Sidste frist for ansøgning 29 september 2019\nEr du teknisk dygtig til fitting og modelkonstruktion, og har du lyst til at arbejde med kommercielt stærke styles og mange produktgrupper?\nVi har travlt hos Jacqueline de Yong, og vi søger derfor en energisk og ambitiøs Konstruktør, der brænder for at være med til at sikre den bedste fitting på vores otte årlige kollektioner.\nJacqueline de Yong laver styles i alle produktkategorier. Du bliver en del af et passioneret og kompetent konstruktørteam med i alt tre konstruktører og to husmodeller, som har et tæt samarbejde med både design og indkøb. Hos Jacqueline de Yong er vi i alt 50 medarbejdere, og du bliver en del af en alsidig og dynamisk hverdag i en international modevirksomhed. Vi har alle en passion for at lave stærke produkter med masser af salgspotentiale, og du vil opleve et ambitiøst miljø, der emmer af energi og engagement.\nKonstruktøren har en afgørende rolle i teamet, da det er hos konstruktøren, at kollektionens succes sikres. Den gode fitting, fokus på kvalitet og finish er altafgørende for, hvor godt en kollektion performer, og her spiller du en afgørende rolle!\nVi søger en erfaren og kvalitetsbevidst konstruktør, som motiveres af at tage ansvar for processen fra sketch til det godkendte produkt. Gennem din produktforståelse og din erfaring som konstruktør udarbejder du måleskemaer og gradueringer, ligesom det er dit ansvar at godkende prøverne til produktionen. Du kommenterer på pasform og formgivning, og du bliver en værdifuld sparringspartner for såvel indkøb og design som for vores leverandører, og du vil blive involveret og deltage i leverandørbesøg. Du sætter en ære i altid at inspirere vores leverandører og sikre, at de konstant udvikles og motiveres til at følge vores retningslinjer og krav.\nDet er nødvendigt at være struktureret, da det er store mængder, der skal koordineres og struktureres. Det er en fordel, hvis du tidligere har arbejdet med kollektioners processer og forstår flowet i kollektionerne.\n– Udarbejde måleskemaer og gradueringer\n– Kommentere pasform og formgivning i samarbejde med indkøbere og designere\n– Godkende prøver til produktion\n– Sikre et tæt og effektivt samarbejde med kollegaer i Design og Indkøb, samt med vores internationale leverandører\n– Deltage i leverandørbesøg\n– Bidrage teknisk til design og produktudvikling.\n-Erfaring fra en stilling som konstruktør\n-Gerne erfaring med jersey og/eller woven, som er vores største produktkategorier\nEngageret og kvalitetsbevidst kollega\nDu er iderig og optimistisk, og så er du selvfølgelig dygtig inden for dit fag. Din brede kontaktflade stiller krav til dit overblik og dine kommunikationsevner, herunder evnen til at formidle klare og overbevisende budskaber på tværs af landegrænser. Vi lægger vægt på, at du er struktureret og har gode samarbejdsevner. Ligeledes er det naturligt for dig at levere kvalitet i dit arbejde med fokus på deadlines, og du trives med det store ansvar, det er at sørge for, at vi leverer høj kvalitet på pasformen, selv når tempoet er ekstra højt. Du kan desuden se dig selv i et dynamisk og kreativt miljø, hvor fokus er på mode og de sidste nye trends.\nHar du spørgsmål til stillingen, er du velkommen til at kontakte Runa Larsen på +45 2795 8726. Eller send din ansøgning samt CV snarest muligt og senest den 29. september 2019. Vi indkalder løbende relevante kandidater til samtale.\nJacqueline de Yong was launched in 2013 and is part of the ONLY brand.


Påstanden om, at det offentlige forbrug er historisk højt, er en sandhed med modifikationer | Information\nIfølge regeringen er det offentlige forbrug historisk højt. Hvis man ser på 2025-planens udvalgte periode fra 1990 til i dag, er sundhedsudgifternes andel vokset. Udgifterne til forsvar, politi mv. er til gengæld faldet. Det samme gør sig gældende for udgifter til undervisning. Ligesom forbruget af børnepasning og ældrepleje mv. er faldet i perioden. Tallene er rigtige nok, siger professor, men understreger, at en gennemgang af en længere periode afslører et lidt andet billede af det offentlige forbrug end det, regeringen ønsker at tegne.\nMan tager en nøje udvalgt periode, hvor udgifterne til velfærd er historisk lave. Så medtager man udgifterne til sundhed, som har været voksende i mands minde. Derefter sammenligner man gennemsnittet af de historisk lave tal med i dag.\nOg vupti. Så kan regeringens håndgangne embedsmænd i Finansministeriet hævde, at vi bruger historisk meget på velfærd. Intet hekseri her. Blot lidt behændighed.\nMen lykkes det på den baggrund regeringen at virkeliggøre målsætningerne om at nedbringe de offentlige udgifters andel af den samlede danske økonomi, som skitseret i 2025-planen, vil det få den offentlige velfærd ført tilbage på niveau med begyndelsen af 1980’erne.\nDet scenarie, mener professor på Institut for Statskundskab på Aalborg Universitet Jørgen Goul Andersen, vil bringe Danmark på grænsen af et »velfærdspolitisk systemskifte«.\nMen ifølge regeringen er det offentlige forbrug altså historisk højt. Det skriver de i deres 2025-plan. Her hedder det, at det offentlige forbrug udgør ca. 25 procent af det strukturelle BNP.\nRegeringens økonomer i Finansministeriet har sammenlignet det med gennemsnittet for perioden 1990 til 2007, som lå på ca. 24,3 procent.\nSammenligner man imidlertid niveauerne over en længere periode, ses det tydeligt, at det netop er i perioden 1990-2007, at det offentlige forbrug fylder under en fjerdedel af BNP. Vi skal helt tilbage til 1980 for at komme under 25 procentsstregen, og ligeledes skal vi helt frem til i dag, før det relative offentlige forbrug atter er under gennemsnittet for hele perioden.\nDet er chefanalytiker Jens Sand Kirk fra AE-Rådet, der har regnet på den offentlige sektors relative størrelse siden 1980. Han ønsker ikke at fortolke regeringens motiver for at benytte netop den valgte periode.\n»Men jeg kan konstatere, at vi ved at se på talene over en længere periode kommer frem til et noget andet resultat, nemlig at det offentlige forbrug ikke – som regeringen skriver – fylder historisk meget, men tværtimod fylder historisk lidt,« siger Jens Sand Kirk og tilføjer:\n»Dertil kommer, at der har været et kraftigt fald i den del af BNP, der bruges på den offentlige sektor siden 2010.«\nI regeringens 2025 plan står der, at regeringen vil sigte på, »at de offentlige udgifter fylder en mindre del af den samlede økonomi«.\nDels tager regeringen udgangspunkt i, at Danmark er et af de lande i verden og for den sags skyld i OECD, der bruger flest penge på offentlig service – vel at mærke målt i forhold til BNP, og helt uden hensyntagen ti, at for eksempel sundhedsforsikringer fylder godt op i de fleste andre OECD-lande.\nMen 2025-planen slår også fast, at udgifterne til offentligt forbrug er relativt høje set i et rent dansk historisk perspektiv.\n»Også i et historisk perspektiv ligger udgifterne til offentligt forbrug højt. I 2016 udgjorde det offentlige forbrug en fjerdedel af den samlede økonomi svarende til ca. 16 milliarder kr. mere end det historiske gennemsnit for perioden siden 1990 og frem til 2007«, som der står i 2025-planen.\nPres fra sundhedsudgifter\nDet er særligt sundhedsudgifterne, der har presset de offentlige budgetter.\n»Sundhedsudgifternes andel af forbruget er faktisk steget så meget, at ser man bort fra sundhedsudgifterne, er det resterende offentlige forbrug historisk lavt i 2016 i forhold til strukturelt BNP,« forklarer Jens Sand Kirk.\nDanmarks Statistik offentliggør ikke data for det offentlige forbrugs fordeling på serviceområder før 1990.\nIfølge-AE Rådets beregninger nåede det offentlige forbrugs andel af det strukturelle BNP ned på 17,4 procent i 2016, og det betyder, at udgifterne til børnepasning, ældrepleje, uddannelse, forsvar, politi mv. ikke har været lavere siden 1990 og dermed udgør et historisk lavpunkt.\nHvis man ser på 2025-planens udvalgte periode fra 1990 til i dag, er sundhedsudgifternes andel da også vokset. Udgifterne til forsvar, politi mv. er til gengæld faldet. Det samme gør sig gældende for udgifter til undervisning. Ligesom forbruget af børnepasning og ældrepleje mv. er faldet i perioden.\n»Til gengæld bliver presset større,« siger Jørgen Goul Andersen.\nDet offentlige forbrug falder og er ikke, som regeringen siger, historisk højt. Det viser tal fra AE-rådet. Rød streg: Offentligt forbrugt i procent af det strukturelle BNP. Sort streg: Gennemsnittet.\nProfessoren vurderer, at det er en yderst relevant beregning, der er foretaget i AE-Rådet. Ikke mindst, fordi skiftende Venstre-ledede regeringer har prioriteret sundhed meget højt.\n»Tilbage i firserne lavede man tilsvarende nedskæringsmanøvrer. Dengang blev sundhedssektoren også ramt, og det sendte den langt tilbage. Men i dag er det svært at forestille sig, at nogen regering ville begynde at skære i sundheden. Den fylder da også stadigt mere i de offentlige budgetter,« siger Goul Andersen, der samtidig hæfter sig ved, at den danske befolkning fra nu af bliver væsentligt ældre.\n»Der er allerede skåret voldsomt på de udgifter, der ikke har noget med sundhed at gøre, og dertil kommer, at stigende forsvarsudgifter vil lægge et yderligere pres på sundhed, ældre, børn og undervisning,« siger Goul Andersen og peger på, at udgifterne til praktisk hjælp fra hjemmehjælpere i ældresektoren allerede er blevet reduceret med ca. 50 procent fra 1999 til i dag.\nSelv om undervisning og daginstitutioner er blevet udsat for løbende besparelser, er Goul Andersen ikke i tvivl om, at det er ældresektoren, der er hårdest ramt.\nHan forudser, at det alt sammen vil være med til at skabe et voksende marked for private udbydere af velfærdsydelser, hvilket alt sammen er med til at øge uligheden – ikke alene indkomstuligheden, men i høj grad også ulighed i kvaliteten af de velfærdsydelser, forskellige dele af befolkningen kan få adgang til.\nDet er også vurderingen hos Jens Sand Kirk fra AE-Rådet:\n»Når man ser på fordelingen af det offentlige forbrug, har de dårligt stillede særlig stor gavn deraf. Forældre, hvis børn går i privatskole, mærker eksempelvis ikke til, at folkeskolen forværres, og de får samtidig glæde af regeringens skattelettelser. Det er det, regeringen kalder privat velfærd. Men det er altså ikke en velfærd, alle får adgang til, som vi er vant til.«\nDette understreges i hans beregninger, der blandt andet viser, at Danmark bruger ca 3,5 milliarder kroner mindre alene på undervisning i dag, end hvis forbrugsandelen var blevet fastholdt på 1990-niveau.\nTilbage står, at en gennemgang af 2025-planen efterlader læseren med et noget andet indtryk.\n»Man kan stadig godt regne med, at tallene isoleret set er rigtige nok i regeringens publikationer; men det er en god idé at være meget opmærksom,« som Jørgen Goul Andersen udtrykker det.\n»Det er bestemt noget, jeg har set meget af. Og jeg synes ikke, at der bliver færre af de her små omgåelser og manipulationer. Så ja, det er lidt tiltagende. Men vi har da ikke kinesiske tilstande. Tallene kan man stadig regne med.«\nJacob Jensen, der er finansordfører for Venstre, ser ikke noget problem i hverken talene eller udviklingen.\n»Man kunne jo vælge at tage alle mulige perioder. Men ligegyldigt hvilken periode du vælger, er det afgørende, hvor mange midler der er. Og der kommer ikke flere midler af, at AE-Rådet vælger en anden periode.«\nJacob Jensen giver heller ikke meget for udsagnet om, at regeringens målsætning om, at det offentlige forbrug helst skal ned mod 23 procent, vil øge uligheden.\n»Så længe samfundskagen bliver større, kan jeg ikke se problemet. Hvis en borger har råd til at købe en is af en vis størrelse, bliver hans is jo ikke mindre af, at hans nabo får mulighed for at købe en endnu større is,« forklarer finansordføreren.\noffentlig økonomioffentlige investeringervelfærdspolitik\nKurt Nielsen, Torben K L Jensen, Eva Schwanenflügel, Alvin Jensen, Dorte Sørensen og jørgen djørup anbefalede denne artikel\n30. oktober, 2017 - 00:26\n»Så længe samfundskagen bliver større, kan jeg ikke se problemet....".!\nMen når nu samfundskagen ikke vokser som under finanskrisen, hvor den faldt, eller som nu hvor den vokser meget meget lidt, så er der et problem.\nSteffen Gliese, Eva Schwanenflügel og Alvin Jensen anbefalede denne kommentar\nDer var engang, da pengestrømmen blev kanaliseret fra gavn i samfundet til magthavernes luksus. Magthaverne var kongen og hans støtter.\nI dag bliver pengestrømmen kanaliseret fra gavn i samfundet til magthaverne. Magthaverne er topfolk i de internationale koncerner og deres støtter.\nDiskussionen om offentlig eller privat er rent spin, der skal lede opmærksomheden bort fra de nye magthaveres konsolidering.\nKarl Aage Thomsen, Randi Christiansen, Viggo Okholm, Kurt Nielsen, Bjarne Bisgaard Jensen, Flemming Berger, Peter Nielsen, Niels Bent Johansen, Karsten Lundsby, Ole Henriksen, Steffen Gliese, Sidsel Jespersen, Jan Weber Fritsbøger, kjeld jensen, Eva Schwanenflügel, Alvin Jensen og Trond Meiring anbefalede denne kommentar\n30. oktober, 2017 - 07:50\n"Så længe man har råd til en is".. Den lader vi lige stå et øjeblik..\nMan får sgu ikke bedre undervisning eller ældrepleje, selvom man kan købe en ispind. Mage til idioti skal man desværre ikke lede så langt efter mere, det flyder som skidt fra en penicillin-gris hver gang de åbner munden i de borgerlige rækker :-(\nSøren Jacobsen, Karl Aage Thomsen, Randi Christiansen, Viggo Okholm, Bjarne Bisgaard Jensen, Peter Nielsen, Karsten Lundsby, Steffen Gliese, Torben K L Jensen, Jan Weber Fritsbøger, kjeld jensen og Trond Meiring anbefalede denne kommentar\n30. oktober, 2017 - 09:38\ner påfaldende hvordan man på højrefløjen manipulerer groft med beskrivelsen af virkeligheden, er faktisk imponerende at man stadig holder sig til næsten korrekte tal, for man har jo længe løjet om det der ikke er tal på, "det skal kunne betale sig at arbejde" er jo det bærende slogan for bestræbelserne for at få lavere lønninger for manden på gulvet, både nedskæringerne i overførslerne og hetzen imod / klapjagten på de ledige har jo præcis dette formål, men det siger man ikke ærligt, kun Klaus hjort kom ved et uheld til at røbe det på direkte tv, idet han sagde: " det ville jo være dejligt hvis vi kan få skabt en masse nye ultra lavtlønsjobs", smuk målsætning ikke ?\nvenstres finansordfører mener at alt er ok så længe man har råd til en is, og så er partiet aldeles ligeglade med at der for nogle ikke er råd til huslejen, de kan jo købe en is !!\nmen det er til gengæld vigtigt for venstre at de priviligerede bliver forgyldt i hoved og ræv, da hele væksten i kagens størrelse, plus provenuet af den skabte større fattigdom udelukkende går til dem som allerede har langt mere end rigeligt, kun deres grådighed er ikke fuldstændig mættet, for grådighed kan aldrig mættes da den vokser i takt med overfloden.\nman vil gøre luxusbiler billigere, og begrunder omlægningen med sikkerhed, da der jo er flere airbags mm i store dyre biler, men ville det ikke være mere ærligt at sige sandheden, at de rige skal have råd til mere luksus, hvorfor er afgiften ikke sat op på suv-er de er jo notorisk mindre sikre end normale biler, især på grund af det høje tyngdepunkt, og de er også farligere for bløde trafikanter, altså er øget sikkerhed ikke målsætningen med ændringen, det er endnu en løgn.\nPeter Ole Kvint, Karl Aage Thomsen, Finn Egelund, Bjarne Bisgaard Jensen, Niki Dan Berthelsen, Ebbe Overbye, Eva Schwanenflügel og Trond Meiring anbefalede denne kommentar\n30. oktober, 2017 - 15:27\nRegeringen fortsætter sit spin, og nu med mere end velvillig støtte fra tøse-regnedrengene i Finansministeriet. De kan ikke se sig selv i spejlet om morgenen. Derfor anlægger de alle Anders Samuelsen-skæg\nEva Schwanenflügel, Niels Bent Johansen, Karsten Lundsby, Lars Løfgren og Trond Meiring anbefalede denne kommentar\n30. oktober, 2017 - 20:14\n"Regeringen hævder, at det offentlige forbrug er historisk højt" Samtidig med antal ledige er nærmest historisk lav. Hvordan i al verden hænger det lige sammen???\nNå jo. Svindel og manipulation med landets borgere.\n30. oktober, 2017 - 20:17\nHvorfor i al verden er der ingen protester mod den fordrejning af virkeligheden? Der er ganske enkelt ingen anstændighed i dette land længere. Tyveri og løgne betaler sig som aldrig før i verdens lykkeligste land.\nIkke så sær populisme og nationalisme har så gode kår som aldrig før.\nEgon Stich, Eva Schwanenflügel, Kurt Nielsen og Mikael Velschow-Rasmussen anbefalede denne kommentar\n30. oktober, 2017 - 23:41\nDen bemærkning fra Jakob Jensen er en typisk Venstre bemærkning, arrogant og helt i ånden, bare du kan købe en is så bør du være tilfreds og være ligeglad med om andre kan få større is uden at yde mere. Typisk at dem der har nok hyler over at de måske får lidt mindre rigeligt og derfor skal de som er på systemets gulv bestemt have lidt mindre. Ikke nok med at de ikke kan få arbejde, de skal også vide de er en udgift og derfor acceptere mindre.\nEva Schwanenflügel, Ebbe Overbye og Trond Meiring anbefalede denne kommentar\n31. oktober, 2017 - 01:49\nMagten manipulerer og misinformerer offentligheden med fake news - her til aften hørte vi fx den tidligere græske finansminister fortælle om, hvordan demokrati i eu er en skueproces uden reelt indhold, og at beslutningerne træffes i andre skjulte fora. Og nu leder jeg forgæves efter en uddybende forklaring på, at lilleholt har 'givet grønt lys' til et 11 mia dyrt elkabel fra danmark til england. Lilleholt? 11 mia? Hvor er den demokratiske proces bag den satsning? Det kan da umuligt være hans ansvar alene. Men de skatteborgere, som må lægge 11 mia på bordet til gengæld for gyldne løfter om fremtidig indtjening, bliver først informeret, når alt er afgjort.\nEva Schwanenflügel, Trond Meiring og jørgen djørup anbefalede denne kommentar\n31. oktober, 2017 - 07:26\nVær nu ikke dum Randi.\n11 mia kommer via finansloven, som flertallet beslutter.\nOg så lever vi et repræsentativt demokrati, hvis du har glemt det.\n31. oktober, 2017 - 07:46\nRen Reagan, Partimyterne har det skræmmende godt hos Venstre. Same old playbook....tag dem nu i det, Information.\n31. oktober, 2017 - 10:02\nJa, det sq også rigtigt michael, men så må enhedslisten og medierne da have sovet i timen, siden der absolut ingen offentlig debat har været om de 11 mia. Som der åbenbart er råd til, men at rehabilitere og drage passende omsorg for sine borgere og deres biotop, er der ikke midler til. Her skal den sidste kraft pines ud af natur og mennesker, indtil ... ja, hvad forestiller magten sig egentlig? Efter syndfloden af dens egne krige kun den selv tilbage?\n23. maj, 2018 - 23:21\nMine analyser viser en kolossal stigning i den offentlige sektor i perioden fra 1660 til i dag.\nDet er svært at angive i procent, men siden kongen fik magten ved enevældens begyndelse, er antallet af offentligt ansatte steget!\n23. maj, 2018 - 23:33\nKongen var kongen, men politikkerne er mange. Og de mener hver i sær, og alle sammen, at de ved bedre end pøblen hvordan de skal bruge deres egne penge. De skal bare bruge en lille bitte smule mere, så bliver alt meget bedre - loves der.


Järbo Garn. ”Kvalitet koster ikke mere – mangel på kvalitet koster.” - Garndillen.dk\n> Garn>Järbo Garn\nTekstiltraditionerne i Järbo går tilbage til 1890-erne da uldfabrikken, der omfattede fremstilling af garn, vævning og farvning, blev grundlagt. I løbet 1960-erne koncentreredes virksomheden om garn, og i første omgang industrigarn til fremstilling af møbelstof, tæpper og gardiner m v. Fremstilling af håndstrikkegarn var tidligere i mindre skala...\nTekstiltraditionerne i Järbo går tilbage til 1890-erne da uldfabrikken, der omfattede fremstilling af garn, vævning og farvning, blev grundlagt. I løbet 1960-erne koncentreredes virksomheden om garn, og i første omgang industrigarn til fremstilling af møbelstof, tæpper og gardiner m v. Fremstilling af håndstrikkegarn var tidligere i mindre skala, men fra 1980-ernes begyndelse øgedes den del betydeligt.\nVirksomheden er baseret på familieeje, og er siden 1980 drevet som Järbo Garn AB af søskendeparret Jan Blomberg og Kristina Yttermyr, der begge to stadig er aktive i firmaet. Järbo Garn fokuserede fra begyndelsen på engroshandel med indretning af butikker til håndarbejdsgarn, og sortimentet blev udvidet markant, ligesom markedsandelen i Sverige også steg.\n”Kvalitet koster ikke mere – mangel på kvalitet koster.”\nJärbo Garn Der er ingen produkter i denne kategori.\nJunior fra Järbo:\nMed en blanding af 70% Premium akryl og 30% nylon er Junior et ekstra blødt garn som passer perfekt til børne- og babybeklædning. Tykkelsen på garnet gør desuden at det også er velegnet til voksne.\nIndhold: 70% Premium Akryl og 30% Polyamid\nGarngruppe C: 22 - 24 masker\nVægt/længde: 50 gram/ca. 168meter\nStrikkepinde: 3,5 mm\nStrikkefasthed: 10 x 10 cm = 24 masker x 32 pinde\nVask: 40º / Tørres fladt\nGratis opskrifter på: www.jarbo.se/dk\nRaggi 100 g fra Järbo:\nEt klassisk ragsokgarn som findes i massevis af herlige farver. Blandingen af superwashbehandlet uld og polyamid gør garnet slidstærkt og varmende. Derfor er det ekstragodt til sokker – men også perfekt til trøjer huer og meget andet.\nRaggi er lige så velegnet til hækling som til strik. Findes i både ensfarvet (100g) og i herlige printfarver (100/150 g). Farvenumre der begynder med ”15” findes i 100g. Farver som begynder med ”20” findes i 150g.\nIndhold: 70% Uld ”Superwash” og 30% Polyamid\nGarngruppe E: 18 – 20 masker\nVægt/længde: 100 gram/ca. 150meter\nStrikkepinde: 4,5 – 5,0 mm\nStrikkefasthed: 10 x 10 cm = 18-19 masker x 23-24 pinde\nRaggi 150 g fra Järbo:\nVægt/længde: 150 gram/ca. 225meter\nMød farveglade Rio fra Järbo!\nI forbindelse med de Olympiske lege løber af stabelen i Rio, ser vi frem til en farveglad folkefest! For at fejre dette kommer vi med Rio – et helt nyt garn i en unik blanding af bomuld, uld og premium akryl. Garnet er utroligt blødt og ligger i flere glade farver, hvilket gør det ekstra velegnet til baby- og børnetøj. Garnets tykkelse gør at det naturligvis også er velegnet til voksne trøjer og tilbehør.\nIndhold: 69% Premium Akryl, 25% Bomuld og 6% Uld\nGarngruppe D: 19 – 25 masker\nVægt/længde: 100 gram/ca. 300meter\nStrikkepinde: 3,5 – 4,0 mm\nHæklenål: 4,0 mm\nStrikkefasthed: 10 x 10 cm = 21-22 masker x 30-31 pinde\nSoft Raggi 100 gram fra Järbo.\nSokkegarnets fremtid. Soft Raggi er et helt nyt sokkegarn med næsten unikke egenskaber. Den specielle komposition af bambus, premium mikro akryl og elastan giver en skøn fornemmelse i resultatet og en særlig spændstighed. Desuden bliver det meget blødt, ligesom det giver en god fornemmelse af formfasthed. Visse vil kalde det garn, vi kalder det sokkegarnernes fremtid!\nIndhold: 65% Premium Mikro Akryl, 30% Bambus og 5% Polyester Elastan\nGarngruppe C: 22 – 24 masker\nVægt/længde: 100 gram/ca. 268meter\nStrikkepinde: 3,00 mm\nStrikkefasthed: 10 x 10 cm = 24 masker x 38 pinde\nVask: 30º / Tørres fladt


Tage af Erik Brandt - Hæftet Bog - Gucca.dk\nTage - Erik Brandt - Bog\nMaterialer, opbygning, egenskaber, detaljer. SBi-anvisning 273 omhandler generelle krav og anbefalinger til tage og tagdækninger i henhold til bestemmelserne i Bygningsreglement 2018 (BR18).... Læs mere.\nMaterialer, opbygning, egenskaber, detaljer.\nSBi-anvisning 273 omhandler generelle krav og anbefalinger til tage og tagdækninger i henhold til bestemmelserne i Bygningsreglement 2018 (BR18). Anvisningen behandler generelle retningslinjer uafhængigt af bygningstype og anvendelse. SBi-anvisning 273 omhandler alle emner med tilknytning til tage, fx fugttekniske forhold, ventilation, brand, energi og lyd. Nogle af emnerne er kun behandlet overordnet. Anvisningen er rettet mod både nybyggeri og renovering, herunder efterisolering af tage.\nTommy Bunch Nielsen\nSikkerheden er kolossal vigtig, når man handler online, og vi vægter selvfølgelig sikkerheden højt. For at få den bedste garanti for sikkerheden ved betaling online, har vi opnået at få NETS til at godkende vores betalingsløsning. Derfor er det også altid fuldstændig sikkert at handle og foretage betaling hos Gucca.dk.\nDe 30 dages fuld returret er selvfølgelig gældende for alle typer produkter hos Gucca.dk. Så fortryder du af en eller anden grund købet, og alligevel ikke ønsker at beholde din vare, kan du uden dårlig samvittighed sende din vare retur til os, hvorefter dine penge bliver refunderet. Før du sender dit produkt retur, så har du altid mulighed for at kontakte os, såfremt du er i tvivl eller har spørgsmål.\nSom vores kunde, skal du selvfølgelig ikke vente for længe på dit produkt. Vi leverer hurtigt og sikkert. Det medfører, at hvis din vare er på lager, så får du den leveret indenfor 1-2 hverdage. Husk, at du ved hver enkelt vare har mulighed for at se nuværende lagerstatus. Har du spørgsmål til lagerstatus eller leveringstid, er du altid velkommen til at tage fat i os.\nDer er adskillige muligheder for betaling, når du køber hos Gucca, og du vælger selvfølgelig selv, hvordan du vil foretage betaling. Du bør naturligvis gøre brug af den betalingsform, der passer lige til dig. Du er altid garanteret en tryg og sikker handel, og det er uanset hvilke af vores betalingsmuligheder du ender med at gøre brug af. Her finder du alle vores betalingsmuligheder. Benytter du kreditkort, har du den fordel, at vi først hæver penge fra din konto, den dag produktet sendes til dig.\nSkulle det ske, at du har spørgsmål eller problemer undervejs, så tag kontakt til os. Du kan sende e-mail eller ringe til os mellem kl. 10-15 alle hverdage, og vi bestræber os altid på, ikke kun at give dig den hjælp du ønsker, men også at det er med et smil på læben og i godt humør.\nKøber du hos os, har du altid mulighed for at tracke din ordre, fra den forlader vores lager, og til du modtager den. Når du modtager din kvittering, efter betaling er foretaget, så får du mulighed for at få adgang til din ordreside. Du kan følge med i, hvornår vi sender din forsendelse, på ordresiden. Vi sender en e-mail, i samme øjeblik vi har afsendt din ordre.\nErik Brandt Tommy Bunch-Nielsen Martin Morelli\nTage, Bøger, Bog\nDin anmeldelse af Tage\nproduct_stock_yes product_offer_no product_preorder_no\tproduct_buyable_yes product_group_bog path__forside path__bøger path__erhverv path__erikbrandt path__tommybunchnielsen path__statensbyggeforskningsinstitutsbi path__tage


Hviid Boligadvokater giver jer den bedste rådgivning ved bolighandel\nGår I på boligjagt eller har I allerede fundet en skøn andel, ejerlejlighed eller et dejligt hus, som I gerne vil købe, så kan det være fristende at underskrive købsaftalen med det samme, så I hurtigt kan få nøglerne og flytte ind, men det kan godt betale sig at være lidt tålmodig og hyre juridisk advokatbistand til at tjekke alle dokumenterne igennem, før I sætter jeres underskrift. En bolig er som regel en dyr investering, muligvis den dyreste I kommer til at foretage, og derfor er det selvfølgelig vigtigt, at I først skriver under på aftalen, når I er helt sikre på, at alle dokumenter er juridisk kontrolleret og godkendt. Dermed kan I spare jer selv for et dyrt fejlkøb og søvnløse nætter. Siden den nye Ejendomsmæglerlov trådte i kraft er det kun tilladt for en professionel rådgiver at rådgive den ene part i en bolighandel, og ejendomsmægler er på sælgers side, så derfor er det nu endnu vigtigere, at køber har en dygtig boligadvokat ved sin side.\nKompetent og 100 procent uvildig rådgivning\nHos det landsdækkende advokatfirma, Hviid Boligadvokater, tilbyder de 100 procent uvildig rådgivning fra en kompetent og erfaren boligadvokat, som hurtigt og effektivt rådgiver jer, kontrollerer og godkender alle dokumenter i jeres bolighandel, så I kan være helt trygge ved at sætte jeres underskrift. Dog kan det altid anbefales at få indføjet et advokatforbehold, så I kan trække jer fra handlen, hvis boligadvokaten af en eller anden grund ikke kan godkende dokumenterne. Dermed kan I slippe for at betale godtgørelse til sælger. Salgsopstilling, købsaftale, BBR-meddelelse, tilstandsrapport, ejerskifteforsikring, energimærke og ejendomsdatarapport er blandt de dokumenter, som bliver kontrolleret, og det er også boligadvokaten, som skriver og tinglyser skødet og foretager refusionsopgørelse.\nGratis første samtale med boligadvokat\nAl rådgivning hos Hviid Boligadvokater foregår online via e-mails og telefon, så I hurtigt kan kommunikere, og det er meget mere fleksibelt, end hvis I skulle køre frem og tilbage til boligadvokatens kontor. I stedet kan I sidde hjemme i ro og mag og holde telefonmøde eller svare på mails, når det passer jer. Hastesager behandles også grundigt og effektivt. Hviid Boligadvokater har afdelinger i mange byer som f.eks. Odense, København, Ringsted, Kolding, Esbjerg, Aarhus og Aalborg, så der er helt sikkert også en afdeling nær jer. I kan møde boligadvokat Henrik Baastrand i denne præsentationsvideo https://www.youtube.com/watch?v=rhRh-VSNbcs, som fortæller, hvad Hviid Advokater kan tilbyde jer. I kan også bestille en gratis og uforpligtende samtale via kontaktformularen på Hviidadvokater.dk, hvis I ønsker at vide mere. På hjemmesiden finder I desuden en meget brugervenlig guide til bolighandel. Hviid Boligadvokater har gennemført mere end 12.000 bolighandler og er en juridisk sparringspartner, som skaber tryghed for jer, når I handler bolig.


Find det du mangler blandt udvalget af øvrige cabochoner\nForside » Cabochon, camée -» Øvrige\nVil du gerne bruge en cabochon til dit næste kreaprojekt? Cabochon egner sig især godt til at blive limet på eksempelvis brochenåle, ringe til fingerringe, hårspænder og vedhænge beregnet til pålimning. Blandt Perleshoppens udvalg af øvrige cabochoner finder du lidt af hvert.\nDet er blandt andet i kategorien med øvrige cabochoner, at du finder cabochon i andre materialer end glas, akryl og resin. Hos Perleshoppen kan du nemlig også finde cabochoner i bløde materialer som plys. De egner sig godt til mange forskellige formål.\nMed en cabochon i plys får du en helt særlig del til et smykke, som skiller sig ud. Hvis det eksempelvis er noget, du planlægger at lime på en brochenål, vil det bestemt være en broche, som fanger øjet. Dermed kan du peppe dit outfit op med et unikt hjemmelavet smykke. Her i kategorien øvrige finder du plyshjerter i alskens farver til enhver smag.\nNår du har din cabochon på plads og de øvrige dele til smykket, så husk at få styr på alle de ting, du har brug for til fremstillingen af dit nye smykke. Her tænker vi især på smykkelim. Kig her for at finde en meget velegnet lim til at pålime cabochoner i materialer som glas, akryl og resin samt øvrige cabochoner.\nNu hvor du besøger Perleshoppen, så husk at se resten af vores udvalg inden for dele til smykkefremstilling. Vi har alt, når det kommer til perler, og vi sælger også smykkestativer, gaveæsker, organzaposer og meget andet. Det er også hos os, at du finder Danmarks største udvalg af de populære englevinger.\nNår du kigger rundt i udvalget – ikke blot inden for øvrige cabochoner – men generelt i vores webshop, håber vi, du bliver inspireret til, hvilke projekter du kan kaste dig ud i. Uanset om du pusler med et smykke til dig selv eller en, du holder af, er der blandt vores udvalg noget til enhver smag. Mand, kvinde, barn, teenager og voksen.\nGod kundeservice er vores prioritet\nSom kunde hos Perleshoppen vil vi gøre vores for at leve op til at have Danmarks bedste service. Derfor er du altid velkommen til at kontakte os, hvis du har spørgsmål til specifikke varer, levering eller noget helt tredje.\nNår du har gennemført en bestilling hos os, afsender vi dine varer inden for en til tre hverdage. Således kan du hurtigt komme i gang med at lave det smykke, du har bestemt dig for. Vi sælger både til private og til offentlige institutioner, der kan betale ved brug af EAN-nummer.\nHvad er en cabochon?\nCabochon kan bruges til mange forskellige ting. Det er en lille figur eller en sten, der kan limes på eksempelvis en brochenål, et hårspænde eller et vedhæng til pålimning.\nHvilke materialer findes cabochon i?\nCabochon findes i en række forskellige materialer så som plys, glas, akryl og resin. Hos Perleshoppen kan du finde det hele i vores store udvalg af forskellige cabochoner.\nHvilken lim er god til at påsætte en cabochon på et smykke?\nNår du skal lime en cabochon fast på et smykke, er det vigtigt, at du bruger en velegnet lim. Find en god smykkelim hos Perleshoppen.


april 2015 – Kajs Ølblog\nGinger Raspberry Beer, Ørbæk\nJeg var lidt bange, som det også fremgik af opslaget på facebook. Angiveligt har Ørbæk brygget en sand forårsrædsel. En salig blanding af øllets fire klassiske ingredienser (med malt af både hvede og byg) samt ingefær, hindbær og chili. Den slags blandinger falder sjældent heldigt ud og jeg husker stadig med gru rædslen fra januar 2014, der i øvrigt også var fra Ørbæk. Sagt diplomatisk mangler Ørbæk i forening med Ingefær at imponere, eller talt rent ud af posen: Erfaringen viser, at kombinationen af de to kan smage aldeles rædsomt, og der er alle gode grunde til at være bange – meget bange.\nMen jeg er hverken død eller blevet syg efter at have drukket rædslen. Snarere føler jeg mig adækvat vederkvæget og mildt forfrisket af det ellers let syntetiske produkt, der trods alt heller ikke er mere syntetisk, end at det – som det sig hør og bør for Ørbæks øl – bærer det fine, hæderkronede lille Ø-mærke. Igen en påmindelse om, at økologi er en teknisk betegnelse og ikke automatisk er en indikator for kvalitet og velsmag.\nSelv kalder Ørbæk brygget en “frisk tørstslukker på en varm sommerdag” og hævder hårnakket på frontetiketten, at brygget skam er “forførende frisk”. Visuelt frastødes undertegnede imidlertid mere end forføres af den fesent-blege, pink-til-grisefarvede kulør. Bedre bliver det ikke af restgæren der gør brygget plumret, og skummet, der mest af alt ligner noget fra en halvbillig supermarkedssodavand.\nDuften er heller ikke imponerende, men på den anden side ikke ubehagelig. Hindbær yder sødme, ingefæren prikkende bitterhed, humlen … øh, hvilken humle? Er der mon overhovedet øl i?\nVed smagning lettes man ved, at brygget smager mere tørt end sødt. I smagen har ingefæren taget over med sit prikkende islæt, der i intensitet desværre slet ikke når op i nærheden af de ingefærsodavand, jeg blev så glad for under familiens ophold i Irland. Ikke desto mindre er smagen vel afstemt med sødmen fra hindbærrene, der diskret sætter ind i eftersmagen. Lettere syntetisk føles de, uden at vi dog er i nærheden af FUN-saftevand eller lignende kemiske rædsler.\nI store træk udebliver øllet dog stadigvæk. Om dét minder kun en klæg smag af gær, som jo kendetegner hvedeøl. Ellers er de søde saftevands- og sodavandsnoter i sig selv ganske vederkvægende, men i intensitet for svage til at være egentligt interessante. Brygget er på ingen måde fælt, tværtimod er det egentlig ganske velafstemt (måske med undtagelsen af det eneste egentlig øl-agtige, gæren), ja, harmonisk endda. Men det er harmonisk på samme måde som et glas velskænket postevand er det.


af nordstranden d. 30. oktober 2011\nEn vidunderlig læseoplevelse: – en sammensmeltning af krimi, eventyr og samtidsroman, En murstensroman, der kræver armkræfter: 693 smukke og berigende sider, som jeg NØD at læse. Normalt drages jeg fremad i en bog for at finde ud af, hvad der sker – men her havde jeg slet ikke behov for at læse hurtigt, for handlingen og sproget ligesom kærtegnede linje for linje.\nDen overordnede historie handler om 6 børn, der kommer til verden i 1961 på Rigshospitalet og umiddelbart efter kommer til børnehjemmet Kongslund i Skodsborg, hvorfra de bortadopteres. Det syvende barn er et hittebarn, der samme år bliver fundet på trappen til børnehjemmet.\nBørnene vokser op i forskellige familier rundt omkring i Danmark – uvidende om, at de er en del af et komplot, der i deres voksne liv bliver omdrejningspunktet for fortællingen.\nFortællingen foregår i nutid, datid og fremtid – og bogen igennem lokkes med afdækninger af hemmeligheder og sammenhænge – alt sammen noget, der gør, at man helt sikkert får en ekstra læseoplevelse anden eller tredje gang, bogen læses!\nBogen indeholder mange ordskatte: ordbilleder, tidsbilleder eller sætninger, man nyder at læse, her skal blot citeres nogle få:\n”Mens alle andre børn sad i trygge legeværelser med deres meccanobyggsæt fra Thorgreen på Strøget, baksede jeg med at få alle virkelighedens skruer og sammenføjninger til at passe sammen i den tilværelse, jeg udspionerede.”\n”De havde efterladt ham i en verden, der ikke havde nogen begyndelse eller slutning, og hvor man skulle have meget skarpe ører for at høre Vorherres sagtmodige puslen på den anden side af væggen.”\n”Stilheden havde krøllet sig lidt kejtet sammen imellem dem.”\n”Hans søn sad over for ham, men ingen af dem ænsede den anden. Et helt livs indbildt faderkærlighed var på et sekund blevet fældet af noget fuldstændig jordnært: ubærlig skuffelse.”\nEn fin, fin fortælling – hvor Erik Valeur også får vendt mange politiske emner som flygtningepolitik, racisme, abortdebat og hvordan vi behandler de svage i samfundet.\nDen bedste bog jeg har læst længe – jeg vil se frem til mere fra Erik Veleurs pen.


Lederne - Renoverprisen\nRenoverprisen / Projekter / Lederne\nLederne har til huse i en tidligere industribygning, der over en årrække etapevis bliver ombygget til tidssvarende kontormiljø. Mange opgaver er gennemført, og nye kommer til løbende.\nBygningen er en gammel industribygning udført med insitustøbte betonsøjler og dragere, der er med til at give rummene en tydelig rummelig karakter. Derfor har vi bevaret så mange af de eksisterende rå betonsøjler og dragere som muligt, så bygningens oprindelige konstruktion kan læses i den nye indretning.\nNye bygningsdele er udført med andre overflader og farver, der både understreger og skaber en kontrast til den rå betonstruktur.\nDer er i alle opgaver lagt stor vægt på den arkitektoniske helhedsløsning ned til mindste detalje. Arkitekt og bygherre har arbejdet tæt sammen i hele processen, og det har givet råderum for en yderst velfungerende designløsning.\nI alle rummene er der arbejdet med en akustisk helhedsløsning i form af loftflåder mellem betondragerne, perforering\naf vægstykker og lister opsat på mineraluld, hvilket har givet nogle gode akustiske forhold i hele bygningen.\nIndretningen har taget udgangspunkt i intelligent udnyttelse af stedets muligheder, optimering af lysforhold og indretning af forskellige rum til forskellige behov for på bedste vis at opgradere de bygningsmæssige rammer til et nutidigt kontormiljø.\nI 2016 stod det nye nye møde- og kompetencecenter færdigt. Centret har rum i flere forskellige størrelser, og alle er fleksibelt indrettet, så de kan bruges til alle former for undervisning og kompetenceudvikling.\nPå toppen af bygningen er der opført en ny kantinebygning for husets medarbejdere, hvor der er en fantaktisk udsigt over Kløvermarken. Rummet kan også bruges til større møder og andre arrangementer, når der er behov for det.\nDer er i alle opgaver lagt stor vægt på den arkitektoniske helhedsløsning ned til mindste detalje. Det har kunnet ladet sig gøre, fordi arkitekt og bygherre sammen i hele processen.\nGennem alle ombygningsarbejderne har bygningen været i brug, og alle opgaver er udført under hensyn til arbejdsmiljø og med henblik på at reducere gener mest muligt.\nLederne har fået et topmoderne hus med sjæl. De kan nu blandt andet tilbyde deres medlemmer kursus- og konferencecenter centralt i København. Hvad enten der er 2, 20 eller 150 deltagere, har de et lokale, der passer.


Refleksioner om skalerbarhed af ARC/WARC migreringer digitalbevaring.dk\nRefleksioner om skalerbarhed af ARC/WARC migreringer\nSven Schlarb fra det østrigske nationalbibliotek, som bl.a. i SCAPE-projektet arbejder med webarkivering, har skrevet et blogindlæg, hvor han reflekterer over skalerbarhed af ARC/WARC. Blogindlægget introducerer, hvorfor migrering fra ARC-pakkeformatet til det ISO-standardiserede WARC-format er vigtig, især for webarkiver. Derefter beskrives udfordringerne ved at lave migrering af store data mængder, – og der gives en detaljeret beskrivelse af forsøg med sådanne migreringer.\nDette blogindlæg kan også være interessant for andre end webarkiver; for det første fordi WARC-formatet er interessant for andre end webarkiver, og for det andet fordi problematikken med migrering af store datamængder også vil være relevant for store digitaliseringsprojekter. Relevansen af WARC-formatet for andre end webarkiver vil fremgå af en artikel, som senere på året vil blive lagt på digitalbevaring.dk – indtil da henvises til artiklen ”Package Formats for Preserved Digital Material, s. 54-62 i iPres 2012 proceedings\nSven Schlarbs blogindlæg kan læses her.\nDer er også senere kommet endnu et blogindlæg af Sven Schlarb, denne gang om de-duplikering i forbindelse med ARC/WARC migreringer. Dette blogindlæg er dog direkte rettet mod webarkivering. Blogindlægget kan læses her.\n< Digital arkæologi og Andy Warhol\nTre fluer med ét smæk! >


Design 16. maj. 2012 KL. 11.27\nBonde. Den 33-�rige arkitekt Jakob Lange dyrker b�de r�d basilikum, thai basilikum, genovese basilikum, koriander, rosmarin, �rter, tomater og chili i sine vinduer ? og h�ber p� at blive selvforsynende. - Foto: Mie Brinkmann\nSolen oplyser de sartgr�nne basilikumblade, hvis sp�de �rer stritter af sundhed og v�kst i deres rustikke potter i Vesterbro-lejlighedens vindue. Potterne h�nger i to r�kker fra st�lwirer, som ejermanden har fastgjort i loftet. Inde i gennemsigtige plasticr�r, der snor sig op langs wirerne, danser piblende bobler af vand op, op, op og drypper ned i potterne, hvor det n�rer planterne gennem de sugende r�dder. De mange urter gror ikke i jord, men derimod i lecan�dder i en metode, som kaldes hydroponisk gr�ntsagsdyrkning. Solens str�ler kombineret med vinduesruden skaber en drivhuseffekt, s� alt det gr�nne bryder hastigt ud og forsyner den entusiastiske vinduesbonde med egne afgr�der. Amerikansk f�nomen\nF�nomenet ’window farming’ har bredt sig til hele verdens vinduer siden 2009, hvor initiativtageren Britta Riley fra USA opfandt systemet og gjorde det muligt for et hurtigt voksende, internationalt internetsamfund p� windowfarms.org at bygge sit eget vindueslandbrug. Over 30.000 urbane hobbylandm�nd dyrker gr�ntsager og krydderier i deres vinduer – heraf et spirende antal danskere. L�S ARTIKELRyges brevkasse: Brug den rigtige jord til tomat og agurk i drivhuset\nJakob Lange fra Vesterbro er en af de danske vinduesb�nder, der er sprunget med p� den gr�nne tendens, og han viser begejstret sin hjemmelavede vinduesg�rd frem. �Den store fordel ved window farms er, at man har et drivhus og nyttehave i sit eget hjem og kan plukke gr�ntsager og urter derfra og bruge det direkte i maden med det samme�, fort�ller Jakob Lange, der er arkitekt og partner i Bjarke Ingels Group og blandt andet er hovedarkitekten bag VM Bjerget i �restad, de 80 gr�nne lejligheder i Amagers nye bydel. Fascinerende teknik\nDen 33-�rige arkitekt �jnede �jeblikkeligt store muligheder i det amerikanske koncept, da han l�ste om window farms i en artikel p� nettet. I stedet for at k�be et f�rdiglavet s�t fra hjemmesiden, str�g han ud i akvariebutikker for at finde de n�dvendige elementer, han skulle bruge til at bygge sin vinduesg�rd. Vandreservoiret var den mest komplicerede del, men selve teknikken fascinerer Jakob Lange lige s� meget som tanken om de spirende gr�ntsager og krydderier, der p� blot to m�neder er eksploderet op af potterne. L�S ARTIKELKrisen f�r den indre bybonde frem i os\n�I Danmark kan man ikke dyrke gr�ntsager hele �ret rundt, men med dette koncept har du – i dit eget hjem – de ideelle forhold til gr�ntsagsdyrkning�, forklarer han.Landbrug for bymennesker\nOpfinderen af window farms, den amerikanske kunstner og internetentrepren�r Britta Riley, bor t�t p� New Yorks buldrende L-tog i bydelen Brooklyn, og selvom hun elsker metropolen, var hun naget af savnet efter sin texanske barndoms natur. Derfor udviklede hun systemet, der kunne udsmykke hendes hjem med frodig, gr�n v�kst i vinduet. �Jeg �nsker med window farms at give folk i byerne en mulighed for fortsat at v�re en del af landbruget og muligheden for at producere bare en lille del af deres egne r�varer. Ligesom jeg gerne vil give bymennesker den s�rlige oplevelse og f�lelse, som man f�r af at forsyne sig selv med f�devarer�, siger Britta Riley i et CNN-interview for nylig. Hun satte kr�fterne ind p� at opfinde et princip, hvor hun kunne dyrke s� mange planter som muligt p� en forholdsvis begr�nset plads i sit hjem. Med window farms gror alt det gr�nne i oversk�rne sodavandsflasker og f�r konstant n�ring gennem vandet, der cirkuleres fra rod til rod af en pumpe. L�S ARTIKELRyges brevkasse. S�dan f�r du stort udbytte af drivhuset over 33.000 medlemmer\nHun udviklede herefter – sammen med sin dav�rende forretningspartner Rebecca Bray – hjemmesiden windowfarm.org, hvor de lagde en manual til systemet ud i 2009. Efter tre til fire m�neder v�ltede indl�g fra hele verden ind p� hjemmesidens community, der t�ller over 33.000 medlemmer i dag og fortsat tiltr�kker gr�nfingrede entusiaster. �Det er fantastisk. Mennesker over hele verden finder enkelte dele, som er tilg�ngelige i deres del af verden og bygger window farms af det samtidigt med, at de deler deres viden med resten af window farms-f�llesskabet p� hjemmesiden�, fort�ller Britta Riley til CNN.\nInteressen for vinduesk�kkenhaverne er s� omfattende, at opfinderen har igangsat en produktion af f�rdige samles�t og s�ledes g�r det endnu nemmere for h�befulde vinduesb�nder. Modsat de fleste vinduesg�rde, der er bygget op af halve sodavandsflasker, foretr�kker Jakob Lange sit eget system med rustikke potter, neonfarvede elastikker og str�lende st�lwirer, der tilsammen giver en – i hans �jne – mere l�kker og �stetisk oplevelse end genbrugsmaterialerne. Selv om vindueshaven er et g�r det selv-projekt, beh�ver det ikke se s�dan ud, mener han. Masser af smag\nDe struttende gr�nne planter fra potterne vidner om, at hans �kologiske r�de basilikum, thai basilikum, genovese basilikum, koriander, rosmarin, �rter, tomater og chili er en succes. Ogs� smagsm�ssigt, p�peger han og r�kker et basilikumblad til sin lille datter, Alma. L�S ARTIKELDyrk dine egne krydderurter\n�Window farms er blevet kritiseret for, at der ikke kommer n�ring nok til planterne, fordi de ikke gror i jord, og planterne derved mister smag. Men der findes n�ring i det flydende g�dning, s� der skal nok komme rigtig meget smag. Jeg er langtfra f�rdig med at optimere og finjustere min farm�, lover han og fort�ller, at han muligvis har arvet de gr�nne fingre fra sin morfar, der var professor i botanik ved Landboh�jskolen. �Jeg har et personligt forhold til planterne�, lyder Jakob Langes forklaring, der bliver m�dt af k�rligt drillende latter fra sin kone, Mirit. �Nej, men det er rigtigt. Jeg bruger meget tid p� at guide dem og optimere deres forhold med det rigtige lys, og jeg spreder bladene, s� de gror bedst. Alle har brug for en hobby derhjemme, nogle ser fjernsyn eller l�ber, men jeg kan godt lide at arbejde med planter�, uddyber han. Efter sigende skulle salat vokse med en s�dan hastighed i window farms, at det forsyner en familie med salat hver m�ned, fort�ller Britta Riley til New York Times. Den danske vinduesbonde p� Vesterbro er sp�ndt p�, om han kan dyrke tilpas meget basilikum til at d�kke familiens behov. Derudover har han planer om at s� tre forskellige slags chili, fordi der er god �konomi i det. �Hov, nej, Alma, man skal ae planterne. River man dem af, vokser de ikke lige ud igen. Se, ae ae�, siger Jakob Lange til sin datter og viser, hvordan man stryger bladene med �rerne. Find mere information om konstruktionen af en windowfarm p� windowfarms.org og windowfarms.dk\nByens bonder�ve st�r over for et gr�nt gennembrud\n20. apr 17.06\nRyges brevkasse: En skjuler til plastikpotten 23. aug 16.11\nRyges brevkasse: Brug den rigtige jord til tomat og agurk i drivhuset\n14. sep 11.04


Nyhedsbrev nr. 3 oktober 2019 – Blindehistorisk Selskab\nUdgivet den 21. oktober 2019 23. oktober 2019 af Redaktion\nNyhedsbrev nr. 3 oktober 2019\nBlindehistorisk Selskabs Nyhedsbrev nr. 3 / 2019.\n2. Program for 25 års jubilæumsarrangementet 25.-26. november 2019\n3. “Danske Blindes nationalsang” skrevet af J. Marius Hansen\n4. “Refsnæssangen” skrevet af Jørgen Emborg\n5. Om landsformand Ernst Jørgensen, ved Poul Lüneborg\nSå nærmer vi os med stormskridt selskabets 25-års jubilæum. Arrangementet den 25. – 26. november i år på Fuglsangscentret, er en begivenhed, som vi i bestyrelsen har lagt stor energi i at planlægge og give et indhold, som bliver noget helt særligt.\nAllerede i begyndelsen af oktober måned var alle værelser booket. Det glæder vi os naturligt over i bestyrelsen. Håbet er, at vi kan få rådighed over nogle flere værelser, når vi nærmer os tidspunktet for arrangementet, så de der står på venteliste kan komme med.\nSå vidt jeg kan vurdere er det første gang, at vi i selskabet, i historisk belysning, sætter fokus på blindes deltagelse i den klassiske musik og i jazzmusikken. Dertil kommer udgivelsen af Henning Eriksens Museumsdagbog, som vil blive præsenteret for offentligheden på jubilæumsarrangementets anden dag. Det hører til sjældenhederne, at selskabet påtager sig en egentlig bogudgivelse. Med Museumsdagbogen sætter vi lys på den blindehistoriske samling, som var et af de væsentlige omdrejningspunkter ved selskabets oprettelse i 1994. Nu er det oprindelige ønske, om at sikre samlingen for fremtiden, nået og jubilæet er derfor en anledning til at enes om andre opgaver. Vi skal selvfølgelig yde vores bidrag til at opdatere og supplere samlingen ved Medicinsk Museion, men vi skal også sætte os nye mål.\nI forbindelse med jubilæet er der for mig grund til at takke alle min forgængere på formandsposten for deres indsats.\nJørgen Eckmann var selskabets første formand gennem 8 år frem til 2002. Derefter fulgte Thorkild Olesen frem til 2005 efterfulgt af René Ruby til 2006, Elin Andreasen til 2007, hvorefter Hans Erik Olsen gennem 9 år var formand frem til 2016. Der er grund til at sende dem og alle deres bestyrelseskolleger en hilsen i anledning af den runde dag.\nDer er imidlertid også god grund til at vende opmærksomheden mod mere overordnede handicaphistoriske udviklingstræk i forbindelse med jubilæet. Det gør man i Historisk Selskab for Handicap og Samfund med næste udgivelse af Handicaphistorisk Tidsskrift, hvor forskellige forfattere sætter fokus på mennesker som hver på deres måde har bidraget til den handicappolitiske udvikling i Danmark. Jeg har bidraget til denne udgivelse med nedenstående artikel om Dansk Blindesamfunds formand Ernst Jørgensen, som hører til én af foreningens fremmeste og mest betydningsfulde ledere.\nDa dette nyhedsbrev retter sig mod jubilæumsarrangementet, har vi begrænset os til at bringe ovennævnte artikel, programmet samt de 2 sange som vil blive sunget. Jeg opfordrer alle som deltager i jubilæumsarrangementet om at øve sig i at lære sangteksterne udenad, så der rigtigt kan blive sunget igennem på dagen.\nVel mødt på Fuglsangscentret til november.\n2. Program for 25-års jubilæumsarrangementet 25. – 26. november 2019\nBlindehistorisk Selskab 25 års jubilæum på Fuglsangcentret, Søndermarksvej 150, 7000 Fredericia\nPoul Lüneborg (formand)\nSide 3 Forord\nSide 4 Jubilæumsprogram\nSide 5 Program for klassisk koncert\nSide 6 Medvirkende ved klassisk koncert\nSide 9 Egmose Trioen\nSide 12 Gæstende solister ved jazzkoncerten\nVelkommen til Selskabets 25-års jubilæum.\nDet er mig en stor glæde, at kunne byde alle gæster ved jubilæumsarrangementet velkommen til 2 meget spændende dage på Fuglsangscentret.\nI de forløbne 25 år har vi i selskabet indsamlet og formidlet mange artikler og bøger, der beskriver blinde og svagsynedes tilværelse. Denne skriftlige dokumentation er suppleret med lydoptagelser af begivenheder og personinterview.\nMange mennesker er bibragt en forestilling om, at blinde er musikalske. Det er næppe tilfældet, men sandt er det, at musik har spillet en stor rolle i mange blindes tilværelse gennem de godt 200 år, der er forløbet, siden oprettelsen af Kjædeordenens Kongelige Blindeinstitut i 1811.\nMusikalske aktiviteter har hidtil spillet en mindre rolle i vores virksomhed. I selskabets arkiv har vi ej heller mange beskrivelser og lydoptagelser.\nI de kommende 2 dage har vi derfor valgt at præsentere blindes deltagelse i den klassiske musik og i jazzmusikken. Derudover sætter vi med en bogudgivelse fokus på bevarelsen af Den Blindehistoriske Samling, som spillede en afgørende rolle for selskabets stiftelse de 18. november 1994.\nJeg håber, at jubilæumsarrangementets program vil fremkalde mange minder hos deltagerne og blive husket i mange år som en nyskabelse i vores bestræbelser på at fastholde interessen for blindes historie.\n13.30 Velkomst v/ Poul Lüneborg. (lokale: Konference 2)\nKort historisk rids over blinde komponister v/ Leif Martinussen\n14.00 Koncert – værker af Leif Martinussen\nmedv.: Svafa Thorhallsdottir, mezzosopran og Tom Ernst, piano\n15.00 Kaffe (Konference 1)\n15.30 Oplæg vedrørende klassisk musik ved Poul Lüneborg\n16.00 Oplæg vedrørende jazzmusik ved Thorvald Kølle\n16.45 ”Blindes nationalsang” – ”Refsnæssangen”, akk. Anne Hollænder 18.00 Festmiddag. (Konference 2 hele aftenen)\n20.00 – 23.00 Jazzkoncert med Egmose Trio:\nWilly Egmose, piano, Flemming Nørgaard, bas,\nNiels Ove Jørgensen, trommer\nThorvald Kølle, trompet, flügelhorn, Kurt Nielsen, altsax,\nLars Bang Andersen, tenorsax, Lars Svaneborg, vibrafon\n09.30 Præsentation af Henning Eriksens Museumsdagbog ved\nfhv. museumsleder Mogens Bang, selskabets første formand Jørgen Eckmann, DBSs formand Thorkild Olesen og selskabets nuværende formand, Poul Lüneborg. (Konference 2)\n12.00 Frokost / Afrejse\nKoncert mandag kl. 14.00\tMusik af Leif Martinussen\nSvafa Thorhallsdottir, mezzosopran, Tom Ernst, piano\nSvafa Thorhallsdottir er født 1981 i Reykjavik i Island. Uddannet på byens musikkonservatorium med videregående studier på Det Kgl. Danske Musikkonservatorium (DKDM) i København. Hun arbejder som musiklærer, freelance sanger og korleder i København og omegn. Hun\nhar stor interesse for børns musikalske udvikling og har eksperimenteret med formidling af klassisk musik til børn sammen med ensemblet ”Den Poetiske Elefant”.\nHar regelmæssige solokoncerter i Danmark og udlandet. Har været solist i bl.a. ”Fynsk Forår” af Carl Nielsen, ”Stabat Mater” af Pergolesi, ”Messias” af G.F. Händel, ”Petite Messe Solennelle” af Rossini, ”Messe i D-dur” og ”Stabat Mater” af Dvorak. I efteråret 2018 deltog ST i Operafestivalen ”Óperudagar i Reykjavik” som solist og lærer i babysang. Hun har tidligere deltaget i andre festivaler såsom ”Summartonár” på Færøerne og ”Dark Music Days” i Island.\nTom Ernst er født i Kristiansand i Norge. Han fik sin første klaverundervisning som 6-årig hos Bertha Steen. Fra 15-års alderen fik han undervisning i klaver og orgel hos domorganist Bjarne Sløgedal, Kristiansand Domkirke. I 1963 kom han til DKDM i København. Organisteksamen 1967, elev af prof. Leif Thybo. Diplomeksamen 1968, elev af prof. Arne Skjold Rasmussen. Musikpædagogisk eksamen i klaver 1971, elev af docent Anne Karin Høgenhaven. Klaverdebut fra DKDMs solistklasse 1969. Kantoreksamen fra Lund Domkapel 1971. Videre klaverstudier hos prof. Robert Riefling i Oslo, prof. Josef Dichler i Wien, samt mesterkurser hos internationalt kendte organister og pianister.\nKoncertvirksomhed som orgelsolist, klaversolist, kammermusiker og akkompagnatør i Skandinavien, Europa og USA. Jurymedlem ved internationale klaverkonkurrencer.\nModtager af talrige legater og udmærkelser. 1971- 80: Repetitør ved Det Kgl. Teater og Operaakademiet. 1980- 82: Lærer ved Musikhögskolan i Malmö. 1981- 2003: Klaverdocent ved DKDM.\nOrganistansættelse: Kong Haakons Kirke 1963- 69., Ballerup Kirke 1971- 72 (konstitueret). Sundby Kirke 2002- 12. I dag ansat som organist ved ved Immanuelskirken (Københavns Valgmenighed).\nLeif Martinussen er født 1941 i Hobro. Har modtaget sin musik-uddannelse på Blindeinstituttet i København.\n1967: Organisteksamen, DKDM. 1969: Kantoreksamen, DKDM.\n1972: Studier hos organist og komponist Bedrich Jánacek i Lund, Sverige.\n1973: Studier hos prof. og komponist Ingvar Lidholm og domorganist Gotthard Arnér i Stockholm. 1978: Studierejse til London (kor) og 1980: Wien (orgel). Ansættelse 1970- 2012 ved Allehelgens Kirke i København. 1971- 80: Værløse Musikskole (klaver) og 1980- 96: i Tårnby Musikskole. 1988: Medlem af Dansk Komponistforening. Komponist af klaver-,\norgel-, orkester-, kor- og vokalværker og liturgisk musik.\nOpførelser i 30 lande i Europa, Israel, USA, Sydamerika, Sydafrika og New Zealand.\nNodeudgivelser fra flere forlag: 1974: Edition Egtved og Edition Wilhelm Hansen. 2005: Cantando Musikkforlag, Stavanger. 2010: Kirkemusikforlaget. 2012: Forlaget Mixtur i Esbjerg.\nCD-udgivelser fra: Studio Budikov i Tjekkiet, OH-Musik Aps, Paula Records, 2me printemps de l’ orgue à Saint- Antoine, Paris.\nLegater: 1972: Krista & Viggo Petersens Fond. 1992: Johan Otto Wroblewski ´s Fond. 2010: Ludvig Preetzmann-Aggerholm & Hustrus Stiftelse (Statens Legatbolig i Paris). 2009, 2015 og 2017 Dansk Komponistforenings Legatbolig i Tuscania, Italien.\nMusikpriser: 1964: Danmarks Radios Jazzamatørkonkurrence sammen med Kvintetten OK 63. 1981: Special-pris og 1. pris ved Nordisk Komponistkonkurrence i Helsinki, udskrevet af Det Finske Blindeforbund.\n1985: 1. pris ved den internationale komponistkonkurrence i Mariánské Lázne i Tjekkoslovakiet med ”Ode to light” for a capella mixed choir.\n1990: Værket ”Fountain-music to Mariánské Lázne” udvalgt til indvielse af nyopført fontæne i en komponistkonkurrence, udskrevet af kurbyen Mariánské Lázne og West Bohemian Symphony Orchestra.\nTillidshverv: 1971- 80: Dansk Blindesamfunds repræsentant i en gruppe af handicaporganisationer i et udvalg til etablering af Dansk Handicap Idræts Forbund med placering i hovedbestyrelse, forretningsudvalg og Nordisk komité. 1973- 97: medstifter og formand for Amager Musikfestival, medlem af bestyrelse frem til 2013. 1984 – 2000 medl. af Dansk Organist og Kantor Samfunds Legatbestyrelse. 1988, -91, -94, -97 medl. af jury for den internationale konkurrence for blinde og svagsynede musikere i Mariánské Lázne, og 2000 og 2003 i Prag i Tjekkiet. 2004: medl. af jury for den internationale ”Marcello Galanti” orgelkonkurrence i Rimini i Italien.\nOpførelser ved udenlandske kunstnere:\nDomorganist Gotthard Arnér og organist Karl-Erik Welin, Stockholm.\nOrgelprof. Letzek Werner, Krakow, Polen.\nOrganist Lászlo Attila Almásy, Budapest, Ungarn.\nOrgelprof. og pianist Lidia Ksiazkiewicz, Strasbourg, Frankrig.\nWilly Egmose er født 1944, fik sin uddannelse på Blindeinstituttet. Organisteksamen fra DKDM 1967. Fagprøve i pianostemning. Koncertvirksomhed som organist, korleder og jazzpianist i ind- og udland, bl.a. Kina. Komponist af salmemelodier og korværker.\n1987: Medstifter af og medlem af arbejdsudvalget for ”Forum for rytme i kirken”. Willy Egmose er Initiativtager til og medredaktør af ”Salmer og Sange i Skole og Kirke”, udg. 2000 og ”Salmer og Sange 2”, udg. 2010.\nMusikpriser og legater: I 1964 vinder han sammen med Kvintetten OK 63 Danmarks Radio Jazzamatørkonkurrence. Modtager i 1983 Carl Ludvig Pers Legat, og bliver samme år tildelt prisen som Årets JAS-musiker. I 2001 modtager han Ringkøbing Amts Musikpris.\nHan har fået optaget melodier i ”Koralbogen af 2003”. Ansættelse i Skjern Kirke 1968- 2014. Leder af Skjern Kirkes Pigekor 1987- 2004 og ”Willys Jeep” 1984- 96. Har utallige gange medvirket i dansk radio og TV.\nPlade- og CD udgivelser:\nKrappe Records 1986: ”Jazz på vilkår”.\nMusic Mecca 1997: ”På gyngende grund”.\n”Johnsson i jazzdrakt og bånsullar fra Gulbrandsdalen” 2003.\n”Salmer i spil” 2012, ”With Love And Jazz”.\n”Sünder Mis / Snitser Kantorij” (med en sats af WE)\nFlemming Nørgaard, bassist. Tog eksamen fra Københavns Musikhøjskole og derefter 5 år på Blindeinstituttet og musikkonservatoriet. Har haft privatelever og undervist på Smørum Musikskole og Refsnæsskolen. FN har skrevet musik til teaterforestillinger samt egen musik. Har indspillet CD-er med forskellige kunstnere og givet kirkekoncerter på blokfløjte.\nEndvidere guitar og bas i forskellige musikalske sammenhænge.\nNiels Ove (Nick) Jørgensen, født 1943. Fik som 10-årig sin første march-tromme og et par stikker i Spejderforbundet FDF Sønderborg. Et års tid senere medlem af skoleorkester.\nFra 1958 videregående undervisning i trommespil og opdragelse i flere musikalske genrer på Blindeinstituttet i København. Var medlem af forskellige bands – OK 60 (et orkester, bestående af 9 musikere, 7 elever og 2 musiklærere), Egmose Trio, Studiebandet Sekstetten samt kvintetten OK 63, der nød stor popularitet og vandt en landsomfattende jazzamatørkonkurrence udskrevet af Danmarks Radio.\nI 1965 ansat som fritidspædagog ved Blindeforsorgen på Refsnæsskolen.\nI 1985 medlem af Brændgårds Trio, Kalundborg.\nGæstende solister ved jazzkoncerten:\nThorvald Kølle, trompet og flügelhorn ”Jeg begyndte at spille trompet som 16-årig og spillede hver dag, dels i bands og dels hjemme, hvor tiden gik med at øve teknik, senere lå det stille i mange år. Siden først i 80´erne har jeg spillet regelmæssigt fortrinsvis jazz, dog også gerne klassisk. Jeg holder af at spille med i forskellige sammenhænge, hvor der spilles musik i mange genrer. Instrumenterne er flügelhorn, kornet og trompet. Lejlighedsvis spiller jeg også gerne kirkemusik. I dag spiller jeg med i ”Jazz Prom”, der består af blinde musikere, og i bandet ”Jazz Combo”.\nKurt Nielsen, altsax ”Amatørspillet på saxofon i 60 år har for mig været en berigelse. Efter at jeg på Refsnæsskolen og videre på ”Tutten” havde spillet klaver og violin, åbnede der sig på Kastelsvej en helt ny og stor verden med tilbud om at spille på forskellige instrumenter. Der var tilsyneladende ingen begrænsninger. Hvis instituttet ikke rådede over egne musiklærere, fik vi tilbud om undervisning af fremmede lærere. ”Tutten” viste sig at blive en stor inspirerende musikskole for amatørmusikere såvel som elever, der havde professionel sigte mod en uddannelse som organist. Jeg opgav at fortsætte med klaver og violin og begyndte i stedet at spille saxofon. Jeg måtte imidlertid utålmodigt først vente nogen tid på, at en gammel altsax blev sat istand. Så kom jeg igang med undervisning først hos Eyvind Lorensen – svagsynet og ansat på ”Statens Institut og Trykkeri for Blinde” som bogbinder. Senere fik jeg undervisning hos Thorkild Nielsen, blind lærer på instituttet. Der gik ikke lang før end jeg fik tilbud om at være med i sammenspil i ”OK 60”, et lille bigband med 9 medlemmer. Dette band blev ledet af Ernst Bruun Hansen (trompetlærer) og Thorkild Nielsen. Besætningen var 3 trompeter, 3 saxofoner og rytme med piano, bas og trommer. De medvirkende var: Ernst Bruun Hansen, Poul Erik Meincke (nu Thorvald Kølle) Bent Andersen, Kurt Nielsen altsax, Jørgen Bjerring Sørensen og Thorkild Nielsen tenorsax. Willy Egmose, piano, Leif Martinussen, bas og Niels Ove Jørgensen, trommer. Orkesterets arrangementer blev lavet af Willy Egmose og Ernst Bruun Hansen. Vi optrådte med ”OK 60” ved fester på ”Tutten” og deltog i flere jazzamatørkonkurrencer, bl.a. i Odd Fellow Palæet i 1962. Er medl. af ”kvintetten ”OK 63”, der vinder en jazzamatørkonkurrence udskrevet af Danmarks Radio. Her blev præmien egen radioudsendelse med selvvalgt dansk jazzmusiker, hvilket blev trompetist og vibrafonist Perry Knudsen fra ”Jørn Grauengaards Kvintet”.\nI de mange år siden har jeg spillet on and off i forskellige sammenhænge, når lejlighed har budt sig. Det var saxofonen, jeg følte mig tiltrukket af. Inspirationen kom fra flere af de store altsaxofonspilllere, her kan nævnes Charlie Parker og Canon Ball Addyly. En formidabel instrumentbeherskelse, – musikalsk, teknisk og med let genkendelig klang på instrumentet. Inspirationen rakte ikke til nogen form for sammenligning med idolerne. Selv om jeg havde flirtet med både klarinet og obo blev jeg hos altsaxofonen. Sopransaxofonen kan spilles med nogle klangegenskaber, der ikke kan fremkomme hos de andre medlemmer af saxofon-familien. Af store sopransaxspillere kan nævnes Zoot Sims, Bradford Masalis og vor egen Jesper Thilo.\nIøvrigt er tenorsaxofonen den helt dominerende sax i jazzmusikken. Jeg hører med stor fornøjelse på de gode navne som Lester Young, Stan Gets, Zoot Sims, – og Gerry Muligan på baritonsax. Mange er ikke mere.\nJazzmusikken er vidunderlig”.\nLars Bang Andersen, saxofon ”Jeg begyndte at spille trommer i 1977, men skiftede til saxofon i gymnasieårene på Roskilde Katedralskole. Fra midten af 1980´erne og frem har jeg spillet i forskellige sammenhænge i flere midtsjællandske bands f.eks. i det mezzoforte-inspirerede ”Collage” 1984-86.\nI bluesbandet ”Crossroads” 1986-99 og rockbandet ”Woodstrup Jam” 1992- 2000, her som trommeslager. Også i soulbandet ”Instant On” 1992- 2012. Siden 2010 medl. af ”Jazz Prom”, hvis medlemmer alle er synshandicappede. Har medvirket på folkemusikerne Bente Kure og Leif Ernstsens 2 album ”Ovenover alting” 2003 og ”Den niende udsigt” 2006”.\nLars Svaneborg, vibrafon ”Jeg er født i 1951. I 1978 købte jeg en vibrafon af Finn Ziegler. Det var den store Musser model som er lidt vanskelig at komme rundt med, derfor skilte han sig af med den og anskaffede sig en mere mobil model. Da jeg ikke havde tænkt at skulle turnere, kunne jeg jo godt købe den. Den har i nogle år været benyttet til undervisning, men nu hvor jeg er blevet pensionist har jeg fået blod på tanden og har en duo sammen med en kontrabassist, Jørgen Lorentzen. Vi kalder os ”Vibe N Bass DUO” og har spillet til kirkekoncerter. I 2017 spillede vi i Nyk. Mors til Folkemødet” .\nTak for støtte til arrangementets gennemførelse.\nBlindehistorisk Selskabs arbejde bygger på det frivillige arbejde,\nsom medlemmerne yder. Denne virksomhed finansieres først og fremmest gennem de årlige kontingentindtægter suppleret med\net årligt tilskud fra Dansk Blindesamfund.\nGennemførelsen af jubilæumsarrangementet fordrer imidlertid\nen finansiering langt ud over disse økonomiske rammer. Dansk Blindesamfund skal derfor have stor tak for bevillingen af\nøkonomisk støtte til arrangementets gennemførelse. På tilsvarende måde er der grund til at takke alle medvirkende for deres accept af beskedne honorarer for deres medvirken. Det er disse forhold og en betydelig underskudsdækning fra selskabet selv, der har muliggjort arrangementets gennemførelse.\n3. “Danske Blindes nationalsang” skrevet af J. Marius Hansen.\nDanske Blindes nationalsang\ntekst: Marius Hansen\nmusik: Laurids Lauridsen\n1. Danske blinde, vågn til virke;\nøv i flid din hånd.\nstyrk din bange ånd.\nDræb den sorte mismods drage,\nsom fra hjertet fred vil jage.\nTab ej troen på at livet\ndig til gavn er givet\n2. Fri og frejdig, rank og modig\ntræd i kampen ind.\nSynk ej hen i navnløs jammer,\nselvforagt din evne lammer,\n3. Danske blinde! Retten har du\ntil at leve selv.\nRejs dit hoved, rens dit hjerte\nfor din svagheds ynk og smerte.\nDer er dem, der mere lider –\n4. Fremad på de gode veje,\nse de fjerne mål.\ngør den stærk som stål.\nBrister håbet, bøj ej nakken,\ndu er halvvejs kun på bakken.\nglem hvad du har døjet.\n5. Gør til ven dig alle blinde,\nføl og del med dem.\nBort med skillevæg og kløfter,\nTanken bryder nye baner,\nnød og trang til handling maner.\n4. “Refsnæssangen” skrevet af Jørgen Emborg.\ntekst: Jørgen Emborg\nmusik: Viggo Wøhlk\n1. På Refsnæskysten er luften karsk,\nnår fjorden vælter sig jævndøgnsbarsk,\tog stormen blæser i lurer.\nblandt blege stjerner bli´r tanken væk.\n2. Du lærte sange og eventyr,\nselv kunne bedre du digte.\n3. Tag, når du rejser fra dette sted,\nblandt blege stjerner bli´r\n5. Om landsformand Ernst Jørgensen, ved Poul Lüneborg.\nRedaktør Birgit Kirkebæk fra Handicaphistorisk Tidsskrift opfordrede mig for nogen tid siden til at skrive en artikel om en personlighed, der i særlig grad har markeret sig indenfor indsatsen til fordel for blinde. Historisk Selskab for Handicap og Samfund ønskede at udsende et temanummer med artikler der tegnede portrætter af mennesker, som har haft en særlig betydning for forskellige grupper af mennesker med handicap. Denne udfordring tog jeg med glæde imod. Gennem mere end 30 år har jeg været engageret i dette arbejde, senest som formand for nærværende selskab. Mange navne meldte sig i min bevidsthed. Det kunne være Dansk Blindesamfunds første formand Carl Cohn Haste, som i april 1898 blev udnævnt som den første blinde lærer ved det Kongelige Blindeinstitut. Det kunne også være komponisten Niels Peter Jensen, som i 1838 som den første blinde i Danmark fik et offentligt embede som organist ved Sankt Petri Kirke i København og som i sin samtid var en meget værdsat komponist. Eller skulle valget falde på forfatteren Karl Bjarnhof eller en af de 3 markante formænd for Dansk Blindesamfund Ernst Jørgensen (1928-1951), H.C. Seierup (1951-1968) eller Svend Jensen (1968-1998)? Jeg har valgt at skrive om Ernst Jørgensen, dels fordi han er ukendt af mange, dels grundet den store betydning, som jeg mener, han har haft for den hjemlige handicappolitiske udvikling.\nHvem var Ernst Jørgensen?\nHan blev født den 12. september 1899 i Tranekær på Langeland som nummer 5 ud af en søskendeflok på 6. Hans far var ingeniør, og hans forældre havde valgt at stå udenfor Folkekirken, hvilket dengang var usædvanligt. På grund af blindhed blev han 8 år gammel optaget på Refsnæsskolen ved Kalundborg. Denne kostskole for blinde børn og unge var blevet oprettet i 1898 som en forskole for de yngste elever under Det Kongelige Blindeinstitut i København.\nEfter han var fyldt 10 år, fortsatte han sin skolegang på Blindeinstituttet, hvor han tillige modtog musikundervisning. Efter første verdenskrig tog han som den første blinde det store spring og drog til England. Her fortsatte han sin erhvervsmæssige uddannelse ved College for the Blinds i Worcester i England, hvor han blev uddannet til sproglærer, hvilket senere skulle vise sig at få afgørende betydning for hans tilværelse. Efter endt uddannelse vendte han tilbage til København, hvor han fik ansættelse som underviser i engelsk ved Blindeinstituttet. Han engagerede sig samtidig i arbejdet i den københavnske lokalafdeling under Dansk Blindesamfund og blev hurtigt valgt som en af afdelingens 5 medlemmer i foreningens repræsentantskab. Den 6. marts 1928 blev han 28 år gammel indvalgt i foreningens forretningsudvalg, der på et efterfølgende møde valgte ham som formand.\nDet skulle vise sig, at han kom til at beklæde denne post i 23 år frem til foråret 1951.\nEt gennemgående træk i alle artikler, der omhandler Ernst Jørgensen, er beskrivelsen af hans beskedenhed, ledsaget af et optimistisk livssyn. Således skrev Svend Jensen i sine mindeord i oktober 1988 om ham: “Han holdt altid humørets fane højt og han var en ukuelig optimist. »Du skal se, det går nok«, ja sådan sagde han tit, og det gjorde det jo også tit, navnlig hvis man fulgte de gode råd han havde givet, og det gjorde vi så.”\nTil forståelse af baggrunden for de resultater, som Ernst Jørgensen opnåede i sit mangeårige virke indenfor den danske og den internationale blindesag gengives nogle bemærkninger, som hans forretningsudvalgskollega Ernst Sandberg anførte i en hilsen i anledning af hans 50 års fødselsdag. Ernst Sandberg pegede på hans særlige evne til at forhandle med folk, en evne “der har været til uvurderlig nytte for os, når der skulle forhandles med de forskellige myndigheder. Der er en gang sagt til E. J.: »De er en farlig mand. Det ender næsten altid med, at De får Deres vilje«. Og der er noget om det. Han har en særlig evne til at gå ind på modpartens tanke, så han tror, han har fået ret, men bagefter er det alligevel E. J., der har fået ført sin vilje igennem. Det er ikke så underligt, at så mange kommer til ham med deres forskellige vanskeligheder. De véd, at når han har taget sig af deres sag — og der da er grundlag for hjælpen — så skal han nok gøre alt, hvad der kan gøres, for at hjælpe vedkommende. Hans vindende væsen og gode humør gør ham afholdt alle vegne, hvad der også har sin store betydning.”\nI årene efter sit ophold på Blindeinstituttet demonstrerede han ved flere lejligheder sine musikalske talenter. Ved Dansk Blindesamfunds 10 års fødselsdag i 1921 bidrog han som violinist til den del af underholdningen, som blev leveret af et orkester under ledelse af Axel Agerby. Både i 1948 og i 1958 var han en af ophavsmændene til de kantater, som blev opført i anledning af Refsnæsskolens 50 års- og Blindeinstituttets 100 års jubilæer.\nHvordan forbedre blindes beskæftigelsesmuligheder?\nDansk Blindesamfund var i 1928, hvor Ernst Jørgensen vælges som formand, en organisation først og fremmest bestående af tidligere elever ved Blindeinstituttet. En til tider ganske livlig og uregerlig flok mennesker præget af deres meget vanskelige livsvilkår. Det var lykkedes foreningen i 1914 at fjerne tabet af borgerlige rettigheder for blinde, der modtog fattighjælp. Dertil kom vedtagelsen af den første invalidepensionslov i 1921, som gav en enlig ret til en årlig pension på 800 kr. og 1200 kr. til ægtepar, hvor begge var berettiget til pension. Regeringen under ledelse af statsminister Th. Madsen-Mygdal fra partiet Venstre nedsatte i 1927 under henvisning til landets økonomiske udfordringer disse beløb, således at en enlig pensionist fremover måtte nøjes med 540 kr. Det lykkedes dog for Ernst Jørgensens forgænger Martinus Christiansen, at få indføjet en regel i lovgivningen om, at kommunerne skulle yde et tillæg på 260 kr. til blinde, så de værste følger af denne straf over landets invalidepensionister blev mildnet noget for dem.\nFor Ernst Jørgensen var hovedopgaven, da han tiltrådte som formand for Dansk Blindesamfund, først og fremmest at forbedre blindes beskæftigelsesmuligheder og ydelserne fra det offentlige. Det var ikke blot et ønske, men et krav fra flertallet af foreningens medlemmer på baggrund af deres vanskelige økonomiske og sociale livsvilkår.\nAllerede året efter sin tiltræden kunne han notere det første resultat af sine bestræbelser. Blindes Arbejde A/S blev stiftet af Dansk Blindesamfund, Foreningen til Fremme af Blindes Selvvirksomhed og Socialministeriet den første april 1929. Virksomheden var baseret på en sammenlægning af butikker, værksteder og et depot. De tidligere bevilgede statstilskud til disse blev overført til det nye aktieselskab. Gennem årene lykkedes det for Blindes Arbejde at skaffe arbejde til mange blinde indenfor de traditionelle blindehåndværk, reducere omkostningerne ved produktionen og øge omsætningen ved at oprette butikker i de største byer og engagere salgsagenter. Denne udvikling forløb dog ikke uden store sværdslag med de mange selvstændige blinde børstenbindere og kurvemagere rundt om i landet, som følte at virksomheden påførte dem en ulige konkurrence.\nUdviklingen indenfor tyske industrivirksomheder efter 1. Verdenskrig viste, at det var muligt at skaffe blinde ansættelse til at forestå særlige arbejdsopgaver, som de var blevet optrænet til at bestride. Inspireret heraf tog Ernst Jørgensen i 1938 initiativ til oprettelsen af fabrikken BLIFA, der skulle optræne blinde indenfor industriarbejde. Der var blinde, som meget aktivt argumenterede imod forestillingen om at blinde havde en fremtid indenfor industriel masseproduktion. BLIFA projektets økonomi var i 1940 tæt ved at koste Ernst Jørgensen formandsposten på grund af et betydeligt underskud. Det lykkedes imidlertid for ham at ride stormen af og videreføre projektet, som sidenhen skulle vise sig at være bæredygtigt. Virksomheden måtte dog i perioder for at overleve basere sin produktion på en arbejdsfordeling blandt de ansatte, hvilket der ikke var nogen større tilfredshed med på grund af den deraf følgende nedsatte indtjening. Det var fremstilling af låse til skuffer og skabe, som var det produkt, der i mange år var eksistensgrundlaget, idet BLIFA var den eneste virksomhed her i landet, som lavede sådanne låse. BLIFA blev blindes introduktion til industriarbejde i en årrække, indtil udviklingen af automatiserede produktionsprocesser eliminerede de arbejdsopgaver, som blinde nåede at udføre i en række danske virksomheder.\nErnst Jørgensen var gennem alle sine år som formand for Dansk Blindesamfund konstant på udkik efter nye beskæftigelsesmuligheder for blinde. Han støttede således i høj grad det initiativ som Blindeinstituttets forstander O. Wüstenberg tog i løbet af 1928 om at opstarte vævning af gulvklude indenfor Blindes Arbejde. Denne nye produktionsmulighed viste sig i mange år at resultere i arbejde til mange blinde, der herved opnåede en betydelig bedre fortjeneste, end de havde mulighed for ved de gamle blindehåndværk. Efter 2. Verdenskrig genoptog man herhjemme uddannelsen af blinde fysioterapeuter, som dengang blev benævnt “lægeeksamineret massør”. Det var et erhverv, som blinde havde udført frem til begyndelsen af 1. Verdenskrig. Denne beskæftigelsesmulighed for blinde ophørte den gang på grund af de praktiserende lægers uvilje mod at henvise patienter til behandling af blinde massører, der derved blev afskåret fra at blive honoreret med tilskud fra sygekasserne.\nDer blev endvidere efter 2. Verdenskrig taget initiativ til oprettelse af en kontoruddannelse gennem et samarbejde mellem Blindeinstituttet og Købmandsskolen i København. Endvidere blev de første blinde optrænet til at fungere ved telefonomstilling, et arbejdsområde, som senere fik en meget stor udbredelse helt frem til indførelsen af informationsteknologien. Gennemlæsningen af artikler og mødereferater om Dansk Blindesamfunds virksomhed i de 23 år hvor Ernst Jørgensen varetog formandsopgaven, efterlader læseren med en oplevelse af, at enhver idé og ethvert forslag, som kunne forbedre beskæftigelsesmulighederne for blinde blev endevendt.\nI 1920 påbegyndtes et samarbejde mellem de nordiske blindeorganisationer. Ernst Jørgensen lagde stor vægt på at forstærke og udvikle dette samarbejde. Han ønskede at udvikle nye arbejdsmuligheder på baggrund af erfaringerne i de andre lande. Umiddelbart efter 2. Verdenskrig fastslog Ernst Jørgensen på repræsentantskabsmødet i oktober 1945, at man herhjemme havde været alt for optaget af at udvikle eksisterende beskæftigelsesmuligheder, uden i tilstrækkelig grad at søge at hente inspiration udefra.\nDette forhold blev der i nogen grad rådet bod på, da socialministeren den 7. april 1949 nedsatte en kommission, der fik til opgave af vurdere en omorganisation af forsorgen for blinde og svagsynede.\nHvorledes forbedre den gældende invalidepensionslovgivning?\nDen anden udfordring, som Ernst Jørgensen stod overfor som Dansk Blindesamfunds formand i 1928 og de efterfølgende år, var at søge en forbedring af invalidepensionen. Ovenfor er beskrevet nedskæringerne som blev gennemført i 1927. De økonomiske forhold for landets dårligst stillede borgere blev taget op til en gennemgribende revision ved socialminister K.K. Steinckes socialreform fra 1933, der var et led i Kanslergadeforliget. Ernst Jørgensen fortæller om denne reform, at han i første omgang havde svært ved at overskue de fulde konsekvenser af den ændrede lovgivning.\nRetten til invalidepension efter 1921-loven var baseret på et forsikringsprincip. Den årlige pension på 800 kr. blev udbetalt uden hensyn til modtagerens økonomiske forhold iøvrigt. Det kom imidlertid hurtigt til at stå klart, at de nye fradragsregler på invalidepensionsområdet betød en betydelig reduktion af pensionen ved samtidig arbejdsindtægt. Dette var et forhold som vanskeliggjorde blinde håndværkeres situation, et forhold, som gav anledning til betydelig utilfredshed indenfor Dansk Blindesamfund. I februar 1936 skrev Ernst Jørgensen i et brev til Socialministeriet, at fradragsreglerne i Folkeforsikringslovens § 41 var at betegne som livsfjendtlige, der er tale om “regler der forgifter selve centralnervesystemet i invalideredes sjæleliv”. Disse fradragsregler har siden gennem årtier givet anledning til mange diskussioner om deres berettigelse og der er ofte stillet forslag om ændringer i reglerne eller om deres afskaffelse. Selv om det ikke lykkedes ved socialreformens forberedelse at undgå de nævnte fradragsregler, så blev der til forbedring af de invalideredes situation indført et invaliditetstillæg og et blindetillæg. Invaliditetstillægget skulle dække de særlige udgifter, som alle modtagere af invalidepension måtte antages at have på grund af deres nedsatte erhvervsevne. Blindetillægget var derimod en særlig kompensation til blinde til dækning af udgifter som følge af det manglende syn. Ernst Jørgensen fortæller i et interview fra 1986 om baggrunden for tilblivelsen af dette tillæg. Invaliderede, der havde behov for en protese, en bandage eller et hjælpemiddel, der satte vedkommende i stand til at fastholde et arbejde kunne få udgiften hertil dækket. Han nævnte det absurde i den gældende praksis, hvorefter en invalid uden et arbejde var afskåret fra at få en sådan støtte bevilget, hvilket jo var en forudsætning for at vedkommende kunne gå ud i byen for at skaffe sig et arbejde. For blinde findes der ikke mulighed for at afhjælpe følgerne af invaliditeten ved en protese eller lignende. Derfor argumenterede han for, at blinde skulle ligestilles gennem et økonomisk tilskud til dækning af arbejdsrelaterede udgifter som følge af blindheden. En argumentation som vandt gehør. I samme interview nævner han endvidere, at der på dette tidspunkt i realiteten fandtes 6 forskellige satser for invalidepension, idet der var forskellig satser for mænd og kvinder, samt at pensionens størrelse beroede på om vedkommende boede i København, i en af de større byer eller på landet. Ernst Jørgensen påpegede, at disse forskelle var latterligt små, men at forskellene bestod fuldt ud indtil resultatet af det udvalgsarbejde, som blev påbegyndt i 1946, blev ført ud i livet. I det nævnte interview anfører han endvidere det urimelige i, at der er forskel på størrelsen af pensionen til mænd og kvinder, idet lejen i udlejningsejendomme ikke skelner mellem mænd og kvinder. Han omtaler endelig en besynderlig begrundelse for denne forskel i pension til mænd og kvinder, det hed sig, at den blandt andet var begrundet i det forhold, at mænd har udgifter til indkøb af tobak.\nErnst Jørgensen var ikke den eneste, som måtte erkende, at gennemførelsen af Steinckes socialreform medførte udfordringer for landets invaliderede, som ikke kunne løses af en enkelt organisation. I løbet af 1933 stod det ham klart, af der var behov for et samarbejde mellem de forskellige foreninger, som repræsenterede de invaliderede.\nDen 23. april 1934 blev der i Dansk Blindesamfunds hus, Randersgade 68 på Østerbro i København afholdt et møde med det formål, at stifte “De Samvirkende Invalideorganisationer – DSI”. Forslaget blev straks på mødet tiltrådt af “Tunghøres Vel”, “Døvstummeforeningen af 1866” og “Landsforeningen af Vanføre og Lemlæstede”. Arkitekt R. Rasmussen fra sidstnævnte forening blev valgt som sammenslutningens formand. Dansk Blindesamfunds repræsentantskab havde forud for mødet udtalt sin støtte til initiativet, men endeligt tilsagn kunne først meddeles efter sagens behandling på møder i lokalkredsene. Efter at denne godkendelse var opnået, blev Ernst Jørgensen senere samme år valgt som sammenslutningens første næstformand.\nDSI’s bestræbelser på at tage fat på de mange udfordringer, som pensionssystemet repræsenterede, blev på trods af stor ihærdighed fra organisationens side bremset af den politiske udvikling, som førte frem til 2. Verdenskrig.\nDen 2. oktober 1945 blev Ernst Jørgensen valgt som formand for De Samvirkende Invalideorganisationer. Et par uger senere afholdt Dansk Blindesamfund repræsentantskabsmøde, hvor han redegjorde for den omfattende agitation, som var udfoldet for at forbedre forholdene for invalidepensionisterne. DSI havde tillige søgt at overbevise myndighederne om nødvendigheden af, at organisationen blev medinddraget i alle beslutninger, der berørte landets invaliderede. DSI ønskede at blive repræsenteret i invalideforsikringsretten og i fremtidige kommissioner og udvalg, som skulle vurdere lovændringer på områder, der var af væsentlig betydning for medlemmerne i de foreninger, som var tilsluttet organisationen.\nI begyndelsen af 1946 fremsatte regeringen forslag til forbedring af vilkårene for alders- og invalidepensionisterne. Forslaget, som blev vedtaget inden Rigsdagen påbegyndte sin sommerferie, indeholdt imidlertid ikke nogen afklaring af de mange spørgsmål, som DSI havde påpeget siden socialreformens vedtagelse. I en omfattende redegørelse fra maj måned til regeringen og de politiske partier opsummerede DSI endnu engang sine krav og gentog ønsket om nedsættelse af en kommission til behandling af de fremsatte forslag. Nogen egentlig kommission blev det ikke til, men socialministeren besluttede i efteråret at nedsætte 2 ministerielle embedsmandsudvalg, som fik til opgave at vurdere “erhvervsmæssige foranstaltninger for erhvervshæmmede” og spørgsmål vedr. invaliditetsbegrebet m.v. DSI kunne med rette betragte nedsættelsen af disse udvalg som en sejr, idet Ernst Jørgensen som organisationens formand samtidig blev inviteret til at deltage i udvalgenes møder.\nI begyndelsen af august 1949 kunne Ernst Jørgensen give en redegørelse om resultatet af arbejdet i det ministerielle udvalg vedr. spørgsmål i relation til invalidepensionslovgivningen m.v. Det viste sig, at udvalget kunne anbefale de fleste af DSI’s fremsatte forslag . Socialministeren kunne med enkelte ændringer anbefale udvalgets ændringsforslag, der blev gennemført den 31. marts 1950. Hermed blev kompensationsprincippet fastslået i den danske lovgivning gennem indførelse af regler om bistands- og plejetillæg til invalidepensionister med særlige handicapbetingede behov. Invaliderede med en erhvervsindkomst, der afskar vedkommende fra at modtage invalidepension grundet lovens fradragsregler, fik med lovændringen adgang til at modtage kompensation i form af en bistandsydelse eller plejeydelse, såfremt invaliditeten kunne begrunde dette. Endvidere blev adgangen til at få bevilget hjælpemidler uanset om vedkommende var i arbejde eller ej fastslået. Alle disse ydelser var skattefrie og bevilgedes uanset vedkommendes øvrige økonomiske og familiemæssige forhold.\nDe mange andre ændringer, som blev gennemført takket være udvalgets anbefalinger, skal ikke omtales her. Blot skal det noteres at DSI ikke fik sit ønske om at blive repræsenteret i Invalideforsikringsretten opfyldt. Først i 1957 i forbindelse med oprettelsen af invalideforsikringsrettens ankeudvalg blev DSI opfordret til at lade sig repræsentere i dette. Det lykkedes dog efterfølgende for organisationen også at blive repræsenteret i selve Invalideforsikringsretten.\nInitiativer til forbedring af blindes sociale situation.\nBeskæftigelses- og pensionsproblemerne var ikke de eneste spørgsmål, som optog Ernst Jørgensen under hans lange periode som Dansk Blindesamfunds formand.\nI forbindelse med Dansk Blindesamfunds 25 års jubilæum i 1936 kunne Ernst Jørgensen indvi en tilbygning i Bogensegade med 20 lejligheder m.v. til foreningens ejendom på hjørnet af Randersgade /Bogensegade på Østerbro i København. Året efter kunne han indvie foreningens ferie- og kursushjem i Hobro. Endelig kunne Solgavehjemmet i Nærum for 12 døvblinde tages i brug i 1949.\nI begyndelsen af 1920-erne fik et antal krigsblinde sønderjyder bevilget en førerhund i henhold til den særlige lov om hjælp til invaliderede sønderjyder, som havde gjort tysk militærtjeneste under 1. Verdenskrig. Disse hunde var trænet i Tyskland på særlige førerhundeskoler. Først i 1932 fik 2 såkaldte civilblinde bevilget hver en førerhund af Invalideforsikringsretten til brug i forbindelse med deres arbejde. Disse hunde var også leveret fra en af de tyske førerhundeskoler og blev stillet til rådighed efter de særlige regler om hjælpemidler, som er omtalt ovenfor. Førerhundesagen gav anledning til mange overvejelser indenfor Dansk Blindesamfund, og blev tillige drøftet på møder indenfor det nordiske samarbejde. Et antal medlemmer tog selv initiativ til optræning af en førerhund. Først i 1949 engagerede Dansk Blindesamfund sig for alvor i dette arbejde. ET højdepunkt, som indledte dette arbejde, var arrangementet med en hundeopvisning den 6. juli 1949 i Løvparken i Køge, hvor foreningens dressør, Kaj Nielsen, bl.a. viste en afrettet førerhund i funktion. Opvisningen, der var iscenesat af hundeføreklubben for Køge, havde samlet ca.1000 tilskuere, som med interesse fulgte opvisningen. Politimester Vagn Bro og borgmester Poul Jørgensen slog til lyd for, at de tilstedeværende skulle give et bidrag til årets solgaveindsamling.\nI 1936 gennemførte Dansk Blindesamfund en landsindsamling, hvor Ernst Jørgensen fik lejlighed til at omtale foreningens arbejde i en radioudsendelse. I den forbindelse nævnte han indsamlingens gironummer. Denne diskrete markering af indsamlingens gironummer resulterede i et ikke ubetydeligt antal indbetalinger. Dette overraskende resultat gav ham ideen til året efter at foreslå, at foreningen skulle udsende en giroblanket til alle landets husstande. Det var den første landsindsamling af denne karakter herhjemme. Landsindsamlingen i 1937 fik navnet Solgaveindsamlingen, og er siden gennemført hvert år under dette navn til stor gavn og glæde for foreningens medlemmer. Det var således resultatet af den første Solgaveindsamling i 1937 på ca. 112.000 kr., der muliggjorde opstarten af fabrikken BLIFA, som omtalt ovenfor. De årlige indsamlinger har siden muliggjort byggeri af boliger og plejehjem til blinde og meget mere.\nI en artikel som denne er det ikke muligt i detaljer at beskrive alle de områder og problemstillinger, som Ernst Jørgensen har beskæftiget sig med i de 23 år, hvor han var formand for Dansk Blindesamfund og samtidig næstformand/formand for De Samvirkende Invalideorganisationer i de sidste 17 år. Men jeg mener trods alt, at ovenstående beskrivelse dækker de vigtigste resultater. For denne indsats blev han i april måned 1949 gjort til ridder af Dannebrog af Hans Majestæt Kong Frederik den 9.\nDet internationale blindesagsarbejde.\nDer er imidlertid yderligere en side af Ernst Jørgensens arbejde til fordel for blinde som skal berøres. Gennem sit studieophold i England i begyndelsen af 1920-erne erhvervede han sig forudsætninger for at vende sig mod det internationale blindesagsarbejde. Hans interesse for at hente inspiration udefra til det hjemlige arbejde udfoldede sig i de første mange år indenfor samarbejdet mellem de nordiske blindeorganisationer .\nI dagene 3-13 august 1949 deltog Ernst Jørgensen og H.C. Seierup som observatører i en konference i Oxford i England med ca. 100 deltagere fra 20 lande. Det var “National Institute for the Blind” i England, der sammen med “American Foundation for Over Seas Blind” der stod for dette initiativ under titlen “De blindes stilling i den moderne verden”.\nHensigten var at samle alle de krav, blinde har at stille samfundet, i et såkaldt minimumsprogram, som derefter skulle tilsendes de enkelte landes regeringer via FN, der ligesom UNESCO var direkte repræsenteret på konferencen.\nKonferencedeltagerne konstaterede,, at de ydre forhold kan variere fra land til land, men inderst inde er problemerne de samme. Hvorfor i alverden så ikke i langt højere grad samarbejde om deres løsning? Ud fra denne betragtning foreslog de skandinaviske repræsentanter oprettelsen af et internationalt oplysningskontor, hvis opgave det skulle være:\n1. at samle oplysninger om sociallovgivningen verden over,\n2. at søge fremstillingen af hjælpemidler — herunder skrivemaskiner, talende bøger og noder — internationaliseret, så man slap for den prisfordyrende småproduktion, og\n3. at undersøge mulighederne for oprettelsen af en verdensorganisation med en vis tilknytning til de forenede nationer.\nThe American foundation for overseas blind tilbød at betale driftsomkostningerne det første år, medens de deltagende lande må betale komitéen, der skulle lede kontoret.\nTanken fik tilslutning fra alle sider, og følgende komité blev valgt: Erich T. Boulter for Amerika, W. Mc. G. Eager for England, P. Guinot for Frankrig, Aurelio Nicolodi for Italien, Carl Streehl for Tyskland, G. Borré for Belgien og andre små lande i Europa ¬samt Ernst Jørgensen for Skandinavien. Det var tanken at supplere komiteen med yderligere to medlemmer, såfremt de østeuropæiske lande ønskede at deltage i arbejdet. Konferencen udpegede Wladimir Dolanski fra Warschawa som ottende medlem af komiteen. Det var alles håb, at ikke alene Østeuropas, men hele den øvrige verdens blindeorganisationer ville støtte tanken om et fremtidigt samarbejde.\nKomitéen, som blev valgt på mødet i Oxford, afholdt i løbet af 1950 3 møder. Som resultat af denne imponerende indsats blev der i foråret 1951 udsendt et udkast til love for den nye organisation, som fik det noget lange navn »World Council for the wel¬fare of the Blind«, hvilket blev oversat til »Blindes Verdensråd«.\nDen første generalforsamling i den nye organisation blev sammenkaldt den 18. juli 1951 for at tage stilling til udkastet. Mødet, som blev holdt i Paris, blev betragtet som en ren formssag. Den nye organisation blev registreret i Frankrig og skulle derfor underkaste sig fransk lovgivning.\nDen nedsatte komité førte i løbet af 1950 forhandlinger med De Forenede Nationer, der som følge af den entusiasme, der i denne sag blev lagt for dagen, besluttede at anerkende Blindes Verdensråd inden den formelle stiftelse af organisationen. Der blev samtidig truffet beslutning indenfor FN om at oprette et oplysningskontor om blindesagsarbejde, som foreslået på konferencen i Oxford i 1949. Kontoret blev besluttet at skulle sortere under sektionen for invaliderede, en underafdeling af det Social-Økonomiske Råd. Efter opfordring fra ledelsen af Blindes Verdensråd ansøgte Ernst Jørgensen stillingen som leder af blindesagskontoret. FN ansatte ham i første omgang for et år til at varetage denne meget vigtige post. Det betød at Ernst Jørgensen skulle flytte til New York med arbejdsplads i FN-bygningen.\nPå et ekstraordinært repræsentantskabsmødet den 28. marts 1951 i Dansk Blindesamfund enedes man om at vælge H.C. Seierup til at efterfølge ham som foreningens formand og samtidig garantere, at der ville være en stilling til ham, når han måtte vende hjem fra New York.\nErnst Jørgensen var gennem sit arbejde i FN frem til december 1954 med til at udvikle de handlingsprogrammer til fremme at blindes sociale livsvilkår, som har spillet en afgørende rolle for forbedring af blindes tilværelse i mange af verdens udviklingslande. Dette arbejde bidrog desuden til at udvikle arbejdet indenfor Blindes Verdensråd. Arbejdet indenfor denne organisation blev i 1984 videreført indenfor World Blind Union – WBU.\nEfter sin tilbagekomst til Danmark i slutningen af november 1954, blev Ernst Jørgensen ansat som en af de 2 socialkonsulenter, som blev oprettet af Blindekommissionen, som han selv havde medvirket til at nedsætte, kort tid før han forlod hvervet som Dansk Blindesamfunds formand.\nI arbejdet som socialkonsulent, som han bestred frem til den 31. marts 1970, fik han lejlighed til at løse utallige problemer for de mange blinde som han besøgte .\nTil slut skal det nævnes at han blev medlem af den sidste bestyrelse for foreningen “Danmarks Blinde”, som blev stiftet i november 1883 og opløst med udgangen af 1959, efter at foreningens bibliotek blev overgivet til Statens Bibliotek for Blinde og dens formue blev overført til Dansk Blindesamfund.\nTil slut nogle stikord om, hvorfor jeg betragter Ernst Jørgensen som en af mine helte:\n– Han turde som ung drage udenlands for at dygtiggøre sig.\n– Han magtede i en ung alder at føre DBS gennem nogle meget vanskelige år efter finanskrisen i 1929.\n– Han er den formand for DBS der har betydet mest for udvikling af blindes beskæftigelsesmuligheder.\n– Han fik som DSI formand knæsat kompensationsprincippet i dansk sociallovgivning på handicapområdet.\n– Han fik afgørende betydning for udviklingen af det internationale blindesagsarbejde, som det kendes i dag.\nDansk Blindesamfunds medlemsblade 1914-1970\nDe blinde pionerer, af Poul Lüneborg og Ebbe Espersen, nov. 1915\nBetænkning nr. 129/1955 vedrørende blinde og stærkt svagsynede\nDansk Blindesamfunds 25 års jubilæumsskrift, 1936\n100 år i lydglimt, lydmontage af Ove Gibskov 2011\n6. Bestyrelsens kontaktoplysninger.\nForrige indlægForrige April 2019:Blindes Arbejde fylder 90 år\nNæste indlægNæste November 2019 Velkomst og historisk oversigt over blinde komponister ved Leif Martinussen


Om - LiseLight - let og tungt i en skøn blanding\nVelkommen til LiseLight!\nLiseLight dækker over den uperfekte, kaotiske, skønne, forvirrende og ganske underholdende verden, jeg bevæger mig rundt i.\nDu kan forvente dig lidt af hvert på bloggen – det kan være kreative projekter med mine unger, det kan være updates om sund levestil (eller måske rettere forsøget på samme), det kan være fjollede historier om min skøre gravhund, mere alvorlige historier om mobning og meget andet.\nEr du mildt interesseret?\nSå hop ind og læs med og læg endelig gerne en kommentar – jeg vil rigtig gerne høre fra dig!\nHvem er LiseLight?\nJeg hedder Lise Halskov og arbejder til dagligt med projektledelse og online marketing i en skøn forening.\nJeg driver websitet www.onlinehaj.dk, hvor jeg hjælper nybegyndere indenfor online marketing med at gå fra lille fisk til Online Haj.\nJeg er gift og har 3 piger og en fjollet gravhund ved navn Napoleon.\nLiseLight er et øgenavn/kælenavn for mange år siden, da jeg var en ganske ung, nyansat kontaktassistent på et reklamebureau.\nJeg havde “vundet” en dygtig, men utrolig krævende chef, der kostede rundt med mig. Senere har jeg undret mig over, at jeg fandt mig i det. Hun fungerede på den måde, at når hun trådte ind af døren om morgenen, så kunne jeg se på hendes ansigt om min dag ville blive god eller dårlig.\nJeg tror, det var en kombination af, at jeg var ung og havde brug for jobbet og så en stædighed, der gjorde at jeg bed tænderne sammen og tænkte: jeg skal vise hende.\nOg det lykkedes mig at få respekten, men et sideresultat var, at jeg tabte ca 7 kg på et tidspunkt, hvor jeg bestemt ikke havde brug for det. Det gav mig tilnavnet LiseLight blandt bekymrede kolleger.\nBloggen her er udelukkende udtryk for min egen holdning til verden omkring mig. Jeg garanterer, at ingen dyr er kommet til skade under tilblivelsen af bloggen :-).\nEn gang imellem anbefaler jeg produkter og benytter mig af affiliate links. Jeg skriver det her, så du ikke skal føle dig ført bag lyset. Til gengæld kan jeg garantere dig for, at jeg aldrig vil anbefale noget, jeg ikke 100% kan stå inde for. Det er mit ord til dig.\nHvis du følger nogle af mine råd om enten metoder, produkter, programmer eller andet, kan jeg ikke garantere, at du har samme resultater som mig. Det giver vel egentlig sig selv, men bare så er på det rene fra starten.\nJeg hører altid gerne fra dig, så skriv til mig på lise@liselight.dk eller endnu bedre: Læg en kommentar til indlæggene og lad os få en debat i gang.