet på bloggen Better Novel Project, så jeg samlede den op, slugte den, gav den til Josephine, som også slugte den, og vi var begge vilde med den. Young Adult er den vist ikke helt. New Adult, måske. Den er i hvert fald brutal. Det er historien om teenageren, Lev (angiveligt David Benioffs bedstefar), der under den tyske belejring af Leningrad bliver arresteret for at plyndre liget af en Luftwaffe-pilot og havner i fængsel. Her møder han den unge, belæste, skakspillende, kvindebedårende og generelt livsnydende kosak, Kolya, der sidder inde for desertering. Det umage par får mulighed for at undslippe summarisk henrettelse, hvis de kan finde et dusin friske æg til kommandantens datters bryllup, og det sender dem på en nærmest post-apokalyptisk tur gennem et desperat Leningrad og ud af byen i armene på den tyske hær. Sardonisk morsom, skånselsløs, galgenhumoristisk og fængende. Vi læste den i hedebølgen på Nyborgs strande og på københavnerferie i skønne AK’s Nørrebro-lejlighed.\nÆrefuld andenplads går til Signe Langtved Pallisgaards “Alle de liv.” Jeg anmeldte den her.\nMin selvhjælps-craving slog over i august 2018, og jeg begyndte at sluge bøger om buddhisme og stoicisme. Medblogger Rie fangede min nye ro på nedenstående billede fra en SAS-maskine til San Francisco.\nDe esoteriske og mystiske aspekter af buddhisme lader mig kold, men herudover synes jeg egentlig, de fuldstændigt har regnet den ud. Der er kommet et væld af titler om en mere vestlig, sekulær buddhisme, hvor man ikke har brug for orange klæder eller tiggerskåle eller enkeltbillet til Tibet, men kan nyde alle fordelene ved et mere afklaret og roligt forhold til verden og tilværelsen som sådan. De fysiske og mentale fordele ved meditation fx er nu så veldokumenterede, at meditation er blevet mainstream i både Silicon Valley og i de amerikanske elitestyrker.\nDan Harris: “10% Happier.” It Books. 2014. 256 sider.\nDan Harris siger måske ikke danskere så meget – mig selv inkl. – men han er en berømt, amerikansk journalist, krigskorrespondent og studievært på ABC News. Han har dækket alt fra 11. september til Katrina og været udsendt til Irak og Afghanistan i mange omgange. Hjemme fra krigszonerne søgte han at selvmedicinere adrenalin-afhængigheden med et stort kokain-forbrug, og i 2004 fik han et angstanfald for rullende kameraer. Det sendte ham helt konkret i behandling og mere overordnet på en lang rejse i den enorme selvhjælps-industris mange tilbud. Pga. sit navn havde han nem adgang til “rockstjerner” som Eckhardt Tolle (”Nuets kraft”) og Deepak Choprah (en million titler). Harris’ beskrivelser med disse ikoner er urkomiske. Han møder også den buddhistisk inspirerede psykoanalytiker, Mark Epstein, og via ham hele kredsen bag den nye, amerikanske, sekulære buddhisme; Joseph Goldstein, Jack Kornfield, Sam Harris osv. Dan Harris skriver med stort vid og selvindsigt og en god portion selvironi, hvordan kuren for misbrug og neuroser giver nye problemer, og hvad man kan forvente fra buddhistisk praksis; helt præcis en ordentlig bunke helt friske spørgsmål. Dan Harris har jeg læst her i december på min Kindle bl.a. på en weekendtur til London.\nÆrefuld andenplads går til Robert Wrights “Why Buddhism Is True.” Tung, evolutionær-psykologisk gennemgang af centrale dele af den buddhistiske filosofi, og hvordan den er – eller kan være – løsningen på de tankesæt, vi er født med, og som gør os ulykkelige.\n“God mad let at lave.” Lindhardt & Ringhof. 2. udg. 2016. 759 sider.\nYES! Man skal være ærlig, og eftersom jeg blev skilt i 2018 og pludselig skulle lave mad til mig selv og to terrorøgler i langt højere grad end tidligere, blev dette fremragende værk en god ven. I mine forvirrede 20’ere gik jeg på kokkeskole, men det var lidt før Trojas fald, og i 2018 har jeg slået alt fra frikadeller til kartoffelsalat op. Jeg føler, jeg bestod den lille ledvogterprøve i køkkenet i løbet af året og er gået videre til en anden klassiker; Karolines bedste opskrifter gennem årene i handy hardback. I efteråret kunne jeg servere ‘Sorte gryde’ for mine overnattende indflytterfestgæster, og det er kun et kvart århundrede siden, jeg lavede den sidst. Den holder i øvrigt stadig! Jeg brugte “God mad let at lave” mest, så den får prisen. I julegave fik jeg en stor bagebog OG en spritny notesbog til opskrifter (jo, jeg har et mildt misbrug af notesbøger) af min søde kæreste og hendes forældre, så 2019 bliver fyldt med kikset bagværk og masser af aftensmad med mælkeprodukter …\nÆrefuld andenplads går til Ryder Carrol’s “Bullet Journal.” Carrol er den originale designer, og bullet journals er bare … dybt, mandigt suk.\nI 2019 skal jeg nå 36 bøger, hvoraf mindst de 12 skal være skønlitteratur. Godt læseår til dig og dine herfra!\nEn pige og hendes magiske pony – Vigga & Luna og læsning med 8-årige\ndecember 12, 2018 / Mikkel C.\t/ Skriv en kommentar\nVigga kæmpede for at komme fri af mudderet. Det hjalp ikke.\n”Nåå, er du ude for at tage billeder igen?” Spurgte konen.\nDe kom begge to tættere på. Vigga opgav at komme fri. Hun var fanget. Hun kunne ikke gøre noget. Hendes hjerte hamrede.\nBonden og hans kone stoppede en meter fra Vigga. De virkede høje og truende. De var meget vrede.\nDu skulle ikke blande dig i ting, der ikke kommer dig ved,” hvæsede bonden.\nJep, det går voldsomt til i bind 3 af Lise Bidstrups serie om Vigga & Luna: “Bondemanden.” Mathilde – min fantastiske 8-årige – og jeg er ikke helt sikre på, det kommer til at gå godt denne gang. Vi har allerede været meget igennem med den ukuelige hestepige, Vigga, og hendes magiske pony, Luna. I bind 1 var de oppe mod en ganske ondsindet dyrlæge, og i bind 2 var det en afstumpet, russisk cirkusdirektør, der lod sin stjernehest gå i manegen trods skader.\nJeg skal indrømme, jeg har været en sjuft. En lømmel næsten. Der blev i sin tid læst meget med Mathildes storesøster, Josephine, der optræder i lidt yngre udgave på bloggens forsidebillede og i øvrigt her og her, men med Mathilde har jeg til dels forsømt mine faderlige forpligtelser. Sådan er det jo. Man er over barn nr. 1 som en curling-høg; biodynamisk grøntsagsmos, bæredygtige træklodser og masser af pædagogiske billedbøger. Barn nr. 2 glemmer man på fødegangen, ingen tager billeder, de surfer hævnporno og ekstremistisk propaganda på ipad’en uden opsyn og vokser sig blege og usunde på en diæt bestående af kyllingenuggets og bland-selv slik. Arj, okay, så slemt er det heller ikke, og der er også lyse sider. I foråret blev Mathildes forældre separeret, og hendes elskede storesøster tog på en fancy efterskole. Begge dele var gode ideer, men det er hårdt for en 8-årig. Til gengæld har hun nu to topmotiverede curling-høge i 9/5-ordning og begges udelte opmærksomhed, så der er bliver dæleme læst, spillet spil og julehygget!\nMathilde og Store Vuffi. Det er Store Vuffi til højre.\nMathilde og jeg er i en slags præ-Harry Potter fase. Jeg kan ikke huske, hvornår Josephine og jeg gik i gang med den forældreløse troldmandslærling, men det er jo en magisk tid (ha ha!), for der er års enestående læseoplevelser dér, hvor man behøber at bekymre sig om intet andet. Var hun 10 måske? I mellemtiden skal vi finde noget, der er udfordrende og fængende, men også hyggeligt og til fælles glæde. Og valget er altså faldet på Vigga & Luna-serien fra Tellerup.\nMathildes dom er, at bøgerne er sjove og spændende. De har uhyggelige øjeblikke, men på en dejligt gysende og ikke en dårlig, kan-ikke-sove måde. Vi skiftes til at læse en side, og så er der til fire sessioner i en bog. Sværhedsgraden ligger omkring lix 20-25, og det skulle være passende for 4. klasses-elever, men ligger smukt til en godt læsende 2. klasses-elev. Hun skal koncentrere sig og kløjes i et ord eller to, men ikke så meget, hun mister lysten.\nVigga er en ukuelig dyreretsforkæmper, og i bind 1 får hun sin magiske pony, Luna, som er ganske bittelille, men når man trykker på en halvmåneformet aftegning i dens pande, popper den op i fuld størrelse. Det fører til en del slapstick-komedie, når Vigga kommer til at røre ved halvmånen på et lille fly-WC i 2’eren, eller når de sammen totalhavarerer onkel Niels’ badeværesle i 3’eren. Mor og far ved intet om Luna, så der er et element af hemmelig superhelt. Mathilde kan godt lide, de altid har en sag, de skal løse. Hun brugte 2’eren til en boganmeldelse i skolen, og det fik os gerådet ud i en diskussion om helte og skurke, konflikter og plot, karakterer og miljø. Jeg glemmer nogle gange, hun kun er 8 …\nDer er otte bind i serien, og vi skal læse alle sammen. Vi har de første seks foreløbigt. Fysisk er de i solid hardback med en fin helsides-illustration pr. kapitel. De ligger på en +70 sider, men med stor, tydelig font. De kan fås på eReolen, eller de kan købes hos forlaget. I øjeblikket er der en “fem for 300 kr.,”-kampagne, og så får man ebogen med i købet. Det ville udgøre en helt glimrende julegave, synes Mathilde og hendes far 🙂\nnovember 24, 2018 / Mikkel C.\t/ 5 kommentarer\nseptember 16, 2018 september 16, 2018 / Mikkel C.\t/ 2 kommentarer\nLøst og fast om erotisk litteratur og anmeldelse af “Kendras blind date” af Ella-Maluca Floyd\nDet var en mørk og stormfuld aften. Jeg ville have været i fitness-centeret, men min sølvgrå Jaguar XF10 stod i garagen med fladt bagdæk. Da jeg kom tilbage fra marinaen tidligere i dag, fik jeg tvunget hende ind i et hårdt og skarpt sving op i indkørslen, og vi ramte lige akkurat den skarpe stensætning, der markerer grænserne om min store villa ned til havet. Jeg elsker hendes dybe spinden og pludselige brøl, når jeg rammer speederen helt rigtigt. Det var punkteringen værd! Selvfølgelig har jeg alt det rigtige udstyr herhjemme, men jeg kan godt lide at være i centeret og beundre de unge pigers spændstige kroppe, mens de sukker og sveder i træningsmaskinerne. Endnu bedre kan jeg lide deres lystne blikke på min unge, solbrune, muskuløse krop. Oh, well. En hjemmeaften så. Troede jeg i al fald, men jeg skulle blive klogere. Jeg stod nøgen foran klædeskabet og skulle til at vælge shorts, da det ringede på døren. Fordømt! Jehovas Vidner sikkert. Eller Dyrenes Beskyttelse. Som om jeg ikke giver nok af min millionformue til velgørende formål. Jeg trak hurtigt et kraftigt, hvidt håndklæde om livet og gik ud for at åbne døren, og dér stod hun. Purung skønhed skruet ned i en helt kropsnær, sort kjole. Lange ben, smal talje, tykt, bølget, ravnsort hår draperet over fyldige bryster, som kjolen knapt kunne holde inde. Hendes store mørkegrønne øjne naglede mig til stedet, og mit badehåndklæde begyndte at bevæge sig, selvom jeg stod helt stille. “Jeg har skrevet en bog,” sagde hun med dyb, hæs stemme, og for mit indre blik så jeg en panter cirkle sit bytte. “Vil du anmelde den på din blog?”\nJa, det vil jeg da gerne, selvom jeg ikke helt fik bogen “Kendras blind date” i hænderne som ovenstående antyder. Lad os overlade konstruktionen af litteratur til de professionelle … men det er jo så bare ikke det, der sker. Og slet ikke den erotiske slags, og det er dét, blogindlægget i dag handler om.\nJeg er ikke målgruppen, og erotisk litteratur er slet ikke mig. Nej, jeg har ikke finere hobbyer eller mere sofistikeret smag. Det siger mig bare ikke så meget, men jeg har ændret syn på genren en lille smule efter ”Kendra.” Som bogmenneske og som professionel del af både eReolens bro og maskinrum har jeg naturligvis fulgt genrens opblomstring og sejrsgang, og jeg har opdaget en potentielt katastrofal misforståelse på eReolen, men mere om det nedenfor.\nNB: Hvis noget i nedenstående synes respektløst, arrogant eller på anden måde dumt og irriterende, er det sikkert tilsigtet, men det er ikke ment grimt. Jeg synes, folk skal gøre nøjagtigt, hvad de har lyst til, så længe de ikke skader sagesløse, og jeg har kun respekt til overs for kreative mennesker og dem, der nyder deres kreationer!\nErotisk litteratur for dummies (dvs. mænd)\nHvis du ikke havde regnet ud fra den håbløse prosa, at indledningen var fra bloggerens selvironiske pen, så kunne du regne det ud fra, at det hele blev set fra en mands synspunkt. Erotisk litteratur er fyldt med unge, lækre kvinder og rige og også lækre mænd, men genren er mestendels af og til kvinder. Jo, den er. Erotisk litteratur er lige så gammel som … nå, ja … litteratur. Tænk fx på Højsangen i det Gamle Testamente – faktisk er det Gamle Testamente fyldt med snavs; voldtægt, snigesex, incest og ofte i kombinationer. Som ung klassisk-sproglig blev jeg udsat for Sapphos lyrik fra det antikke Grækenland fra samme tidsperiode. Hun digtede i det 6. århundrede f.v.t. om kærlighed til andre kvinder fra sit hjem på øen Lesbos, og, ja, det er derfra, vi har begrebet ‘lesbisk.’ Dette var en serviceoplysning fra Bogsnak.\nSappho: “Som det liflige æble, der rødmer på toppen af grenen, på den øverste top, og som æbleplukkerne glemte, nej, de glemte det ikke, de magted’ blot ikke at nå det.” (Fragment 105a)\nFor den moderne erotiske litteratur har vi jo klassikere som “Lady Chatterleys elsker,” “Krebsens vendekreds,” “Venusdeltaet” osv. osv. Faktisk husker jeg min egen – meget teoretiske, meget lidt hands-on – tween-introduktion til det modsatte køn som en tåget blanding af udvalgt skønlitteratur fra bogreolerne derhjemme og lingeri-siderne i Daells Varehus katalog. Man kan forestille sig, intenettet har ændret ét og andet dér, men tjek lige hvor veljusterede og velfungerende os fra den generation er, ikke, Jan? Og møgsexede selvfølgelig! Nåmen, mit fokus her er på den bølge af litteratur, vi fik efter ny-klassikeren “Fifty Shades of Grey,” som vendte op og ned på alting.\nHer er de så. Alle 50 nuancer af grå. Eller Grey, om man vil.\n“Fifty Shades of Grey” er både den erotiske litteraturs og selvudgiver-segmentets største succes til dato med 125 mio. solgte eksemplarer og tre film foreløbigt. Så populær er den, at forfatteren gudhjælpemig er sluppet afsted med at begynde at skrive den igen set fra den mandlige hovedpersons synspunkt. Den startede som fan-fiction i Twilight-universet og hed “Masters of the Universe,” mens karaktererne havde Twilight-figurernes navne. Den blev senere båret ud af det univers, delt op i tre dele – ligesom Ringenes Herre i øvrigt, men bare ret anderledes, ikk’? – og fik nyt navn.\nHvis du har læst eller set den, tænker du måske: Hvor mange synes egentlig, den er god? Det lyder som et mærkeligt spørgsmål, men det viser sig, at en del læsere har læst bogen pga. latterliggørelsen, parodierne og alle de stående vittigheder. Man går i gang med den for at kunne tale med. Mange læser den af samme grund, som man ser ”De unge mødre.” Man vil gerne føle sig hævet over den slags og lissom grine nedad. En overvægt af læsere og senere biografgængere har et i bedste fald blandet forhold til historien, hvor der rulles med øjnene over noget af den, men andre dele modtages med begejstring. Det er verdens vildeste kultfænomen, og de færreste synes, den bare er almindeligt god. Ret spøjst faktisk. Kultfænomen? Ja, ikke bare er salgstallene helt skøre, Titlen har afstedkommet både en stigning i fødselstallet OG en stigning i prekære sexulykker i England. Men altså, lad os ikke tage noget fra den mht. den åbenlyse appel til … et eller andet. Jeg er ikke målgruppen, men via dette link forklares ALT.\nHurtigt fremad, og vi har en selvudgiver-/erotisk litteratur-bølge, der endda sendte den amerikanske Netflix-med-bøger tjeneste Scribd i knæ, fordi brugerne simpelthen læste for mange af den slags titler.\nMig og erotisk litteratur – en usexet historie\nSelvudgivet erotisk litteratur er dårlig. Klicheerne står i kø, karaktererne er flade, og historierne ligegyldige. Sådan er genrens ry generelt, og det har egentlig også været min egen opfattelse. Serien “Calendar Girl” blev anset som en game changer, hvad angik den ny serie-udgivelsesform, så jeg blev nødt til at sætte mig ind i, hvad det var. I guder! Tjek lige plottet. Overlækker, ung kvinde (selvfølgelig) med langt, ravnsort hår, der falder ned over læderjakkens ryg, når hun tager styrthjelmen af(?!), skal bruge $1 mio. for at redde sin far fra ond gangster. Gudskelov har hendes tante et bordel, og hovedpersonen får den særlige mulighed at besøge mænd i en måned ad gangen for $100.000. Sex er ikke et krav (klaaaart …). Hendes første kunde – altså januar – har fx det store problem, at han simpelthen er for lækker og for rig, og vores heltinde skal bruges til at holde alle de interesserede kvinder væk ved at spille hans kæreste. Jeg hørte faktisk januar-delen, mens jeg var til tandlæge for at få lavet en rodbehandling, og jeg ved ikke, hvad der gjorde mest ondt … Her må jeg citere min chef: “Kvinder har så travlt med mænds angiveligt primitive sexfantasier. Hvordan synes de selv, det går???”\nDe historier, jeg skrev til Ugens Rapport såkaldte grå sider tilbage i 90’erne var faktisk bedre, syntes jeg. Ja, jeg kendte en Rapport-journalist, der gav mig et par hundredekrone-sedler for hver historie, og for dem af jer, der kan huske dem, så … chok! … de grå sider var ikke historier fra læserne selv. Sorry.\nVi fik mange henvendelser på eReolen fra pressen her i sommer, og derfor kiggede jeg ofte på statistikker og hitlister m.v. Jeg kunne ikke undgå at lægge mærke til, at det var børnetitlerne, der dominerede. De blev kun udfordret af magasinet Woman’s erotiske novellesamlinger. Se, de hedder “Godnathistorier for voksne,” og det slår mig, at der potentielt er nogle rigtig grimme misforståelser her. Hvor mange voksne har kun set det med godnathistorierne, lånt dem til poderne, trykket “play” og ladet dem falde i søvn til de noveller? Tanken er … forunderlig. Nåmen, jeg har bladret lidt i de noveller og igen … I guder! Her er plottet i dem alle sammen: Jeg begyndte at gå til croquis-tegning og endte med at blive total-onduleret af underviseren. Jeg begyndte at gå til keramik og endte med at blive onduleret af instruktøren. Jeg begyndte at gå til yoga, og …\nForsiden burde da antyde, det ikke er for børn …\nFiskerinoteringen er mere sexet. Synes jeg altså.\nDog; folk nyder dem tilsyneladende, så det må være mig, den er gal med.\nOkay, det er en svær genre af flere årsager. Det er svært med sproget. At finde lissom den frække linje mellem for sippet og for vulgært er svært. Ting lader sig ikke beskrive så nemt. Aldrig har jeg mødt så mange svulmende skød og knejsende mænd. Alle bør retteligen søge omgående lægehjælp. Literature Review uddeler hvert år en pris for værste sexscene, og vinderne er ofte etablerede, succesrige forfattere, men igen, det er bare svært. Her er et uddrag af dommernes votering for i år, hvor prisen gik til Christopher Bollen for ”The Destroyers” – en såkaldt litterær thriller.\nThe judges of the Bad Sex in Fiction Award were swayed by a scene involving The Destroyers’ protagonist, Ian, and his former girlfriend on the island of Patmos, where their relationship has been rekindled: “She covers her breasts with her swimsuit. The rest of her remains so delectably exposed. The skin along her arms and shoulders are different shades of tan like water stains in a bathtub. Her face and vagina are competing for my attention, so I glance down at the billiard rack of my penis and testicles.”\nFor det andet: Hvad skal man gøre af det dér sex? Hvis plottet bare handler om at bringe to mennesker sammen … eller tre eller fire … så de kan komme i gang, ja, så er croquiskursus-modellen helt fin, og AOF har jo mange kurser, man kan gå til. Der er en hel novellesamling lige dér. Det er ren tekst-porno og fred være med det. Det har samme betydning for Litteraturen med stort L, som traditionel porno har for filmkunsten. Ikke meget, men der er et publikum, der skal have lov at have det i fred. Her skal man ikke klage over, at alle er for lækre og for rige og besidder overmenneskelige evner, for vi hengiver os til fantasien. Fuck realisme og personbeskrivelser. Tag mig otte gange i træk op ad himmelsengens stolper og beskriv det i detaljer, please. Go, go, go!\nEr erotikken uden for plottet, risikerer man, det er voldsomt i vejen. Forestil dig Jussi Adlers krimier eller … nå, ja … Ringenes Herre afbrudt af lange, eksplicitte sexscener. Nej, vel? Og dog. Som en ældre kollega fortalte om ”Rejsen over stepperne” af Jean M. Auel: ”Altså, de rejser over stepperne. Så slår de lejr og boller alle sammen på kryds og tværs.” Og det er en tyk bog, hvis popularitet i sin tid står bedre forklaret for mig nu.\nHed sex kan være en del af plottet, og det fungerer langt bedre, mener jeg ydmygt. Tænk “Blå er den varmeste farve,” men så er det ikke rigtig en genre længere, men et plotgreb i en anden genre.\nBlå. Varmeste farve. Ingen spørgsmål herfra.\nTilbage til ”Kendra”, jeg fik stukket i hånden sammen med en superspændende tilblivelseshistorie. Den involverer en nordjysk kordegn, der taber 40 kg. og springer ud som erotisk forfatter og forlagsejer. Vi kommer tilbage til, hvordan dét hænger sammen i en senere blogserie.\nHer er hun så. Kendra.\nDer mangler en topløs mand med muskler og tatoveringer på forsiden, men ellers er der ingen tvivl om genren. Jeg tog en dyb indånding og gik i gang.\nStarten er dramatisk, og jeg møder hurtigt mit første problem af flere. Personerne bander utroligt meget, som om det skulle gøre dem hippe og happening, og næsten alle er de klicheer med soap opera-navne. Plotgrebene er også klicheer, og jeg tænker, det hele bliver en trist oplevelse. Den første sexscene er som taget ud af en jomfrus hede, men meget urealistiske drømme. Altså … hvordan skal jeg sige det … der er viril, og så er der det bizarre og muligvis behandlingskrævende. Dialogen er lidt opstyltet, og registeret skifter midt-sætning nogle gange. Nuvel. Videre, videre. Jeg ved ikke rigtigt noget om personerne, så om de får deres livs knald eller bliver angrebet af aber fra det ydre rum rører mig ikke rigtigt.\nÅh, nej. Det er bare en længere ”jeg begyndte at gå til keramik …”-historie. Halvvejs gennem bogen er jeg tæt på at give op, men så sker der noget.\nVores hovedpersoner er taget på weekend, og pludselig dukker en utroligt velskrevet sexscene op. Jeg føler mig overrumplet. Den føles realistisk og vedkommende og en smule grænseoverskridende. Jeg retter mig lidt i pendlertogsædet og læser videre med fornyet interesse. Efter weekenden begynder vores kvindelige, blinde hovedperson pludselig at få en fornemmelse af at blive stalket. Det er rigtig godt skrevet og ganske creepy kulminerende i en meget mindeværdig scene. Min husmor-porno er gået hen og blevet en thriller. Og ikke bare dét. Den er god! ”Okay, hvorfor har hun ikke bare skrevet dén bog?” spurgte en kollega, jeg fortalte om mit nye anmeldelses-projekt. Jeg kan ikke svare, men jeg vil gerne være med til at stille spørgsmålet.\nJeg havde en fest med ”Kendra,” men måske en lidt anden fest, end forfatteren havde forestillet sig. Jeg havde fornemmelsen af at sidde i en garage og høre et nydannet band forsøge at lave noget ordentligt rockmusik. Først svært, og man skal lige finde sig selv og samspillet, men så pludselig sker et eller andet. Der rammes en særlig lyd, og det begynder at lyde talentfuldt. Råt, men talentfuldt. Jeg opdagede også, at min indre uforløste forfatter gik i selvsving. Ret dét og dét, skær dér og dér, lav dét om, baggrund ind her, der skal to twists ind, og det første skal være her, det twist skal antydes allerede her osv. osv. ”Kendra” emmer af en smittende fortælleglæde, og det føles som at være vidne til, forfatteren pludselig finder sig selv og sin stemme midt i debut’en. På den måde er det enormt livsbekræftende som læser at mikse velpoleret litteratur med uslebent selvudgiveri engang imellem. Det er spændende at være dér, hvor det hele starter. Dér, hvor man mærker den utæmmelige trang til at skrive. En trang, der sprænger alle rammer og bare vælter ud på papiret helt uden filter.\nJeg håber Ella-Maluca Floyd – eller Rikke, som jeg kender hende som – har modet til at forfølge sit litterære talent og sin fortælletrang og en dag giver os genfødslen af den erotiske thriller. Hun har det i sig, men der skal altså en redaktør på det knald. Om man så må sige …\n“Kendras blind date.” Ella-Maluca-Floyd. 158 sider. Forlaget Nelumbo, 2018.\njuni 26, 2018 juni 26, 2018 / Mikkel C.\t/ 1 kommentar\nForsider, bagsider og det indimellem\nfebruar 15, 2018 juni 12, 2018 / Mikkel C.\t/ Skriv en kommentar\nVicecbiblioteksleder på Københavns Hovedbibliotek, Sanne Caft, gæsteblogger til vores store fornøjelse her. Sanne er også lektør, redaktør, bestyrelsesmedlem i Litteratursiden og livslang superlæser. Hun har typisk læst flere bøger end de fem nærmeste medmennesker tilsammen. Engang imellem eksploderer hun i en tirade af gode råd og læsenørderier!\nDøm en bog på dens omslag\nHar du ladet være med at læse en bog, fordi forsiden ikke sagde dig noget?\nJeg har læst ufatteligt mange bøger, og jeg har sprunget lige så mange over, fordi jeg fandt forsiden uinspirerende eller decideret irriterende.\nJeg tror, at jeg blev præget som barn, hvor jeg blev sluppet løs i både familiens omfattende bogreol og i et paradis af en lille, tætpakket og kaotisk antikvariat i en lille provinsby i nærheden af, hvor vi havde sommerhus.\nHer var der (næsten) frit slag på alle hylder (som jeg kunne nå op til).\nJeg kom hjem med skatte, som nok i dag mest vækker genklang hos den voksne del af befolkningen: Kapt. Marryat, Torry Gredsted, Laura Ingalls Wilder, Cai Schaffalitsky de Muckadell, Ellen Duurloo …\nJeg valgte primært efter forsiderne. Var de gode? Og ”god” betød for mig i denne sammenhæng ”ikke kedeligt-voksne, ikke abstrakte, ikke i sort/hvid, ikke collage.”\nSå jeg endte med:\nPå et tidspunkt gik det op for mig, at den samme bog kunne have forskellige forsider. Da jeg kom hjem med en bog, jeg allerede havde i reolen. (Det sker stadigvæk, men nu mest fordi jeg har købt en bog i begejstring og ikke har fået læst den endnu. Derfor er jeg pt. den lykkelige ejer af hele tre eksemplarer af den samme fagbog om Napoleon – med forskellige forsider.)\nPludselig stod jeg overfor\nUd over initial grundforvirring, så grundlagde det også en opmærksomhed på forsiden og dens betydning for, om bogen ”sælger” sig selv. Reelt taler vi om hele omslaget inkl. bagsideteksten, for den har sandelig også meget at sige. Og jeg har så meget at sige, at det må blive et separat indlæg senere. Som i nedenfor.\nDa jeg forlod børnebøgernes land og spejdede mod ungdomsbøgernes verden, da så bøgerne således ud:\nCollage! Kedelig! (Og tidstypiske).\nOm indholdet inden i var godt, fandt jeg aldrig ud af. Jeg sprang dem over og gik direkte på voksenbøger og læste derfor en tsunami af letbenet action, agent, anden verdenskrig (letbenet litteratur ikke letbenet emne), spænding. Hvilket nu gør mig i stand til at genfortælle handlingerne i alle Alistair McLeans og Desmond Bagleys forfatterskaber. Hvilket gør det totalt nostalgisk at besøge andre menneskers sommerhuse, for her har de typisk et æseløret paperback-liv side om side med Sidney Sheldon.\nTilbage til forsiderne. Jeg faldt over denne, jeg ikke umiddelbart ser som rettet mod børn.\nMen det betyder ikke, at der ikke er lagt mange tanker fra forlaget i forsideillustrationen. Forlag, grafikere, illustratorer og forfattere lægger mange kræfter i at få præcis den rigtige forside, der bedst formidler indhold, form, målgruppe, budskab.\nOg som ”sælger” hvad enten det er i boghandlens reoler eller bibliotekets udstillinger. Det er forøvrigt derfor, vi på bibliotekerne i stigende grad udstiller bøger med forsiden frem. Der er flere af jer, der låner dem på den måde. Og det er dybest set hele pointen. Bøger er til for at blive læst af nogen. Så frem med de forsider, du kan bladre i, springe over eller låne med hjem.\nVidste du forøvrigt, at røde forsider er mere ”sælgende” end alle andre farver? Og at krimier i høj grad er blå? Særligt Nordic noir. Og at chick lit ofte er lyserød/lysegul/lyseblå?\nPrøv at lægge mærke til det, næste gang du har samlet en stak sammen.\n”Romanen er fyldt af fart & tempo.”\n”Spændende roman om livets store spørgsmål.”\n”En personlig beretning fra livets skyggeside.”\n”Bogen giver dig ti veje til et bedre liv.”\n”Bogen er en håndbog for ledere.”\nStår der nogen gange på bagsiden af en bog. Nogen gange står der et udsnit af teksten inden i. Andre gange biografiske oplysninger om forfatteren. Eller hvad bogen kan bruges til. Eller hvem dem retter sig mod.\nDet er en kunst at lave en god bagsidetekst, der yder bogen retfærdighed. Og som får bogen til at finde sin læser. Jeg anmelder mange bøger og ser derfor altid på, hvordan bagsiden er skruet sammen. Virker den? Er tekstmængden passende? Passer den til indholdet? Er den troværdig?\nI stigende grad bruges anprisning som salgsargument. Altså hvad andre mener om bogen. På forsiden står typisk **** stjerner og !!!! siger den og den anmelder. Nogle gange helt reel gengivelse, nogle gange trukket vel rigeligt ud af sammenhængen. Læg også mærke til, hvem der anpriser.\nDet er også i stigende grad populært at sammenligne bogen med en anden, der har været en succes. Der er derfor mange bøger, der sjovt nok ligner ”Alt det lys vi ikke ser”, ”Kvinden i toget”, ”Kvinden, der forsvandt”. (Hvad ER der med de kvinder?) Også selv om det er (igen) trukket lidt vel rigeligt ud.\nSå er der dem, der forsøger at SKRIVE en ny ”Kvinden i toget”. Igen, en helt anden historie og værd at kigge nærmere på i en anden post.\nBagsiden er lige så vigtig som forsiden. På mit bibliotek eksperimenterede vi med at vende bagsiden opad på udstillinger. Det virkede glimrende i forhold til at låne bøgerne ud, omend der var svært for vores bibliotekariske ordenssans. Med bagsiderne opad var det mere oplagt at rode bøgerne igennem, end når de lå i pæne stakke i struktureret velordnethed, sagde dem, vi spurgte.\nDet handler om at skabe lyst til at udforske. Hvad enten vi vender forsiden frem og lokker med røde farver, glitrende overflader, farvestrålende paletter af forfatternavne og snedigt udtænkte titler. Eller vi vender bunden i vejret på det hele og samler bøgerne på nye måder.\nPå billedet står feks. bøger om mysterier og hemmeligheder 🙂 (desværre ikke på mit bibliotek).\nSå næste gang, du griber en bog fra en udstilling eller en salgshylde eller din reol, så vend den rundt og se på bagsiden. Tro mig, der er brugt tid og kræfter på at gøre den indbydende, formildende, rammende. Virker det?\nLæser du bøger for historien eller for sproget?\nJeg indrømmer det åbent – jeg har virkeligt svært ved at læse en roman, der er dårligt skrevet. Men jeg har en veninde, der ikke lægger mærke til sproglige spader og vaklende kommatering, så længe historien fænger. Vi læser lige meget, og vi læser lige passioneret. Og vi får lige meget ud af at læse.\nMisforstå mig ikke. Jeg elsker at læse gode historier. Jeg tæsker igennem historiske romaner, kærlighedsromaner, krimier, fantasy og samtidsromaner. Men de skal være godt skrevet. Have en sikker sprogbeherskelse. Et kompetent greb om plottet. Dygtig behandling af stilistiske virkemidler.\nEn effektiv og underholdende roman behøver i min optik ikke være sprogligt eksperimenterende. Og. Være. – . Særl-ig.\nMen den skal hænge sammen. (Og ikke være fuld af grammatiske fejl.)\nHæng lige på, mens jeg bliver nørdet ☺\nProfessor Stig Hjarvard fra Københavns universitet har forsket i vores læsevaner og har bl.a. fundet ud af, vi grundlæggende har to forskellige former for læsning: en oplevelsesorienteret læsning og en vurderende læsning. Langt de fleste af os går efter en oplevelsesorienteret læsning, hvor oplevelsen af den spændende fortælling er i centrum.\nDerfor er der rigtig mange, for hvem det er totalt ligegyldigt, om kommaerne er sat rigtigt eller om sproget er ciseleret og alsidigt. Historien skal fungere. Punktum. Hvis man ser på de bøger og genrer, der er i høj kurs, vil nogen mene, at der er tale om middelmådig (valgfrit: indsæt værre ord) litteratur. De, der hører til ”vurderende læsnings-gruppen”, kan have svært ved at se forbi tornekrattet af gennemtærskede klicheer, kommafejl og flad persontegning. Men med Stig Hjarvards undersøgelse kan vi se, at de er i mindretal. Og lad os være ærlige. Ovenstående hårde karakteristika er nok uretfærdige og alt for hårdt trukket op. De fleste bøger er gode, effektive, velfungerende. De falder hverken i bunken af utroligt ringe eller i bunken af litterært grænseflyttende men lægger sig et stabilt sted i midten.\nEn anekdote, som jeg har hørt for år siden:\nDen massivt produktive forfatter Barbera Cartland, der skrev uhyre populære (og af anmelderne uglesete) kærlighedsromaner, hvor hjerte rimede på smerte, havde sekretærer ansat til at tjekke øjenfarven og navnene på personerne i de 2,3,4 romaner, hun havde gang i samtidig. Hun dikterede fra sofaen (klædt i pink) og sekretærernes opgave var (ud over at tage mod diktat) at sikre, at heltens øjne var blå, hans hår sort, hans far ruineret baron hele vejen igennem historien. Mens sekretæren ved siden af skulle sikre, at heltens øjne var brune, hans hår blond, hans far ruineret markis hele vejen igennem.\nDe fleste læser skønlitteratur for at få tid til at slappe af for sig selv. Det er nok også derfor, at lydbøger er et hit, og flere og flere hører lydbøger i bilen, på løbeturen, under madlavningen. Uanset om du læser for at få en pause i hverdagen, tid til dig selv, tid til eskapisme, tid til at dykke ned i sproglige eksperimenter eller for at få udsyn til andre tider, steder og menneskeskæbner, så læs. Bliv ved med at læse. Du bliver klogere. Mere empatisk. Underholdt.\nVi ses i bøgernes verden.\nLæs professor Stig Hjarvards undersøgelse her:\n“Alle de liv” af Signe Langtved Pallisgaard\nfebruar 5, 2018 juni 9, 2018 / Mikkel C.\t/ 3 kommentarer\nSigne Langtved Pallisgaards roman nr. 2 – ”Alle de liv” – udkommer simpelthen i dag, og lad mig lige få dette ud med det samme: Signe har begået en meget smuk og poetisk roman om livet, døden og relationer mellem mennesker, mens vi nu er her. Når folk spørger mig, hvad en eller anden bog handler om, plejer jeg at slå dramatisk ud med armene og proklamere: “Den menneskelige tilstand!” Ja, det er selvfølgelig planket fra engelsk: “The human condition.” Denne gang vil det dog være helt rigtigt. Signe har rent faktisk skrevet en bog om den menneskelige tilstand.\nTyvstjålet fra L&R’s fine blog: Forlagsliv\nLad os få synopsis af vejen: Emilie og Solveig har været veninder siden de var små, og selvom der har været kurrer på tråden, ikke mindst fordi de er så forskellige, har de holdt ved hinanden og kommer til det til døden. Bogstaveligt talt, fordi Solveig – den udadvendte, tjekkede og karismatiske af de to – har ALS og ikke så lang tid igen. Derfor tager de to til Californien på et roadtrip ned ad kysten. Valget af destination er ikke helt tilfældigt, men det er et væsentligt plotpunkt, jeg ikke skal afsløre her. Emilie, som er forfatter, skriver både noter om turen og flashbacks til venindernes opvækst og voksenliv, men også flashforwards; scener fra det fremtidige liv, Solveig aldrig får. På turen fra San Francisco til Yosemite gør de mange stop undervejs og møder mange mennesker, der både sammen og hver især er ramt af tilværelsen. Nogle gange rammer noget, og intet bliver det samme igen. Den menneskelige tilstand er, hvad det er.\nHer er Signe herself. Hendes portræt hænger også uden for det lokale, hvor jeg plejer at holde møder med L&R’s folk vedr. eReolen. Endnu en måde, hvor jeg har aktier i hendes forfatterskab. Eller noget. Fotograf: Morten Holtum.\nDe gode mennesker på Lindhardt & Ringhof var så venlige at stille et anmeldereksemplar til rådighed for mig. Jeg har aldrig bedt nogen om et anmeldereksemplar før, og når “Alle de liv” blev den første, var der flere årsager. For det første kender jeg Signe en lille smule. Hun er i samme væsen som mig. Litterær konsulent i Gentofte er hun faktisk. Selvfølgelig var jeg også nysgerrig for at læse den bog, der har fyldt Signes Facebookside med stigende intensitet, som den nærmede sig deadline. For det andet har jeg været i Califonien to gange nu – i 2015 og 2017 – i samme område, som veninderne kører rundt i. Man skal godt nok være et koldhjertet bæst for ikke at forelske sig i Californien og californiere. I 2015 var jeg der samtidig med Signe, som havde hevet hele familien med i forbindelse med hr. Signes residens hos Stanford. Jeg kan godt lide tanken om, at vi trampede rundt derovre på samme tid. Signe lod sig inspirere af landskaberne og folk omkring sig og havde besøg af sin ALS-ramte veninde – ja, bogen bygger til dels på en rigtig situation – mens jeg gnaskede seafood i mig og nød sælerne og havodderne i Monterey. Sådan er vi så forskellige. For det tredje skal man udfordre sig selv engang imellem. “Alle de liv” er ikke en genre, jeg normalt ville kaste mig over, men jeg har nydt det, hver gang jeg har givet mig selv læseudfordringer. Senest med Celeste Ng’s “All the Things I Never Told You.”\nPrivate billeder 2007\nNu har jeg afsløret, jeg synes, det er en smuk og poetisk bog. Den er også for kort! Jeg ved ikke, hvad der er sket for L&R’s redaktører. Signe afslørede, da jeg snakkede med hende, at de havde skåret en del fra. Hvad det var, må Signe hellere selv afsløre ved lejlighed, hvis hun har lyst. Jeg kunne godt tænke mig mere om de to kvinder og deres venskab. Bogen er helt fyldt til randen af rørende og hjerteknugende scener og observationer, og dér, hvor veninderne er lidt på kant, fungerer supergodt og komplementært. Der er en nerve og realisme i nogle af de californiske møders uforløsthed, jeg også er helt pjattet med. Særligt ét, men det må du selv finde og se, om du er enig med mig i. Jeg synes nemlig, du skal købe “Alle de liv,” læse den og blive et bedre menneske. Det er dét, god litteratur gør ved én. Skriv til mig bagefter, så vi kan diskutere den 🙂\nSigne Langtved Pallisgaard: ”Alle de liv.” Lindhardt & Ringhof. 2018. 208 sider.\nSigne debuterede i 2014 med romanen ”Et andet sted.”


Lægerne kan bruge immunterapi og smarte ’lys-bomber’ til aktivere immunforsvaret og fjerne tumorer, der har spredt sig til hele kroppen. Metoden virker i mus, og forsøg i mennesker er undervejs.\nIfølge forskerne kan en ny metode rydde kræft fra hele kroppen bare ved at sprænge immuntropperne fri i én tumor. De viser, at det nye system virker i mus mod lunge-, tyktarm- og prostatakræft og forventer, at det kan bruges mod en bred vifte af kræftformer. (Illustration: K. Sato et al. Science Translational Medicine (2016))\nForskere i USA har fundet en smart måde at optimere en af tidens mest lovende cancerbehandlinger - immunterapi - så behandlingen bliver mere præcis og har færre bivirkninger.\nHemmeligheden bag er lys-aktiverede målsøgende ’bomber’, som selv finder ind i tumorerne og kan antændes med en fiberoptisk kanyle.\nHer frigør bomberne immunforsvarets tropper, så de kan nedkæmpe tumoren og derefter gå på jagt efter flere kræftceller via blodbanen.\n»Når cancer er metastaseret (har spredt sig, red.), er det virkelig svært at finde alle tumorerne, men med det her system behandler vi én tumor, og derfra kan vi kurere tumorer i hele kroppen,« siger professor Hisataka Kobayashi ved National Cancer Institute, Bethesda, USA.\nIndtil videre kun baseret på musestudier\nVed Aarhus Universitet er professor i leukæmi Peter Hokland enig i, at det er et lovende nyt system, men han påpeger også, at det indtil videre er eksperimentelt arbejde i mus.\nImmunterapi er en behandlingsform, hvor man udnytter kroppens eget immunforsvar til målrettet at bekæmpe kræftceller.\nImmunterapi bruges som led i behandlingen af f.eks. lymfeknudekræft, leukæmi, nyrekræft og modermærkekræft. Desuden er der lovende udvikling af forskellige former for immunterapi af mange andre typer kræft.\nI de seneste år har der været et meget stort gennembrud i udviklingen af immunterapi, og det forventes, at det bliver en lige så vigtig behandlingsform som kemoterapi inden for den nærmeste fremtid.\nImmunterapi er forsøg på at aktivere immunsystemet til på forskellige måder at gå til angreb på kræftcellerne. Metoden er meget specifik, og den kan ikke sammenlignes med at styrke immunsystemet generelt gennem f.eks. kost og motion.\n»Jeg kan godt se, at der er muligheder, men det er også meget tidlige data i et eksperimentelt system,« siger Peter Hokland.\nMen Kobayashi er optimistisk og peger på, at de kan bruge allerede godkendte stoffer.\n»Jeg er meget sikker på, at vi kan være klar om 2-3 år,« siger Hisataka Kobayashi.\nFor ham er studiet frugten af årtiers arbejde for en bedre kræftbehandling.\n»Da jeg begyndte som læge for 30 år siden, var det på en kræftafdeling, hvor 100 procent af patienterne var døde efter 5-6 år. Den kemoterapi og stråling, vi havde, var ubrugelig. Det var tydeligt, at vi var nødt til at finde en behandling, som slår kræftcellerne ihjel uden at skade det normale væv,« siger Hisataka Kobayashi.\nKræftbehandling handler i høj grad om at finde en måde at identificere de celler, som er begyndt at dele sig uhæmmet, men ellers ser helt normale ud.\nDet er uhyre vanskeligt.\nTraditionel kemoterapi er f.eks. målrettet mekanismer, som rammer hurtig celledeling, men det koster samtidig mange uskyldige celler livet, f.eks. hår- og blodceller, der også deler sig hurtigt.\nDet er her, immunterapi har vist sig som et kæmpe gennembrud.\nImmunforsvaret bremser sig selv\nKroppens eget immunforsvar er langt mere sofistikeret end de dygtigste kemikere i medicinalindustrien, og immunforsvaret har for længst fundet måder at identificere fjenden.\nMen desværre har immunforsvaret også indbygget en bremse, som stopper dets tropper.\nI det store perspektiv er det en livsnødvendig sikkerhedsventil, der beskytter os i tilfælde af, at immunforsvaret skulle løbe løbsk.\nMen ved at målrette medicin mod de indbyggede ’immun-bremser’ har man de seneste år fundet en vej til at udnytte immunsystemets kræfter og skabt nye immunterapibehandlinger, der anses for at være det største gennembrud i kræftbehandling i årtier.\nImmunterapi har haft bivirkninger\nMen desværre er immunterapi nogle gange forbundet med så alvorlige bivirkninger, at behandlingen må stoppes, inden kræften er udryddet.\nBivirkningerne i immunterapi opstår kort sagt, fordi man slipper bremsen i hele kroppen, og så risikerer man at åbne for immunangreb andre steder end tumoren.\nDet er her, Kobayashi's og kollegers præcise ’lys-bomber’ kommer ind i billedet.\nTraditionel kemoterapi er f.eks. målrettet mekanismer, som rammer hurtig celledeling, men det koster samtidig mange uskyldige celler livet, f.eks. hår- og blodceller. Det er her, immunterapi har vist sig som et kæmpe gennembrud. (Foto: Shutterstock)\nFra kemi til læge til fotofysik til cancer-behandling\nHisataka Kobayashi fik idéen til bomberne, fordi han har en baggrund som kemiker. Der havde han som studerende arbejdet med at ’klistre’ fluorescerende farvestoffer på antistoffer.\nAntistoffer kan binde helt specifikke molekylære mål, og med et fluorescerende molekyle på ryggen kan man i et mikroskop se målene lyse og dermed vise præcis, hvor de er i cellen.\nDet, tænkte Kobayashi, kunne man udnytte til at skabe en lys-aktiveret bombe.\nMolekyle kan omsætte lysbølger til radikaler\nTil at fremstille bomben, har han brugt et lysfølsomt molekyle kaldet phthalocyanin, der er kendt som et kraftigt blå-grønt farvestof, men som har evnen til at høste energi fra lys og forvandle det til kemisk energi. Præcis det samme som klorofyl i planter gør.\nNormalt er phthalocyanin helt ufarligt, men det særlige med phthalocyanin er, at det kan omsætte lys-bølger til ekstremt reaktive former af ilt kaldet radikaler. De kan punktere cellemembraner og få en celle til at forbløde i løbet af få minutter.\nNyt system udnytter viden om immunforsvaret\nI 2011 lykkedes det Kobayashi og kolleger at sætte phthalocyanin på et antistof mod proteiner, som kræftceller nærmest bærer som en pels.\nPå den måde kunne de målrettet slå kræftceller ihjel blot ved at lyse på dem og uden at skade normale celler.\nSystemet er pt. i kliniske forsøg og kan blive til en ny kræftbehandling.\nMen det nye system er endnu smartere.\nI stedet for at rette lys-bomben mod selve kræftcellerne har forskerne udnyttet den nyeste viden om reguleringen af immunforsvaret og immunterapi.\nBomber immunbremserne væk\nDet har vist sig, at den væsentligste grund til, at immunforsvaret ikke selv rydder kræften af vejen, skyldes en gruppe celler kaldet regulerende T-celler (T-reg), der har til opgave at bremse immuntropperne (cytotoksiske T-celler).\nTumorer er infiltreret med masser af immunceller, men T-reg cellerne holder dem simpelthen tilbage.\nForskerne satte phthalocyanin på et antistof mod et protein (CD25), som T-reg cellerne bærer, og målrettede lys-bomberne til ’bremseklodserne’.\nOg det er rigtig smart, både fordi man dermed undgår bivirkningerne ved immunterapi, og fordi kræftceller er forskellige fra kræfttype til kræfttype mens T-reg cellerne er de samme i alle kræfttumorer.\nSå forskerne kunne bruge det samme setup til mange forskellige kræftformer.\nOg det har virket over alt forventning.\nLÆS OGSÅ: Nyt antistof får kroppen til at klare kræften\nSkematisk tegning af det nye system. Øverst: I tumoren er der masser af immunforsvaret dræber-tropper (CD8 og NK, hhv. lyseblå og gule), men 'bremseklodserne' T-reg cellerne (lilla) holder dem fra at angribe kræftcellerne (brune). Midten: Med lysfølsomme bomber (antistoffer med phthalocyanin) kan forskerne målrettet dræbe 'bremseklodserne' ved at lyse ind i tumoren. Nederst: Når dræbercellerne er sprunget fri, nedkæmper de først tumoren og spredes derefter med blodet ud i kroppen, hvor de fortsætter angrebet mod alle de kræftceller, de finder. (Illustration: K. Sato et al., Science Translational Medicine (2016))\nAngriberne løber fra tumor til tumor\nSystemet virker ved, at forskerne først sprøjter antistoffet ind i kroppen, hvor det selv finder frem til T-reg cellerne i tumoren.\nSå stikker de en kanyle ned midt i tumoren og sænker en meget tynd, fiberoptisk tråd ned gennem røret.\nDe aktiverer phthalocyanin med nær-infrarødt lys - det samme som man bruger i natkikkerter – først ved lav lysintensitet, så molekylet fluorescerer svagt, og de kan pejle sig ind, før de antænder lys-bomberne med fuld intensitet.\nPå den måde minimerer de skaderne på normale celler.\n»T-reg cellerne dør i løbet af 10 minutter, og så aktiveres alle angrebscellerne og begynder straks at angribe kræftcellerne, og tumoren skrumper og forsvinder i løbet af et døgn,« siger Hisataka Kobayashi.\nSlår alle kræftceller ihjel\nNår tumoren er væk, er angrebscellerne kun lige begyndt. De føres med blodet ud i kroppen, og fordi immunsystemet allerede har programmeret dem til at dræbe den specifikke type kræftcelle, slår de alle de kræftceller ihjel, som de møder på deres vej.\nForskerne ser en kortvarig opblomstring af immunforsvarets signalstoffer - det man kalder en ’cytokin-storm’ - som vidner om, at immunforsvaret aktiveres i hele kroppen.\nVirker mod lunge-, tyktarm- og prostatakræft\nIfølge forskerne kan metoden rydde kræft fra hele kroppen bare ved at sprænge immuntropperne fri i én tumor.\nDe viser, at det samme system virker mod tre forskellige kræfttyper - lunge-, tyktarm- og prostatakræft - og forventer, at systemet kan anvendes mod en bred vifte af kræftformer.\nSågar hjernetumorer, hvis man kan injicere stofferne i hjernen.\nLÆS OGSÅ: Ukendt immuncelle giver håb om revolutionerende kræftvaccine\nInvestorerne står parat\nEksperimenterne er indtil videre meget lovende. Men studierne er kun udført i mus, og erfaringen har mange gange vist, at muse-resultater ikke altid kan overføres til mennesker.\nAlligevel har Hisataka Kobayashi store forventninger og peger på, at det meget lignende system fra 2011 ser godt ud i de kliniske forsøg.\n»Vi ved allerede, at det ikke er giftigt i mennesker, og det eneste, vi skal ændre, er at bruge et menneskeantistof mod CD25. Der findes allerede et, som er godkendt af FDA, så vi kan springe over mange forhindringer på vejen mod at få behandlingen ud i klinikken,« siger han.\nHan tilføjer, at der både er investorer og et firma, som står parat til at køre de kliniske forsøg.\n»Jeg skal faktisk til møde med dem nu i eftermiddag,« siger Kobayashi.\n"Spatially selective depletion of tumor-associated regulatory T cells with near-infrared photoimmunotherapy", Science Translational Medicine (2016), doi/10.1126/scitranslmed.aaf6843\nHisataka Kobayashis profil (National Cancer Institute)


Lise Emilia FØRSTE DAGENS MED TATTOOS! - Lise Emilia\nKosmetikindustrien har selv udfaset 97,6% af alle...\nVind din helt egen pudderdåserne musthave alt i en...\nSå skete det sgu i dag, det gjorde slet ikke så ondt som jeg havde forventet! Og resultatet er så fedt!- Lise Emilia\nFØRSTE DAGENS MED TATTOOS!\nFik lige søde Ida til at tage et billede af mig igår. Dette er en del bedre kvalitet end dem Jeppe tog med sin telefon da jeg var inde for få dem lavet. Er rigtig glad for mit valg, og de begynder også at svie mindre og mindre, heldigvis 🙂 Jeg glæder mig til når det om en 2-3 uger er helet. Der var en af jeg der skrev en kommentar sidst om hvad de symbolisere. Så nu får i lige historien med på vejen 🙂\nFuglene er to måger, de symbolisere min bedste veninde Cecillie og jeg’s venskab igennem de sidste 6 år.\nEn af de første grineflip jeg havde med hende var da vi var på vej hjem fra et kursus med FDF og så en måge med et ben, der havde meget svært ved at flyve. Det er siden da blevet vores “ting” og vi kalde hinanden for måge 🙂 Farverne – altså valget at den ene fugl er udfyldt med sort og den anden ikke er, symbolisere forskellighed men samtidig en enhed, lige som Ying og Yang. 🙂\nKan du ligge et billede ind af cecilies?? Synes det er fedt i har det\nJeg gav 1000kr i det hele 🙂\nhvad skulle di gi for dem??\nDe er satme flotte! Sejt lavet Lise, gid jeg havde nosser til det!\nDet er jeg da ked af at du mener, men vi har jo alle sammen forskellig smag, du er den første der har tilkende givet at de var grimme. Personligt er jeg meget glad for mit valg 🙂 Cecillies er også flotte og meget hende, men de her er mere min stil. 🙂 Så kan du sådan set mene hvad du vil, jeg er hvertfald glad for dem.\nDe er for niiiice


Tile Pro 1 stk kr. 269.00\nHjem / Home & Garden / Plants / Tile Pro 1 stk\nVarenummer (SKU): 17216 Kategorier: Home & Garden, Plants\nAt lede efter telefonen, som har gemt sig i lejligheden, eller nøglerne, der er sporløst forsvundet, er kedeligt, stressende og desuden helt unødvendigt! Den smarte Tile Pro er en lille bluetooth-enhed som gør dine ting sporbare via en app. Pludselig kan … læs mere her\nTile Pro 1 stk Varefakta\nPerfekte gaver? Tile Pro 1 stk er en god kandidat\nTile Pro 1 stk kan sprede glæde hos alle modtagere. Home & Garden > Plants kategorien er fyldt med sjove gadgets. CoolStuff.dk er din on-stop webshop, når det handler om gadgets. Varen har 90 dages returret, som er mange flere dage end loven kræver. Når gaven til fødselsdagen skal findes, så er du faktisk i mål, hvis du køber Tile Pro 1 stk, det letter opgaven, og du er hurtigt færdig. For at skære det ud i pap: Tile Pro 1 stk er mange gange den bedste gave til gravide. Gadgets er kedelige og trælse vil nogle mennesker sige, og det kan være en af grundene til at der er nogle, der er bange for at bruge gadgets som gaver. Det er dog en skrøne, og det skal ikke afholde dig fra at gå lidt mod strømmen og købe en gadget som gave, langt de fleste kan lide at få gadgets.\nTile Pro 1 stk med 90 dages returret\nTile Pro 1 stk er en af mange varer her på shoppen og findes i den godt sælgende kategori Home & Garden > Plants. Og hey – du får jo også lige hele 90 dages returret der er en god garanti mod at købe det forkerte. Du kan inden for fristen bare returnere din vare. Det er snart allemandsviden at man helst køber sin Tile Pro 1 stk i webshoppen CoolStuff.dk, som ikke bare er en døgnflue, men har bevist sit eksistensgrundlag gennem lang tid. Her i online shoppens kæmpe udvalg kan du shoppe løs efter lækre varer, det kan jo passende være den vare du kigger på lige nu. Ved at købe dine varer i en webshop er priserne bedre- det skyldes bl.a. at sådan noget som husleje kan være meget lavere, da en god beliggenhed ikke er nødvendig.\nKøber du produkter i forskellige webshops, er der bedre fordele, som ikke nødvendigvis findes i fysiske butikker. Varer som er købt i en dansk webshop, skal have returret i 14 dage. når produkterne er købt online, og nogle webshops har valgt at give mere der kan forlænge din standard returret med både uger og måneder. En anden fordel ved online shops er, at alle varer og priser ligger online, og det er let at gennemskue, hvilken pris og betingelser der er bedst, uden af være afhængig af, at det skal være tæt på din bopæl. For at det ikke skal være løgn, kan du endda lave en prissammenligning når du har lyst, uden at være afhængig af butikkers åbningstider. Ved at købe dine varer online, slipper du for, at være underlagt butikkernes åbningstider. Shoppen sender din produkter til din adresse, medmindre du vælger at få dem sendt til din arbejdsadresse, du skal bare huske at vælge den rigtige adresse. De tider med at stå i kø er længe forbi – i dag handler vi online og det er slut med dårlig køkultur og vrissende mennesker, så er det aldrig mere ubehaget ved at stå alt for tæt i en kø til kassen.\nKøb Tile Pro 1 stk i dag for kun kr. 269.00 med 90 dages returret, så sendes den direkte til din adresse.\n29 reviews for Tile Pro 1 stk\nVær den første til at anmelde “Tile Pro 1 stk” Cancel reply


DANSK SALVIA DIVINORUM BRUGERGUIDE - PDF\nDANSK SALVIA DIVINORUM BRUGERGUIDE\nDownload "DANSK SALVIA DIVINORUM BRUGERGUIDE"\n1 DANSK SALVIA DIVINORUM BRUGERGUIDE Denne version er fra: Maj 2006 ( Seneste version kan altid findes på: ) Denne guide er skrevet af "Sage Student" med hjælp fra Daniel Siebert og er oversat af\n2 INDHOLDSFORTEGNELSE: DANSK SALVIA DIVINORUM BRUGERGUIDE...1 INDHOLDSFORTEGNELSE:...2 HVORFOR DENNE GUIDE?...3 GUIDEN ER GRATIS...3 PRINT AF DENNE GUIDE...4 BLOT EN BEGYNDELSE...4 BASALE FACTS OM SALVIA DIVINORUM...4 SALVIA ER IKKE ET PARTY DRUG...5 ER SALVIA LOVLIGT?...5 SALVIA ERFARINGER: HVAD KAN DU FORVENTE?...5 SALVIA SKALAEN...6 Niveau S...6 Niveau A...6 Niveau L...6 Niveau V...6 Niveau I...7 Niveau A...7 MÅDER AT INDTAGE SALVIA PÅ...7 TRADITIONELLE MAZATEC METODER...7 RULLEMETODEN...7 RYGNING...8 HVILKEN METODE ER BEDST?...8 SITTER OG SIKKERHED...9 Hvornår er der brug for en sitter?...9 Hvad en sitter bør vide...9 Sitterens rolle...9 INTERAKTION MELLEM SALVIA OG ANDRE STOFFER...10 SALVINORIN A. OG NEUROLOGI...10 GUIDELINES FOR SIKKER BRUG AF SALVIA DIVINORUM...10 SALVIAPLANTEN OG DENS PLEJE...11 FORMERING I VAND...11 FORMERING DIREKTE I JORD...12 HÅNDTERING AF PLANTEMATERIALE...12 Den naturlige...12 Tobaksmetoden...12 Ovntørring...12 FAR VEL!...12\n3 HVORFOR DENNE GUIDE? Måske har en ven introduceret dig for Salvia Divinorum, måske har nogen givet dig en stikling eller du har måske købt tørre blade eller ekstrakt eller en levende plante. Hvis det er tilfældet har du brug for denne guide. Den er skrevet for at lære dig at arbejde med denne plante på en måde, der er givende personligt og så sikker som muligt. Guiden vil også lære dig at dyrke og tage vare på dine egne Salvia Divinorum planter. Salvia Divinorum er et helt specielt entheogen. Brugen af planten er på ingen måder rekreativt. Brugen skaber en ekstraordinær bevidsthedstilstand, som ikke kan sammenlignes ned nogen andre naturlige hallucinogener. Den opnåede bevidstheds tilstand er nyttig i forbindelse med meditation, selvrefleksion og spirituelt/religiøst arbejde. Salvia Divinorums effekter appelerer ikke til mange. De mennesker som føler sig draget af planten er som regel voksne, som på den ene eller anden måde har arbejdet spirituelt med sig selv eller føler sig draget af at opleve helt ekstraordinære bevidsthedsplaner. Mange steder kan man købe Salvia Divinorum af useriøse forhandlere, som i deres reklametekster fremstiller planten og dens effekter i et mere appellerende lys end tilfældet er. Salvia Divinorum er ikke et sjovt hallucinogen og det kan ikke benyttes i forbindelse med fest og ballade. Medierne skriver af og til om Salvia Divinorum i sensationelle vendinger, der overdriver udbredelsen, effekterne og risikoen. Det meste medierne har skrevet om Salvia Divinorum er forkert og misvisende. Salvia Divinorum er ikke legal LSD eller på nogen måde noget, der kan erstatte eller sammenlignes med andre hallucinogener, som i næsten alle er alkaloider. Salvia Diviorum er i sin helt egen katagori og det samme kan siges om effekterne. Før du prøver Salvia Divinorum er det meget vigtigt at du ved hvad planten kan gøre. Det er vigtigt, du kender til risikoen og særdeles vigtigt at du forstår, at man slet ikke kan gøre sig forestillinger om hvad planten kan gøre på baggrund af tidligere erfaringer med andre entheogener. Salvia har meget at tilbyde: Fascinerende psycoactive effekter i form af dybe spirituelle indsigter, egodød, sammensmeltning med andre levende væsener, rejser til andre steder og tider, møder med hyrdinden et kvindeligt væsen som utallige salvia-brugere møder og kommunikere med etc. Er man ikke parat til disse oplevelser kan de være utroligt skræmmende. Derfor frarådes det på det på det kraftigste at benytte Salvia Divinorum i flæng. Planten bør udelukkende bruges af voksne mennesker i en afslappet atmosfære med en ærlig og respektfuld intention om at opleve, hvad planten har at byde på. Har man ikke respekt for Salvia Divinorum inden man første gang prøver, så har man det med garanti bagefter... GUIDEN ER GRATIS Denne guide er gratis og du bør ikke have betalt for den. Det er vores intention, at så mange nybegyndere læser denne guide inden de begynder deres eksperimenter med Salvia Divinorum. Forhandlere af Salvia Divinorum er meget velkomne til at henvise til denne guide i forbindelse med kundekontakt.\n4 PRINT AF DENNE GUIDE Du er meget velkommen til at printe og kopiere denne guide og formidle den til din omgangskreds. Hvis du gør så print og kopier ALLE SIDERNE. Du bedes om ikke at ændre noget i den. Vi vil efterhånden som der bliver gjort nye opdagelser omkring Salvia Divinorum opdatere denne guide. Derfor er det vigtigt, at opdateringsdatoen på side et i denne guide altid er med i kopier. På den måde kan brugerne af guiden altid se hvor gammel guiden er. BLOT EN BEGYNDELSE Guiden her er blot en begyndelse. Efter at have læst den har du efter alt dømme lyst til at vide mere. Et glimrende sted at finde mere information er på The Salvia divinorum Research and Information Center: Websitet er skabt af Daniel Siebert og det indeholder et væld af vide nom Salvia Divinorum blandt andet: Nyeste udgaver af bruger guiden Salvia Divinorum FAQ Billeder, beskrivelser af den kemiske opbygning af salvinorin A. Rapporter fra brugere Artikler og videnskabelige afhandlinger om Salvia Divinorum Links til mange andre Salvia-relaterede websites Information om hvordan man kommer i kontakt med andre brugere gennem åbne eller lukkede chatrooms. Kalender med foredrag, konferencer og seminarer. BASALE FACTS OM SALVIA DIVINORUM Salvia Divinorum er en art af Salvie, som kendes som både krydderi og lægeplante. Der findes flere end arter af Salvie i verden, men Salvia Divinorum er den eneste som indeholder salvinorin A. og dermed har hallucinogene effekter. Salvinorin A findes ikke i andre planter og er endnu ikke blevet fremstillet kunstigt. Salvie er en del af en meget stor plantefamilie, Labiatae. Fordi den velkendte mint er en del af denne familie kendes Labiatae ofte som mint-familien. Salvia Divinorum er en smuk husplante og mange holder den faktisk udelukkende for sin skønhed, men de fleste holder den dog primært for dens psykoaktive effekter. Det botaniske navn Salvia Divinorum betyder De helliges Salvie. Indtages Salvia Divinorum korrekt under de rette omstændigheder kan en religiøs forening finde sted. I århundreder er plantet benyttet i religiøse ceromonier af Mazatec indianerne i Oaxaca i Mexico. Salvia Divinorum er meget forskelligt fra andre rusmidler, men et fællestræk er, at man under påvirkning mister koordinationsevnen. Derfor vil al færdsel og arbejde med farligt maskineri være særdeles uhensigtsmæssigt. Forsøg aldrig at køre bil under påvirkning af Salvia Divinorum! Salvia Divinorum indeholder en kemisk substans kaldet salvinorin A. Salvinorin A. besidder de bevidshedsudvidende egenskaber. Det er ikke et stof som på nogen er i familie med andre kendte psykoaktive stoffer, som næsten alle er alkaloider. Ren salvinorin A. er uhyre potent. Doser på blot et par hundrede mikrogram (milliontedele af et gram) har en kraftig effekt. En dose på en tusindedel gram (1 milligram) vil være alt, alt for meget at håndtere forsvarligt. På grund af den ekstreme potens skal salvinorin A. aldrig indtages rent. Det er simpelthen for svært at dosere med mindre en person med kemisk udstyr og viden har foretaget doseringen. Heldigvis er indholdet af salvinorin A. i bladene flere hundrede gange mindre end i ren opløsning, og det gør indtagelse af bladene langt sikrere.\n5 Salvia Divinorum er ikke farligt fysiologisk. Toksologiske studier viser, at salvinorin A. ikke er farligt for kroppen, ingen er nogensinde døde af en overdosis. Desuden er salvinorin A. ikke vanedannede. Folk som kender planten og bruger den, gør det med meget store perioder i mellem hver gang oftest på grund af de heftige indsigter brugen giver. Man får simpelthen respekt for planten. Salvia Divinorum er ikke en stimulans, ikke et narkotikum og ikke en tranqelizer. Som andre entheogener kan Salvia Divinorum give visioner, men naturen af disse visioner er meget anderledes end dem, som alkaloidbaserede hallucinogener kan give brugeren. I sin bog Pharmako/poeia, skriver Dale Pendell om at Salvia Divinorum, at planten tilhører en unik farmakologisk klasse som han kalder existentia Salvia Divinorum har en evne til at oplyse selve eksistensens natur. SALVIA ER IKKE ET PARTY DRUG Dette er meget vigtigt at forstå. Salvia Divinorum er ikke sjovt på den måde alkohol eller canabis kan være det. Hvis du tager til fest med en pose Salvia Divinorum, så har du selv skrevet opskriften på en katastrofe. Salvia Divinorum ændrer din bevidsthedstilstand og er særdeles egnet til visioner og healing. Salvia Divinorum har en meget lang tradition i forbindelse med ritualer, og det er faktisk de samme forholdsregler som de gamle indianere tog, som vi også anbefaler. Det er bedst at indtage Salvia Divinorum i halvmørke, da alt lys vil forstyrre, og i selskab med en sitter som er indforstået med opgaven (se mere herom senere) Stilhed eller let afdæmpet musik er at foretrække. ER SALVIA LOVLIGT? Salvia Divinorum og det aktive stof salvinorin a. er legalt i langt de fleste lande. I Lousiana i USA er brugen af Salvia Divinorum ulovligt, og i City of Skt. Peter s i Missouri er der en lokal forordning, som forbyder salg af Salvia Divinorum til mindreårige. I alle andre amerikanske stater er Salvia Divinorum helt legalt. Adskillige lande i Europa er begyndt at kriminalisere brugen af Salvia Divinorum. De er: Danmark, Sverige, Finland, Belgien og Italien. Derudover har kun to andre lande besluttet at regulere Salvia Divinorum, de er: Syd Korea og Australien. På er der en løbende opdateret liste over Salvia Divinorums juridiske status verden over. SALVIA ERFARINGER: HVAD KAN DU FORVENTE? Effekten af Salvia kan variere fra helt subtile bevidsthedsændringen til voldsomme bevidsthedsudvidelser. Dette gælder bade hvis du vælger at tygge friske eller tørrede blade eller at ryge blade eller ekstrat. Styrken afhænger af hvor meget du indtager, hvordan og din individuelle kropskemi. Salvia Divinorums effekt adskiller sig fuldstændigt fra effekterne af andre hallucinogener. Salvia har dog mange fortrin: Man kan ikke tage en fatal overdosis Salvia er ikke vanedannende Salvia er legal i de fleste lande Effekten er kortvarig, så man er hurtigt tilbage Kun få og sjældne sideeffekter\n6 Støj og andre forstyrrelser vil påvirke effekten I negative retning. Et tændt fjernsyn vil give en dårligt oplevelse, mens et lejrbål af mange opleves som et perfekt setting. Fordi at Salvia Divinorum ændrer perceptionen voldsomt bør det ikke benyttes ude blandt andre mennesker, særligt ikke folk som ikke kender til Salvia. Når effekten er intens er brugeren helt prisgivet visionære bevidsthedsniveauer og vil ikke være i stand til at kommunikere eller ænse verden omkring sig. I enkelte tilfælde kan brugere bevæge sig rundt i en slags søvngængeri. Derfor er det vigtigt, at man altid har en sitter med, som er sig sit ansvar bevidst. Sitteren skal ikke blande sig eller forsøge at tale til den der tager Salvia, men udelukkende guide brugeren uden om møbler, stearinlys. Når Salvia Divinorum ryges, så kommer virkningen øjeblikkeligt og varer kun i ca. 5 minutter. Der efterfølger ca. en halv time, hvor man er i et stadie af temmelig svag påvirkning. Hvis blade tygges, så kommer virkningen efter ca. 15 minutter og kulminerer efter en halv time. Dette niveau holdes i en halv til en hel time og fader ud over ca. en halv time. Hvis Salvia indtages som flydende ekstrakt begynder effekten efter minutter og udvikler sig hurtigt til et klimaks der holder i 30 til 60 minutter. Virkningen aftager gradvist efter yderligere en time. I modsætning til andre hallucinogener, så føler folk sig helt friske og meget klare i hovedet efter en Salvia-oplevelse. Nogle oplever efter rygning en svag og forbigående hovedpine. Denne bivirkning er relateret til røgen og ikke den meget lille mængde salvinorin a. der indtages. Røgen er bemærkelsesværdigt mild at inhalere. Selve oplevelsen af Salvia Divinorum er blevet inddelt i en skala på seks niveauer af intensitet. SALVIA SKALAEN Niveau S S står for svag effekt. Dette niveau kendetegnes ved at noget sker, men det er svært at sige hvad. Afslapning og øget hengivelse til sanseindtryk forekommer. Niveauet egner sig godt til meditativ praksis og sex. Niveau A A står for anderledes virkelighedsopfattelse. Farver og former bliver mere udtalte og oplevelse af musik bliver intensiveret. Rum og afstande kan blive opfattet som om de er mere eller mindre dybe. Tre dimensioner kan virke som to og omvendt. Der er ingen visioner på dette niveau. Tankerne bliver legende og mindre logiske, og der kan måske observeres en forringelse af korttidshukommelsen. Niveau L L står for lette visioner. Med lukkede øjne vil man opleve fraktale-lignende billeder, geometriske figurer og lignende som regel to-dimensionelt. Hvis visioner med åbne øjne forekommer vil de være svage og forbigående. Dette niveau svarer meget til det hypnagogiske, som også opleves lige inden søn indtræder. Oplevelserne her er flotte, men man forveksler dem ikke med hverdagsvirkeligheden. Niveau V V står for visioner. Her opleves klare tre-dimensionelle og realistiske syner. Nogle gange også med lyd. Med åbne øjne vil kontakten til hverdags-virkeligeheden stadig være til stede, men med lukkede øjne glider man fuldstændigt ind i et drømmelignende sceneri. Her begynder shamanistiske rejser, meget realistiske oplevelser af at besøge fjerne steder, blive andre personer eller ligefrem\n7 leve et helt liv som en anden person et andet sted til en anden tid. På dette niveau opløses tid og sted og oplevelserne er klare og opfattes stærkt som virkelige på niveau med hverdags-virkeligheden. Niveau I I står for immateriel eksistens. Her er man ikke længere bevidst om at have hverken en krop eller personlighed. Bevidstheden er stadig tilstede, og man vil opleve sammensmeltninger med Guder/Gudinder, universet eller i form af bizarre sammensmeltninger med objekter som eksempelvis et hus eller en sofa. Kontakt til andre verdener og væsener er normalt. På dette niveau er det umuligt at fungere i hverdags-virkeligheden. Desværre er det også her at nogle begynder at vandre rundt og derfor er det meget vigtigt at have en sitter med, når dette stadie opnås. Den påvirkede person kan ikke kontaktes og bør ikke tales til, men kan sagtens ledes til en stol eller seng med et venligt tag i hånden. Alt fra dette niveau kan huskes bagefter og som regel meget udfordrende både følelsmæssigt og erkendelsesmæssigt. Niveau A A står for alt for meget af de gode. På dette sjette niveau mister man helt bevidstheden og det er umuligt at huske noget bagefter. Man falder om og ligger bevidstløs hen i de ca. 5 minutter oplevelsen varer. Når man vågner vil det som regel være på niveau I som meget hurtigt aftager. Niveau A er ikke attraktivt fordi intet opleves og intet kan erindres. MÅDER AT INDTAGE SALVIA PÅ Der er mange måder at indtage Salvia på. De forskellige metoder vil blive diskuteret og gennemgået i de kommende afsnit. TRADITIONELLE MAZATEC METODER De to traditionelle mazatec metoder til indtagelse af Salvia Divinorum er ikke specielt effektive og de benyttes stort set ikke i den vestlige verden. De kræver store mængder blade og er besværlige, men på den anden side er de meget sikre. Traditionelt bliver bladene indtaget i forbindelse med en religiøs ceremoni i et halvmørkt rum. Mindst en person er til stede uden at indtage Salvia for at våge over de andre. En drik af helt friske blade er den ene metode til indtagelse af Salvia. Den kræver mange blade og smager ikke særlig godt. Salvinorin a. optages kun dårligt af kroppen fra mavesækken og derfor kræver det enorme mængder blade, men det virker og giver den længstvarende effekt. Den anden metode er at tygge og sluge store mængder friske blade. En portion tygges i ca. en halv time og selvom bladene normalt bliver slugt, så sker optagelsen af salvinorin a. gennem væv og slimhinde i munden. Denne metode er hård fordi bladene ikke smager godt og den halve time er lang tid at sidde med en stor klump blade i munden det er næsten umuligt ikke at få noget af den bitre saft galt i halsen. RULLEMETODEN En bold eller cylinder bliver rullet og tygget langsomt ca. et tyg hver 10 sekund. Bladene holdes under tungen mellem hvert tyg og processen varer ca. en halv time. Det er vigtigt at holde den saft der dannes af blade og spyt i munden hele tiden. Efter den halve time spyttes det hele ud. Hav en skål, vand og et håndklæde parat Salviaen kan farve dit tøj eller tæppe! Ruller kan laves af både tørrede eller friske blade, men tørrede blade foretrækkes ofte fordi de er mindre bitre. Benytter man tørrede blade, så kræver det 2-8 gram. Hvis man ikke har en præcis vægt, så brug 8 28 store regulære blade.\n8 Effekten ved oral indtagelse kan forbedres ved at gøre mundhulen med modtagelig overfor salvinorin a. Man skal bruge en tandbørste og mundskyl med menthol/alkohol og børste hele munden og tungen med skyllevæsken. Det gør, at man fjerner døde celler som normalt er til stede i mundhulens overflader. Skyl munden i ca. 30 sek. efter børstningen med skyllevæsken og afslut med et skyl af rent vand. Som regel sker der intet de første 15 minutter ved tygning af Salvia blade. Den fulde effekter kommer først efter 30 minutter omkring det tidspunkt hvor bladene bliver spyttet ud. RYGNING De tørrede blade af Salvia Divinorum kan ryges og det er den mest udbredte metode. Det er meget vigtigt at bladene afbrændes under høj temperatur og røgen skal holdes længe i lungerne og inhaleringerne skal ske umiddelbart efter hinanden. Mange ryger forgæves Salvia fordi de ikke ved hvordan, det skal ryges eller ikke er stand til, at tage de store inhaleringer som er nødvendige. Fordi salvinorin a. kræver en meget høj temperatur for at blive brændt af skal man holde flammen direkte ned i bladene under hele inhaleringen. Man kan med stor fordel benytte en stormlighter, brug ikke tændstikker, da de går ud. Det er spild af blade at forsøge at rulle en joint, man får simpelthen ikke nok store inhaleringer ud af det. Brug i stedet en bong, tobakspibe eller allerbedst en vandkølet pibe med godt træk i. Det er meget vigtigt, at man har et sted at lægge sit rygeinstrument efter brug. Effekten ved rygning sætter ind umiddelbart og man kan derfor miste kontakten til omverdenen mens man stadig sidder med piben i munden. Endnu en god grund til at have en sitter med sig. Det er i øvrigt også sitterens rolle at fylde piben mellem hver inhalering, så den er parat. En måde at ryge på, når det gælder rene blade eller mild ekstrakt er: Første inhalering holdes inde i 30 sekunder, udånding og et hurtigt åndedrag frisk luft herefter endnu et langt drag der holdes i 30 sekunder. Dette burde virke for de fleste. Det er også muligt at bruge en såkaldt vaporizer. Den varmer materialet op til meget høje grader uden at brænde det. Resultatet er meget lidt røg, som er meget koncentreret. Ulempen er, at det er meget svært at dosere og man skal benytte en speciel vaporizer lavet til Salvia. En ultrakoncentreret metode er at ryge ren salvinorin a. på vaporizer. Dette anbefales ikke. Dosen skal udmåles utroligt præcist milliontedele af et gram, så det kræver at man er i besiddelse af professionelt kemisk udstyr. Nogle steder kan man dog købe rent salvinorin a. i præcise afmålte doser. Daniel Siebert forhandler sin egen "Sage Goddess Emerald Essence." En ren ekstrakt, der også kan benyttes til oral indtagelse. Væsken holdes i munden indtil salvinorin a. er optaget i kroppen. Væsken kommer i en lille flaske med et dråbe-rør. Udover salvinorin indeholder væske lidt helt rent alkohol. Det kan irritere munden, så derfor anbefales det at blande med lidt varmt vand. Den eneste funktion ved alkoholen er at den fordeler og opløser salvinorinen. Der følger naturligvis en detaljeret beskrivelse af processen med "Sage Goddess Emerald Essence." HVILKEN METODE ER BEDST? Der er fordele og ulemper ved alle metoderne. Nogle brugere rapporterer, at oplevelsen ved tygning er dybere og mere intens end ved rygning ved tygning er oplevelsen også længerevarende. Mange oplever at rygning ikke virker for dem men der er også mange som oplever at tygning ikke virker. En kombination af begge metoder kan være en hjælp. Tyg først i en halv time og ryg derefter. Hvis du allerede er ryger, så vil det sansynligvis ikke være vanskeligt for dig at opnå effekt ved rygning fordi røgen fra Salvia Divinorum er mild. Hvis du ikke ryger i forvejen, så er oral indtagelse nok den bedste metode.\n9 Udfra en økonomisk betragtning er rygning den mest effektive metode. Tygning kræve mange blade. Metoden med flyde ekstrakt "Sage Goddess Emerald Essence." Har samme effekt som ved tygning, virkning kommer langsomt og varer i længere tid. Fordelen er man ikke pludselig overrasket over at komme fra denne verden til et helt fremmed sted på få sekunder, men gradvist oplever en opbygning. Konklusionen må være at man skal undgå de meget stærke koncentrationer, der kan findes på Internettet. Brug maksimalt X6 eller X10. X20 og X40 er meget vanskelige at dosere og der er en overhængende risiko for at man blot vågner fem minutter efter og ikke kan huske noget som helst. Tygning er den gamle velkendte metode, som for de fleste vil give bedste resultat og det belaster ikke dine lunger. Mange skal bruge et par forsøg på at finde den rette dosis og metode, så giv ikke op hvis de første eksperimenter er frugtesløse. SITTER OG SIKKERHED Hvornår er der brug for en sitter? Der er brug for en sitter, når man eksperimenterer de første mange gange og altid når store doser tages. Hvis du prøver nogle af de mere effektive metoder kan det være svært at dosere præcist, så sørg altid for selskab af en erfaren sitter i de tilfælde. En erfaren salvia-bruger kan godt alene tygge Salvia-blade, hvis vedkommende kender sine blade og sin egen reaktion på dem. Men det er altid et must at have sitter ved rygning af ekstrakt eller forsøg med nye indtagelsesmetoder. Brug din sunde fornuft og mærk efter. Hvad en sitter bør vide En sitter ved at uanset hvor besynderligt en person, der har indtaget Salvia Divinorum opfører sig, så vil effekten hurtigt aftage. Involver ikke andre personer med mindre der er sket fysisk skade på den person, der har indtaget Salvia Divinorum. Sørg for at personen hele tiden er i sikkerhed og vent. Hvis du ikke kan garantere for personens sikkerhed, så hent hjælp. Husk at det kun varer fra få minutter og til en maksimalt en time det er ofte meget godt at huske på dette, hvis tingene bliver ukontrollable. Derudover er det altid en god ide, at en sitter selv har erfaringer med Salvia Divinorum. Erfaringer med andre hallucinogener vil kun være en delvis hjælp og sitteren skal vide at Salvia Divinorum er i sin helt egen kategori. At røre ved en person for at få ham til at slappe af kan være en god idé med nogle hallucinogener, men er det måske ikke med Salvia Divinorum. Aftal sådan noget på forhånd ud fra erfaringer samt kendskab til hinanden og Salvia. Sitterens rolle En sitter har tre vigtige funktioner. Først og fremmest er det at holde den eller dem, der har indtaget Salvia, sikre og trygge. Den største fare er at den som indtager Salvia vælter omkuld eller begynder at gå rundt i trance uden at ænse sine omgivelser og dermed skader sig selv. Sitterens job er at være en venlig, rolig og tålmodig vagt. Vær så tilbagetrukket som muligt, men vær opmærksom, hvis der skulle ske noget. Brug kun fysisk kontakt, hvis det er absolut nødvendigt. Kontakt kan virke angstprovokerende eller kan måske blive opfatter af den påvirkede som et angreb. BRUG ALDRIG SALVIA DIVINORUM PÅ STEDER HVOR DER ER FARLIGE TING SOM KNIVE, STEDER AT FALDE NED FRA OG LIGNENDE. Tag personens bilnøgler for en sikkerheds skyld. Aftal på\n10 forhånd hvor seancen skal finde sted og lad ikke personen forlade dette område. Al kontakt med udenforstående frarådes kraftigt og derfor vil offentlige steder ikke være smart. Det andet vigtige job for sitteren er, at træde til med beroligende bemærkninger, hvis der bliver spurgt til ham eller hvis den der har indtaget salvia virker nervøs. At sige Du er i sikkerhed, Jeg er din ven og det er ovre om få minutter eller noget i den retning kan være med til a berolige en uerfaren salvia-tripper. Som regel vil stilhed dog være det mindst forstyrrende for personen, så tal kun hvis personen virkelig trænger til det. Den tredje rolle for sitteren er, at hjælpe tripperen med at huske begivenhederne bagefter. Der er flere metoder. Man kan benytte en notesbog eller ligefrem optage på bånd. Sitteren kan tage noter om hvordan personen opfører sig og bagefter spørge ind til hvad der skete på det og det tidspunkt, det er ofte en god måde at hjælpe personen med at erindre hvad der skete. Nogle mere garvede brugere kan fortælle, hvad der sker under trippet. Aftal under alle omstændigheder hvilken metode der skal bruges inden i starter. INTERAKTION MELLEM SALVIA OG ANDRE STOFFER Man bør være særdeles varsom med at blande Salvia Divinorum med andre stoffer. Det kan føre til uventede og ubehagelige overraskelser. Der er dog folk, som tager forskelligt medicin og ikke har nogen bivirkninger overhovedet. Selvom Salvia således i langt de fleste tilfælde ikke reagerer negativt i sammenhæng med andre stoffer, så er der dog en række medikamenter, som ikke bør blandes med Salvia. I den forbindelse er det vigtigt at huske at vi alle er forskellige og hver især har en unik kemi og reaktion på kemiske substanser. Hvis du vil eksperimentere med Salvia i kombination med andre stoffer, så gør det med ekstrem forsigtighed. Begynd med en meget konservativ dose, hvis der ingen negativ effekt er så øg dosen en anelse og så fremdeles. Ved alle eksperimenter med Salvia er det meget vigtigt at have en sitter tilstede. Vi kender til et tilfælde, hvor en person fik åndedrætsbesvær efter en kombination af Salvia og en høj dose GABA. Det vides ikke med sikkerhed om symptomet skyldes kombinationen, men mistanke gør at vi advarer om denne blanding. SALVINORIN A. OG NEUROLOGI Salvinorin A. er identificeret som en potent og meget selektiv kappa-opioid receptor agonist. Eksperimentielle erfaringer viser, at de psykoaktive effekter af Salvinorin a. er et resultat af stoffets aktivitet på disse receptorer i hjernen. GUIDELINES FOR SIKKER BRUG AF SALVIA DIVINORUM Salvia er et meget sikkert stof, hvis det benyttes omhyggeligt og med en klar intention. Det er en fachinerende og dybt berigende oplevelse. Her er opsummeret en liste over de forholdsregler man bør tage for at sikre en positiv og sikker oplevelse: Brug aldrig Salvia i usikre miljøer, hvor der eksempelvis er risiko for at falde ned, våben eller andre farlige maskiner etc. Forsøg aldrig at køre bil. Vælg tid og sted meget omhyggeligt. Et uforstyrret sted er helt essentielt for en positiv oplevelse. Sørg derfor for at der ikke er telefoner, børn tilfældigt forbipasserende etc. Overvej grundigt hvor meget du vil indtage og hvordan inden seancen begynder.\n11 Efter indtagelse sørg for at ligge eller sidde ned. Bliv i så vid udstrækning som muligt hvor du er. Oplevelsen intensiveres af at have lukkede øjne. Hav en sitter med. Dette gælder især hvis du er nybegynder eller eksperimenterer med store doser eller alternative indtagelsesmetoder. Giv ikke Salvia til børn og del det ikke ud til fremmede, hvis du ikke ved præcist hvad deres intentioner er med Salvia. Tag aldrig Salvia ved sociale arrangementer. Det dur ikke til fest, dans eller lignende. Bland ikke Salvia med andre stoffer. Der er ingen kendte negative kemiske interaktioner mellem Salvia og andre stoffer, men virkningerne kan være højst uforudsigelige. SALVIAPLANTEN OG DENS PLEJE Hvis du vil dyrke dine egne Salvia-planter skal du læse følgende, hvis ikke kan afsnittet springes over. Salvia Divinorum er en flerårig subtropisk plante. Den kan ikke tåle frost, men er ellers robust og både smuk og nem at dyrke. Planten er grøn og den har en karakteristisk kraftig stamme med store blade på. Den kan blive flere meter høj, hvis de rette omstændigheder tillader det. I naturen falder planten sammen under sin egen vægt og dens villighed til at spire gør at den fra nedfaldne grene sætter nye rødder, hvis de kommer i kontakt med fugtig jord. Selvom Salvia nemt kan blomstre i en dansk stue eller drivhus, så vil den kun yderst sjældent sætte frø. Derfor bliver planten næsten udelukkende videreformeret via stiklinger. Stor set alle de planter og blade der kan opdrives i vesten stammer fra 2-5 moderplanter hentet i Mexico. Salvia vokser bedst i delvis skygge i en veldrænet og velvandet potte. Rødderne må aldrig blive fuldstændigt tilsoppede, det vil føre til råd i rødderne og planten vil dø. Salvia kan dyrkes inde overalt og udenfor, så længe der ikke er frost. Brug evt. store potter, der kan tages ind og ud efter behov. Planten fortæller selv om den trænger til vand; den taber simpelthen bladene hvis den har behov for vand. Gå ikke i panik, planten er ikke ved at dø. Så snart den får vand skyder den igen. Har du mulighed for det så sæt planten ud når det er varmt, regnvand vasker salte ud af jorden, som ellers kan ophobe sig og blive giftige for planten. Jordblandingen skal have godt med dræn, men være fugtig hele tiden. Grus eller knuste fliser er godt som dræn i potten, der altid bør være med hul i bunden. Gødning er vigtig for salvia. Brug en standard gødning på flaske og følg brugsanvisningen. Salvia bør ikke få konstant sollys, et par timer om dagen i sol er nok og derfor vil en placering i nærheden af en vindueskarm være perfekt. Salvia bliver næsten altid dyrket fra stiklinger og ikke frø. Sådan gør du: FORMERING I VAND Skær en gren af i ca. 10 centimeters længde. Grenen skal have nogle blade. Sæt stiklingen i et glas vand kun et stikling pr. glas for at undgå at evt. rodråd breder sig fra den ene stikling til den anden. Sørg for at holde en god hygiejne og brug kun en helt ren saks eller skalpel til at skære stiklinger. Stil glasset hvor der er delvist eller filtreret sollys. Vandet skal skiftes dagligt igen for at undgå råd i at udvikle sig. På denne måde vil 3 ud af 4 stiklinger lykkes, resten dør af rodråd. I løbet af to uger vil der begynde at udvikles rødder. Når de er et par centimeter lange er det tid til at plante stiklingerne i veldrænet pottemuld. Dæk planterne med et omvendt glas eller en gennemsigtig plasticbøtte. Over en periode på 14 dage vænnes planten gradvist til det omgivende miljø ved at fjerne dækket i længere perioder.\n12 FORMERING DIREKTE I JORD Salvia kan også stikles direkte i pottemuld. Du har brug for: Pottemuld To plasticbægre Rodhormon Vitawrap Elastikker Vand Stik nogle små huller i plasticbægerne for at skabe dræn. Fyld bægeret 2/3 op med pottemuld. Lav med en pind eller blyant et hul i mulden på 3-4 centimeter så er jorden parat til planten. Skær en stikling med nogle blade på med en ren kniv. Fjern evt. de største blade og de nederste blade på stiklingen og sæt den i vand med det samme. Tag stiklingen op og dyp den i rodhormonet, ryst overskydene hormonpulver af og placér den i potten. Fyld nu vand i potten til noget kommer ud af drænhullerne. Tag potten og sæt den ned i den andet bæger (læg evt. et par småsten i bunden af det yderste bæger for at skabe lidt afstand) Brug vitawrap og elestik til at dække planten ind. På den måde holdes fugtigheden oppe, så bladene ikke tørrer ud før de nye rødder begynder at suge næring til planten. Nogle uger efter kan planten flyttes til en større potte. HÅNDTERING AF PLANTEMATERIALE Tørrede salvia blade bør opbevares mørkt og indelukket. På den måde kan bladene holde sig i årevis, salvinorin a. nedbrydes ikke så du kan sagtens opbevare blade i årevis. Hvis du dyrker selv vil du nok gerne tørre bladene selv. Der er tre metoder: Den naturlige Vent til planten er bladene er døde, saml dem og læg dem på en tallerken i et rum med lav fugtighed. Vend bladene tit. Når bladene er helt tørre kan de pakkes i plasticposer og gemmes af vejen. Fordelen er at du ikke stjæler levende blade fra planten, som den jo har brug for til at vokse. Ulempen er at du skal vente på planten. (Det er så måske også charmen ved det) Tobaksmetoden Høst friske levende blade fra salviaplanten. Læg dem i stakke og skær snit på ca. ½ centimer med en skarp kniv. Fordel strimlerne på en avis og nulr dem et par gange dagligt indtil de er tørre men ikke knasende tørre. Put i plasticposer og gem væk. Nogle mener at denne metode giver en mere behagelig blød røg. Tobak skal jo også være lidt fugtigt, knasende tør tobak er meget stærkt. Ulempen er at tørringen tager længere tid fordi plantematerialet er rodet rundt i en stor bunke. Ovntørring Sæt din oven på ikke mere end 120 grader, ind med bladene og vær på vagt, så bladene ikke futter af. Fordelen er at det går hurtigt, ulempen er at røgen måske ikke smager så godt pga. af det stadigt store klorofylindhold. Klorofyl er det stof der gør blade grønne, det forsvinder ved langsom tørring. FAR VEL! Nu du er kommet gennem hele denne guide vil vi blot ønske dig alt godt på din vej. Hvad du vælger er op til dig selv, men hvis du vælger at Salvia Divinorum skal være en del af din vej, så vælg den med hjertet. Salvia Divinorum er en stor lærer, der ikke bør undervurderes. Ydmyghed og omtanke\n13 er vejen til et frugtbar forhold til planten. Efterhånden som du lærer denne mirakuløse plante at kende, så husk at Salvias fremtid ligger i dine hænder. I Danmark er den ulovlig på grund af for meget omtale, dårlig presse og umodne personers omgang med den. Brug planten i udlandet, med omtanke, i sikkerhed og hold dens hemmeligheder skjult for dem, som ikke forstår at værdsætte dem.


En Cesilds Tilværelse: Hej hej\nUndskyld undskyld undskyld, at jeg har været så dårlig en blogger. Jeg har lige været lidt i Hamborg og lidt i læse-arbejde-være syg-være stresset-helvede. Jeg er der stadig lidt, for om lidt skal mine pensumopgivelser afleveres og jeg tænker om man ikke burde læse lidt for at gennemskue, hvad man gerne vil til eksamen i.\nJeg gad godt blogge vildt meget og vise mine fine billeder fra Hamborg, genoplive min København-blog, få en af de der trendy surdeje, passe planterne i min vindueskarm, gå en tur hver dag, besøge mine bedsteforældre, skrive i en hemmelig dagbog, løbe tre gange om ugen, støvsuge under sofaen, læse bøger frivilligt og ja... you get the picture.\nOg lige nu går jeg faktisk og pønser på en plan, der meget gerne skulle gøre alt dette muligt. Men det hører I sikkert mere om senere :)\nMen ja. Det der længere oppe er Hamborg. Det er en brilliant by. Besøg den straks! Jeg lægger snart flere billeder ud, så I kan blive mere overbevist. Den er klart det nye Berlin! Jeg lover det.\nIndsendt af Cecilie L. kl. 21.02\nEtiketter: brok, eksamen, Hamborg, opfordringer, planlægning, rejse, storby, street art\nTid, liv og lagkager\nHamborg street art\nEfterlysning: Kongeligt porcelæn


Med Jacob Holdt i Amerika af Rikke Namunyak Marott | Litteratursiden\nMed Jacob Holdt i Amerika af Rikke Namunyak Marott\nEn smuk fotomodel og en charmerende vildmand udforsker USA medaljens for- og bagside\nPræstesønnen Jacob Holdt har i mange år rejst USA tyndt med sit kamera. Med det har han foreviget det amerikanske folks personlige historier med blandt andet fattigdom, racisme og vold, og hans bog 'Amerikanske Billeder' fra 1977 er stadig voldsomt populær. Det særlige ved Jacob Holdt er, at han kan begå sig sammen med gangstere såvel som Rockefellers, og hans styrke ligger i det lange flettede skæg og et afslappet, charmerende gemyt, der samtidig rummer stor medfølelse og kærlig indlevelse.\nTeksten i denne bog er skrevet af afroamerikaner og tidligere fotomodel Rikke Marott. I 2003 rejste hun sammen med Jacob Holdt en måned rundt i forskellige dele af USA, primært de mere betændte områder såsom fattige ghettoer og Ku Klux Klan miljøer. Her blev hun konfronteret med den amerikanske virkelighed og med sine egne fordomme om bl.a. racisme og kriminelle.\nUmiddelbart et spændende eksperiment, men jeg synes desværre der mangler en anelse mere dybde og diversitet i beskrivelserne. Jeg kunne godt have tænkt mig nogle lidt mere dybdeborende samtaler med eksempelvis inkarnerede racister, hvor begge sider af sagen kunne ryge over bordet. I stedet bliver man præsenteret for et halvlunkent Ku Klux Klan overhoved, der egentlig ikke er spor racist!\nBogen er ellers glimtvis spændende OG foruroligende; der er mange tragiske og rørende skæbner at forholde sig til. Men det hele skæmmes dog lidt af forfatterens noget ujævne skrivestil, der veksler imellem korte, afsnubbede talesprogssætninger og lange metaforiske udladninger. Et grelt eksempel på sidstnævnte: ”Langsomt breder de sig til kroppen, som desperat kommer til at længes efter at hvile op ad ghettoens beskidte mure, hvor vi parkerer bilen, i blomsternes duft fra de skyggefulde haver, vi skimter på vej gennem byen, på de varme fliser, på torvet blandt sælgerne, turisterne, de optrædende, i mørkets sofa i baren, hvorfra jazzen kryber ind i enhver, og ved bordets stilhed, hvor vi spiser gumbo og betragter menneskestrømmens farver sejle gennem gaden….”\nMen tankerne bag bogen er sympatiske og man kan sagtens fornemme Marotts indignation, der skinner igennem linjerne. Og historiens (og nutidens) uretfærdigheder fortjener altid at blive belyst.\nBøger af Rikke Namunyak Marott\nSupertand og Slikkerikke