Vedtagne tekster - Situationen i Ukraine - Torsdag den 13. december 2012\nForløb for dokumenter : Vælg...RC-B7-0544/2012B7-0544/2012B7-0545/2012B7-0546/2012B7-0547/2012B7-0548/2012\nEuropa-Parlamentets beslutning af 13. december 2012 om situationen i Ukraine (2012/2889(RSP))\n– der henviser til sine tidligere beslutninger og betænkninger, navnlig beslutning af 1. december 2011 med Europa-Parlamentets henstillinger til Rådet, Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten om forhandlingerne om associeringsaftalen mellem EU og Ukraine(1) og beslutning af 24. maj 2012 om situationen i Ukraine og sagen om Julia Timosjenko(2),\n– der henviser til OSCE/ODIHR's foreløbige rapporter og konklusioner fra valgobservationsmissionen til Ukraine, navnlig redegørelserne om de foreløbige resultater og konklusioner af 29. oktober 2012, som blev udarbejdet i fællesskab med OSCE's Parlamentariske Forsamling, Europarådets Parlamentariske Forsamling, Europa-Parlamentet og NATO's Parlamentariske Forsamling,\n– der henviser til den fælles erklæring af 12. november 2012 fra Unionens højtstående repræsentant, Catherine Ashton, og kommissær Štefan Füle om parlamentsvalget i Ukraine,\n– der henviser til Rådets konklusioner om Ukraine af 10. december 2012,\n– der henviser til erklæringen fremsat af den tidligere polske præsident, Aleksander Kwasniewski, og den tidligere formand for Europa-Parlamentet, Pat Cox, af 3. oktober 2012 om, at valget ville blive afgørende for Ukraines fremtid, og at fremdriften i forbindelserne mellem EU og Ukraine er gået i stå,\n– der henviser til rapporten fra Parlamentets ad hoc-valgovervågningsdelegation til parlamentsvalget i Ukraine, som blev fremlagt på Udenrigsudvalgets møde den 6. november 2012,\n– der henviser til ENP-statusrapporten om Ukraine af 15. maj 2012,\nA. der henviser til, at man på topmødet mellem EU og Ukraine i Kiev i 2011 anerkendte Ukraine som et europæisk land med en europæisk identitet, der deler historie og værdier med EU-medlemsstaterne;\nB. der henviser til, at OSCE/ODIHR og internationale valgobservatører fandt tegn på, at det ukrainske valg var kendetegnet af et uafbalanceret mediemiljø, dårlig ledelse for så vidt angår valgbestyrelsernes sammensætning, manglende gennemsigtighed med hensyn til partifinansiering, misbrug af administrative ressourcer og ulige vilkår, der også afspejledes ved fraværet af førende kandidater fra oppositionen, der er fængslet af politiske årsager, hvilket er et tilbageskridt sammenlignet med tidligere valg;\nC. der henviser til, at selv om OSCE har udarbejdet en generelt positiv vurdering af afstemningsprocessen på valgdagen, påpegede internationale observatører den manglende gennemsigtighed i den måde, de endelige resultater blev indsamlet på, og deres vurdering var negativ både hvad angår stemmeregistreringsprocessen i 77 ud af de 161 observerede regionale valgkommissioner, og at fristerne for stemmeregistrering fortsatte den 10. november i 12 enkeltmandsdistrikter;\nD. der henviser til, at afviklingen af processen efter valget ifølge OSCE/ODIHR's rapporter var præget af uregelmæssigheder, forsinkelser i stemmeoptællingen og manglende gennemsigtighed i valgkommissionerne;\nE. der henviser til, at næstformanden/den højtstående repræsentant Catherine Ashton og kommissær Štefan Füle i en fælles erklæring har udtrykt bekymring over afviklingen af processen efter valget, der var præget af uregelmæssigheder;\nF. der henviser til, at de almindelige valg den 28. oktober 2012 blev betragtet som en vigtig test af Ukraine i landets bestræbelser på at signalere uigenkaldeligheden af landets engagement hen imod udviklingen af et selvstændigt demokratisk system, konsolideringen af retsstaten og fortsættelsen af politiske reformer;\nG. der henviser til, at Europarådets Venedigkommission og Parlamentariske Forsamling (PACE) udsendte henstillinger med klar angivelse af, at Ukraine burde have et proportionelt system med åbne lister;\nH. der henviser til, at Europa-Parlamentets særlige udsending, Aleksander Kwasniewski, har advaret mod forsøg på at isolere Ukraine, som kan skabe gunstige betingelser for udemokratiske regimer;\nI. der henviser til, at topmødet mellem EU og Ukraine i december 2011, der skulle føre til underskrivelse af associeringsaftalen, ikke opfyldte sit formål på grund af EU's bekymringer angående den politiske situation i Ukraine, især anholdelsen af og retssagen mod oppositionslederne Julia Timosjenko og Jurij Lutsenko;\nJ. der henviser til, at Verkhovna Rada behandler lov 8711, en frihedsberøvende lov, der vil begrænse ytrings- og forsamlingsfriheden for dem, der støtter menneskerettighederne for lesbiske, bøsser, biseksuelle og transpersoner; der henviser til, at FN's Menneskerettighedskomité for nylig fastslog, at dette er en overtrædelse af artikel 19 og 26 i den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder;\n1. beklager, at valgkampagnen, valgprocessen og processen efter valget ifølge OSCE, PACE, NATO's Parlamentariske Forsamling og observatører fra Europa-Parlamentet ikke opfyldte vigtige internationale standarder og er et tilbageskridt sammenlignet med de nationale valg i 2010;\n2. bemærker især, at visse aspekter af perioden forud for valget (anholdelsen af oppositionens politiske ledere, manglen på lige vilkår, som primært skyldes misbrug af administrative ressourcer, tilfælde af chikane og intimidering af kandidater og valgpersonale, manglende gennemsigtighed i kampagne- og partifinansiering og mangel på afbalanceret mediedækning) og uregelmæssigheder og forsinkelser i stemmeoptællings og -registrering udgjorde et tilbageskridt i forhold til de seneste nationale valg;\n3. understreger, at det påvirkede valgprocessen negativt, at de to oppositionsledere Julia Timosjenko og Jurij Lutsenko og andre sad fængslet under valget;\n4. understreger, at der kun kan etableres et effektivt samarbejde mellem Ukraine og EU, hvis de ukrainske myndigheder udviser klar vilje til at foretage og gennemføre de nødvendige reformer, især af lovgivningen og retsvæsenet, med henblik på at sikre fuld overholdelse af principperne om demokrati og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, mindretallenes rettigheder og retsstatsprincippet; opfordrer EU's institutioner, Europarådet og sidstnævntes Venedigkommission til at give denne reformproces aktiv og effektiv støtte;\n5. er bekymret over misbruget af administrative ressourcer og ordningen for finansiering af valgkampagner, der ikke levede op til de internationale standarder, som er fastlagt af Europarådets Sammenslutning af Stater mod Korruption (Greco); opfordrer den nye regering til fortsat at styrke bestemmelserne i loven om partifinansiering med henblik på at sikre større gennemsigtighed i finansieringen og udgifterne, fuld offentliggørelse af kilder til og størrelsen af kampagneudgifterne og sanktionerne for overtrædelse af bestemmelserne om valgkampfinansiering i særdeleshed;\n6. opfordrer Ukraines regering til i dialog med alle politiske partier at undersøge uregelmæssigheder for så vidt angår valget, herunder de upræcise resultater i visse valgdistrikter; forventer endvidere, at det ukrainske parlament rettidigt udbedrer manglerne i valgloven; forventer, at Verkhovna Rada kan bygge videre på de eksisterende forslag, der blev udarbejdet af det afgående parlament med fuld støtte fra EU og Venedigkommissionen;\n7. udtrykker sin bekymring over problemerne i forbindelse med stemmeoptælling og -registrering i en række enkeltmandsvalgkredse; glæder sig over, at den centrale valgkommission har besluttet ikke at bekendtgøre et resultat for disse valgkredse, og at de ukrainske myndigheder er begyndt at træffe foranstaltninger til afholdelse af nyvalg i disse valgkredse så hurtigt muligt;\n8. er bekymret over den stigende nationalistiske stemning i Ukraine, der kommer til udtryk i støtten til partiet Svoboda, der som en konsekvens af dette er det ene af to nye partier, der indgår i Verkhovna Rada; minder om, at racistiske, antisemitiske og fremmedfjendske synspunkter strider mod EU's grundlæggende værdier og principper, og appellerer derfor til pro-demokratiske partier i Verkhovna Rada om ikke at tilslutte sig, godkende eller danne koalitioner med dette parti;\n9. udtrykker sin fortsatte støtte til det ukrainske folks europæiske ambitioner; beklager, at det nylige parlamentsvalg ikke udgjorde et meningsfuldt fremskridt i bestræbelserne på at fremme Ukraines muligheder i så henseende; understreger, at EU forbliver engageret i arbejdet med Ukraine, herunder civilsamfundet (ngo'er, religiøse organisationer osv.) med henblik på at forbedre de demokratiske institutioner, styrke retsstaten, sikre mediefrihed og fremme væsentlige økonomiske reformer;\n10. bekræfter EU's engagement i yderligere at fremme forbindelserne med Ukraine gennem undertegnelsen af associeringsaftalen, så snart de ukrainske myndigheder har gjort en målrettet indsats og konkrete fremskridt, som det opfordres til ovenfor, eventuelt på det østlige partnerskabs topmøde i Vilnius i november 2013; konstaterer, at fremskridt i den politiske associering og den økonomiske integration forudsætter et håndgribeligt engagement fra Ukraines side i overholdelsen af de demokratiske principper, retsstatsprincipperne, den dømmende magts uafhængighed og mediefriheden;\n11. noterer sig vedtagelsen og undertegnelsen af loven om folkeafstemninger i Ukraine; forventer, at de ukrainske myndigheder overvejer henstillingerne fra Venedigkommissionen, når de foreligger, med henblik på at forhindre eventuelt misbrug af denne lovgivning;\n12. appellerer indtrængende til de ukrainske myndigheder om sammen med Europa-Parlamentets udsendinge Aleksander Kwasniewski og Pat Cox at finde en rimelig og retfærdig løsning på Timosjenko-sagen; opfordrer indtrængende den ukrainske regering til at respektere og gennemføre de endelige afgørelser fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i den verserende sag om Julia Timosjenko og Jurij Lutsenko;\n13. opfordrer Ukraine til at sætte en stopper for selektiv anvendelse af retsmidlerne i Ukraine på alle forvaltningsniveauer og gøre det muligt for oppositionspartierne at deltage i det politiske liv på lige vilkår; opfordrer i denne sammenhæng myndighederne til at løslade og rehabilitere politisk forfulgte modstandere, herunder Julia Timosjenko, Jurij Lutsenko og andre;\n14. bifalder indgåelsen af en ændret aftale om visumlettelse mellem EU og Ukraine, der sammenlignet med den gældende aftale indfører klare forbedringer med hensyn til udstedelse af visum til ukrainske borgere; opfordrer Rådet til at fremme dialogen mellem EU og Ukraine om visumliberalisering forud for det østlige partnerskabs topmøde i Vilnius i november 2013;\n15. appellerer på det kraftigste til næstformanden/den højtstående repræsentant Catherine Ashton og kommissær Štefan Füle om at optrappe EU's engagement i forhold til Ukraine og forblive fast besluttet på at arbejde for at udnytte det fulde potentiale i forbindelserne mellem EU og Ukraine til gavn for borgerne i Ukraine og EU, bl.a. ved at sikre konstante fremskridt i dialogen om visumliberalisering;\n16. bifalder konklusionerne fra Rådets møde (udenrigsanliggender) af 10. december 2012;\n17. opfordrer Verkhovna Rada til at forkaste lov 8711, der begrænser ytringsfriheden i forbindelse med seksuel orientering og kønsidentitet og blev vedtaget ved førstebehandlingen i oktober; påpeger, at denne lov er en klar overtrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention og den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, der begge er ratificeret af det ukrainske parlament;\n18. pålægger sin formand at sende denne beslutning til EU-Udenrigstjenesten, Rådet, Kommissionen, medlemsstaterne, Ukraines præsident, regering og parlament og Europarådets og OSCE’s parlamentariske forsamlinger.\n(1) Vedtagne tekster, P7_TA(2011)0545.\n(2) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0221.


Optakt: Tæt på medaljegaranti til danske bueskytter i tyrkisk World Cup – Bueskydning Danmark\nÅrets 2. World Cup skydes i Antalya i Tyrkiet den 21.-26. maj, hvor Danmark har gode medaljetraditioner. De danske bueskytter har vundet medaljer i 10 år ud af 12 mulige, og landstræneren spår også gode danske medaljemuligheder i år.\nWorld Cup i Antalya er stort set lig med dansk medaljegaranti.\nSidste år dominerede danskerne compound-disciplinen, hvor det både blev til guld og sølv individuelt hos damerne, guld i hold-konkurrencen både hos damerne og herrerne samt guld i mix.\nFaktisk har Danmark vundet medaljer ved World Cup-afdelingen i Antalya i 10 ud af de 12 år, der er blevet skudt World Cup, nemlig i 2016, 2015, 2013, 2012, 2011, 2010, 2009, 2007, 2006.\nOg med den gode danske start på World Cup-sæsonen i Shanghai, hvor det blev til guld til Mix-holdet i compound og en flot 4. plads til Maja Jager, tror landstræner Niels Dall på, at de danske skytter fortsætter den flotte medaljehøst i Tyrkiet i år:\n”Vi stiller med fuldt compound-hold både på dame- og herresiden. Det ser godt ud, alle skytter er i god form og satser meget på World Cuppen,” siger han.\n”Skytterne ser ud til at være det rigtige sted. Vi har gode chancer for at vinde medaljer både individuelt, i hold-konkurrencen samt i mix. Når vi sender så stærkt et hold afsted, så slås vi også med om medaljer til sidst,” siger Niels Dall.\nFor de danske recurve-skytter handler det stadig om at bruge World Cuppen til at bygge op mod EM. Men efter en flot dansk start på sæsonen, lufter landstræneren en ny målsætning:\n”Maja Jager overraskede ved den 1. World Cup, hvor hun blev nummer 4. Det betyder, at hun har lagt sig i selen til en plads i World Cup-finalen. Den er inden for rækkevidde,” siger Niels Dall.\n”Det er vigtigt for hende at huske på, at det stadig er tidligt i sæsonen. Men det ville være at skyde sig selv i foden, hvis vi ikke gik efter resultater og en plads i World Cup-finalen,” siger han.\n”Johan Weiss er med i Tyrkiet i EM-perspektiv. Han skal køres ind på mix-holdet, hvor han og Maja Jager ligger fornuftigt,” slutter landstræneren.\nDanmarks hold til 2. World Cup i Antalya\nFAKTA OM 1. WORLD CUP I SHANGHAI\n– Live score: http://ianseo.net/Details.php?toId=3118\n– Event site: https://worldarchery.org/competition/18116/antalya-2018-hyundai-archery-world-cup#/\n– Finalerne kan ses på livestream fredag den 25. maj og lørdag den 26. maj her: https://www.youtube.com/user/archerytv


2015 Outlook: Renter i kort snor - PDF\nDownload "2015 Outlook: Renter i kort snor"\n1 2015 Outlook: Renter i kort snor Mens november var lidt en dans på stedet for renterne, har 2014 været et år med næsten uafbrudte rentefald. Det var ikke just, hvad vi forventede i slutningen af 2013, men både vi og konsensus blev snydt af den næsten umættelige efterspørgsel efter sikre obligationer. Vi forudså dog korrekt, at rentespændet mellem USA og Europa ville udvides (fra 100 til 150 bps). I 2015 forventer vi ikke, at rentefaldet gentager sig. Vi forventer imidlertid heller ikke markante rentestigninger, men en langsom, ujævn tendens til stigende renter fra det nuværende niveau. Verden er stadig præget af langsom vækst, svag inflation og pengepolitiske stimulanser i Europa og Japan, og det betyder, at der er snor i renternes stigning. I Europa er de økonomiske nøgletal stadig svage, mens de amerikanske nøgletal fortsat indikerer fornuftig vækst og får USA til at fremstå som en stabil vækstø i en lavvækstverden. Så det er stadig en divergent verden vi oplever. USA og England har solide nøgletal, og deres centralbanker på vej til at afvikle stimulanserne. Euroland, Japan og udvalgte EMlande oplever svagere vækstsignaler, og ECB og Bank of Japan vil udvide deres lempelser. Divergensen ses også i de finansielle markeder med en stærk dollar over for Euro og Yen plus et stort rentespænd mellem Euroland og USA. Med denne udtalte divergens forventer vi, at rentekurven flader i USA og stejler i Europa. Vi venter, at de 10årige renter i USA og UK ligger på 2,95 % om 12 mdr. I Danmark ser vi s renten i 1,35 % om 12 mdr. og 1,25 % i Euroland. Moderate niveauer, men dog over markedsforventningerne. Dette er en investeringsanalyse Se vores vinderliste på statsobligationer her. Se vores vinderliste på realkreditobligationer her, Udgiver: Jyske Markets Renter Vestergade 8 16 DK 8600 Silkeborg Seniorstrateg Ib Fredslund Madsen Læs flere renteanalyser på plus.jyskebank.dk Fraskrivelse af ansvar: Se venligst den sidste side. Rentekurven i dag og vores forventning om 12 måneder DANMARK SWAP\n2 Hvorfor faldt renten i 2014? Tendensen til faldende renter i 2014 har været ganske stærk og vedvarende gennem året. I USA og Europa er de ige renter faldet hhv. 70 og 110 bps siden årets start. Korte amerikanske renter () er imidlertid steget 15 bps, mens de er faldet 20 bps i Europa, som afspejling af de forskellige retninger i centralbankernes pengepolitik. Årsagen til faldet skal findes i Vækstbekymringer udviklede sig skuffende for den globale vækst. Momentum forsvandt ud af den europæiske vækst og Japan endte i recession. USA kom dog stærkt tilbage efter vintervejrshul i 1. kvt. Faldende oliepriser (35 % siden sommer 2014) førte til faldende inflationsforventninger globalt. Den underliggende inflation og lønvækst har været lav, selv i lyset af faldende arbejdsløshed i USA Mange investorer har ligget i skæve positioner med forventninger om stigende renter. Der har derfor i en vis forstand manglet sælgere, når nøgletallene i fx USA og England har været forholdsvis stærke. Det har også forstærket rentefaldene i de perioder, hvor der var trafik ud af aktier og ind i obligationer som i midten af oktober, når der skulle dækkes korte positioner. Forventninger om flere lempelser fra ECB og Bank of Japan. ECB har endnu ikke formået at løfte de langsigtede inflationsforventninger med deres TLTRO og diverse opkøbsprogrammer. Globale obligationsinvestorer står både over for meget lave renteniveauer og svækkede valutaer i Japan og Euroland. Det kan få investorer til at søge både til UK og USA for at fange højere afkast. Dermed fører rentefald i Japan og Euroland til et investorinflow til højrente statsobligationer i UK og USA og giver en tendens til at holde de amerikanske og engelske rentestigninger beherskede. Skuffende udvikling i 2014 for væksten Indeks Store skæve positioner op til korrektionen i oktober: Netto CFTC positioner på s US rente lå til rentestigning Globale konjunkturindikatorer 48 nov mar jul nov mar jul nov mar jul PMI industri PMI service 125 w27 w30 w33 w36 w39 w Source: Reuters EcoWin Udsigt til beskedne rentestigninger i For 2015 forventer vi beskedne rentestigninger over de næste 12 måneder. s renten i Europa kommer ikke over %, og den amerikanske ligger lige omkring 3 %. Bedringen i økonomien kommer til at tage længere tid i Europa (men den kommer dog), og i USA bliver væksten udfordret af Fed stramninger i 2015 og en svagere verdensøkonomi, men vil alligevel cruise omkring 3 %. De langsigtede niveauer, terminalrenterne, vil sandsynligvis ligge under førkriseniveau. Vi forventer også, at deflation kun forbliver en risiko og ikke en realitet, selvom Europa bevæger sig faretruende tæt på grænsen. I Europa forventer vi, at rentekurven stejler, da de korte renter er naglet fast til 0 af ECB, mens de lange renter langsomt vil stige som følge af bedringen i økonomien og det globale træk fra især USA's lange renter. Rentekurver 10/ i USA og Euroland. 1,9 1,7 1,3 1,1 0,9 0,7 nov jul USA 10 yr 2 yr 0,25 nov mar jul nov mar jul nov mar 13 EU (Germany) ,25 2,75 2,25 1,75 1,25 0,75 2\n3 De lange renter i Europa er allerede faldet til japansklignende niveauer, og indregner allerede et temmelig dystert billede for vækst og inflation i flere år. Desuden forventer vi, at der kommer yderligere lempelser fra ECB i form af statsobligationsopkøb i 1. kvartal Det kan give et sidste nyk nedad på renten op til annonceringen af QE i Q1 15, hvorefter vi forventer, at renten stiger som de historiske erfaringer fra QE annonceringer i USA tilsiger. I USA forventer vi en fladning af rentekurven (på 12 ms sigt), da de korte renter vil stige kraftigere end de lange renter. Fed har afsluttet QE3, uden at lade sig aflede af aktiekorrektionen i oktober, og hæver første gang i midten af Når Fed hæver, skulle man forvente, at term premium falder (ekstra renten som markedet kræver for at holde en lang fordring i forhold til en række korte) fordi en del af usikkerheden om den pengepolitiske kurs så fjernes. Vi vurderer dog også, at term premium er blevet holdt kunstigt nede af Feds forward guidance og deres obligationsopkøb. En kort snor i term premium og et moderat vækstbillede i resten af verden holder stigningen i de lange renter moderat. Øget rentevolatilitet vil dog trække term premium op, ligesom en generel bedring i økonomien med begyndende stærkere lønvækst vil lægge pres på renterne opad. Men, to andre faktorer kan også holde term premium i snor. 1) Investorer kan øjne et merafkast på amerikanske obligationer i forhold til Europa og Japan med lave renter og svækkede valutaer (og dermed en stærkere US dollar). Det inflow kan begrænse amerikanske rentestigninger. 2) Obligationer er stadig en god beskyttelse mod aktiekursfald, og investorer er derfor villige til at acceptere en mindre merrente på lange amerikanske obligationer alene for at få adgang til et godt diversifiseringsinstrument som statsobligationer. Så nettoresultatet på term premium er ikke så ligetil i denne kommende rentestigningscyklus. Hvad taler for, at renterne falder/(eller stiger mindre) end vores hovedscenarie? Hvis ECB lægger op til yderligere aggressive lempelser fx i form af QE. Vi forventer QE i 1. kvt Markant forværring af makronøgletallene, som vil øge frygten for en lavvækstperiode i USA og forstærket tilbagegang i Europa. I Kina vil det være vækst markant under 7 %, der kan øge nervøsiteten. Hvis frygten for deflation blusser yderligere op, vil det trække inflationsforventningerne ned og dermed vil renterne falde. I øjeblikket ser vi en bekymrende tendens i Europa, og ECB har reageret med lempelser. Mere frygt i markedet, f.eks. hvis EM uroen blusser kraftigt op. Europæiske renter faldet ned mod japanske niveauer Percent 0 1,75 0 1,25 0 0,75 0 0,25 nov 10 Year mar maj jul sep nov Germany, EUR Japan, JPY 0 1,75 0 1,25 0 0,75 0 0,25 US fladning af 10/2 spænd op til Fed rentestigninger (når kurven er stejl) Fed rentestigninger og 10/2 rentekurve Percent /2 spread United States, Policy Rates 4,0 Udsving på obligationsmarkedet (MOVE) øger den krævede merrente på lange obligationer (Term premium) MOVE års term premium MOVE Term premium 3\n4 Eller hvis geopolitiske kriser i Ukraine/Rusland og Irak eskalerer. Eller hvis den europæiske gældskrise (mod forventning) igen blusser op. Det vil få investorerne til at flygte fra aktiemarkedet til statsobligationer og vil sende renterne ned. En mere generel korrektion i aktiemarkedet efter flere år med pæne stigninger vil også kunne trække renterne ned. Korrektion i midten af oktober gav en forsmag på det. Hvad taler for, at renterne stiger hurtigere end vores hovedscenarie? Kraftigere stramningssignaler fra centralbankerne fx som følge af stærkere end forventet vækst eller mindre sandsynlighed for svag vækst i centralbankernes optik. Nye kraftige aktiekursstigninger og vedvarende øget risikoappetit vil starte en trafik ud af statsobligationer og ind i andre aktivklasser. Det vil få renterne til at stige kraftigere. Kina får mere styr sine problemer i boligmarkedet og den finansielle sektor, og væksten tiltager/stabiliseres. Højere end forventet inflation, for eksempel som følge af stigende råvarepriser eller lønstigninger i USA. Skulle der blive enighed i Euroland om at lempe finanspolitikken for at stimulere økonomien. 4\n6 Dagens rentekurver og forventninger Tilbageblik og forventninger USA USA 5,0 4,5 4,0 Repo Euroland stat Euroland statsrenter 5,00 4, Repo (0) Danmark stat Danmark statsrenter 5,00 4, Repo (0) 6\n7 Danmark swap Danmark swaprenter ,0 4,5 4,0 Euroland swap Euroland swaprenter 5,00 4, (0)


Mands hjerte | Litteratursiden\nLogan Mountstuart, født 1906 og død 1991, forfatter og litterat, skriver dagbog fra han fylder 17 år, og det er gennem disse dagbøger med noter, at hele århundredets dramatiske begivenheder rulles op, og så selvfølgelig Mountstuarts eget liv, med kærlighed, tragedier, valg og ambitioner\n"Mands hjerte" med undertitlen "Logan Mountstuarts private dagbøger" er en underholdende og ironisk roman, som gerne vil have os til at tro, at det er virkeligheden, bogen handler om. Det er det ikke, selvom der indgår mange historiske navne og begivenheder, særlig fra det litterære engelske miljø i mellemkrigstiden; hertugen af Windsor og Hemingway, Picasso og Den spanske borgerkrig – you name it!\nLogan Mountstuarts levnedsløb 1906 - 1996 hører til den mere fantastiske del af slagsen. Der er faktisk ikke det, den efterhånden alkoholiserede hovedperson ikke oplever som kunsthandler, spion, forfatter og kvindebedårer. I dagbøgerne, som er bogens ramme, får vi hans oplevelser gennem hele livet, og tiden i Oxford giver læserne endnu et portræt af en tid, som man bl.a. kender fra "Gensyn med Brideshead".\nHan skriver en biografi over Shelley og en halvpornografisk bestseller, men har egentlig mest travlt med at leve livet rundt om i verden, dog hele tiden med trådene bagud til vennerne fra skolen og Oxfordtiden. Den ene vens kone, Tess, giver ham DEN erotiske oplevelse, som han livet igennem vender tilbage til.\nEfter fangenskab i Schweiz under 2. verdenskrig vender Logan Mountstuart tilbage til England blot for at konstatere, at hans kone giftede sig med en anden, og at konen og datteren begge blev dræbt under blitzen. Nedturen fører ham ad mange veje til Frankrig, hvor han ender sine dage, som til det sidste indebærer kærlighed og eventyr.\nLæs bogen, som er velskrevet, ironisk og underholdende, og som mindede denne læser om Mario Simmels "Ikke altid kaviar". Her er dog ingen madopskrifter!\nOversat af Claus Bech. Lindhardt og Ringhof, 2003. 511 sider. Kr 369,-\nRuths mor lever et stille liv med sin landsbyhave, og det kommer derfor som et chok, da hun afslører, at hun lever under falsk identitet og er tidligere engelsk agent op til og i…\nRoman om den lille mand, som ofres for større interesser. Lorimer Black, en ung forretningsmand fra London, finder på et kundebesøg en mand, som har taget livet af sig. Dette er…\nEn god mand i Afrika\nSatirisk skildring af engelske regeringsembedsmænds liv i en fiktiv afrikansk stat i tiden op til et "demokratisk" valg\nIndgår i boglisten: Dagbogsromaner\n19-årige Maya bliver sendt til den afsidesliggende øgruppe Chiloé, hvor hun langsomt lærer sin egen familiehistorie at kende og dermed sig selv\nLogan Mountstuart, født 1906 og død 1991, forfatter og litterat, skriver dagbog fra han fylder 17 år, og det er gennem disse dagbøger med noter, at hele århundredets dramatiske…\nElizabeth er træt af hverdagen og rejser efter sin skilsmisse ud i verden: Italien, Indien og Indonesien - Hun genfinder sig selv i den italienske mad, den indiske meditation…\nNynne, en fucking trendy 35-årig københavner, fører dagbog over sit hektisk søgende liv efter at hendes kæreste Djøf er skredet med en yngre model. Afsnit af dagbogen har været…\nDen farverige og livsglade Barbara dør af kræft som 60-årig, men efterlader personlige breve og dagbogsnotater til sine tre voksne døtre og til teenagedatteren. Brevene får døtrene…\nPsykologisk roman i dagbogsform fra Stockholm i 1800-tallets slutning om en anset læge, der udnytter sin stilling, da han myrder en patient - en præst - af kærlighed til dennes…\nHalvfjerds år efter at Asta med sin mand emigrerede fra Danmark til London, kommer hendes barnebarn i besiddelse af den dagbog, Asta skrev i sine ensomme stunder, og som afslører…\nAf litteraturstuderende Martin Toft Hvis man server hårdtNoget må være gået galt. De siger, vi har begået en fejl. Vi mener, de misforstår os. I en håndfuld byer i mellemøsten brænder Danmarks…


Herre over, hvad vi ser? – om kunst og kausalitet | Tekst og betydning - et sted for tekstanalyse\n← Hvad er en fejl? – Eckersbergs øre og Amoros’ skalle\nSyner og ting – om to oplevelser af det samme →\nLuis Meléndez: Stilleben med æbler, druer og syltetøjskrukke (anden halvdel af 1700-tallet)\nDet er velkendt, at fotografiet indtager en særlig plads i de sidste omtrent halvanden hundrede års kunsthistorie, fordi – således lyder tanken – det med sin nøjagtige gengivelse af virkeligheden problematiserer billedkunstens og særligt maleriets forhold til samme virkelighed, som ikke kan blive lige så nøjagtigt. Fotografiet overgår altså malerkunsten i en bestemt funktion, nemlig den at være en visuel ”kopi” af virkeligheden. Synet på forholdet mellem fotografi og billedkunst er imidlertid ikke, at dette var et tab for billedkunsten, for langt snarere end at blive overflødig, blev den frigjort til at realisere sit egentlige mål: at udfolde de æstetiske niveauer, som ikke angår og egentlig aldrig havde angået den nøjagtige gengivelse af virkeligheden. I en gradvis historisk proces, som forløber fra impressionismen over det abstrakte maleris opkomst i det tidlige nittenhundredetal og til dets forlængelser i blandt andet den abstrakte ekspressionisme (for eksempel colour field painting), minimalismen (for eksempel Yves Kleins monokromer og Lucio Fontanas ”spatialisme”) og op art-en (for eksempel Victor Vasarely og Bridget Riley) i midten af århundredet, kunne malerkunsten løsrive sig fra enhver repræsenterende funktion, enhver ”figurativitet”, for nu lutret og frigjort at koncentrere sig om at blive ægte malerkunst: form og farve, punkt og plan. Alternativt kunne maleriet skeje ud og ”eksperimentere” med figurativiteten i forskellige ”forvrængninger” af den, der alle skulle synliggøre noget ellers usynligt, mere autentisk og dybere end den fladt perciperede realitet: for eksempel kunstnerens indre subjektivitet i ekspressionismen og det ubevidste i surrealismen. Bag dette ligger også en afstandtagen til (måske ligefrem et ubehag ved) fotografiet og det, som det kan, kopiere virkeligheden, og en tilsvarende nedgørelse af det: Det bliver aldrig ægte kunst.\nFordi tankegangen har vundet så stor udbredelse og så sikker accept – den står anført i snart sagt enhver tekst, der handler om den non-figurative kunst, og den fungerer som en platitude, behøver ingen nærmere retfærdiggørelse og kan fremføres uden risiko –, er det interessant at møde et strengt argument, der udviser et endnu stærkere ubehag ved fotografiet, og som forsøger at godtgøre, at ikke bare er fotografiet ikke ægte kunst, det er slet ikke kunst og kan umuligt være det. Og som følge heraf behøver maleriet for resten heller ikke blive abstrakt, men kan forblive repræsentativt og ”figurativt”, for det var alligevel aldrig i nogen kunstnerisk konkurrence med fotografiet.\nTekstogbetydning tror ikke, at argumentet er korrekt. Alligevel er det værd at tage alvorligt. Det har en del for sig, og dets fejl, som i sidste ende mere er en mangel på konsekvens end egentlige fejl, er gode at få forstand af. Argumentets forfatter er den engelske filosof Roger Scruton. Han fremfører det i artiklen ’Photography and Representation’.\nScruton stiller spørgsmålet, om fotografiet kan være en ”representational art” (p. 120) og skelner således mellem repræsentation og kunst. Han svarer, at fotografiet nok er det første, men ikke det sidste. For at nå sit svar indfører Scruton en definition på kunst, som vi vender tilbage til senere, og et ’logisk ideal’ for henholdsvis fotografi og maleri, som vi behandler nu: Det ’logiske ideal’ for fotografiet skal betragtes som ”a logical fiction designed merely to capture what is distinctive in the photographic relation and in our interest in it” (ibid.) – og det samme for maleriets logiske ideal. Der er altså ikke tale om et ideal i nogen normativ forstand, og det er ikke påkrævet at kunne fremvise rene eksempler på det logiske ideal heller. Det har sin egen eksistens.\nFor ’idealmaleriet’ gælder nu, at man fra det, som man ser repræsenteret i maleriet, det, som maleriet er et maleri af, ikke kan slutte til eksistensen af det repræsenterede. Maleriet, siger Scruton, repræsenterer i kraft af en intentionalitet. Anderledes med ’idealfotografiet’. Ligesom idealmaleriet er også idealfotografiet en repræsentation af noget, men det er en repræsentation i kraft af en kausalitet, og man kan derfor også slutte fra fotoet selv til eksistensen af det, som det repræsenterer. Det er sandt, at der også bag et foto ligger en intentionel akt – fotografen, der vælger at klikke på et bestemt tidspunkt og et bestemt sted –, men den intention er ikke en essentiel del af fotografiets logiske ideal og den fotografiske relation til verden, der hinsides fotografens intention forbliver kausalt determineret af tingenes faktiske tilstand i det øjeblik, fotoet tages. Samtidig er vores interesse i fotografiet (i fotografiets logiske ideal) ikke en interesse i en intention, men en dokumentarisk interesse i fotografiet ”a record of how an actual object looked”. (p. 121). Scruton ved selvfølgelig, at mange fotografier afviger fra fotografiets logiske ideal, fordi de ved hjælp af forskellige teknikker manipulerer motivet, så det ikke længere er en ”tro kopi” af sin genstand, men disse fotografier bliver da mindre ”fotografiske” og mere ”maleriske”, og det, han ønsker at afklare, er, om et fotografi i kraft af at være netop fotografi, kan være kunst, og ikke om et fotografi, som udsættes for en ikke-fotografisk manipulation kan være kunst. Mere om dette senere.\nDet er anderledes for idealmaleriet, der ikke har en kausal relation til sit emne eller genstand (subject), selv ikke hvis det er et portræt, men derimod har en intentional relation til det (kunstnerens intention om i og med sit maleri at repræsentere emnet eller genstanden). Og vores interesse i maleriet er derfor heller ikke dokumentarisk, men ”intentionel”, idet vi interesserer os for at se objektet, sådan som kunstneren har malet og dermed intenderet det: ” […] in characterizing the relation between a painting and its subject we are also describing the artist’s intention” (p. 120).\nFor at understøtte og uddybe sin tese gennemgår og afviser Scruton nu en række argumenter for, at vores interesse i et maleri (det vil sige vores ideale interesse i maleriets logiske ideal) udelukkende er en interesse i dets mulige reference, det vil sige en interesse i det, maleriet repræsenterer eller er et maleri af. Vi vil ikke her gengive disse (mod)argumenter, men nøjes med at konstatere, at de i det store og hele forekommer os overbevisende. Konklusionen bliver, at vores interesse i et idealt maleri ikke er en interesse i ”representation for the sake of its subject but in representation for its own sake. […] We see at once that such an interest is not, and cannot be, an interest in the literal truth of the picture” (p. 129). Det er i stedet en interesse i billedet som billede.\nDet kunne her lyde, som om Scruton er på vej mod en beskrivelse af det abstrakte, det vil sige ikke-repræsenterende, maleri. Det er ikke tilfældet. Han beskæftiger sig vedholdende med repræsenterende malerier, men tilføjer, at et repræsenterende maleri ud over at tilbyde beskueren en ’tanke’ (i Freges forstand), nemlig i form af den repræsenterede genstand eller emne, også tilbyder en måde at se denne genstand, dette emne på, en ”fortolkning” af den, og dette sidste er sammenfaldende med interessen i repræsentation for repræsentationens egen skyld. Hvad et maleri imidlertid ikke tilbyder, er en reference (eller med Freges terminologi en ’betydning’). Og betingelsen for, at det kan give beskueren ’en måde at se på’ (”a way of seeing”, p. 129) er netop, at det ikke giver beskueren en betydning. Maleriet er med andre ord fiktion:\n[…] representation in art has a special significance precisely because of the possibility that we can understand it – in the sense of understanding its content – while being indifferent to, or unconcerned with, its literal truth. That is why fictional representation is not merely an important form of representational art but in fact the primary form of it […] (p. 131-2)\nSå maleri er fiktion, og fiktion er repræsenterende kunst, og det kunstneriske består i, at maleriets måde at repræsentere sin genstand på, som er malerens måde at se den eller fortolke den på, også bliver beskuerens måde at se den eller fortolke den på. Scruton mangler nu en nøjere forklaring på, hvorfor dette ikke kan være tilfældet for idealfotografiet. Han vender naturligvis tilbage til den kausale relation mellem det og dets repræsenterede genstand og uddrager tre følger af den:\nIt follows, first, that the subject of the ideal photograph must exist; secondly, that it must appear roughly as it appears in the photograph; and thirdly, that its appearance in the photograph is its appearance at a particular moment of its existence. (p. 131)\nAf disse følger følger nu:\nI) Idealfotografiet kan ikke repræsentere noget uvirkeligt, noget ”ufaktisk”. Det besidder en ”fictional incompetence” (ibid.) Det er ganske vist muligt for fotoet af være et foto af en fiktion, for eksempel af en draperet nøgenmodel som Venus (p. 131) eller af et hvilket som helst andet iscenesat tableau, men da er det stadig ikke fotoet, men tableauet, der bidrager med elementet af fiktion, for opfattelsen eller iscenesættelsen af den faktiske kvinde som Venus er der, allerede inden fotoet tages, og fotoet er således ikke en fiktiv repræsentation af Venus, men en kausal repræsentation af en allerede fiktiv repræsentation af Venus.\nII og III) Det er lidt mere uklart for os, hvad Scruton vil med disse to ellers uomtvisteligt rigtige observationer (se p. 133). Hans konkluderer, at på grund af dem kan idealfotografiet give os noget at se, men ikke fortælle os, hvordan vi skal se det (give os en måde at se det på). Tanken synes at være, at fordi fotoet gengiver sin genstand netop, som den faktisk var og så ud på et bestemt tidspunkt, kan det ikke skubbe en ”representational thought” ind mellem sig selv og genstanden, men kun være faktuelt sandt mod den til en given tid. Idealfotografiet kan ikke tilbyde sin beskuer andet end det, beskueren selv ville have set, hvis han havde indtaget fotografens placering i tid og rum, da denne tog fotoet. Så vidt vi kan se, følger dette allerede af I); men netop derfor rokker det heller ikke ved Scrutons argument.\nLidt senere i teksten (p. 138) vedgår Scruton, at der naturligvis findes fotografier, som ikke ligner deres genstand, fordi de på forskellig vis er manipulerede (han nævner Moholy-Nagy og Hanna Höch som eksempler og tænker på sådan noget som dette\nLászló Moholy-Nagy: Spejl (1928)\nHannah Höch: Da-dandy (1919)\nImidlertid skyldes den brudte lighed ikke fotografiet selv, men en efterfølgende manipulation af det, hvorved fotografiet ophører med at være fotografi og bliver maleri-med-fotografiske-teknikker. For eksempel anvender en fotomontage nok fotografisk materiale, men idet dette manipuleres, ophører selve montagen med at være fotografi og kan blive kunst, fordi en repræsentational intention nu har meldt sig:\nThe history of art photography is the history of successive attempts to break the causal chain by which the photographer is imprisoned, to impose a human intention between subject and appearance, so that the subject can be defined by that intention and seen in terms of it. It is the history of an attempt to turn a mere simulacrum into the expression of a representational thought, an attempt to discover through techniques (from the combination print to the soft-focus lens) what was in fact already known. (p. 138)\nMed andre ord er kunstfotografiet et forsøg på at gøre noget, der allerede er gjort for længst: at male.\nNu bliver Scrutons hovedkonklusion, at der til maleriet hører en æstetisk interesse, som kan opstå, fordi maleriet udgør en repræsentational tanke, det vil sige en måde at repræsentere en tanke på, som påkalder sig opmærksomhed i sig selv hinsides tanken. Til fotografiet hører ingen æstetisk interesse. Interessen i det er nysgerrighedens interesse: ”Typically, therefore, our attitude toward photography will be one of curiosity, not curiosity about the photograph but rather about its subject“ (p. 133) – og dette er muligt (og rimeligt) på grund af fotoets kausale relation til sin genstand, der gør, at det nok repræsenterer genstanden, men gør det ved at være et simulacrum af eller et surrogat for den (p. 138).\nScruton overvejer nu muligheden af, at der trods alt kan være en æstetisk interesse i fotografiet, altså ikke bare i det manipulerede, maleriske fotografi, men i idealfotografiet. Det gør han ved kort at præsentere og dernæst gendrive et par mulige indvendinger mod sin hovedtese. (Det er her vores egen uenighed med Scruton begynder, og vi vil derfor løbende forsøge at gendrive hans gendrivelser.)\nDen første indvending lyder sådan: Nok er et fotografi et surrogat for sit objekt, men det er stadig muligt ”to be interested in a photograph as a photograph and find it, and not just its subject, beautiful” (p. 134). Scruton gendriver indvendingen ved at fastholde, at for så vidt fotografiet ikke er andet end produktet af en kausal relation til sin genstand, vil enhver interesse i dets skønhed være en interesse i genstandens skønhed. Det gør han ved en række eksempler, der skal godtgøre, at et maleri kan være smukt, selv om dets genstand (emne, repræsentationale tanke) ikke er det: Således finder han (p. 135) en fredfuld kvalitet i Andrea Mantegnas Korsfæstelse\nAndrea Mantegna: Korsfæstelse (o. 1460)\n, som ikke findes i dets emne. Med andre ord formår maleriet at repræsentere en korsfæstelse på en måde, der ikke hører til genstanden, i den forstand, at den faktiske genstand ikke ville kunne udvise et træk, som den maleriske repræsentation af den udviser, og et sådant ”uvedkommende” og ”ufaktisk” træk ville et idealfotografi aldrig kunne udvise.\nTil det siger vi: Hvad ved Scruton om Jesu korsfæstelse? Bevares, korsfæstelser lyder væmmelige, og selv om det måske er svært eller kontraintuitivt, er det så også urimeligt eller forkert at tænke sig, at Jesus mødte sin i fredfuldhed? Så vidt vides, var hans sidste ord: ”Det er fuldbragt” (Johs 19,30), eller: ”Fader, i dine hænder betror jeg min ånd” (Luk 23,46). Det lyder da meget fredfuldt. Men hvis dette er tilfældet, bliver Mantegnas maleri da til et fotografi? Det gør det selvfølgelig ikke, for det er stadig ikke kausalt relateret til sin genstand. Men vores bemærkning viser, at Scrutons eksempel ikke uden videre kan godtgøre, hvad han vil have det til, for selv om, det er rigtigt, at malerier kan fremstille grimme ting, så de bliver smukke at se, er det ikke en essentiel egenskab ved dem, at de gør det.\nHvad Scrutons vel sigter til er, at maleriet har en frihed i sig, som fotografiet ikke har, og at kunstneren derfor kan vælge, om han vil repræsentere en grim ting som smuk (eller som grim) eller en smuk ting som grim (eller som smuk). Det forekommer os rigtigt nok, men efterlader problemet med at afgøre, om den ting, som kunstneren repræsenterer som smuk eller grim, er smuk eller grim i sig selv hinsides kunstnerens repræsentation af den, og det synes at kræve, at en klasse af ting (et ”emne”) altid er smuk eller grim, så for eksempel en korsfæstelse, et rådnende æble eller en død hest slagtet i sneen altid er grim (eller rettere, at den altid er visuelt grim, for så vidt kun det visuelle er til stede i både maleri og foto).\nNuvel. Scruton forlader hurtigt sin, det vil sige Mantegnas, korsfæstelse og tilbyder et andet spørgsmål, der skal fremhæve forskellen på repræsentation og simulacrum, på intentionel og kausal objektrelation:\nCan I have an aesthetic interest in the photograph of a dying solder which is not also an aesthetic interest in the soldier’s death? Or rather, can I maintain that separation of interests [mellem en æstetisk og en praktisk/nysgerrig interesse, ToB] and still be interested in the ’representational’ aspect of the photograph? If we are distanced from the photograph only because we are distanced from its subject, then the important distinction that I wish to emphasize, between interest in representation and interest in the subject still has not been made. It seems necessary to show that the photograph can – by itself – create that sharp separation of interests which is apparent in serious painting. (p. 135)\nPassagen er afgørende vigtig, mener vi, fordi den helt korrekt hævder forskellen på en æstetisk og en ”praktisk” interesse, som er forskellen på interessen i en æstetisk og en faktisk eksisterende genstand. Den forskel beskriver Scruton godt, synes vi, men han misforstår kilden til de to interesser. Interessen ligger i beskueren, men for Scruton er kilden til interessen den artefakt, det maleri eller foto, som beskueren beskuer, og han forlanger derfor, at fotoet selv skal kunne skabe en æstetisk interesse i beskueren, ligesom han mener, at skabelsen af denne æstetiske interesse i beskueren er ”åbenbar” i alt ”alvorligt maleri”. Vi mener derimod, at kilden til interessen ligger i beskueren selv, som kan vælge, hvilken indstilling han vil have til artefakterne foran sig. Det er derfor rigtigt nok at sige, at fotografiet ikke selv kan skabe denne interesse, men det kan maleriet, alvorligt eller ej, heller ikke, og for den, der vil se et maleri sådan, er Mantegnas Korsfæstelse et simulacrum af og et surrogat for Jesu historiske korsfæstelse, og ligegyldigt hvor megen kildekritik, man måtte slå ham i hovedet med, er det muligt for ham at se det sådan, som et dokument, som ”a record of how an actual object looked”. Den mulighed er nok til at vise Scrutons problem.\nVi vil uddybe dette om et øjeblik, men først nævne det eksempel, Scruton anvender for at godtgøre, at fotoet ikke kan skabe den påkrævede æstetiske interesse: ”Consider too the photographs of old London. How is it possible to detach one’s interest in their beauty from an interest in the beauty of London as it was?” Scruton besvarer ikke selv sit spørgsmål, men lader det blafre retorisk og fortsætter:\nRegret [og ikke æstetisk nydelse, ToB] is here the appropriate reaction to the photograph (as it is not – or at least not normally – to a Canaletto). ‘That is how it looked’ is the central index of one’s emotion (p. 135)\nVi vil derimod besvare Scrutons spørgsmål således: Det er muligt at skille ens interesse i fotografiernes skønhed – som, indrømmet, udspringer direkte og kausalt af og derfor er identisk med genstandens egen skønhed – fra ens interesse i Londons fordums skønhed – London som det faktisk var – simpelthen ved at adskille ens interesse i fotografiernes skønhed fra ens interesse i Londons fordums skønhed. Og gør man det, da bliver den ”passende reaktion” på fotografiet ikke beklagelse, men æstetisk nydelse. Det eneste, man skal acceptere for at acceptere dette, er, at kilden til oprettelsen af den æstetiske interesse, ikke er artefakten (fotoet eller maleriet), men beskueren selv.\nMan kan se, hvordan det samme problem dukker op igen senere i teksten, for Scruton fortsætter faktisk med at udfordre sin egen tese noget længere henne (p. 139-40). Her er udgangspunktet den mulige indvending, at\n[a] photograph will be designed to show its subject in a particular light and from a particular point of view, and by so doing it may reveal things about it that we do not normally observe and, perhaps, that we might not have observed but for the photograph. [Derfor har fotografiet] its own peculiar way of showing the world. Why is that not enough to give to photography the status of representational art? (p. 139)\nScruton svarer, at det ikke er nok, for lige meget hvor omhyggeligt man udvælger lys og vinkel, ophører fotografiet ikke med at være et fotografi (p. 140), det vil sige kausalt relateret til sin genstand, og det forbliver i strid med definitionen af kunst som en repræsentational tanke (idet det stadig forudsættes, at den repræsentationale tanke selv opretter den æstetiske interesse i beskueren).\nEndelig tilbyder Scruton en sammenligning, der skal sætte al tvivl på plads. Han forestiller sig, at han tager en træramme og gennem den betragter en gade, idet han nøje udvælger sig en vinkel og så videre på en måde, der fremhæver noget i gaden, som normalt let kunne overses. Forskellen på dette og at tage et foto er selvfølgelig nul, og Scruton kan runde af:\nThere I have described an activity which is as circumscribed by aesthetic intentions as anything within the experience of the normal photographer. But how could it be argued that what I see in the frame is not the street itself but a representation of it? The very suggestion is absurd. (p. 140)\nLad os indtil videre se bort fra de i eksemplet indlejrede forestillinger om, at et kunstværk a) skal tilbyde os at se noget, vi uden værket (normalt) ikke ville have set; og b) opstår ved hjælp omhyggelig tilrettelæggelse og valg (vinkel, lys med mere). De mudrer vandene. Alt, hvad Scruton har brug for, er at konstatere, at et fotografi, ligegyldigt hvordan det er taget, er og forbliver kausalt og kun kausalt forbundet med sin genstand, og hvad hans afsluttende eksempel med rammen og gaden først og fremmest viser, er, at der ingen visuel forskel er på et (idealt) fotografi af en genstand og genstanden selv. Og eftersom en genstand ikke kan være sin egen repræsentation – ”the very suggestion is absurd” –, kan et foto af en genstand heller ikke være dens repræsentation. Og eftersom kunst er repræsentation af genstande, kan et foto ikke være kunst. QED.\nVi er enige med Scruton i, at der ingen visuel forskel er på et foto af en genstand og genstanden selv og betragter hans grundige afdækning og beskrivelse af idealfotografiet som en godtgørelse af dette; og vi er enige med ham i, at kunst er betinget af repræsentation (selv om vi snart vil bruge en anden og bedre term). Men vi er ikke enige med ham i, at en genstand ikke kan være sin egen repræsentation.\nFor at forklare hvordan, vil vi begynde med at stille det for os at se afgørende spørgsmål, et spørgsmål, som Scruton egentlig fører os frem til, men alligevel ikke selv stiller. Det spørgsmål er ikke, om et fotografi kan være kunst. Det er, om en genstand kan være kunst. Når Scruton med et håndkantslag affejer spørgsmålet som absurd, inden han overhovedet får stillet det, skyldes det, tror vi,\na) at han opfatter en ’repræsentation’ som noget en ting, for eksempel et maleri, er, og ikke som noget den kan gøres til eller kan opfattes som; og sammenhængende dermed\nb) at han i sin ellers rigtige idé om forskellen på en æstetisk og en praktisk interesse – den første er den, man har i kunstgenstande, den anden har man i virkelige genstande – ikke ser, at disse interesser er noget, som et subjekt kan beslutte sig for at have, men mener, at de fremkaldes i subjektet af noget i eller ved objektet.\nLad os blive ved b). En æstetisk så vel som en praktisk (så vel som enhver anden) interesse er netop det, en interesse, en indstilling til verden og dens genstande, og bæreren af en indstilling er subjektet, ikke objektet. Det betyder, at det subjekt, der udrustet med vilje (og ikke blot er bestemt af instinkt) selv er herre over og selv beslutter, hvilken indstilling det vil have til sin omverden.\nDette betyder ikke, at viljens valg af indstilling ikke kan være vejledt eller motiveret af noget uden for viljen selv, og det betyder derfor heller ikke, at viljens valg behøver være vilkårligt eller blindt. For eksempel kan der findes både uhensigtsmæssige og umoralske valg af indstillinger. Den sultne, der insisterer på at have en rent æstetisk og aldrig en praktisk indstilling til måltidet, bliver aldrig mæt, og handler derfor uhensigtsmæssigt. Den, der betragter et trafikuheld eller en døende soldat som en æstetisk begivenhed – i stedet for at ringe efter ambulancen eller bede en bøn –, handler umoralsk. Men dette betyder blot, at vi kan vælge en upassende eller en passende indstilling, mens det væsentlige her er, at vi kan vælge en indstilling, og selve vurderingen af, ja selve muligheden for overhovedet at vurdere, om en indstilling er passende eller upassende, beror på, at vi kan vælge den.\nVi kan altså vælge at betragte også en virkelig genstand, en fordrukken bums, en døende soldat, fordums London eller en tilfældig gade, med en æstetisk indstilling. Lad os endnu ikke spørge, hvorfor vi skulle gøre dette. Det er nok, at vi kan. I stedet spørger vi, hvad det indebærer, og hvordan det mere præcist er muligt: Hvordan kan en virkelig genstand – for nu at blive i Scrutons terminologi og samtidigt vende tilbage til ovenstående punkt a) – være sin egen repræsentation?\nFormuleret sådan er svaret selvfølgelig, at det kan den ikke. Men det kan den så alligevel. Vi vil forklare hvordan ved at foretage to omformuleringer af Scrutons tanke, som vi mener vil dække sagen bedre. For det første vil vi sige, at det ikke drejer sig om, at genstanden skal være sin egen repræsentation, men om det er muligt at gøre genstanden til en repræsentation simpelthen ved at opfatte den som en. Kan man se et æble – vi er netop i færd med at indtage et mellemmåltid – et virkeligt, konkret æble, Royal Gala, to kroner stykket i Netto, som en repræsentation af et æble? Det kan man, men kun for en pris så at sige. Man er nødt til at ophøre med at opfatte æblet som et virkeligt, konkret og så videre æble for i stedet at opfatte det som et billede eller som en forestilling (i dette tilfælde et billede af og en forestilling om et æble). Man er nødt til at uvirkeliggøre æblet og se bort fra det ved æblet, der er realitet. Eller mere præcist: Man kan se æblet som en repræsentation af et æble ved ikke at have den indstilling til æblet, at det har realitet – med Scrutons termer: ved ikke have en praktisk, men en æstetisk indstilling til æblet. (Det er stadig underordnet, hvorfor man skulle gøre det, og nok, at man kan.)\nDette æble, siger man til sig selv, forestiller et æble. Eller man siger: Dette æble ligner et æble. Men man drager fra den ”observation” endnu ikke den slutning, at dette er et æble. Og egentlig siger man heller ikke til sig selv: Dette æble forestiller et æble. Man siger: Dette forestiller et æble – et mere primitivt udsagn, for man har nu sat parentes om genstandens (æblets) virkelighed, idet man har udskiftet den indstilling (den praktiske), der opfatter genstanden som virkelig, med den (den æstetiske), der ikke gør; og så nøjes man med at sige, hvad det, man ser forestiller, og man nøjes med at se (eller have eller gøre sig) en forestilling og ikke en genstand. Vi kan måske sige det så kort som, at det er muligt at se enhver genstand, som om den var et billede.\nLad os uddybe vore beskrivelse ved at vende tilbage til Scruton, som han står der i gaden med sin ramme – eller for den sags skyld uden, for hvad skal rammen egentlig? Den tjener til at gøre synsoplevelsen af gaden til et udsnit, ligesom et fotografi, som vi kender det, er et udsnit, men vi ser altid et udsnit, for vi har altid et synsfelt. Og selv hvis vi ikke havde, eller hvis vi havde et komplet synsfelt og i ét kunne se hele det synlige univers ubeskåret – 360 grader rundt om både en højre/venstre-, en frem/tilbage og en op/ned-akse –, ville det ikke ændre noget. Så længe vi stadig kunne tage et foto af det samme uafgrænsede område, kunne Scruton stadig spørge, hvad forskellen er på fotoet og virkeligheden, og vi kunne stadig svare, at det kommer an på, hvordan man ser det.\nMen Scruton ser altså en gade og spørger sig selv, hvordan den nogensinde kan være en repræsentation af sig selv. Hvis det, han ser, er en virkelig gade, hvis det er hans erfaring, at gaden, som han ser, er virkeligt eksisterende, da er gaden ikke en repræsentation af sig selv (eller af noget andet). Men han kan altså, indvender vi, beslutte sig for at se gaden som en forestilling, som en repræsentation, som noget, der ikke er virkeligt eksisterende, som et billede, en forestilling, en fremtrædelse og en tilsynekomst. Gør han det, bliver gaden-som-billede stadig ikke en repræsentation af sig selv. Den bliver en repræsentation af eller en forestilling om en gade. Faktisk tror vi slet ikke, at gaden-som-billede på nogen måde kan være en repræsentation af eller en forestilling om sig selv, for da vil den være en repræsentation af eller en forestilling om netop den virkeligt (faktisk) eksisterende gade, men da genindføres af bagdøren det moment af virkelighed, som vi satte i parentes for overhovedet at se gaden som repræsentation eller forestilling, det vil sige for at opfatte gaden som billede og ikke som virkelig. Med andre ord bliver gaden igen sig selv og ikke en repræsentation af sig selv. Den bliver genstand på ny, ikke forestilling.\nDet vil nu være muligt for Scruton at indvende, at vi ikke har modbevist, men snarere ført et endnu stærkere bevis for hans tese, for vi har netop holdt fast i hans skel mellem repræsentation og virkelighed og blot udvidet det hinsides hans tankegang og eksempler. Hvis Scruton logiske ideal for fotografiet ikke kan være en repræsentation, da kan vores logiske ideal for virkelighed det heller ikke, for idet vi hævder usammenblandeligheden af den æstetiske og den praktiske interesse, af at se genstanden-som-forestilling og genstanden-som-virkelighed, da hævder vi også, at genstanden-som-virkelighed ikke kan være en forestilling. Sådan en indvending vil selvfølgelig være korrekt. Vi har ikke gendrevet Scruton, blot modificeret ham, måske forbedret ham, men han opdager det nok aldrig.\nLad os slutte med at sige, at det, som vores modifikation af Scruton har gjort forståeligt, egentlig er noget ganske velkendt, nemlig at vi kan opleve virkeligheden æstetisk: en solnedgang, en blomst, et æble især. Smukke alle tre. Hvis vores syn, som utvivlsomt er kausalt forbundet med virkeligheden, og som vi ikke er herrer over, nu kun kunne se virkelighed i genstandene, det vil sige, hvis vores syn kun var et logisk fotografi, hvad det ifølge Scruton synes at være, hvordan skulle vi da nogensinde se andet end virkelighed, og hvordan skulle vi have andet end praktisk interesse i den? Men er vi ikke herrer over, hvad vi ser, er vi i det mindste herrer over, hvordan vi ser det.\nVi gengiver nu en passage, strengt taget en ekfrase, fra Henry James’ Italian Hours, vores godnatlekture i disse dage, med det dobbelte henblik at se selve passagen som smuk, men også og væsentligst at se, hvordan James selv ser det umbriske landskab omkring Narni som smukt og derfor kan sammenligne det med kunst og vinde glæde ud af det. For læseglædens skyld citerer vi in extenso og siger ellers farvel for nu:\nOne day in midwinter, some years since, during a journey from Rome to Florence perforce too rapid to allow much wayside sacrifice to curiosity, I waited for the train at Narni. There was time to stroll far enough from the station to have a look at the famous old bridge of Augustus, broken short off in mid-Tiber. While I stood admiring the measure of impression was made to overflow by the gratuitous grace of a white-cowled monk who came trudging up the road that wound to the gate of the town. Narni stood, in its own presented felicity, on a hill a good space away, boxed in behind its perfect grey wall, and the monk, to oblige me, crept slowly along and disappeared within the aperture. Everything was distinct in the clear air, and the view exactly as like the bit of background by an Umbrian master as it ideally should have been. The winter is bare and brown enough in southern Italy and the earth reduced to more of a mere anatomy than among ourselves, for whom the very crânerie of its exposed state, naked and unashamed, gives it much of the robust serenity, not of a fleshless skeleton, but of a fine nude statue. In these regions at any rate, the tone of the air, for the eye, during the brief desolation, has often an extraordinary charm: nature still smiles as with the deputed and provisional charity of colour and light, the duty of not ceasing to cheer man’s heart. Her whole behaviour, at the time, cast such a spell on the broken bridge, the little walled town and the trudging friar, that I turned away with the impatient vow and the fond vision of how I would take the journey again and pause to my heart’s content at Narni, at Spoleto, at Assisi, at Perugia, at Cortona, at Arezzo. (p. 83 eller her)\n Vi læser teksten i Scruton, Roger: The Aesthetic Understanding – Essays in Philosophy of Art and Culture, St. Augustine’s Press, South Bend, Indiana 1998 (1983), pp. 119-148. Artiklen er oprindeligt trykt i Critical Inquiry, vol. 7, nr. 3 (forår 1981), pp. 577-603. Den kan læses her.\n Se ’Der Gedanke: Eine logische Untersuchung’. Teksten kan læses her. Dansk oversættelse ved Peer F. Bundgaard, i: Frege, Friedrich Ludwig Gottlob: Filosofiens, sprogets og matematikkens grundlag, Philosophia, Århus 2002, pp. 219-244.\n Se ’Über Sinn und Bedeutung’. Teksten kan læses her. Dansk oversættelse ved Peer F. Bundgaard, i: Frege, Friedrich Ludwig Gottlob: Filosofiens, sprogets og matematikkens grundlag, Philosophia, Århus 2002, pp.159-182.\n Scruton tillader endda, at en fiktiv repræsentation kan opstå uden nogen planlagt iscenesættelse. Hvis man ser en fordrukken bums i gaden og siger ”Silenus”, har man udtrykt en ”representational thought” (p. 132) og så at sige forvandlet den faktiske bums til en fiktion. Også bumsen kan der tages et foto af, men det er ikke fotoet af bumsen, men opfattelsen af ham som Silenus, der danner fiktionen og udtrykker den repræsentationale tanke.\n Vi ekstrapolerer her: Og derfor kan fotografiet heller ikke udgøre en kunstnerisk udfordring af maleriet, for det kan ikke noget, som maleriet ikke altid har kunnet, og det kan kun blive kunstnerisk ved samtidig at blive malerisk. Og derfor er historien om, at maleriet på grund af fotografiet måtte ”gå nye veje” enten en forkert rekonstruktion af kunsthistorien eller – hvis malerne dengang i midten af 1800-tallet og derefter faktisk oplevede fotografiet som en udfordring – en forkert konsekvens at have draget og en i sidste ende ubegrundet oplevelse at have oplevet.\n For de kan også fremstille smukke ting, så de er smukke at se på, smukke ting, så de er grimme at se på, og grimme ting, så de er grimme at se (om end på overraskende vis stadig ”smukke”):\nJames Ensor: Smerternes mand (1891)\n ”Blodet laa i en stor brun Pøl, der smeltede sig ned i Sneen, den blegrøde Fraade frøs snart til Is. For hvert Snit af Kniven vældede en Farve ud af den dampende Hestekrop, Kødet spillede i dejlige blaa og røde Farver. Og se Trævlerne blev ved at røre sig, fare sammen og skælve mod Frostluften, de overskaarne Muskler krympede sig som Orme i den svirpende Ild. Det lange Luftrør kom for en Dag, Kindtænderne laa synlige som fire Linjer mystiske Bogstaver. Der kom en fin lyserød Hinde frem, den var mønstret med mangfoldige blaa Aarer som et flodrigt Land set højt oppe fra. Da Brystet blev aabnet, var der ligesom en Hule; store hvidblaa Hinder hang ned, brunt og sort Blod kom ud af Smaahuller i de aarede Vægge, det gule Fedt stod fra Loft til Gulv i langelige og drivende Klaser. Leveren var mere brun end alt andet brunt i Verden, Milten kom tilsyne blaa og skimlet som Natten og Mælkevejen. Og der var mange flere skære Farver, blaa og grønne Indvolde, teglstensrøde og okkergule Dele.” Johs. V. Jensen: Kongens Fald, p. 33 i vores 2. tranebogsudgave fra 1986. Søgbar tekst her.\n Allerede på formuleringerne mærker man noget lorent. Når nogen siger, at noget er åbenbart, uden at forklare, hvordan det er det, er der ofte grund til at være på vagt. Og værre med kvalifikationen ”alvorligt” maleri – Scruton har hidtil talt om maleri som sådan, ikke om en særlig slags af det.\n Vor note: Talen om en ”passende” og en ”normal” reaktion på en Canaletto fortæller os – som den burde have fortalt Scruton –, at uløste problemer endnu driver rundt.\n Herefter tager Scruton filmen i øjesyn for at konkludere, at den ligesom og af samme årsager som fotoet heller ikke kan være kunst. Argumentet føjer ikke noget principielt til det allerede sagte, og vi forlader derfor hans tekst her.\n Læseren vil måske have bemærket en vis glidning i termerne og argumentationen, så fotoet, der før kunne være repræsentation, men ikke kunstnerisk repræsentation, nu slet ikke kan være repræsentation. Glidningen finder sted i Scrutons tekst, og vi mimer den blot. Vi mener ikke, at den ødelægger noget, fordi man på Scrutons tekst godt forstår, at ’repræsentation’ først dækker over både ’repræsentational intention’ (maleri) og ikke ’repræsentational kausalitet’ (fotografi), men siden reduceres til ’repræsentational intention’.\n Strengt taget burde vi ikke tale om genstanden selv, men om synet af genstanden. Nu kan det naturligvis hævdes, at synet af genstanden i en vis forstand allerede er en repræsentation af genstanden og ikke genstanden selv (det er tanken i den britiske empirisme og i meget af vor tids poststrukturalistiske skepticisme). Denne fordobling af repræsentationsbegrebet fører imidlertid ikke noget til diskussionen her, så vidt vi kan se, for selv om den får gemt tingene bag deres repræsentationer i vores sansninger af dem, får den ikke ændret ved relationen mellem det sansede og den sansende, som forbliver kausal, eller hvis man ikke kan lide det ord, forbliver uvillet og ukontrolleret af den sansende.\n Derfor kan vi som foreslået ovenfor se fordums smukke London (eller et foto deraf, det kommer alligevel ud på ét) som smukt i stedet for som fordums ved simpelthen at beslutte os for at se det sådan.\n Det nytter ikke noget at dadle et dyr (eller i hvert fald et rent instinktvæsen) for at handle upassende eller for den sags skyld rose det for at handle passende, for så længe det handler af instinkt, er det ikke herre over sin indstilling (heller ikke selv om det har en, hvad det ubetvivleligt har). – Lad os understrege, at muligheden for at vurdere, om en handling er passende eller upassende selvfølgelig nok som betingelse har viljens mulighed for at vælge indstilling, men ikke selvfølgelig er identisk dermed, ligesom vurderingen heller ikke foretages af viljen, men af de åndsfakulteter, deriblandt fornuften, men ikke uden videre den alene, der kan oplyse om det passende henholdsvis upassende i det valg, som viljen gør. Det er altså en begrænset voluntarisme, vi fremfører, og at sige, at man efter at have vurderet også skal vælge vurdering er, tror vi, en forkert beskrivelse af menneskeånden.\n Måske forestiller det et smukt æble, klart i farverne, roligt i rundingerne, frisk i overfladen, og da glædes vi ved synet af dets skønhed (men vi spiser det ikke, for det er bare en forestilling). Måske forestiller det et grimt æble, rynket, indfaldent i kødet og skiddenbrunt plettet, og da ækles vi ved dets hæslighed (men vi kaster det ikke fra os, for det er bare en forestilling.) Vi kan vende æblet på hovedet og se, at det nu forestiller et æble, der står på hovedet, så rundingerne ligesom glider nedad i modsætning til det retstående æble fra før, hvor de stræbte opad. Vi kan for en stund behandle æblet praktisk og tage en bid af det og se, at det nu forestiller et æble, som nogen har bidt af. Måske forstår vi det som et sindbillede på overflod, at man sådan ikke spiser op. Måske forstår vi det som et sindbillede på alle gode, men bortødslede muligheder i livet, på alt det, vi smider bort. Måske foranlediger det en lille fortælling: Hvem tog bidden? Hvorfor forlod han æblet? Vi kan rulle æblet hen over en overflade og betragte dets bumpede flugt mod stilstand, omskifteligheden i farverne (Royal Gala har gule og røde changeringer), de glinsende refleksioner i lyset fra solen eller arkitektlampen (fra forestillingen om lyset fra solen eller arkitektlampen), de sagte, men lydelige bump, der gradvist aftager, og vi forstår måske alt dette (eller også gør vi ikke) som en tanke om, at alt, selv det klodsede, finder hvile til sidst. Vi kan pille stilken af æblet og for os se forestillingen om et æble uden stilk. Vi husker måske fra tidligere tider forestillingen om et æble med stilk og finder den grimmere end æblet uden stilk, denne dumme top, der umotiveret og spinkelt stritter ud fra oven og vertikaliserer vores ellers afrundede forestilling, eller vi kan finde forestillingen om æblet med stilk smukkere eller i hvert fald mere interessant, fordi vi ser stilken med dens lille blad som et flag og dermed æblet som en klode, flaget er plantet i, og vi holder af, når vores forestillinger forvandler sig til forestillinger om noget andet. Eller også gør vi ikke, vi kan bedst lide vores forestillinger kolde, konkrete og hvilende i sig selv ligesom tingene, men netop kun ligesom tingene, som vi selvfølgelig ikke har glemt findes, selv om vi står her og gør os vores æblede forestillinger. Alt det kan vi gøre, og for at gøre det behøver vi ikke være så stor en æblemaler som Cézanne eller på nogen måde danne os nogen selvstændig ”repræsentational intention” af æblet, som vi derefter ”udtrykker” i for eksempel et maleri, bare vi har vores syn og forstår det som en forestilling.\n Når vi skriver ”nøjes med”, kan vi kun gøre det, fordi vi har en bevidsthed om, at den æstetiske indstilling indebærer noget så at sige mindre end den praktiske (den er uden ”virkelighed”), eller med andre ord, fordi vi med en eller anden åndsfakultet er i stand til at sammenligne de to indstillinger. Vores viden om at ”nøjes med” stammer altså ikke fra den æstetiske indstilling selv, men fra den sammenlignende åndsfakultet.\n Bør vi da også sige, at det er muligt at se enhver genstand, som om den var en genstand, det vil sige, som om den var virkelig? Opfatter vi først og fremmest ”genstanden” som virkelig, hvorefter vi kan sætte parentes om dens virkelighed? Eller opfatter vi den først og fremmest som billede, hvorefter virkeligheden kommer dunsende til den? Den første fremstilling forekommer os næsten aristotelisk i sin common sense, den anden forekommer os peirceansk (virkelighedens andethed kommer efter den umiddelbare oplevelses førstehed). Eller opfatter vi først og fremmest ”genstanden” som hverken forestilling eller som virkelighed, men som noget tredie, endnu uafgjort?\n Er dette eksempel i øvrigt ikke en fiktion? Og behandler vi den ikke som virkelighed? Har vi med andre ord ikke her en praktisk indstilling til noget opdigtet og ufaktisk? Og hvis ja, er det så ikke, fordi vi selv kan vælge vores indstilling og ikke bare se det virkelige som forestilling, men også det forestillede som virkelighed?\n Det er med andre ord ikke tilfældet, at hvis man ser en genstand som et billede, så smelter genstanden og dens billede sammen, og det bliver heller ikke uafgørligt, om ”genstanden” er genstand eller billede, sådan som man kan finde det i dele af poststrukturalismen med dens nedbrydning af ”faste dikotomier” og opsporing af ”indre aporier”. Det er eminent afgørligt, om noget er en genstand eller et billede, for man har selv afgjort, hvad man vil opfatte det som. Og den afgørelse er et enten-eller, ikke et både-og. Heller ikke, selv om det er muligt samtidigt-men-separat at have både en praktisk og en æstetisk indstilling til samme genstand: Man plukker æblet for at spise det, mens man samtidig ser forestillingen om et æble. Det eneste alternativ til dette enten-eller forekommer os at være et hverken-eller, som må svare til, at man lader være med at træffe afgørelse, om hvordan genstanden skal opfattes. Vi er ikke sikre på beskaffenheden af denne ”uafgørelse”. Betyder den blot, at man slet ikke opfatter genstanden? Eller betyder den, at man lader det stå åbent, hvordan man vil opfatte genstanden, når man en dag kommer så langt? Og hvis ja, hvilken opfattelse har man da af genstande, når man endnu ikke har nogen nærmere opfattelse af den? Er en sådan opfattelse, en sådan indstilling til ”genstanden” overhovedet mulig? Ser man en genstand, før man (bevidst eller ubevidst) beslutter sig for, hvordan man vil se den? Eller ser man den først, ja kan man først se den, når det (af en selv eller af ”omstændighederne”) er afgjort, hvordan man nærmere ser den?\n Det ved Scruton naturligvis også, men det er, som om han glemmer det. Når han – jævnfør ovenfor – kan tale om et fotografi, der viser ”the beauty of London as it was” (p. 135) og mene, at vores rette indstilling til det er beklagelse (fordi skønheden er fordums), narrer han sig selv, for havde fotografiet været et fotografi af noget nutidigt, ville der ikke være noget at beklage, men skønheden ville stadig være der. Ligesom det ikke fotografiet, der gør Londons skønhed fordums, er det heller ikke fotografiet, der gør Londons skønhed skøn. Men hvis det ikke fotografiet, der gør Londons skønhed skøn, da må London selv være skøn, og når vi kan se den skønhed, er det, fordi vi kan have en æstetisk interesse i genstande, selv om vores syn – ligesom fotografiet – er kausalt forbundne med dem.\nDette indlæg blev udgivet i Billedkunst og tagget åndens virke, æbler, æstetik, billedsemiotik, fotografi, maleri, Paul Cézanne, Roger Scuton, vilje. Bogmærk permalinket.


Flere kommuner vil som hovedstaden sænke farten i byområder\nFlere kommuner benytter muligheden for at sænke fartgrænsen fra de sædvanlige 50 kilometer i timen til 40 kilometer i timen i byområder.\nForsøg gør det muligt for 16 kommuner at skrue ned for farten, uden at politiet skal godkende det først.\n31. MAJ 2022 15.20\nFlere af landets større kommuner vil sænke fartgrænserne, sådan som Københavns Kommune har besluttet at gøre i store dele af hovedstaden.\nDet gælder blandt andet Aalborg Kommune, hvor man vil sænke farten fra 50 til 40 kilometer i timen på fire udvalgte strækninger i byområder og i tre landsbyer. Nogle af stederne bliver nye hastighedstavler suppleret med bump, oplyser hun.\n- Vi regner med at gennemføre det i år. Det første sted sker det lige inden sommerferien, siger afdelingsleder Maria Vestergaard.\n18 strækninger i Aarhus\nI Aarhus Kommune arbejder forvaltningen på at gennemføre en lignende hastighedssænkning på 18 strækninger i landets næststørste by.\nDet vil typisk være områder i bymæssig bebyggelse, både indenfor og udenfor Ringgaden, oplyser specialkonsulent Lars Clausen.\n- Det vil kræve investeringer i forskellige fartdæmpende foranstaltninger, skiltning og afmærkning. Der er tale om en treårig forsøgsperiode, så vi håber på at komme i gang hurtigst muligt. Men det er på nuværende tidspunkt ikke muligt at sætte et tidspunkt på, siger han og understreger, at projektet afventer politisk godkendelse.\n16 kommuner i forsøgsprojekt\nDe to kommuner deltager sammen med 14 andre kommuner i et forsøgsprojekt under Vejdirektoratet.\nProjektet gør det muligt at sænke hastigheden på udvalgte veje i byområder, der ikke har "væsentlig betydning for den generelle trafikafvikling", som det hedder i projektbeskrivelsen. Det kan ske, uden at politiet på forhånd skal godkende de sænkede fartgrænser, som det ellers normalt sker.\nI Københavns Kommune besluttede teknik- og miljøudvalget mandag, at fartgrænserne i store dele af hovedstaden sænkes til 40 eller 30 kilometer i timen.\n- Vi står midt i en dybt alvorlig klimakrise, hvor vi risikerer at få nogle meget alvorlige klimaforandringer, hvis vi ikke gør noget drastisk for at nedbringe udledningen af CO2, sagde teknik- og miljøborgmester Line Barfod (EL) i den forbindelse.\nUdsigten til lavere fartgrænser i København vækker dog ikke begejstring i brancheorganisationen Dansk Erhverv Transport.\n- Vi har fuld forståelse for, at der er miljømæssige gevinster at hente, når man sætter farten ned i landets større byer. Omvendt vil det medføre, at man de samme steder kommer langsommere frem. Det har betydning for eksempelvis pendlerne, men også for transport af varer rundt om i byerne, siger branchedirektør Jesper Kronborg.\nDe medvirkende kommuner:\nKøbenhavns Kommune, Frederiksberg Kommune, Allerød Kommune, Fredensborg Kommune, Frederikssund Kommune, Furesø Kommune, Gentofte Kommune, Hillerød Kommune, Hørsholm Kommune, Lyngby-Taarbæk Kommune, Rudersdal Kommune, Odense Kommune, Randers Kommune, Norddjurs Kommune, Aarhus Kommune og Aalborg Kommune.


Bedste tilbud på hoteller i Cleveland, Mississippi\n6 ejendomme i Cleveland\nNr. 1 ud af 6 hoteller med bedste værdi for pengene i Cleveland\nNr. 2 ud af 6 hoteller med bedste værdi for pengene i Cleveland\nNr. 3 ud af 6 hoteller med bedste værdi for pengene i Cleveland\nNr. 4 ud af 6 hoteller med bedste værdi for pengene i Cleveland


Nyhedsbrev 21/17 Når man har dysleksi, er der ofte også andre udfordringer på spil i læringssituationen end blot læsning og stavning. Undersøgelser har vist, at mange elever med dysleksi i mindre grad end deres klassekammerater udvikler en tilstrækkelig grad af selvreguleret læring gennem den undervisning og de aktiviteter, skolen almindeligvis tilbyder. Dette kan skyldes, at udvikling af selvreguleret læring er krævende for arbejdshukommelsen, og mennesker med dysleksi er ne\nNyhedsbrev 20/17 Jeg er af den klare holdning, at test er vigtige, og at de giver brugbar information. Uden klare procedurer, rammer og strukturer omkring screening og testning af elever, risikerer vi, at mange elevers skriftsprogsvanskeligheder slet ikke bliver opsporet - eller at de opdages alt for sent. Men jeg bliver i stigende grad også opmærksom på, hvor vigtigt det er, at vi tænker os rigtig godt om, når vi fortolker testresultaterne og iværksætter indstatser. Jeg tænk\nNyhedsbrev 19/17 I dette skoleårs første nyhedsbrev, har jeg lyst til at fortælle om en oplevelse, jeg havde i sommerferien. Det var en oplevelse, som fik mig til at huske på det berømte citat fra filosoffen K.E. Løgstrup: "Den enkelte har aldrig med et andet menneske at gøre, uden at han holder noget af dets liv i sin hånd" (Den etiske fordring, 1956). Når vi som lærere praktiserer vores undervisning - fagligt, pædagogisk, didaktik - så er vi med til at påvirke vores elevers


'Vild med dans'-vært i alvorligt styrt: - Det kunne være gået helt galt - TV 2\n22. jun. 2017, 19:58\nClaus Elming er en ivrig motionscyklist. Her ses han på vej mod toppen af det italienske bjerg Mottarone på en tidligere cykeltur. Foto: Claus Elmings Instagramprofil\nSommerferien skal nu bruges på genoptræning for tv-vært Claus Elming.\n- Når man tænker over, at det kunne være gået helt galt, så er jeg sluppet heldigt.\nEn cykeltur i det nordsjællandske endte med brud på syv ribben, kraveben og et skulderblad samt en punkteret lunge for Claus Elming.\nFredag blev han udskrevet fra Rigshospitalet efter tre ugers indlæggelse.\n- Jeg var lige ved at få kuller til sidst. Heldigvis fik jeg besøg af venner og familie, der forsynede mig med læsestof, og som kom og underholdte mig, mens jeg lå på langs, siger han.\nMåtte opereres i ribbenene\nUlykken skete på Strandvejen ud for Kokkedal på Kristi Himmelfartsdag, hvor han var ude at køre med sine to venner. Hans forhjul kom i nærkontakt med vennens, og Claus Elming endte med at falde og slå kroppen ned i kantstenen.\nHan blev kørt med ambulance til Nordsjællands Hospital i Hillerød, hvor han tilbragte de første syv dage, og derefter blev han flyttet til Rigshospitalet, hvor han blev opereret i et af ribbenene, der var brækket to steder.\nSelvom Claus Elming har fået alvorlige skader og en ordentlig forskrækkelse, så forsikrer han, at ulykken ikke kommer til at betyde noget for hans rolle som vært, når 'Vild med dans' starter til efteråret.\n- Jeg lover, at jeg igen er i topform til september, når 'Vild med dans' går i gang, siger han.\nSådan kender de fleste seere nok Claus Elming, når han giver den som vært på 'Vild med dans'. Men han har også en karriere som professionel amerikansk fodboldspiller bag sig. Foto: Ólafur Steinar Gestsson / Scanpix Denmark\nMor er flyttet ind\nDen sportsglade Claus Elming, der er vant til at stå på ski, spille amerikansk fodbold og cykle, er nu i gang med et genoptræningsforløb, der skal sikre, at han snart er på højkant igen.\nJeg lover, at jeg igen er i topform til september, når 'Vild med dans' i år går i gang\n- Det føles lidt ’back to basics’, når man skal igennem helt basale ting, som at hæve skulderen på den rigtige måde. Men selvom jeg allerede kan mange af tingene allerede, så ved jeg, at det er vigtigt at træne dem for at få motorikken fuldt tilbage, siger han.\nHan har også fået en pibe med hjem, der skal træne hans lunge.\n'Vild med dans' fejrer kobberbryllup: Stem på det største øjeblik\nOg for at hjælpe ham lidt på vej er hans mor flyttet hjem til ham.\n- Hun har været her siden fredag, hvor jeg blev udskrevet. Hun er tidligere fysioterapeut og sørger for, at jeg får lavet mine genoptræningsøvelser rigtigt, og at jeg får lidt godt at spise, siger han.\nSommeren kommer til at foregå på langs\nCykelstyrtet kommer også til at sætte sit præg på Claus Elmings sommerferie, der nu kommer til at foregå i et noget roligere tempo end planlagt. Nu skal han bare koncentrere sig om at komme sig over styrtet, siger han.\n- Så jeg kan med god samvittighed sige, at jeg kommer til at se rigtig meget Tour De France fra sofaen.\nOg cykelentusiasten Claus Elming er ikke blevet mere ængstelig for at cykle efter ulykken.\n- Jeg er tilbage på cyklen igen, lige så snart min krop er til det, siger han.\nEr du en elendig danser? Her er tre tricks, der får dig til at se godt ud


Smiler ikke til fremmede - svar fra Helen\nSvar: Smiler ikke til fremmede\nTak for dit brev, og hvor dejligt at høre, at I har kunne bruge mit tidligere svar, og at det har hjulpet jer :)\nLad mig starte med at sige, at det er helt normalt, at jeres dreng smiler langt mere til jer forældre end til andre :)\nNår det lille barn bliver født, så skal barnet og forældrene naturligt knytte sig til hinanden. Det sker gradvist i takt med at man bruger tid sammen og lærer hinanden at kende - og jeres dreng knytter sig naturligt til jer, som jo er de personer, der er omkring ham allermest og som altid er der for at hjælpe ham.\nI takt med at barnet bliver ældre, bliver mere og mere opmærksom på verden - og dermed mere opmærksom på fremmede - så kommer der ofte en forsigtighed overfor fremmede. Da I ikke kender de andre i mødregruppen særlig godt, da I ikke ser bedsteforældrene så tit, så er det helt naturligt, at jeres dreng ikke er helt tryg ved disse personer, og at han har det bedst i jeres favn.\nHan har en alder nu, hvor han tydeligt skelner mellem om han er hjemme eller ude, og hos jer er der naturligt her også en reaktion på, at I er flyttet og hans omgivelser har ændret sig. Han skelner også tydeligt mellem om det er mor/far eller en fremmede som henvender sig til ham, forsøger at holde ...\n... ham eller lignende - og han vil naturligt kunne protestere over dette. Det er vigtigt, når I har gæster eller når I er fremmede steder, at I så lader ham være hos jer. Det er vigtigt, at han kan starte med at være i jeres favn, være hos sin sikre base, hvorfra han så kan finde tryghed nok til at studere stedet, studere bedsteforældre og andre. Han har brug for at sidde hos sin base og blive tryg ved det nye sted og det der sker - og han skal her hele tiden have fornemmelsen af, at du er okay med situationen.\nNår han sidder hos jer, så er det vigtigt, at han kan spejle sig i jer og jeres reaktioner. Han vil kikke på dig, afkode de signaler, som du sender, og jo mere rolig du kan være, jo mere tryghed du signalere, jo mere roligt og tryg vil han også være ved det hele.\nSå lad ham endelig starte med at være hos dig, studere verden fra din favn, berolige og betrygge ham med din mimik, din stemme, dine smil, øjne osv. og giv ham tid til at lære det hele at kende og så vil han gradvist hen af vejen blive mere og mere tryg og stille og roligt også blive tryg ved f.eks. bedsteforældre og andre :)


"Leksikon om lys og mørke" af Simon Stranger - Sidses Bogreol\nIndsendt af Sidse Cordes | apr 25, 2020 | Romaner | 0 |\nReklame, da dette er et anmeldereksemplar fra Politikens Forlag, men min anmeldelse er på ingen måde påvirket heraf og er udelukkende udtryk for min egen mening om bogen.\n“Ifølge jødisk tradition hedder det sig, at mennesket dør to gange. En gang når hjertet holder op med at slå og hjernens synapser ikke længere sender indtryk gennem nervebanerne, og så igen når den dødes navn siges, tænkes og læses for sidste gang. Først da er den døde forsvundet, slettet fra det jordiske liv”.\nDette er grundlaget for Simon Strangers roman Leksikon om lys og mørke.\nSimon Stranger finder ud af at hans jødiske kones familie engang har boet i et hus som tidligere tilhørte en af Norges mest frygtede nazibødler Henry Rinnan. Han beslutter sig for at grave dybere i historien om bødlen og krigen i Norge for at genfortælle både de døde og de levendes liv, så eftertiden kan blive ved med at sige deres navne.\nJeg har nu vendt sidste side i bogen og er nærmest blæst helt bagover. Det er én af de bedste bøger jeg har læst om 2. verdenskrig. Den er så smuk, gribende, rørende, hjerteskærende og barsk på én og samme tid. Selve præmissen for bogen var faktisk nok til at give mig vand i øjnene og det fik jeg da også flere gange undervejs, samtidig med at jeg flere gange følte mit hjerte blev revet midtover. For det er så barsk en tid der fortælles om – og det er altså skrevet i et levende og rammende sprog og er dermed ikke en roman for de meget sarte. Men det er netop noget af det der gør denne roman så stærk. At Stranger ikke fortier og ser bort fra de modbydelige ting der er sket. Det er en del af historien. Det skal ikke glemmes – for det har stadig så stor betydning for mange i dag og særligt for efterkommerne af de uskyldige mennesker der døde i krigen og for de der overlevede den og stadig er her i dag.\nSelvom bogen er fiktion er den baseret på virkelige hændelser og det er også tydeligt at forfatteren har gjort sig sin research under tilblivelsen af denne bog. De forskellige hændelser vi præsenteres for i bogen er så troværdigt beskrevet at man skulle tro han selv havde oplevet det – og det samme gør sig gældende for de personer vi bliver præsenteret for: man skulle tro han havde kendt dem alle personligt, for de er så levende. Vi kommer helt ind bag ved personerne og bliver tæt inddraget i deres følelsesliv. Særligt Henry Rinnan var stærk skildret. Vi følger ham fra han er en lille upopulær knægt i skolen til han vokser op og bliver en ondskabsfuld, narcissistisk spion og nazibøddel. Han fik det simpelthen til at løbe mig koldt ned ad ryggen, samtidig med at jeg er fascineret af den udvikling han gennemgår. Det er skræmmende godt beskrevet. Generelt er det bare et rigtig stærkt persongalleri hvor særligt følelserne blandt vores personer er i fokus og hvor samspillet mellem de forskellige personer er troværdigt og skarpt.\nBogen er delt op i kapitler af varierende længde. Nogle er ret lange, mens andre er meget korte. Den er bygget op som et leksikon som hver især har et bogstav tilknyttet fra A-Z og dette bogstav er udgangspunkt for det kapitlet kommer til at handle om. Det er lidt svært at beskrive, men det fungerer vildt godt. Der bliver skabt nogle lange afsnit, hvor der er en kronologisk fortælling og også nogle korte afsnit, hvor vi nærmest i glimt får præsenteret nogle små scener fra eksempelvis koncentrationslejrene. Det var særligt de korte afsnit som ramte mig hårdt. Jeg vil tillade mig at komme med et eksempel her, selvom jeg sjældent gør det i mine anmeldelser. Fordi det er så specielt og unikt en form at skabe en historie ud fra. Bare rolig: der er ingen spoilers. Det er fra allerførste side i bogen. Jeg har bevidst ikke taget de allermest rammende afsnit, da de optræder længere inde i bogen og jeg ikke vil ødelægge fortællingen for nogen.\nA for afhøringen.\nA for anholdelsen.\nA for alt det der skal forsvinde og glide ind i glemsel. Alle minder og følelser. Alle ejendele og genstande. Alt det der har gjort rammen om et liv. Stolene man har siddet på, og sengen man har sovet i, skal bæres ud og stilles ind i nye hjem. Tallerkenerne skal sættes på bordet af nye hænder, og glassene skal føres op til andre menneskers læber, de vil så drikke vandet eller vinen før de vender sig om mod en anden i stuen og fortsætter samtalen. (…) side 5.\nLeksikon om lys og mørke er virkelig en fantastisk roman som jeg vil anbefale til alle læsere der elsker historisk fiktion – men faktisk også til læsere som normalt læser faglitteratur fremfor skønlitteratur men gerne vil forsøge sig lidt mere med sidstnævnte og har en interesse for 2. verdenskrig. Herudover vil jeg anbefale den til læsere som er interesserede i hvad krig gør ved mennesker og hvor stort og vigtigt det er at have evnen til at tilgive. Det er den type bog hvor læsningen bare flyder og hvor siderne nærmest vender sig selv. Selvom det er en tung fortælling, så bliver den alligevel gjort lettilængelig med Strangers skarpe og enkle sprog og den formåede at holde mit fulde fokus hele vejen fra start til slut. Jeg har virkelig svært ved at sætte ord på hvor god denne her roman er. Den skal opleves.\nUdgivet på Politikens forlag, marts 2020\nOversat til dansk ved Sara Koch\nForrige “Der går min klasselærer” af Jacob Skyggebjerg\nNæste “Magnus” af Carsten Kaag


DV-kårede Sezuan er blevet kastreret - Ridehesten.com\nDorothee Schneider og Sezuan ved UVM i 2016. Foto: Ridehesten.com/Thomas Bach Jensen\nDet tyske medie ZüchterForum beretter om kastrationen af Sezuan e. Blue Hors Zack/ Blue Hors Don Schufro (opdr. Linette Jæger), som er foregået i al hemmelighed hos Gestüt Peterhof i Tyskland.\nSezuan er danskopdrættet og kåret i Dansk Varmblod, hvor han var fløjhingst ved kåringen i 2012 og fik tildelt opdrættermedalje i sølv. Ved kåringen fik han flere 10-taller, blandt andet for sin skridt og galop. Sezuan vandt desuden 35-dages testen. I 2019 blev Sezuan tildelt elitestatus i Dansk Varmblod.\nHan er far til mange hopper som har fået tildelt opdrættermedalje i enten guld, sølv eller bronze, ligesom han er far til flere kårede sønner, herunder Janeiro Platinium, So Unique, Suarez og Tørveslettens Sylvester.\nSezuan med Dorothee Schneider i sadlen ved Dansk Varmblods Hingstekåring 2017. Foto: Ridehesten.com/Kristine Ulsø Olsen\nSportsligt har den velgående hest blandt andet vundet VM for ungheste for både 5-, 6- og 7-års med tyske Dorothee Schneider i sadlen. Han har ligeledes vundet Dansk Ride Forbunds championat for 4-års heste. Internationalt har han deltaget i op til Intermediaire med Dorothee Schneider. Senere overtog svenske Patrik Kittel tøjlerne, men ekvipagen blev aldrig aktuelle internationalt, og nu vil ejer Arlette Jasper-Kohl selv ride ham, og måske er det årsagen til kastrationen.\nDV-hoppen Straight Horse Sezuanna til OL-rytter\nSverige melder om gode bedækningstal\nIfoling af hoppen – valg af DV-hingst\nEdward Gal – ny Tailormade-rytter!\nPræmieret DV-hingst i Sydtyskland\nGal rider med på bølgen – video\n17-årige Jacob har succes med unghestene (video)\nDanskavlet hingst til KWPN-kåring


Shimano XC300 – Cykelsko MTB XC3 – Str. 36 – Blå fungerer rigtig godt i sit rette element. MTB sko er en af de populære kategorier i cykelverdenen. Cykelpartner er altid shoppen, der har de nyeste cykeldele. Vare du kigger på kan du bytte op til hele 365 dage efter du har bestilt den. Når den hele rigtige del til din cykel skal findes, er det et sikkert valg, hvis du køber vare her på siden, du bliver i hvert fald glad for dit køb. Overvej også lige at der er prisgaranti på Shimano XC300 – Cykelsko MTB XC3 – Str. 36 – Blå fra det meget kendte mærke Shimano, som mange i cykelsporten nikker genkendende til. I de perioder hvor du er ude på din cykel, har din motor, som jo er kroppen, brug for at indtage væske. Din drikkedunk kan du fylde med energi drik med smagen af bær.\nShimano XC300 – Cykelsko MTB XC3 – Str. 36 – Blå ligger på hylden i det store sortiment der er i den populære kategori MTB sko. Der følger også hele 365 dages returret der er en god garanti mod at købe det forkerte. Du kan inden for fristen bare returnere din vare. Det er snart allemandsviden at man helst køber sin Shimano XC300 – Cykelsko MTB XC3 – Str. 36 – Blå fra den meget brugte forhandler Cykelpartner, der altid har et stort udvalg af populære varer. Blandt alle varerne i shoppen er der helt sikkert noget for dig, det kan jo passende være dette produkt. Købes der ind i online webshops kan priserne findes lavere end i butikker- og det lader sig gøre, når man ikke skal betale til showroom og butikker på dyre adresser.\nHvis du shopper online, giver de dig lidt bedre rettigheder, som ikke er en selvfølge i fysiske butikker. Dine varer skal kunne returneres i 14 dage. efter du har købt dine varer, en del shops efterhånden giver endnu mere og nogle giver endda et helt års returret. Webshops er nødt til at skilte med deres priser på varerne online, og det bevirker, at du med få klik kan finde det bedste tilbud, iblandt alle de shops der sælger det, du er ude efter. Og du kan endda gøre det på alle tider af døgnet, så længe du er online. Når du handler online er du også fri for, at bære alle varerne fra butikkens hylder hele vejen gennem butikken og hjem til dig selv. Når du har købt dine varer, sendes de til din adresse, hvis du ikke har valgt at få dem sendt hen til dit arbejde, og det kan frit vælges, når du angiver leveringadresse. Det med at stå i kø i en butik er efterhånden ret gammeldags, når du køber online så det er direkte til kassen, når du er færdig med at handle, så er det aldrig mere ubehaget ved at stå alt for tæt i en kø til kassen.


Vinduespudser i Bonderup Jammerbugt - Få 3 gratis og uforpligtende tilbud her!\nVinduespudser Bonderup Jammerbugt\naugust 17, 2016 juni 3, 2021\nVinduespudser Bonderup Jammerbugt er en vigtig del af dit hus gøremål. Hver husstand renser deres vinduer, på forskellige tidspunkter hver dag og på alternative dage. Uanset hvor ofte du rense din vinduer, er det vigtigt at indse, at de forskellige typer af vinduer i dit hus eller din bil har brug for et andet mønster af rengøring. Så hvis du har til hensigt at rense glasvinduer, løsningen vil være forskellig fra en vinyl enke eller tonede ruder. Derfor er det vigtigt at du ved, hvordan at gennemføre opgaven korrekt og sikkert. Nedenstående er trin for trin instruktion om, hvordan til at rense de forskellige typer af vinduespudser Bonderup Jammerbugt.\nVinduespudser Bonderup Jammerbugt er det bedste!\nHvordan at rengøre vinduer lavet af glas glas vinduer er den mest almindelige type af vinduer, der bruges i både moderne og traditionelle bygninger samt biler. Men da de er lavet af glas, du skal være omhyggelig med at rough rengøring og håndtering vil give din vinduer ridser og uønskede mærker, som bør undgås. Derfor, at rense glasvinduer kan du vælge en af de kommercielle rengøringsmidler afsættes til dette formål. Du kan også vælge at gøre din egen vinduespudser også. Dette vil spare dine penge på dyre materialer. Du skal bruge vinduespudser Bonderup Jammerbugt, afrids alkohol, fad sæber, ammoniak og noget varmt vand.\nDu kan også gøre en anden rengøring løsning af majsstivelse, ammoniak, vand til at rense dit vindue. Vælge den løsning, der er let tilgængelige for dig og rense dit glasvinduer med en blød svamp eller blød klud til at sikre, at der er ingen ridser. Hvordan at rengøre Vinyl vinduer Hvis du bor i et af de huse, der har vinyl glas, har du være forsigtig. Vinyl glas er meget bekvemt for den moderne hus på grund af deres udskiftning kvalitet og deres evne til at blive taget ud helt til rengøring. Vinduespudser Bonderup Jammerbugt renser vinyl glas er dog lidt mere kompliceret end med glasvinduer. Grunden til dette er, at disse vinduer mindre ridsefast og derfor vanskelige at håndtere.\nVinduespudser Bonderup Jammerbugt vil du helt sikkert ikke fortryde\nVinduespudser Øverød Rudersdal\nVinduespudser Overgårde Silkeborg\nVinduespudser Karlslunde Greve\nVinduespudser Tingskoven Aarhus\nVinduespudser Hammelev Haderslev\nVinduespudser Balle Norddjurs\nVinduespudser Havrebjerg Slagelse\nVinduespudser Lille Rise\nVinduespudser Bøgeskov Hedensted


Flowerbed, grå væglampe | Denmark Public Site\nProduktoplysninger Energibesparelse på op til 80 %\nPhilips Outdoor er en serie prisbillige udendørs belysningsprodukter til haven, der kombinerer et moderne design med den nyeste energibesparende teknologi. De sparer op til 80 % energi i forhold til traditionelle lyskilder. Resultatet er godt for kloden, og det sørger for, at dine penge bliver i dine lommer, hvor de hører til – år efter år.\nFremstillet af robuste og pålidelige materialer i høj kvalitet\nBygget til at holde. Alle dele af Philips Outdoor-belysningsserien består af materialer og komponenter i høj kvalitet, der kan modstå udendørs forhold.\nPære med ultralang levetid\nPhilips-pære medfølger med ultralang levetid, op til 20.000 timer.\nBlik for detaljer, fremstillet af førsteklasses elegante materialer\nHver del er konstrueret af komponenter i høj kvalitet og slidstærke materialer som f.eks. trykstøbt aluminium og rustfrit stål.\nEn lang række anvendelsesmuligheder\nPhilips Outdoor væg-, søjle-, stander- og loftslamper er ideelle til udendørsbelysning i haver og på terrasser, stier og balkoner. De skaber en hyggelig, afslappet atmosfære, når solen går ned, og giver samtidig sikkerheden ved at vide, at man kan se noget efter mørkets frembrud.\nStilfuldt moderne design til din have\nPhilips' moderne design er stilfuldt, men diskret, og smukt både om dagen og om natten uden at dominere din have eller terrasse. Der er et komplet udvalg af lamper at vælge imellem, så der er helt sikkert en, der passer til dine udendørsomgivelser og din smag.\nImødekommende, varmt, hvidt lysskær\nPhilips Outdoor er en serie af udendørslamper, der giver et smukt, varmt og imødekommende lys. Lysets farvetemperatur er på 2700 Kelvin. Lyskilderne giver også masser af klart lys, så du kan bruge dine udendørsomgivelser, som du har lyst til i de sene timer og slappe af, velvidende at der er sikkert hele natten.\nDet kan sommetider være vanskeligt at installere en lampe. Med denne Philips Outdoor-lampe kan du være sikker på, at der er gjort meget for at gøre det lettere for dig. Denne vare leveres med en Torxnøgle, der skal bruges til installationen.\nIP 44, designet til udendørs brug\nIP44-beskyttelse betyder, at lampen er designet til udendørs brug, så du kan være sikker på, at Outdoor-lamperne oplyser din have i al slags vejr.\nLysstråler i to retninger\nIP44beskyttelse mod genstande på over 1 mmbeskyttelse mod vandsprøjt\nEnergibesparelse på op til 80 %