Teleskabernes netværk får 4G+ - se hvad det betyder for dig\nUden et ordentlig mobilnetværk kan det i bund og grund være ligegyldigt, om vi har den seneste og mest teknikfyldte topmobil – rigtig mange funktioner og muligheder med mobiltelefonerne i dag er nemlig bundet op til skyen på den ene eller anden måde. Det vil sige: cloud-tjenester til streaming af musik og video, upload af billeder til sociale medier eller til backup, arbejde med dokumenter og meget andet.\nDerfor har 3, TDC, Telia og Telenor forståeligt nok fokus på at udbygge og forbedre deres netværk og der er sket ting og sager den seneste tid.\nVi ser nærmere på en række af de vigtigste udmeldinger fra de danske teleselskaber de sidste uger.\n3 i ny roaming-aftale med Telia\nFor leden annoncerede 3, at de dropper deres mangeårige roaming-aftale med TDC og fra januar er det i stedet for Telia det gælder. Så når 3’s mobilkunder ikke kan komme på 3’s netværk, så bliver de altså sendt et smut over på Telias netværk. 3’s aftale med TDC inkluderede ikke data, men det gør den med Telia – i første omgang dog kun med 3G. 4G kan måske komme til senere, oplyser 3.\n3’s aftale med Telia træder i kraft fra februar 2016. 3 bliver ofte kritiseret for kun at have rigtig god dækning i de større byer, så en god roaming-aftale til både samtale og data er vigtig for dem og den mener de altså, at Telia er bedst til at levere, så 3 kan sikre det bedst mulige netværk til deres kunder.\nTDC med 400 Mbit/s\nTDC har netop oplyst, at de nu er klar med datahastigheder på op til 400 Mbit/s i deres mobilnetværk. TDC har nemlig trykket på knappen til Triple Carrier Aggregation (3CA). Det betyder en tredobling af hastigheden i 4G-netværket og TDC trykker altså speederen i bund, når det gælder udvidelsen af det, er også kaldes for 4G+.\nTDC forklarer selv, at de høje hastigheder måske ikke betyder så meget i dag, men da der er så stor en stigning i vores dataforbrug, så er de nødt til at være beredte, når det store datapres for alvor sætter ind.\nDet er de større byer, der først og fremmest får glæde af de højere hastigheder, men TDC forklarer, at cirka 1.500 master rundt om i landet har 4G+ i dag. Det er trods alt tæt på halvdelen af alle TDC’s master i Danmark.\nSe også: Find priser på mobilabonnementer hos TDC\nTelenor satser også på 4G+ i deres mobilnetværk\nTelenor oplyste for nogle dage siden, at de nu også implementerer 4G+ i deres mobilnetværk for at undgå risiko for datapropper – det kan ske, hvis man er online på samme tidspunkt og streamer musik og video. Telenor forklarer, at 100 af deres mobilmaster skal være opgraderet til 4G+ inden 2016 og at 330 ekstra bliver det inden udgangen af marts næste år.\nSamtidig tester Telenor også tredobbelt carrier aggregation for at skaffe endnu højere hastigheder. Selskabet regner ligeledes med at have den netværksteknik klar inden udgangen af marts 2016.Her lægger man tre frekvensblokke á 20 MHz båndbredde sammen for på den måde at få tre gange mere båndbredde på 4G-mobilnettet.\nDet er primært i de store befolkningstætte byer, Telenor sætter ind.\nSe også: Tjek priser på mobiltelefoner hos Telenor\nTelias mobilnet også klar med 4G+\nTelia ligger hele ikke på den lade side, når det gælder udbygningen af netværket. De har også skruet op for hastigheden med 4G+ og Carrier Aggregation.\nTelia forklarer, at mobilsignalerne er meget følsomme og selv blade på træerne kan blokere for signalet. Med 4G+ skulle signalet bliver kraftigere og dermed have lettere ved at bryde igennem forhindringer, så vi også får en bedre mobiloplevelse indendørs.\nTelia sætter i lighed med de andre teleselskaber ind, hvor der er flest mennesker, så det betyder København, Aarhus, Odense, Aalborg og videre ud af den sti med flere og flere byer.\nSe også: Her Telias billigste mobilabonnementer\nVoLTE på 4G-netværkene\nDet er ikke kun højere hastigheder, der bliver muligt med 4G+, Triple Carrier Aggregation og hvad fremtidens netværksteknik nu ellers kaldes. Der kommer også nye funktioner og muligheder til.\nFor eksempel har Telenor for nyligt meldt ud, at de er i fuld gang med at teste VoLTE eller Voice over LTE. VoLTE betyder ekstremt hurtig forbindelse og langt bedre lydkvalitet med mobilen med mindre baggrundsstøj ved opkald. Der vil også være steder i Danmark, hvor der kun vil være 4G og hverken 3G eller 2G – så derfor vil VoLTE-teknikken også sikre bedre mobildækning.\nDet er også yderst interessant, at VoLTE åbner op for samtaler via Wi-Fi – også kaldet Wi-Fi Calling. Det betyder, at man vil kunne føre almindelige mobilsamtaler via ens trådløse netværk i hjemmet eller på jobbet. Det vil betyde en markant forbedring af mobildækningen og samtalekvaliteten, da tykke mure og andet ikke vil være til gene for mobilforbindelsen.\nTelenor oplyser, at de er klar med Wi-Fi Calling inden for få måneder.\nUlempen ved VoLTE er, at der kan gå lang tid, inden vi får fuld glæde af teknikken. Både den, der ringer op og den der modtager opkaldet skal for eksempel have en mobiltelefon, der understøtter VoLTE for at få hurtigere forbindelse og bedre samtalekvalitet.\nDet er Telenor, der har været mest om sig med at fortælle om implementeringen af VoLTE i deres netværk, men Telia, TDC og 3 er også i fuld gang og formentlig vil vi høre meget mere om det i 2016.


Højt Niveau Af Affald I Sundhedsforbrug, Siger Medicare Og Medicaid Boss (Medical-Diag.com 2020)\nDr. Donald M. Berwick, leder af Medicare og Medicaid indtil sidste torsdag, udtalte, at op til 30% af udgifterne til sundhed er spildt med absolut ingen fordel for modtagere (patienter). Han tilføjede, at hans agentur er besværlige og arkaiske bestemmelser er delvis skyld. Han hævder for mange ressourcer, og for meget tid er dedikeret til ting, der ikke hjælper patienter en smule; Noget læger er også fuldt bevidste om.\nI et interview i torsdag sagde Dr. Berwick:\n"Meget er gjort, som ikke hjælper patienter overhovedet,\nOg mange læger kender det."\nUnder interviewet talte Berwick om de sidste 17 måneder, mens han var til roret som administrator for Centers for Medicare og Medicaid Services, hans fejl, succeser og frustrationer og beskæftiger sig med kritik fra republikanske lovgivere.\nBerwicks udnævnelse, som skulle udløbe i slutningen af 2011, blev gjort på en måde, der gjorde kritik fra begge sider af Parlamentet. Præsident Barack Obama nominerede ham i april 2010, så var der en undersøgelse vedrørende hans kvalifikationer, efterfølgende blev der givet en midlertidig recess-aftale til at omgå kongressen.\nI torsdagens interview sagde Berwick:\n"Jeg vidste ikke engang, om jeg var egnet til det. Jeg kom med en dagsorden. Jeg ville forsøge at ændre agenturet til at være en styrke til forbedring, der dækker en ud af tre amerikanere."\nRegeringen er meget mere kompleks end han havde indset\nBerwick fortsatte med at forklare, at den nye sundhedslovgivning er en "..complex og kompliceret" en. Det er en lov, der tager tid at forklare ordentligt. "For at forstå det tager en investering, jeg er ikke sikker på, at manden eller kvinden på gaden ønsker at lave eller burde lave." Han indrømmede, at regeringen er meget mere kompleks, end han havde indset.\nBerwick havde været formand for Institute for Healthcare Improvement, en organisation, der uddanner sundhedspersonale; Et meget hurtigere miljø i forhold til det offentlige kontor. At være en føderal embedsmand ville nogle gange forvirre ham på grund af det meget langsommere tempo.\nPå grund af den nye lovs ultimative bestemmelsessted bør det dog understøttes, understregede Berwick. Han gav de bemandede måneopgaver som et eksempel - folk forstod ikke fuldt ud de komplicerede raketvidenskab, men støttede missionens endelige mål.\nDr. Berwick sagde:\n"Vi er en nation, der leder efter retfærdighed, for retfærdighed og retfærdighed i adgangen til pleje. Vi er en nation, der leder for meget mere helbredelse og meget mere sikker pleje. Der er en måne skudt her. Men på en eller anden måde har vi ikke samlet denne historie i en Måde det er overbevisende."\nHvis op til 30% af Medicare og Medicaids udgifter bliver unødvendigt spildt, kan det regne med at affaldet sparer mellem 150 milliarder dollar og 250 milliarder dollar årligt.\n"Jeg ville ønske, at de (regeringen) kunne gå hurtigere. Jeg tror ikke, du vil have, at regeringen er impulsiv. Du vil have, at den skal reguleres, med bare en smule konservatisme."\nBerwick opregner fem grunde til det enorme affald i sundhedsudgifterne:\nDer er ikke nok koordinering af pleje\nDen amerikanske sundhedspleje er belastet med et alt for kompliceret administrativt system\nDen enorme byrde af regler\nDonald M. Berwick (født 1946)\nDr. Donald M. Berwick, administrator af centrene for Medicare og Medicaid Services, 7. juli 2010 - 2. december 2011\nDr. Berwick blev udnævnt til administrator af Centers for Medicare og Medicaid den 19. april 2010. Nogle aviser på det tidspunkt kommenterede, at han måske kunne reducere omkostningerne til sundhedsvæsenet. Han blev kritiseret af republikanerne angående nogle kommentarer, han havde lavet om sundhedspleje, idet han sagde, at det indebærer en omfordeling af rigdom, rantsovertagelse med "vores øjne åbne".\nI Det Forenede Kongerige er der universel sundhedspleje, alle er dækket, og sundhedsudgifterne udgør mindre end 7% af landets BNP. USA bruger derimod over 17% af BNP på sundhedsvæsenet og har over 50 millioner mennesker uden dækning overhovedet og titusinder mere med utilstrækkelig dækning. Berwick foreslog at vedtage nogle af NHS (National Health Service) tilgange i Storbritannien og dets NICE (National Institute for Health and Clinical Excellence). NICE bestemmer hvilke terapier og lægemidler der er omfattet af NHS.\nKonservative kaldte ham "Obamas rationerende mand." De sagde NICE bestemmer, hvilke behandlinger folk kan og ikke kan have i Storbritannien. Dette er usikkert - NICE bestemmer hvilke behandlinger og terapier folk vil få gratis (hvis NICE ikke godkender det, kan privat sundhedspleje stadig tilbyde det, hvis det er godkendt af et andet nationalt reguleringsorgan, MHRA, Det Forenede Kongeriges tilsvarende FDA).\nHonorer og Awards\nDr. Berwick har modtaget følgende æresbevisninger og priser:\n2001 - Alfred I. DuPont Award for ekspertise inden for børns sundhedspleje\n2004 - Fellow af Royal College of Physicians i London\n2005 - Ærlig Knight Commander for Den Britiske Rigs Fremragende Ordre\n2007 - Formål Pris\n2007 - Den 13. Årlige Heinz Award for Offentlig Politik\nRon Paul Hate From Establishment Republicans (Video Medicinsk Og Professionel 2020).\nHøjt niveau af affald i sundhedsforbrug, siger medicare og medicaid boss | da.medical-diag.com


Frankeringsmaskine især til fagmæssig benyttelse\nEgentlig forstår jeg sagtens lysten til at bestille en frankeringsmaskine , danastar.dk/produktkategori/frankeringsmaskiner, Den sparer minutter, og tid er ganske enkelt resurser, der er lig med penge. Min morbror er for kun et år siden blevet selvstændig & har startet en virksomhed, der forhandler dimser til dyre musikanlæg & anlæg. Han har i den forbindelse stillet mig spørgsmålet om, hvornår det alligevel kan forrente sig med investering i en frankeringsmaskine, & hvor i verden det vil være muligt at lokalisere sammenligninger af frankeringsmaskine pris henne. Jeg har en anelse, men vil helst høre jeres mening, for I er måske endnu mere kompetente til at svare, end undertegnede. Selv har jeg aldrig haft brug for en frankeringsmaskine – ej heller da jeg var en ung mand og havde mit eget mindre 7-personers firma. Firmaet var jo nok en tand for lille, & de ansatte brugte kun knap 60 min. på frankering om ugen.\nPrisen for en frankeringsmaskine er sjældent en lille sum, så man er nødt til at være en stor flok ansatte, før det kan betale sig. Nå, men hvert fald er jeg meget interesseret – særligt på hans vegne – i at finde ud af mere om emnet frankeringsmaskine. Er det muligt, at en frankeringsmaskine har mulighed for at give de ansatte ekstra plads til de mere presserende opgaver, uden det kommer til at koste ham en formue, er jeg meget sikker på, at han vil få pengene op af lommen. Dog er jeg overbevist om, at det er meget få virksomheder, der investerer i flere frankeringsmaskiner. Prisen på bare én frankeringsmaskine bliver tit kategoriseret som en langsigtet investering og næppe et impulskøb, så vidt jeg ved.\nMåske skal man bare have en mellemstor virksomhed, før det kan betale sig at købe en frankeringsmaskine til at varetage al sin daglige frankering. Det kan naturligvis også blot være en medarbejdergode, så de kan fokusere på andre ting end at tage sig af de daglige postprocesser. Nogle har en frugtordning og andre får måske en frankeringsmaskine – eller hedder det en portomaskine? Nå, men hvert fald er jeg meget interesseret – på min nevøs vegne – i at finde ud af mere om dette emne. Hvis en portomaskine kan give hans medarbejdere bedre tid til andre opgaver uden at det vil koste ham en formue er jeg sikker på, at han vil foretage en sådan investering. Til gengæld tror jeg, at det er de færreste virksomheder, der investerer i flere frankeringsmaskiner. En enkelt frankeringsmaskine er som regel rigeligt.\nDette indlæg blev udgivet i Ikke kategoriseret den 27. december 2013 af foto lars.\n← Medbring din gavmilde storesøster med til selvforkælelse med rejser til Island Hvad med nogle spritnye rullegardiner? →


Moralsk panik | Modkraft\n10. maj 2007 - 23:34\nDebatten om Asmaa Abdol-Hamids kandidatur for Enhedslisten er blot en i rækken af panikker over politikere med en eller anden form for indvandrerbaggrund.\nVed Mona Sheik fra Radikale Venstre var også religion, dvs. islam, anledningen, mens SF’s Kamal Kureshi blev kritiseret for at lufte sin kultur for meget, da ham mødte op hos dronningen i Shalwar Kamesh, det pakistanske svar på både jakkesættet og spadseredragten.\nHvad enten det er ’religion’ eller ’kultur’, som gør politikere med indvandrerbaggrund suspekte, er det ofte kvinder, som det er gået hårdest ud over.\nNyt er det imidlertid at en del af panikken denne gang kommer fra folk på venstrefløjen. Kritikken går i to retninger: Enhedslisten slækker på feminismen og på religionskritikken. Som moralske panikker ofte har det med at gøre, sætter også denne panik fokus på nogle steder, hvor der i forvejen er problemer.\nTrods panikkens tilsyneladende anledning er knudepunkterne i diskussionen snarere, hvor det venstreorienterede projekt står i dag i to centrale spørgsmål: Hvordan håndtere både kampen for det feministiske projekt og kampen mod racisme?\nOg hvordan forholder venstrefløjen sig til den megen tale om ’religion’?\nFra Søren Krarup til venstrefløjskritik af religion\nDet hele startede med at Søren Krarup fra Dansk Folkeparti sammenlignede det tørklæde som en, på det tidspunkt, potentiel kandidat for venstrefløjspartiet Enhedslisten bar, med nazi-symboler.\nSnart efter bredte diskussionen om tørklæder, når de bæres af kvindelige muslimer eller af folk, der identificeres som sådanne, sig fra højrefløj til venstrefløj. I og mellem Enhedslisten og andre venstrefløjspartier, i den feministiske bevægelse, i debatten på Modkraft, og i kommercielle medier tonede også venstreorienterede feminister frem i diskussion med og mod hinanden.\nIndvendingerne mod en tørklædebærende, erklæret religiøs venstrefløjskandidat falder i groft sagt i to udgaver.\nDen ene hovedindvending indskriver sig i socialisme og/eller marxisme.\nHer anføres det, at Enhedslisten ved at opstille en tørklædebærende kvinde, giver afkald på religionskritikken. Man allierer sig med den religiøse reaktion ved at opstille en åbent erklæret religiøs kandidat, anføres det.\nReligion forstås som udgangspunkt som reaktionært og Marx’s citatet, hvor religion er opium for folket, bruges ofte.\nDen anden hovedindvending indskriver sig primært i feminisme. Her anføres det at tørklædet er kvindeundertrykkende, og at Enhedslisten ved at opstille en kvinde, der bærer det, er med til at legitimere undertrykkelse af kvinder.\nMange af kommentarerne i debatten trækker på begge typer argumenter, lige som der også er varianter. En af de varianter, der trækker på begge typer indvendinger er f.eks. dem, hvor det ses som mere problematisk, når en kvinde bærer tørklæde af religiøse årsager, end hvis hun gjorde det på grund af tradition, vane eller kultur.\nDebatten sætter fokus på flere overordnede problemer, såvel som muligheder, i venstrefløjens strategier i fht. fænomenet religion, der i stigende grad er trådt frem i det politiske felt gennem de sidste små 20 år.\nDet sker vel at mærke efter, at mange, både på højre- som venstrefløj, havde spået at religion var et overstået stadium, overtrumfet af videnskab og samfundsmæssig sekularisering.\nMens det tager ca. 10 sekunder at sige »Tørklædet er undertrykkende« og »Religion er folkets opium«, tager det betydeligt længere tid at stille spørgsmål til logikken bag disse udsagn.\nMen det er hvad sigtet er med denne tekst.\nJeg vil formulere de spørgsmål, der blandt andet er på spil, på følgende måde:\n- Hvad er det der bringer fænomener som ’tørklædet’ frem på den politiske dagsorden?\n- Hvad trækker venstrefløjsdebattører på, når de diskuterer religion?\nHvad er det f.eks. for en analyse af religion og kamp om religions status i religionskritikken, som vi kan finde hos forfatteren til opiums-citatet? Kan attenhundredetallets kampe om religions status i social kritik f.eks. perspektivere den status religion tillægges i dag i forskellige udgaver af venstreorienteret politik og analyse?\nMine optikker: hvor jeg taler fra og hvordan\nBegrebet »venstreorienteret« kan være en upræcis størrelse. Jeg tager i denne tekst derfor udgangspunkt i en minimumsdefinition af, hvad venstreorienteret betyder, nemlig at man som udgangspunkt søger at arbejde mod og opbygge alternativer til såvel kapitalisme og racisme som sexisme og heterosexisme.\nDet er også i lyset af denne minimumsdefinition, at jeg selv vil definere mig som venstreorienteret, og det er i dette spændingsfelt, jeg forstår mit eget aktivistiske arbejde med ikke mindst radikal lesbisk og feministisk politik.\nI denne tekst trækker jeg, foruden på diverse politiske analyser og diskussioner, også på min egen forskning i viden, uddannelse og religion.\nJeg beskæftiger for tiden med et ph.d-projekt, der søger at kaste lys over, hvordan religion kan forstås som en social kategori, hvordan dette hænger sammen med hvordan, der konstrueres viden om religion, og hvad der sker med forskellige kategorier knyttet til fænomenet ’religion’, når scenen ikke er en religiøs institution, men f.eks. uddannelsessystemet og en skole.\nDenne forskning er primært beskrivende og analytisk, og den søger ikke at docere,, hvad man bør eller ikke bør gøre i skolen. Den er heller ikke specifikt rettet mod at udvikle venstrefløjstrategier.\nMen selvfølgelig kan forskning tolkes, også min, og bruges til at udvikle såvel pædagogiske tiltag og strategier som politiske strategier og diskussioner af disse.\nI den grad jeg trækker på min egen forsknings analyser, er jeg altså her min egen forsknings fortolker. Jeg tolker den ind i en politisk analytisk diskussion inspireret af, hvad der praktisk foregår i diverse venstrefløjsfora for tiden. Dette dog uden at jeg her vil tage stilling til og forholde mig til f.eks. hvilke konkrete kandidater hvilke partier skal vælge, altså hvordan de enkelte venstrefløjsorganiseringer konkret organiserer deres arbejde.\nHvor dette inddrages tjener det primært som eksempler på mere overordnede pointer.\nHvad denne tekst forsøger, er at diskutere hvordan man kan forstå de kampe om tilgange til forholdet mellem religion og politik som også de diskussioner, der er i gang i og omkring Enhedslisten afspejler. Og hvilken rolle f.eks. regulering af kvindekroppen særligt spiller i denne forbindelse.\nFra moralsk panik til Clash of Civilization-skema\nMoralske panikker (f.eks. Jenkins 1998) er en ofte set måde at kæmpe om, hvad man gør med samfundet. Omdrejningspunktet for en moralsk panik kan være børns manglende læsefærdigheder, nyreligiøse bevægelser, dyresex eller kommunistisk infiltration, som vi så det i f.eks. McCarthy-tiden.\nMoralske panikker er kendetegnet ved at de overfører samfundets kampe til et bestemt fænomen - meget ofte et fænomen, der kan personificeres.\nSiden murens fald har en af de mest potente moralske panikker kredset om noget, som kaldes ’muslimen’. ’Muslimen’ udgøres af en række forbundne figurer, hvor betegnelser som ’indvandrer’, ’tosproget’, ’muslim’, ’islamist/fundamentalist/traditionalist’ og ’terrorist’ ofte bruges synonymt og i forlængelse af hinanden.\nDette skal ikke forstås så firkantet, som at det er udbredt blandt skolelærere at kalde en elev for både ’tosproget’ og ’terrorist’. Snarere er der tale om en hel række udsagn, der står i forbindelse med hinanden, som når f.eks. ’tosproget’ og ’muslim’ bruges som synonyme betegnelser om en bestemt gruppe elever i skolen, nemlig den gruppe elever, der selv kommer fra eller har forældre eller lignende, der kommer fra lande, der identificeres med ’islam’.\nNår ’muslim’ og ’islamist/fundamentalist/traditionalist’ identificeres med hinanden af både venstre- og højrefløjsdebattører, som man blandt andet kan se det i debatten på Modkraft, og når ’muslim’ og ’terrorist’ bliver det i megen mediediskurs og i mange argumentationer for ”war against terror”.\nAt der etableres identifikation mellem ’tosproget’, ’muslimsk’ eller ’indvandrer-elev’ og ’terrorist’ /’terror-sympatisør’ er nedenstående et eksempel på.\n11. september 2001 befandt jeg mig på en folkeskole, hvor en gruppe lærere ville udvikle en religionsundervisning, der fremstillede et ligeværdigt forhold mellem religioner, ikke mindst kristendom og islam, og som kunne medvirke til at nedbryde skellet mellem ’os’ og ’de andre’.\nDa jeg kom tilbage dagen efter, var helvede løs.\n’De palæstinensiske børn’ havde, mente nogle lærere, festet hele natten, og blandt lærerne i udviklingsgruppen lød det, at nu måtte der trækkes en grænse, for her i vores demokrati går vi ikke ind for den slags.\nDet fremgik ikke klart hvor vidt ’den slags’ var selve angrebet eller festivitasen, men tydelig var sondringen mellem ’de danske børn, der kom og var kede af det’ – og ’de andre’ – ikke kun den angiveligt festende palæstinensiske yngel.\nJeg fandt aldrig ud af hvem, der evt. havde festet om natten. Det tror jeg heller ikke lærerne i udviklingsgruppen gjorde. I hvert fald gled spørgsmålet ud af snakken i løbet af de næste par uger.\nBillederne af dansende palæstinensiske kvinder, der 11. september var blevet vist på TV verden over, viste sig, sagde rygtet, at stamme fra en helt anden lejlighed, og dette fyldte op i stedet for natlige palæstinensiske festligheder blandt skolens elever (Buchardt 2005, 2007).\nSå vidt så godt, men hvad eksemplet peger på, er hvor virksom en kategori ’muslim’ er blevet – som modstilling til ’kristen/dansk/vestlig demokrat’.\nEt spøgelse er altså gået gennem verden efter murens fald: det muslimske spøgelse. Det har så at sige erstattet østblokken som hovedmodsætning til det frie – læs kapitalistiske – ’vesten’ - og i kraft heraf etableret en sammensmeltning, hvor betegnelser som ’vesten’, ’kristne værdier’ og ’demokrati’ bruges synonymt.\nDet må her medtænkes, at det betegner en verden, hvor den globale kapitalisme forekommer at være uden modsigelse som organiseringsprincip for økonomien. Når betegnelser som ’vesten’ og ’vestlig civilisation’ identificeres med ’demokrati’ og ’kristne værdier’ hører en forestilling om ’markedskræfternes frie spil’ med.\nDet er således også tale om en forestilling, der er forbundet med konsensus omkring kapitalistisk produktionsmåde.\nVi kan se dette skema gennemspillet i f.eks. Huntingtons Clash of Civilization-analyse, hvor den vestlige, kristne civilisation ses som i kamp med andre civilisationstyper, ikke mindst den muslimske (Huntington 1996).\nHer fremstilles ’religion’ som sammenfaldende med ’etnicitet’ og sammenknyttes med begrebet om civilisationer, der er essentielt adskilt fra hinanden.\nVi kan også genfinde det i Bush administrationens argumentationer for invasionerne i Afghanistan og Irak.\nVigtigst er imidlertid at lægge mærke til, at i dette skema, hvilken social praksis det end udspiller sig i, så figurerer ’kristendom’ primært som ’værdi’. Ikke som f.eks. praksis i religiøse institutioner eller som daglig rituel praksis.\nVærdi er et besynderligt ord. Oprindeligt var det knyttet til den spæde kapitalistiske vareproduktion og den hertil relaterede økonomiske teori (»værdisættelse«, om værdibegrebets opkomst, se f.eks. Kemp 2000, Widmann 2001), men i dag ser det ud til at dukke op alle steder, hvor der før stod ’ideologi’ – og en hel del andre steder tillige.\nNår ordet ’værdi’ bruges, ikke mindst når det er knyttet sammen med talen om ’det religiøse’, er logikken som oftest, at religion besidder nogle værdier. Det vil i praksis sige egenskaber, og disse egenskaber anses så for at strømme fra ’religionens kerne’ og direkte ud i verden derfra.\nSkemaet kan dukke op i form af forsvar for ’det danske’ versus ’det muslimske’, hvor muslimer menes at have mere pligt end andre til at bekende sig til demokratiet, og hvor der ofte argumenteres med, at når der har været demokrati i USA og Europa længere end ’udenfor’, så hænger det sammen med ’de kristne værdier’.\nHvad denne type argumentation og logik sjældent forholder sig til er, at mens Europa indførte repræsentativt demokrati i den hjemlige sfære, så var der på ingen måde demokrati i de europæiske kolonier i f.eks. Asien og Afrika.\nGlemt er også, at ideen om demo-krati - folket som hersker - kommer fra de antikke før-kristne græske bystater. Her gjaldt det for øvrigt kun for voksne frie mænd, ikke for kvinder og slaver, men det er en anden historie.\nPointen er nemlig her, at talen om en særlig forbindelse mellem kristendom og demokrati af mange grunde, blandt andet disse, er ahistorisk. Men det ændrer ikke ved, at det i megen tale i dag er et ofte gentaget og særdeles virkningsfuldt mantra.\nClash of Civilization-skemaet i dets mange udgaver rummer dermed også en særlig måde at tale om hvad ’religion’ er, nemlig at religion primært er ’værdier’, og at bestemte religioner rummer bestemte værdier, dvs. bestemte egenskaber.\nDisse egenskaber anses for at være dét, der genererer eller skaber praksis, f.eks. hvordan man handler i samfundet. Et menneske, der på en eller anden måde har en relation til en bestemt religiøs referenceramme, anses for at være lig med denne ’religion’ og dermed lig med de egenskaber, der knyttes til den.\nLogikken er altså at ’religion’ skaber mennesket.\nDet er vigtigt at være opmærksom på, at det ikke som udgangspunkt er en samfundsvidenskabelig og religionsvidenskabelig måde at forstå religion på, selvom der kan findes eksempler på en sådan tænkning om religion på det videnskabelige felt også.\nSnarere er der tale om en slags populær-teologi, men frem for alt må man anskue denne måde at forstå religion på som en politikform, som ved at fremhæve bestemte identiteter (nogle positivt – andre negativt) producerer bestemte politiske projekter og bestemte sociale kategorier.\nReligion er her værdi, essens og identitet.\nVi kan finde logikken i de religiøst-politiske bevægelser på det kristne og islamiske højre.\nVi kan finde den i neo-konservatismen, ikke mindst i den neo-konservative uddannelses- og videnstænkning. F.eks. hos Harold Bloom og hans ide om en vestlig kanon, en af Haarders store inspirationskilder allerede i 1980’erne.\nVi kan finde den i talen om danske, kristne værdier, både hos Integrationsministeriet og hos højrefløjspartierne og højrefløjsdebattører, og vi kan som sagt finde den i Bush-administrationens argumentation for invasioner og ’war against terror’.\nVi kan med andre ord finde den hos mange andre end Dansk Folkeparti og Den Danske Forening.\nNogle gange kan vi også finde den på venstrefløjen. Et eksempel på dette er, når f.eks. Bente Hansen i en Deadline-diskussion med Enhedslistens Pernille Rosenkrantz-Theil (Deadline torsdag den 26. april 2007) anfører at »Tørklædet er objektivt set et symbol på ulighed mellem mænd og kvinder«.\nModsat korset, som er for både mænd og kvinder.\nHer tales der altså om religiøse symboler som noget, hvis betydning kan fixeres - at religiøse symboler kan udtrykke noget bestemt og afgrænset i sig selv. Her noget skidt – modsat kristendom, men det kunne for så vidt være omvendt, skønt det er sjældent.\nHvad eksemplet peger på, er nemlig ikke bare den hierarkisering, som fremstiller nogle religioner som mere skadelige end andre, og nogle religioner som mere åbne for frigørelsesprojekter end andre, men hvad det overhovedet er for en måde at forholde sig til religion på, som også praktiseres i megen venstrefløjstale.\nReligionskritik som »kritik af himlen« eller »kritik af jorden« – et modbillede\nFænomenet religion er altså ikke forsvundet. Modsat hvad mange spåede efter gennembruddet af strategier til sekularisering af staten - med den borgerlige revolution i Frankrig, kemalismen i Tyrkiet og den sovjetiske samfundsmodel som nogle af de vel mest radikale eksempler.\nTværtimod ser det ud til, at det vi kalder ’religion’ har fundet nye former og har fået nyt liv udenfor de klassiske arenaer, så som de religiøse eksperters institutioner og menneskers bøns- og fordybelsespraksis.\nReligion produceres altså flittigt mange andre steder end i kirkerne, templerne, moskeerne, yogacentrene og i aftenbøn, fredagsbøn og meditation.\nEt af de steder, hvor dette viser sig, er i politisk debat; ikke mindst debat om interventionskrige og ’integration’.\nMen også i uddannelsespolitikken og i uddannelsessystemets praksis, stikker kategorien ’religion’ i stigende grad hovedet frem. Som en identitetspolitik, der reaktualiserer ’religion’ som en legitim grænsedragning i politik og i social praksis og som en geopolitik, der handler om hvem der har ret til at være hvor og hvordan.\nDer findes som sagt både positive og negative udgaver af denne »Clash of Civilizations«-tale om religion, og her er hovedtendensen at det positive oftest knyttes til det kristne/danske/vestlige og det negative oftest til islam/ikke-hvide/mellemøsten og omegn.\nVæsentligt er det, at denne tale også nogle gange får form af religionskritik.\nHer rettes den ofte mod bestemte religioner, særligt islam. Der er så tale om en religionskritik, der retter sig mere mod nogle religioner end andre – og som altså anser nogle religioner for at være værre end andre.\nBåde de religionskritiske strategier, der differentier mellem religioner og de, der ikke gør, har nemlig, er det min påstand, ligesom de ’religionspositive’, en tendens til at indeholde en antagelse om, at en religion anses for at besidde en kerne i sig selv.\nOg dette er ikke i sig selv et nyt fænomen, men noget som også var på spil i f.eks. de tyske områder i attenhundrede tallet. Også her var datidens venstrefløj involveret i diskussionen.\nDet er med andre ord ikke første gang, at venstrefløjsteoretikere og -praktikere må forholde sig til, hvordan kritik af religion kan udformes.\nI attenhundredetallets Tyskland gik den moralske panik ikke på ’muslimen’, men på ’jøden’. Her var der en tendens til at ’jøden’ ansås for lidt mere patologisk knyttet til sin religion end ’den kristne’.\nOg også her diskuterede religionskritikere hvordan man kunne formulere en religionskritik. Her var det senere venstrefløjsikon Karl Marx’ indgang til diskussionen, hvordan man kan udforme en religionskritik uden at denne religionskritik selv bliver religiøs.\nDet er fra tekster skrevet i denne sammenhæng, at det berømte og temmelig skamredne Marx-citat stammer: »det [religion] er opium for folket« (Marx 1844). Et citat, der mere end noget andet er kommet til at repræsentere, hvad en venstreorienteret tilgang til religion er, men som ikke desto mindre ikke er ganske repræsentativt for Marx’ sigte med og tilgang til kritik af religion.\nEt lidt længere uddrag af teksten lyder:\n»Den religiøs elendighed er både udtryk for virkelig elendighed og en protest mod virkelig elendighed. Religion er den trængte skabnings suk, hjertet i en hjerteløs verden, ånden i en åndløs tilstand. Det er opium for folket.« (K. Marx: »Til kritik af den hegelske retsfilosofi«, 1844, min oversættelse)\nHvis man for eksperimentet skyld forestiller sig at det var sætningen »[religion er] hjertet i en hjerteløs verden«, der havde repræsenteret Marx’ religionskritik, ville der unægteligt have tegnet et lidt andet billede af Marx’ analyse.\nPointen er, at opiums-citatet, når det står for sig selv, er lige så lidt repræsentativt for Marx’s tilgang til fænomenet religion, som hjerte-citatet løsrevet fra sin tekstlige sammenhæng, ville have været det.\nGår man en anelse højere op i teksten, kan man finde en pointe, som er langt mere vidtrækkende og mere teoretisk repræsentativt for logikken i Marx’ tekst, nemlig:\n»Mennesket skaber religionen – Religionen skaber ikke mennesket.« (samme, min oversættelse)\nKarl Marx var i sin tilgang til religion ikke bare oppe mod f.eks. kirke og teologi, men også mod hvad man kan kalde borgerlig religionskritik.\nHans pointer er i denne forbindelse at borgerlig religionskritik tillægger religion et liv i sig selv og en kerne i sig selv. En essens.\nEn sådan religionskritik bliver selv til mysticisme, og, anfører Marx i sine indvendinger mod religionskritikeren, den (ligeledes) materialistiske filosof Feuerbach, den opløser ’det religiøse’ i det menneskelige væsen.\nHer anfører Marx, at »det menneskelige væsen [ikke] er et abstraktum, det enkelte individ iboende«. (K. Marx: »Teser om Feuerbach«, 1845)\nMennesket må derimod forstås ud fra samfundslivet og samfundslivet er »væsentligt praktisk«. Mennesket må med andre ord forstås ud fra praksis.\nHvor materialisten Feuerbach slutter fra ide til praksis, fastholder materialisten Marx i sin diskussion mod Feuerbach netop praksis.\nDerfor må kritikken vendes fra ’religionens væsen’; fra »kritik af himlen« til en »kritik af jorden«: ».. religionskritik i retskritikken, teologikritik i politik-kritik«. (K. Marx: »Til kritik af den hegelske retsfilosofi«, 1844)\nHos Marx er der altså tale om en kritik af religionskritik, nemlig af den religionskritik, der tillægger religion selvstændigt liv i stedet for at iagttage religion som potent eksempel på samfundsmæssig praksis og struktur.\nHvor f.eks. Sovjet-leninismen ikke mindst i Stalin perioden, store dele af anarkismen og især borgerlig religionskritik, som den ses hos Feuerbach, ser religion som et onde i sig selv, fastholder Marx’ tekster religion som praksis. I stat og samfund, i det sociale.\nNu er det jo ikke sig selv et argument for en analyses styrke eller for at den til evig tid skal stå ’til troende,’ at den har Marx som afsender.\nMin pointe er snarere, at når religionskritik hos Marx ses som en del af en social kritik, og at Marx fastholder at denne kritik må etableres uden om ’religionens væsen’, så udgør det et interessant modbillede til også en god del venstrefløjstale i dag, hvor religion har det med at blive gjort til at et selvstændigt onde og dermed tillægges et væsen i sig selv.\nDette sker mange steder. Som når det anses for at være mere problematisk at markere køn med et tørklæde end med en kjole.\nPå Modkrafts debat fremfører debattører f.eks. at det er værre, hvis tørklædet bæres af religiøse årsager end hvis det bæres en ren vane.\nPatriarkatet anses altså for værre, hvis det er knyttet til religion end til almindelig sekulær sexisme.\n’Skolen’ og ’kvinden’ som moralske panikkers holdeplads\nTo steder, hvor denne måde at omgås med ’religion’ på viser sig tydeligt, er i uddannelsessystemets praksis og i forskellige former for feminisme.\nNår jeg som uddannelsesforsker har lavet observationer i klasserum i folkeskolen, har jeg ofte haft lejlighed til at iagttage, at nogle elever anses for at være mere identiske med en religion end andre.\nDet drejer sig særligt om elever, der har eller af lærerne forventes at have en relation til islam, f.eks. på grund af at deres forældre er indvandret fra Mellemøsten eller andre lande, som identificeres med islam.\nForventningerne kommer groft sagt til udtryk i to udgaver.\nDels i en religionskritisk udgave, hvor denne bestemte gruppe elever forventes at have meninger/holdninger til bestemte fænomener, der i offentlig debat knyttes til ’islam’, som f.eks. tørklædet.\nDels i en multikulturalistisk udgave, hvor denne bestemte gruppe elever forventes at kunne redegøre for bestemte praktikker knyttet til ’islam’, f.eks. faste/ramadan eller fredagsbøn. De forventes med andre ord at praktisere sådanne ritualer og at identificere sig med dem (Buchardt 2005, 2007).\nSelv om sådanne spørgsmål fra lærerside kan være stillet i den bedste mening, f.eks. at få en elev på banen med noget, læreren formoder, at eleven kan sige noget om, så kan sådanne formodninger og sådanne måder at spørge på ikke ses ude af sammenhæng med den opblussende fokusering på religion som en kategori, hvor religion fungerer som differentieringspraksis.\nHer er ’religion’ ofte er sammenvævet med ’kultur’, og dette kompleks af ’religion’/’kultur’ ses som noget, det giver mening at bruge som årsagsforklaring. F.eks. som forklaring på, hvorfor bestemte personer gør det ene eller andet, eller hvad de kan forventes at gøre.\nNår elever i skolen, der har en anden baggrund end mange-generationsdansk, ofte benævnes som to ting, nemlig som ’tosprogede’ og som ’muslimer’, må også det ses i sammenhæng med at folkeskolen ofte er i mediernes søgelys i panikker, der netop relaterer til ’tosprogede’ og ”muslimer” (- en anden måde at sige ’indvandrer’ på).\nDet drejer sig om panikker over sprog, bad og badeforhæng, mad, lejrskoler, hovedbeklædning og fritagelse fra skolefaget Kristendomskundskab og om dette fags navn.\nHvad man skal være opmærksom på er altså, at religion i stigende grad er en kategori, der produceres i og omkring en institution som skolen; og ikke nødvendigvis af religiøse elever og deres forældre, men i høj grad af det politiske felt, medierne og af skoleinstitutionernes praksis.\nEt andet sted, hvor Clash of Civilization-produktionen omkring ’religion’/’kultur’ slår kraftigt ud, er i talen om og forargelsen over hvad hvem gør med kvindekroppen.\nFeministiske analyser har ofte påpeget at regulering af kvindekroppen - hvad enkelte kvinder må gøre og ikke gøre med deres krop - er central for, hvordan dét, der i feminismen benævnes som patriarkatet og patriarkalske strukturer, fungerer.\nProblematiseringen af kvindekroppen kommer ikke mindst til udtryk i forhold til tøj og berøring.\nKvinder har enten for meget eller for lidt tøj på eller det forkerte tøj på. For bare maver eller for meget om hovedet. Eller for lidt. Kvinder rører for meget eller for lidt ved mænd eller gør det på forkerte måder. Eller de rører ved andre kvinder på de forkerte måder. Såvel manglende håndtryk til mænd som lesbianisme er eksempler på dette.\nNår kvinden og kvindekroppen, ikke mindst ’den muslimske kvinde’, bliver genstand for moralsk panik og feministisk panik, udfolder der sig ofte feministisk tale fra meget overraskende steder. Eksempelvis fra politikere fra det yderste højre, som medieforskeren Rikke Andreassen har påpeget.\nOg ’kvinden’ indgår ligeledes i legitimationsfortællinger for krigsoperationer. Interventionen i Afghanistan er her et skoleeksempel. Men også i forbindelse med angrebet på Irak foråret 2003, er omsorgen for ’den muslimske kvinde’ på banen.\nDen primære legitimationsforklaring var jo som bekendt de våben, der aldrig blev fundet. Dertil demokratiet og menneskerettighederne.\nFølger man skriverierne i danske aviser mod interventionens officielle slutning og i ugerne efter, begynder ’kvinden’ imidlertid at dukke op, og erstatte de manglende kemiske våben.\nLedere og kommentarer fokuserer nu på ’kvinders rettigheder’ og ’kvindens befrielse fra sløret’. Ikke blot Irak, men hele Mellemøsten må demokratiseres, og her står kvinders rettigheder centralt, hedder det (Buchardt 2003).\nOgså i feministisk tale, der må betragtes som nærmere bevægelsen selv, kan man finde logikken udfoldet.\nI Den Store Danske Encyclopædis artikel om kvindebevægelsen, forfattet af Drude Dahlerup, der selv er gammel rødstrømpe, er det eneste billede, der er nyere end 1976, et billede af en tilsløret afghansk kvinde.\nHun taler med let bøjet hoved ud gennem stofgitteret i sin burqa, mens EU-kommisær Emma Bonino medfølende hører på. Den perfekt ligestillede hvide kvinde, bruger nu sit overskud på sin stakkels underudviklede søster. Selv har hun ikke mere at kæmpe for, kampen er flyttet til Kabul (Buchardt 2003).\n’Muslimske kvinder’s rettigheder og hvad ’muslimske kvinder’ gør med deres krop, er altså et centralt sted for de nye former for identitets- og geopolitik, hvor religion som værdi, egenskab og civilisation står centralt.\nDet patriarkalske placeres primært i et islamo-arabisk univers (et særligt muslimsk patriarkat, Edemo 2004), og denne form for feministisk tale følger således skemaet, hvor religion, her en bestemt religion, har egenskaber, der i sig selv kan generere praksis.\nFeministisk kritik af talen om ’den muslimske kvinde’\nDet er vigtigt at være opmærksom på, at feministisk tale, som man kan høre den fra Bush-administrationen og Integrationsministeriet og så fra bevægelserne selv, selvfølgelig ikke er det samme.\nMen, kan man spørge, hvornår kommer de feministiske bevægelser til selv at tale og arbejde ud fra en Clash of Civilization-logik, og hvilke konsekvenser får det for det venstreorienterede projekt, - for feminismen?\nForskellige typer feminismes brug af ’den etniske/kulturelle/religiøse anden’ er i de senere år i Skandinavien på forskellig vis blevet problematiseret af en række feminister (foruden undertegnede (Buchardt 2002, 2003) f.eks. Zennaro 2002, Khankan 2002, Myong Petersen 2002, Edemo 2004, Andreassen 2005a,b).\nOgså fra ikke-hvide feminister, f.eks. Nighat Said Khan, der er en af veteranerne i kampen mod det USA-støttede fascistisk-islamistiske diktatur i Pakistan i 1980’erne, og andre pakistanske feminister, lyder der kritik af nogle vestlige feminismers og feministers måde at sætte international solidaritet på dagsordenen på (se f.eks. interview med bl.a. Said Khan, Buchardt 2001).\nVestlig feminisme skal passe på, at den ikke glemmer, at patriarkatet er internationalt, og den skal passe på med at isolere kampen mod patriarkatet til noget, der kun har at gøre med islam, hedder det.\nLigeledes lyder der kritik af, hvordan bestemte former for feministisk tale har en tendens til at opgøre islam i ganske bestemte fænomener.\nDet sker, når vestlig feminisme ukritisk overtager panikken om ’tørklædet’ og ’tvangsægteskabet’, og på denne konto sætter parentes om kampen mod den regulering af kvindekroppen, som foregår også i Danmark og USA, og ikke alene i Pakistan, Afghanistan og Iran. Det være sig på lovgivningsniveau og i social praksis.\nTørklædet er altså i dag, hvad haremmet som figur var i f.eks. attenhundredetallet, og denne måde at kigge på tingene på er, dengang som nu, tæt knyttet til dét, som man udenfor Europa stadig godt tør kalde imperialisme (Hammami & Rieker 1988).\nF.eks. er Said Khans pointe, at kampen må rettes mod neokonservatisme, hvad enten den tager religiøse eller religionskritiske gevandter på, og at vestlig feminisme i det mindste må huske at problematisere, hvilken rolle ’vesten’ spillede i frembringelsen af de islamistiske bevægelser og regimer.\nDet feministiske landskab i Asiens såkaldt ’muslimske lande’ og blandt folk med asiatisk baggrund og relation til islam andre steder i verden, er i sig selv et modbillede til diskussionen på den danske venstrefløj, hvor f.eks. Asmaa Abdol-Hamid til tider fremstilles som ’islamisk fanatiker’, mens f.eks. den afghanske menneske- og kvinderettighedsforkæmper Malalai Joya fremstilles som den gode asiatiske feminist (se Riazi 2007).\nMens Said Khan taler fra et feministisk og antiimperialistiske udgangspunkt – så taler andre, f.eks. nogle afghanske revolutionære feminister fra et både muslimsk og maoistisk.\nDen afghanske revolutionære feministiske organisering Revolutionary Association of the Women of Afghanistan (RAWA), er et eksempel på en organisering, hvor både troende muslimer, ufromme muslimer og erklærede ateister, er organiseret sammen under såvel anti-fundamentalistiske som anti-imperialistiske paroler.\nNogle asiatiske feminister er altså troende muslimer under en eller anden form, med og uden tørklæde, nogle er det ikke, og andre igen erklærer, at de påtager sig kategorien ’muslim’ på grund at det racistiske korstog, der rettes mod ’muslimer’ – helt parallelt med da f.eks. Gay Liberation i 1970érne gjorde skældsordet ’bøsse’ til et udgangspunkt for kamp for både rettigheder og plads.\nDen canadisk-indisk-trinidadske sociolog Sherene Razack er et eksempel på en feminist, der har påtaget sig kategorien ’muslim’, som hun egentlig havde et distanceret forhold til, på grund af den marginalisering, som hun ser effektueret særligt efter 11. september.\nHos hende kan man finde en analyse af den norske debat om ’tvangsægteskaber’. Af hvilke raceorienterede (racistiske) identiteter omkring modstillingen ’stakkels muslimsk kvinde’/’farlig muslimsk mand’ vs. ’civiliseret europæer’, der her produceres i kvindefrigørelsens navn (Razack 2004b).\nDer foreligger altså en feministisk kritik af, hvad der kan ske med feminismen som internationalt projekt, hvis patriarkatet isoleres til Kabul og Islam.\nDenne kritik kommer også fra aktivister, der med stor fare for eget liv, har gået i både spalterne og på gaden for at bekæmpe den krig mod kvinder, som f.eks. det USA-støttede pakistanske diktatur førte.\nOg der foregår faktisk en feministisk praksis, hvor f.eks. en relation til islam ikke er i modsætning til hverken feminisme eller forskellige udgaver af marxisme.\nDer er således ikke nødvendigvis en modsætning mellem på den ene side at kæmpe mod love, indført af højreradikale eller højrepopulistister, f.eks. islamistiske, der begrænser kvinders rum, og på den anden side at forholde sig kritisk til den rolle f.eks. ’tørklædet’ kommer til at spille i mere eller mindre feministisk tale i ’vesten’, herunder i Danmark.\nVenstrefløjens tale og strategier; muligheder og faldgruber\nHvad man skal være opmærksom på er, at de fundamentalistiske, dvs. højreradikale og neokonservative strømninger både i islamiske og kristne klæder, herunder de nationalistiske, som vi ikke mindst ser i Danmark i disse år, er helt enige om, at religion er og bør være en legitim måde at drage grænser på. Altså at menneskelige individer kan opdeles og forklares ud fra ’religion’/’kultur’-kategorier. At ’religion’/’kultur’ i sig selv genererer værdier/egenskaber, og at religion dermed besidder en essens i sig selv, der siver ud og styrer social praksis.\nJeg vil i lyset heraf sige, at analysen af og kampen mod det neokonservative backlash over alt i verden kommer til at stå for svagt, hvis den producerer en lignende tilgang til religion.\nEt venstreorienteret projekt, der abonnerer på feminisme eller på en udgave af marxisme/socialisme, må lægge afstand til talen om. at ’religion’ har en selvstændig kraft og besidder værdi i sig selv.\nI stedet må ’religion’ forstås som social praksis, som er i brug som alt fra højreradikalisme og højrepopulisme til daglig ritual praksis, f.eks. meditation, brug af sten og bøn.\nDet kan bruges som venstreorienteret befrielsesprojekt. Man kan også lade være med at bruge det.\nMen frem for alt må ’religion’ anskues som samfundsmæssig praksis og som indfiltret i al mulig samfundsmæssig praksis – underordnet om man så mener at gud/guder findes eller ej.\nHvad man på venstrefløjen derfor blandt andet kan være kritisk opmærksom på, i egen tale og anden praksis, er, når det venstreorienterede projekt selv bruger religion som en legitim måde at drage grænser på.\nHvornår den neo-konservative Clash of Civilization-tale selv vinder indpas i projektet, men også når ’religion’/’kultur’ i den bedste mening optræder som lukkede størrelser i f.eks. multikulturalistisk tale.\nSelv om den religionspositive og kulturtolerante udgave er langt mindre udbredt, så findes den dog. Som når omskæring af kvinder - eller for den sags skyld brug af tørklæder - henføres til, at det er et spørgsmål om kultur og dermed fremstilles som noget uantasteligt. Til tider eksotisk.\nLigeledes kunne opmærksomheden rettes mod, hvornår venstreorienteret religionskritik tillægger religion essens, og dermed selv risikerer at arbejde i metafysiske forestillinger. Og hvornår venstrefløjstale slutter fra religion (som essens, fixeret størrelse og fast afgrænseligt ’værdisæt’) og til den enkelte persons egenskaber og (formodede) politiske praksis.\nDen aktuelle debat om Abdol-Hamid rummer talrige eksempler på dette.\nI debatten om Abdol-Hamids troværdighed som venstrefløjsrepræsentant har debattører, som i de foregående debatter, opereret med én-til-én-forhold mellem religiøst tilhørsforhold på den ene side og personlige egenskaber og politisk praksis på den anden.\nNår Abdol-Hamid kan være muslim og f.eks. stille op sammen med diverse islamiske grupperinger i forbindelse med Jyllandsposten-/karikatur-konflikten, så betyder det at hun formodentlig lyver, når hun siger, at hun går ind for fuld ligestilling af homo- og bisexuelle med heterosexuelle. Formoder man.\nMan forestiller sig altså,, at en relation til en religion (det drejer sig primært om dem, der argumenterer med socialisme/marxisme, men ikke kun) eller en relation til en bestemt religion (primært dem, der argumenterer med feminisme, men ikke kun) i sig selv vil generere en bestemt praksis.\nHer bruges bestemte islamiske gruppers tekster som eksempler på, hvad Abdol-Hamid formodes at stå for.\nOgså dette er set ofte før, altså at man regner direkte fra en islamisk organisations tekst eller fra f.eks. en korantekst – og så til hvad et konkret menneske med relation til islam må tænkes at mene og gøre.\nDet betvivles også at Abdol-Hamid kan være feminist. Tankevækkende er det, at for eksempel Malalai Joya, der jo fremhæves som Abdol-Hamids modsætning, da jeg under et interview med hende i Kabul, december 2005, spørger hende, om hun er feminist, svarer noget som en skrap radikal feminist godt kunne betegne som en meget underspillet minimumsdefinition:\n»If feminism means equal rights for men and women in society, then I am a feminist«, siger hun.\nDer stilles altså større krav til nogen end til andre. Større krav til Abdol-Hamid end til en rettighedsforkæmper, der er så tilpas langt væk, at det ikke gør så meget, om hun anskuer køn som en konstruktion eller er mere traditionelt rettighedsorienteret.\nNogle problematiseres altså mere end andre. Abdol-Hamid mere end Joya - og mere end resten af Enhedslisten. Nogen skal svare på flere spørgsmål end andre, og finde sig i at få gentaget spørgsmål talrige gange, som andre slet ikke stilles. Nogle mistænkes for noget mere end andre.\nDisse ’nogle’ er meget ofte muslimer under en eller anden form eller bliver af andre identificeret som sådanne. De kritiske venstrefløjsdebattørers attitude til Abdol-Hamid kan således ikke holdes adskilt fra den stigende problematisering af ’muslimen’. Og fra at det anses for legitimt at have helt særlige forventninger til disse ’muslimer’.\nDisse forventninger kan være glade og eksotiske, men dog som oftest foruroligede, når de da ikke ligefrem er hadske. Det fælles er, at forventningerne er særlige.\nEndelig dukker, hvad jeg vil kalde Middelalder-argumentet, op – både for og imod Abdol-Hamid.\nAbdol-Hamid har en middelalderlig religion, vil indføre middelalderlige tilstande. Eller også at det er middelalderligt at dømme en person, alene fordi at denne person bærer tørklæde. Tid og forældethed og hvem, der er ude af trit med moderniteten er altså en af de logikker diskussionen gøres op i.\nDet er tankevækkende, i og med at en sådan argumentation så ofte bruges mod både socialisme og feminisme.\nEndelig kunne man overveje i hvilken grad man selv inddrager værdibegrebet i sin retorik. Blot et spørgsmål til venstreorienterede, der bruger det: Hvad mener man egentlig, når man taler om ’værdier’?\nOverordnet er hvad jeg foreslår en dekonstruktion – en afklædning og afkodning af hvad kategorien ’religion’ betyder i dag, også på venstrefløjen.\nNår det er sagt, er det vigtigt at huske, at moralske panikker, hvis de genkendes som sådanne, jo godt kan pege på væsentlige temaer, hvor det gør ondt i politikken.\nHer handler det så ikke om at stille højere krav til nogen personer end til andre, men generelt at spørge til, om det politiske grundlag og om det politiske klima i ens parti eller organisering nu også er, som man kunne ønske sig på en række spørgsmål.\nHvordan står det generelt til med opfattelsen og politiseringen af køn og sexualitet i Enhedslisten – med at betragte dét, man gør med kønnet og med sexualiteten, som socialt konstrueret - og dermed noget der har politisk beskaffenhed og som kan laves om?\nOg hvordan står det til med anti-imperialismen? Kunne det tænkes, at der i et venstreorienteret parti som Enhedslisten var strømninger, der vælger at alliere sig med højreorienterede i den anti-imperialistiske kamp?\nOg hvad er det, der sker, når kristne socialister og ateistiske socialister havner på samme side af barrikaden i en problematisering af, for ikke at sige angreb på, en udvalgt religion?\nHar Enhedslistens folketingsgruppe opbakning i baglandet både i og udenfor Enhedslisten, når de kritiserer den religiøse oprustning i politikken – og her netop peger på, ikke bare religionsfrihed, men religionslighed; ligestilling af trossamfund og adskillelse af dem fra staten (og således: folkekirken ud af staten), som en politisk strategi mod denne oprustning?\nEller vil man hellere forbyde religion som i Albanien? Eller begynde at abonnere på kristendom som mere progressiv end andre religioner?\nEndelig er det vigtigt at huske, at mens meget af kritikken af vestlig feminismes optagethed af f.eks. ’tørklæder’ kommer fra folk, der har kæmpet mod højreradikale regimer i islamiske gevandter, så kommer en del af kritikken af dét, der opfattes som en venstrefløjspromovering af religion og kvindeundertrykkelse og som en venstrefløjsalliance med højrefløjskræfter i islam, faktisk også fra folk med lang og bitter erfaring med at bekæmpe det religiøse højre, ikke mindst i Iran.\nOg med lang og bitter erfaring for, hvad der kan ske, når venstreorienterede på den ene eller anden måde allierer sig med religiøse institutioner.\nKritikken kommer altså, bestemt ikke kun og heller ikke primært, men også fra ikke-hvide kvinder og mænd, der nok af mange på gaden identificeres som ’muslimer’ og bliver behandlet derefter.\nHvad debatten derfor også tyder på, er at disses erfaringer på ingen måde er indgået i venstrefløjens politikudvikling i en tid, hvor tørklædet som påbud bruges til at begrænse kvinder nogle steder på kloden, mens tørklædet andre steder som problematisering og (ser det ud til i disse dage) potentielt som forbud i offentlige institutioner, bruges til at begrænse kvinder med en relation til islam. Dvs. kvinder, der er indvandrere eller identificeres som det – eller kvinder, der betragtes som en art tyskerpiger, fordi de er konverteret til og muligvis også går i seng med fjenden – ’muslimen’.\nFor det er i virkeligheden i dette skisma, det væsentlige tema for diskussion ligger.\nHvordan bekæmpe den religiøsiserede højredrejning i alle dens former? Hvordan bekæmpe både den religiøst-politiske legitimerede undertrykkelse af kvinder og den religiøst-politiske legitimerede racisme?\nHvor om alting er, så peger debatten også på, hvad der sker, hvis frigørelsesprojekter konserveres og opfattes som statiske. Hvis hatten engang var et krav til kvinder, så må enhver form for hovedbeklædning altid pr. definition være det. Hvis det engang var en landvinding at få lov til at tage tøjet af, så vil det altid være det.\nHer er det vigtigt, at vi husker, at dét, vi strategisk identificerer som undertrykkelse og frigørelse, er ikke fixerede genstande, er ikke absolutte størrelser, men relaterer til tid, rum og aktuelle magtfordelinger.\nOg selv om noget ikke umiddelbart ligner hinanden, f.eks. brystoperationer og tørklæder, kan de sagtens trække på samme hammel - have samme funktion. Men det er vel ikke brystoperationen eller tørklædet i sig selv, der er problematisk, men de krav til hvad kvinder forventes at gøre med deres krop, og som både tørklædet, kjolen, de højhælede sko og brystoperationen indgår i, der er problemet?\nPorno bruges jo som bekendt både som frigørelsesprojekt og til beherskelse og udbytning af kvinder. Så enhver form for nøgenhed er vel ikke nødvendigvis frigørende? Eller enhver form for bekæmpelse af porno er det vel heller ikke? Hvorfor skulle enhver form for bekæmpelse af tørklædet så være det?\nJeg vil afslutte med et decideret politisk statement, alene af den grund at jeg af erfaring ved, at når man problematiserer, den måde islam indgår i diskussioner på, så bliver det meget tit tolket som om, man mener, at kvinder skal bære tørklæde, eller at man synes at regulering af kvinder har noget at gøre med ’kultur’ og derfor er noget, der ligesom er ’beyond politics’.\nAltså: at det bliver tolket som støtte til enten neokonservatisme - eller til neoliberalt farvet multikulturalisme, dét som nogle kritikere kalder kulturrelativisme.\nMit eget politiske udgangspunkt er, at Clash of Civilization-retorik både producerer racisme og spænder ben for det feministiske projekt.\nI denne sammenhæng spiller kategorien religion en enorm rolle, og opfatter man sig selv venstreorienteret, hvad jeg gør, må man besinde sig på, hvornår man puster nyt liv i religion, når man tror, at man søger at konfrontere dens indtog i politikken.\nNår dette er så vigtigt at forholde sig til, skyldes det ikke mindst, at det neokonservative backlash i religiøse og nationalistiske klæder i Danmark, USA, Iran, Pakistan og mange andre steder i verden netop er en af de store udfordringer for progressive kræfter at komme med modspil til. Ikke mindst når dette backlash udformer sig som krig mod ikke-hvide og krig mod kvinder.\nMen også at man her må være opmærksom på, at neokonservative strategier ikke står alene, men at ’den anden side af mønten’ er de neoliberale udgaver af multikulturalisme, der med udgangspunkt i individorienterede differentieringsstrategier, producerer og eksotiserer forskel – og i postmoderne klæder trækker ’religion/kultur’ som essens ind på banen igen.\nMeget tyder på at neokonservatisme og neoliberalisme i disse år går overraskende godt i spand sammen.\nVi kan se det i de måder indførelse af kanon og samtidig opprioritering af individorienterede arbejdsformer som øget evaluering og indførelse af test, samvirker i højreregeringens uddannelsespolitik.\nOg vi kan se det, når den multikulturelle spørgen/forventning og den religionskritiske spørgen/forventning til ’den muslimske elev’ i klasserummet, som beskrevet tidligere i denne tekst, slet ikke er så forskellige endda, selv om den ene forekommer venligere end den anden.\nUden at kunne komme med forkromede løsninger, vil jeg sige, at et venstreorienteret projekt i dag, foruden både at bekæmpe og komme med modspil til racisme og patriarkalsk struktur, også må indtænke, hvordan man bekæmper neokonservative strategier uden at glemme at konfrontere – eller ligefrem selv at trække på de neoliberale. Og at venstrefløjen i sin politikudvikling må være opmærksom på, at disse ofte både supplerer hinanden og er filtret sammen.\nAt fastholde spørgsmål om fordeling af magt og ressourcer og at fastholde udgangspunktet i social praksis, er ikke nok, men det er et sted at starte. Også når dagsordenen sættes som ’noget med kultur og religion’.\nDerudover håber jeg naturligvis, at Enhedslisten, og mange andre venstrefløjsorganiseringer, vil gøre meget mere for at for at skærpe den kønspolitiske profil, som det vist hedder nu om dage. Og den sexualpolitiske.\nKunne vi f.eks. ikke snart få Frank Aaen at se på folketingets talerstol i kjole?\nMette Buchardt er venstrefløjsaktivist i blandt andet Kvindehuset. Ph.d-stipendiat og inaktivt medlem af Folkekirken.\nTeksten er en bearbejdet udgave af et oplæg holdtfor Enhedslisten på Nørrebro den 2. maj 2007.\nAndreassen, R. 2005a: »’Det islamistiske kvindesyn står i skærende kontrast til vores kvindesyn’. Nyhedsmediernes konstruktioner og intersektioner af køn, race, integration og ligestilling fra 1970’erne til 2000’erne«, NordNytt,\ntemanummer om integration, vinter 2005/2006.\nAndreassen, R. 2005b: The Mass Media’s Construction of Gender, Race, Sexuality and Nationality. An analysis of the Danish News Media’s Communication about Visible Minorities from 1971-2004. Ph.d-afhandling, Department of History, University of Toronto.\nBuchardt, M. 2001: »Drømmen om ’den muslimske kvinde’«, PAN-Bladet, September 2001.(Interviews med Nighat Said Khan og Neelam Hussain).\nBuchardt, M. 2002: »’De andres’ kamp. Når feminismen udøver herredømme« (om bl.a. orientalistiske diskurser i feminismen), Skov, L. C. (ed.): De røde sko, Feminisme nu, København: Tiderne Skifter, pp.131-152.\nBuchardt, M. 2003: »Imperialistisk krig som ’den muslimske kvindes frelser’ - vestlige legitimationsfortællinger og deres konsekvenser for det feministiske projekt«, Kvinder, Køn & Forskning 3/2003\nBuchardt, M. 2005: »Identitetspolitik i skolen. Kan ’Religion’ og ’Kultur’ forstås som pædagogiske magtteknologier?«, Dansk pædagogisk Tidsskrift 5/2005, pp.10-17.\nBuchardt, M 2006: »’Store Forventninger’ - Konstruktion af identitet i multikulturalistisk religionsundervisning«, P. B. Andersen et al (eds.): Religion, skole og kulturel integration i Danmark og Sverige, særnummer af Chaos, Dansk-Norsk Tidsskrift for Religionshistoriske Studier, København: Museum Tusculanum, pp.263-291.\nBuchardt, M 2007: »Teachers - and knowledge and identity technologies around ‘religion’. Discursive and other social practices in the classroom«, Bakker, C. & Heimbrock, H.G. (eds.): Researching RE Teachers, RE teachers as researchers, vol. III: Religious Diversity and Education in Europe, Waxmann Verlag: Münster/Berlin/New York.\nEdemo, G. 2004: »Vita feminister med hedern i behåll«, Edemo, G. og Westerlund, U. (eds.): Femkamp. Bang om nordisk feminism, København: PP Forlag, pp. 276-297.\nJenkins, P. 1998: Moral Panic, Changing the Concepts of the Child Molester in Modern America, New Haven: Yale University Press.\nHammami, R. & Rieker, M.1988: Feminist Orientalism and Orientalist Marxism, New Left Review 170, July/August 1988. (se også: Mai Ghoussoub: A reply to Hammami and Rieker, New Left Review 170, July/August 1988.)\nHuntington, S. 1996/2006: Civilisationernes sammenstød. Mod en ny verdensorden. København: People’s Press.\nHussain, M. et al. 1997: Medierne, minoriteterne og majoriteten: En undersøgelse af nyhedsmedier og den folkelige diskurs i Danmark, Copenhagen: Nævnet for Etnisk Ligestilling\nHvenegaard-Lassen, K. 2002: På lige fod: samfundet, ligheden og folketingets debatter om udlændingepolitik 1973-2000, Ph.d-afhandling, Afd. for Minoritetsstudier, Institut for Nordisk Filologi, Københavns Universitet.\nKemp, P. 2000: »Værdidebat af tvivlsom værdi«, Politiken, 17/8-2000.\nKhankan, A.C. S. 2002 : »Sløret frihed: frigørelse handler om at føle sig fri..«, Skov, L. C. (ed.): De røde sko, Feminisme nu, København: Tiderne Skifter.\nMarx, K. 1845/1976: »Teser om Feuerbach«, Marx & Engels: Udvalgte Skrifter, Vol. II, København: Forlaget Tiden: 401-403.\nMarx, K. 1844/1961: »Zur Kritik der Hegelschen Rechtsphilosophie«, Marx & Engels: Werke, Band 1, Berlin: Dietz verlag: 378-391\nMyong Petersen, L. 2002: »Prostitueret, lemlæstet, undertrykt: populærorientalisme i ALT for damerne«. Skov, L. C. (ed.): De røde sko, Feminisme nu, København: Tiderne Skifter.\nRazack, S 1998: Looking White People in The Eye, Gender, Race, and Culture in Courtrooms and Classrooms, Toronto: University of Toronto Press.\nRazack, S. 2000: »Your Place or Mine?: Transnational Feminist Collaboration«, in A. Calliste og G. J. S. Dei (eds.): Anti-racist Feminism, Critical Race and Gender Studies, Halifax, Novo Scotia: Fernwood Publishing.\nRazack, S.2004a: Dark Threats & White Knights. The Somalia Affair Peacekeeping, and the New Imperialism, Toronto: University of Toronto Press.\nRazack, S. 2004b: »Imperilled Muslim Women, Dangerous Muslim Men and Civilised Europeans: Legal and Social Responses to Forced Marriages«, Feminist Legal Studies 12: 129-174.\nRiazi, N. 2007: »Asmas er en islamisk fanatiker og en shariatilhænger«, pressemeddelelse, www.modkraft.dk 20. april 2007.\nSaid Khan, N. 1995: Up against the State; Essays on Islamisation and Women in Pakistan, Lahore: ASR.\nWidmann, P. 2001: »Værdibegrebets tvivlsomme værdi«, Widmann, P. m.fl. (eds.): Værdier i religionsforskning og religionsundervisning i Danmark, Århus: Det Teologiske Fakultet, pp.11-24.\nZennaro, M. 2002: »Hvornår har du sidst set en muslim på tv, der lignede dig selv?: om seksualiseringen af ’de andre’ i Danmark«. Skov, L. C. (ed.): De røde sko, Feminisme nu, København: Tiderne Skifter.\n»Enhedslisten skal sige nej til tørklæder«, debat mellem Pernille Roenkrantz-Theil og Bente Hansen, Deadline, Torsdag d. 26/4-2007, kl. 22.30, DR 2. www.dr.dk/DR2/deadline2230/2... og\nUpubliceret interview med Malalai Joya, Kabul, Afghanistan, December 2005.


Kunstneriske unge indtager kapellet i det gamle Amtssygehus i Aarhus | BT Samfund - www.bt.dk\n26. sep. 2021 - 15:05\nKunstneriske unge indtager kapellet i det gamle Amtssygehus i Aarhus\nKulturkapellet Aarhus kommer fremover til at huse en masse events indenfor kultur og kunst. Foto: Scenekunsthus Aarhus\nFra døde kroppe til teater og musik.\nMan kan vist roligt sige, at det tidligere kapel på det gamle Amtssygehus i Aarhus har fået nyt liv – og funktion.\nMed åbningsreceptionen lørdag, har kapellet nu skiftet navn til Kulturkapellet Aarhus, og det betyder, at der er blevet skabt et nyt sted, hvor unge mennesker, som drømmer om et professionelt liv indenfor scenekunst, kan prøve kræfter med det i fællesskab.\n»Der er masse professionelle teaterskoler for de erfarne og for den yngre generation, men mellem det er der ikke rigtig noget, og det vil vi gerne være bindeleddet mellem, så de kan finde ud af, hvordan de kan blive professionelle,« fortæller Katrine Flarup Staunstrup, der er dagligleder hos den frivillige vækstlagsforening Scenekunsthus Aarhus.\nTil åbningsreceptionen lørdag holdte borgmester Jacob Bundsgaard (S) og rådmand for Kultur og borgerservice Rabih-Azad Ahmad (RV) tale. Foto: Scenekunsthus Aarhus\nKulturkapellet er opstået i et samarbejde mellem dem og Quongafest, samt de fire kulturinstitutioner i Aarhus: Børnekulturhuset, Ungdomskulturhuset, Teaterhuset Filuren og Performing Arts Platform.\nDe skrev under på lejekontrakten den 1. maj i år, og siden har de haft rygende travlt, da det har været lidt af en opgave at omdanne kapellet til en scene, hvor de unge kan optræde.\n»Vi har arbejdet enormt ambitiøst for at få lokalerne omformet fra kapel til scene. Vi har væltet vægge, malet stort set alle vægge, bygget en bar, garderobe og lavet toiletter. Alle de ting, som man har brug for i et hus, når det skal bruges til scenekunst, teater og koncerter,« siger Katrine Flarup Staunstrup.\nMen nogle få ting, har de også bevaret – blandt andet et gammelt vægmaleri, de gamle hylder, hvor der tidligere stod samlebøger samt lysestager og numrene på dørene.\n»Vi vil også gerne bevare noget af det gamle kapel,« fortæller Katrine Flarup Staunstrup.\nFor at benytte sig af faciliteterne, skal man melde sig ind hos Scenekunsthus Aarhus.\nIndtil videre løber lejekontrakten indtil sommeren 2022.


Sådan rengøres huset miljøvenligt\nHusholdningenes kemiske produkter er kendt for at forårsageskade på miljøet og vores helbred. Vi besluttede at finde ud af, hvordan man laver miljøvenlig rengøring, hvor farlige de overfladeaktive stoffer er, hvordan man tester vaske- og rengøringsmidler og hvordan man erstatter husholdningskemikalier.\nOm hvor farligt de fosfater indeholdt ivaskemidler, der er kendt i lang tid - i mange lande har husholdningskemikalier med disse stoffer længe været forbudt. De forårsager en aktiv vækst af blågrønne alger, hvorfra vandet i reservoirerne begynder at "blomstre". Toksinerne af disse alger, ifølge nogle forskere, er farlige for hvirvelløse dyr, fisk og andre vanddyr.\nVed korrekt drift af behandlingsanlæg, vand medfosfater fra spildevandet bør ikke falde i vandkroppe, men desværre arbejder de ikke altid kvalitativt, og nogle procent af fosforforbindelserne findes selv i renset vand.\nIkke mindre farlig for miljøet og andrekemiske stoffer fra husholdningskemikalier. For eksempel forårsager chlor, der findes i mange blegemidler og desinfektionsmidler, ofte sygdomme i det kardiovaskulære system, aterosklerose, anæmi, hypertension. Oliedestillater indgår i poleret for metaloverflader: de kan påvirke synet, nervesystemet negativt.\nMange har hørt om denne klasse af syntetiskeforbindelser, såsom overfladeaktive midler (overfladeaktive midler). De er i noget vaskemiddel, som uden dem vil det simpelthen ikke skumme. Men mange producenter bruger stadig den mest aggressive række af disse stoffer - anioniske overfladeaktive stoffer.\nDe kan akkumulere i kroppen og årsagenimmunitetsforstyrrelser, allergier, hjerne, lever, nyrer, lunger. Uanset om deres brug til miljøet og menneskers sundhed skader, spurgte vi specialisten for at organisere rene boliger.\nAlexander Kuksa - Direktør for uafhængig økologisk ekspertise "TestEco"\n- Det er ikke så vigtigt for miljøet, som de vasker detindbyggerne i storbyerne. Hvis vi vasket det i floden og der fusionerede vand med rengøringsmidler, så ville skade være og betydeligt. Og så går vandet fra kloakken til stationen for vandbehandling, hvor alle farlige stoffer filtreres ud.\nMen for menneskers sundhed er husholdningskemikalier skadelige. Hvis vi ikke bruger gummihandsker når vask retter, mens rengøring, rengøring badeværelser, de aggressive stoffer påvirker vores hud.\nOgså mange kemikalier falder indkroppen ved indånding - selv når vi føler en behagelig citron smag, i virkeligheden vi indånder skadelige kemikalier, der træder vores slimhinder og forårsage irritation.\nI dette tilfælde kan man ikke føle denne skadelige virkning med det samme, men allergener vil akkumulere i kroppen og derefter manifestere sig som skarpe allergiske eksacerbationer.\nDette kan ske uventet, så hvis duBrug ikke personlige værnemidler, så når der er interaktion med mange husholdningskemikalier (for eksempel i løbet af foråret rengøring), skal du have nogen derhjemme, som kan hjælpe dig i tilfælde af en pludselig reaktion fra kroppen til kemi.\nDette kan undgås, hvis det er enkeltregler: For det første, altid bruger personlige værnemidler, men ubehageligt det var, for det andet, skal du sørge for at ventilere rummet under høsten, og for det tredje, at bruge kemikalier effektivt (nogle gange, ja, mangler en enkelt dråbe til at vaske op ad bjerget af retter ) og for det fjerde, masser af lunkent vand retter.\nVed at overholde disse regler kan du være sikker på detat du vil beskytte dig mod virkningerne af husholdningskemikalier, fordi den kun virker på os i den tid, vi arbejder med det. Og forresten er den udbredte opfattelse af, at alle vaskemidler forbliver på opvasken, bare en myte.\nVi har gentagne gange udført tests, og resultaterne viste,at hvis vandet er blødt nok skylder det helt op vaskemiddelet. En anden ting, hvis formålet med vaskemiddelet ikke falder sammen med vandkvaliteten - så vaskes det af værre.\nDen enkleste måde at forstå dit hårde vand på er at se, hvordan vaskemiddelskummet (med øget stivhed, skum er værre).\nEndnu bedre er at lave en komplet vandanalyse: han vil fortælle dig, hvad du skal bruge bedre, hvor grundigt du skal vaske opvasken eller hvilket filter der skal lægge vand på. Når filteret er valgt korrekt, med en henvisning til de indekser, som analysen gav, håndterer vandet perfekt vaskemidler, og du er beskyttet mod allergiske reaktioner.\nDu kan holde rent i lejligheden uden at bruge husholdningskemikalier - for eksempel at rengøre med professionelt udstyr.\nNu er øko-drabstjenesten udbredt. Professionelle rengøringsmidler vil komme til dit hus og sætte tingene i orden ved hjælp af damprensere og universelle støvsugere med øget effekt. Sådanne anordninger kan købes til hjemmebrug. De koster ikke billigt, men de vil permanent spare dig fra at købe midler til vask af glasset, gulve, rengøring af polstrede møbler.\nProfessionelle støvsugere har en optimalfiltrering system, som holder 99,97% af husstøv, pollen og husstøvmider - denne støvsuger er let at rengøre, ikke kun tæpper, men også polstrede møbler, gardiner og tæpper.\nSommetider har sådanne støvsugere en funktiondamprenser, nogle gange køber denne enhed husmødre separat. Han hjælper også med at gendanne renheden uden brug af kemikalier: damprenser ikke kun desinficerer overflader, men også fjerner forureninger fra svært tilgængelige områder (radiatorer, rammer, vvs, etc.), gør det muligt at vaske vinduer uden striber og pletter.\nMed sin hjælp, en dyb, op til 50 cm,rengøring af madrasser og alle former for polstrede møbler. En sådan damprens kan fyldes med både almindeligt vand og vand med tilsætning af miljøvenlige rengøringsmidler. Forresten er sådanne midler helt vasket væk selv af hårdt vand.\nBlandt miljøvenlige rengøringsprodukterstor brug af sæbe nødder. Disse frugter af træet Sapindus er 40% sammensat af saponiner - naturlige opblæsningsmidler. Saponiner fjerner perfekt snavs, må ikke skade miljøet, ikke forårsage irritation på huden, give antibakterielle og antifungal virkninger.\nEt andet populært værktøj - universalen sten bestående af sæbe spåner, sæber fra træ og olivenolie, hvid ler kaolin, vegetabilsk glycerin og æteriske olier. Sæbe, mad glycerin og spåner blødgør og vasker snavs, kaolin polerer overfladen, æteriske olie desinficerer og eliminerer ubehagelige lugte.\nDe kan også købes i specialiseretE-butikker eller bestille online. Hvis du vælger et sådant produkt, kan du være sikker på, at rengøring af din lejlighed ikke vil skade miljøet. Det vigtigste er at se på sammensætningen af produktet for at undgå grønnere, da producenterne undertiden mærker produktet med en miljømærke urimeligt.\nVær opmærksom på, at i vaskpulvere blev ikke brugt fosfater - i ekoporoshki erstattes de med zeolit (neutralt hypoallergen stof, i sammensætning tæt på det sædvanlige sand eller glas). De samme pulvere og opvaskemidler er værd at købe med planteoverfladeaktive midler, fx afledt af klid og strå.\nHvis du har brug for at lave tøj efter vask af hvidt, i stedet for blegemidler med klor, køb fonde baseret på natriumpercarbonat.\nPletfjernere skal vælge dem, hvor syntetiske enzymer erstattes af naturlig, og i stedet for den sædvanlige duft af olien skal holdes i ekosredstvah dufte fra æteriske olier.\nHvis du bestiller miljøvenlige varer er svært og dyrt,så hvis du vil, kan du gøre rengøring ved hjælp af folkemæssige retsmidler. Alt, hvad der er nødvendigt for at rense lejligheden uden at skade sundheden og miljøet, er at huske oplevelsen hos vores mødre og bedstemødre.\nI deres ungdoms tid var der ikke engang sådan enKoncepter, som et middel til at vaske tallerkener - tallerkener og skeer, blev de perfekt vasket med almindeligt sennepspulver. Sennep affræder helt overfladen og renser skåle fra tørret mad.\nFor at fjerne stædige pletter,Brug almindelig bagepulver: Du skal tilføje lidt vand og sprede et tykt lag af sodavand, lad det tørre og vaske af. Og rydde pletter ved hjælp af sodavand kan ikke kun fra opvasken, men også fra andre overflader. Soda rengør og polerer også effektivt metal- og plastoverflader, ædle metaller. Det kan bruges til vask og deodorisering af køleskabe, tæpper, polstring materialer på møbler.\nI stedet for klor til desinfektion af gulve kan dubrug æteriske olier. Mange af dem har en desinfektionsvirkning, så det er nok at tilføje et par dråber, f.eks. Gran, citron eller lavendelolie i en spand med vand til vask af gulve for at være sikker på at skadelige mikrober vil blive ødelagt.\nTil samme formål kan du bruge æble ellerhvid eddike - de er fremragende desinfektionsmidler, sikre for sundhed og økologi. Eddike-opløsning (en kop eddike opløst i 3-4 liter vand) udmærket fjerner kalkaflejringer og er velegnet til rengøring af keramiske fliser - på gulvet og på væggene - det vigtigste efter vask igen tørre fliser med rent vand.\nDu kan også rense tæpper uden kemikalier: en af de mest populære måder er at tage den ud i den gamle vej til vintergaden, drys det med sne, så fej det og rip ud tæppet. Denne metode er meget effektiv, men også meget besværlig.\nDerfor kan du gøre det nemmere: drys gulvtæppet med salt, fugt besætningen i varmt sæbevand og fej det, da det skyller, vasker kostet i det samme vand. Til tæppe farver er lysere, kan du hældes i en flaske spray vandig opløsning af hvid eddike, spray det på gulvtæppet, og derefter rense med en fugtig klud - stabel erhverve frisk glans og blødhed.\nFra almindelig eddike er det muligt at rette opvaske vinduer: fortyndes kun 2 skeer eddike i 1 liter vand. For at holde vinduerne rene kan du bruge en klud fremstillet af mikrofiber - det renser overfladen og efterlader ingen striber.\nOgså til vask af vinduer bruger husmødre citronsaft aktivt, og med hjælp kan du fjerne rust, polsk bord sølv, fjerne pletter fra tøj, porcelæn.\nHvordan laver man et projekt derhjemme?


• Bestil Jays a-Six Wireless – Trådløse høretelefoner – Hvid/sølv – 599 kr.\nNavn: Jays a-Six Wireless – Trådløse høretelefoner – Hvid/sølv\nEn del online forhandlere foreslår i øjeblikket diverse forskellige leveringsformer. Det mest populære er p.t. at få sendt til en pakkeshop, hvor du så selv henter din nyindkøbte vare når der er tid til det. Fragtløsningen er nemlig super enkel, samt endda endvidere den mest prisbevidste leveringsløsning ved køb af Jays a-Six Wireless – Trådløse høretelefoner – Hvid/sølv.\nDu kan også prøve at få produkterne sendt til din bolig eller til adressen hvor du arbejder. Den viser sig gennemsnitligt en lille smule mere bekostelig, men lige så vel ultra smart. Den billigste metode til levering kan ikke modsiges at være selv at hente varerne, men dette afhænger af at du er i kort afstand af internet virksomhedens lager.\nAntal dages levering på Actionkameraer, gadgets m.m. kan være vældig aktuel i tilfælde af at du absolut skal bruge pakken nu og her, og derfor er det bestemt på sin plads at man gransker leveringstidspunktet ved det aktuelle produkt.\nMasser af online shops udlover levering på næste hverdag på mange af shoppens produkter, eksempelvis Jays a-Six Wireless – Trådløse høretelefoner – Hvid/sølv, men som trods alt tager udgangspunkt i at ordren placeres forud for et nøjagtigt klokkeslæt, sådan at de har en chance for at nå at få ordren distribueret før de lageransatte har fri.\nNogle få internet selskaber byder på levering uden omkostninger, men oftest er det under forudsætning af at du indkøber for en bestemt sum. Desuden må du snuppe den prisbilligste leveringstype, hvilket typisk – hvad end man er ved Herning, Frederikssund eller Tønder – vil blive at få fragtfirmaet til at køre dine produkter til et udleveringssted.\nDet er jo usædvanlig bekvemt for købere at lave prissammenligning på flere internet webshops, og til gengæld har flere Jays online selskaber set sig nødsaget til at formindske prisniveauet på en række af deres varer – til juniorer, lige så vel som til mænd og kvinder – enormt, og endda nogle gange sikre levering uden beregning.\nDerfor kan det imidlertid blive lukrativt at tjekke diverse e-firmaer efter rabatkoder på Jays a-Six Wireless – Trådløse høretelefoner – Hvid/sølv forinden du gennemfører dit køb, således at man er usvigeligt sikker på at indhente den prisbilligste pris.\nDu må dog være så påpasselig, at når en internet handler annoncerer bedst i test varer for en pris som er uhørt letkøbt, burde det for det meste være et faresignal om en fup internet forhandler. Shopping med kort er trods alt dækket ind under en anordning, hvilket passer på kunden imod fup online shops.\nVi foreslår generelt betalinger med kort eller MobilePay. Som et alternativ kan du vælge en afdragsordning fra eksempelvis ViaBill, når du ser en fordel i at finansiere beløbet over en periode.\nForud for at nogen shopper i en Jays netshop kan man i reglen studere e-butikkens handelsaftale, men det er ofte et omfattende arbejde.\nEt nemt alternativ kan derfor være at undersøge om online shoppen er verificeret af e-mærket, eftersom det skulle være en sikring om at e-handlen efterlever de danske retningslinjer, samt at forretningen hyppigt monitoreres af eksperter som kender de gældende bestemmelser. Derudover giver det dig anledning til en håndsrækning, hvis du skulle få problemstillinger i forbindelse med dit køb.\nForuden dette kan det være til hjælp at køberen er hensynstagende til de vigtigste forhold der kan influere på ordren, som fx den returpolitik e-forretningen har. I relation til det er det på samme måde relevant, at man permanent sikrer sin kvitteringsmail, så man en anden gang vil kunne bevidne handlen af Jays a-Six Wireless – Trådløse høretelefoner – Hvid/sølv, uanset om man efterspørger produkter til en mand eller kvinde.\nTrustpilot medfører fuldt ud fordelagtige chancer for at blive klogere på forskellige andre kunders synspunkter og af den grund er det anbefalelsesværdigt, at du undersøger internet selskabets bedømmelser af Jays a-Six Wireless – Trådløse høretelefoner – Hvid/sølv inden du handler.\nFacebook fører til lige så vel fuldt ud fortræffelige genveje til at få indtryk af internet selskabets popularitet. Her møder vi endda internet webshops som giver kunderne mulighed for at levere en vurdering af deres købsoplevelse, hvilket tilmed bør tages i brug til at fornemme hvor tilfredse kunderne er.\nDette website er finansieret ved hjælp af reklamer. Vi arbejder sammen med diverse internet selskaber hvori vi promoverer forretningernes varer, og indhenter betaling når en af de besøgende på vores website fuldfører en transaktion.\nViden vedrørende tilbud og internet handler understøttes løbende, men vi ønsker ikke at tage ansvar for korrektioner der er lavet siden vi sidst opdaterede vores oplysninger.


At være genbrugsbutik i Århus i en Corona krise tid! | Flowerkids\nAt være genbrugsbutik i Århus i en Corona krise tid!\nIkke den fedeste tid – for nogen!\nCorona krisen buldrer ind i detail branchen som et ustoppelig førerløst lyntog! Førerløs er ikke helt korrekt – for vores regering og folketing samt myndigheder gør alt, hvad der står i deres magt for at få stoppet både de sundhedsmæssige konsekvenser samt de på længere sigt økonomiske konsekvenser af denne, samfundsødelæggende virus.\nDe samfundsmæssige tiltag støtter jeg som butik fuldt op om! Men derfor er det stadig svært at være butik – selv i centrum af Aarhus. Det er endda endnu hårdere at være en nyopstartet butik!\nAlt gik lige så godt!\nEn opstarts process er ikke uden bump på vejen og der skal som så mange andre ting i livet betales lærerpenge. Dog har vi siden opstarten i oktober 2019 set tallene vokse lige så stille. Vores lille hyggelige reshop bliver hele tiden bredt ud til en større og større del – hovedsageligt hos mødrene i det Aarhusianske område og opland – Vi ser også bedstemødre der har fået øjnene op for lækkert secondhand til billige priser til børnebørnene, og også de få fædre, som vi, til lidt sjældne tider ser – men de er der ♥\nVi havde fået landet en god aftale med brugere og medlemmer af Barselshuset i Aarhus (2 minutters gang fra os), og vi var lige på vippen til at offentliggøre en fantastisk rabataftale med FOF Aarhus. Den har vi så nu i midten af selve Corona krisen alligevel valgt at melde ud. Gode historier skal ikke holdes tilbage på grund af en forfærdelig virus.\nVi forstår godt den manglende købelyst lige nu\nOg så tilbage til krisen som vi, og med vi, mener jeg stort set alle i detail branchen netop nu befinder sig i.\nDet bedste for samfundet lige nu er at holde sig hjemme. Så undgår man mest mulig kontakt med andre og dermed kan vi undgå at skabe nye smittekæder. At holde sig hjemme er bare ikke pisse fedt, når man som butik lever af glade kunder og glade reollejere.\nMen som sagt, så forstår vi godt alle Jer, som vælger at holde Jer væk lige nu. Samtidig håber vi så selvfølgelig at I ønsker at bakke op, når vi igen når tilbage til en form for normal hverdags-liv igen ♥\nRegeringen af ikke forbudt butikker af vores karakter at skulle holde lukket. Vi kunne vælge at lukke den, og tro mig, de overvejelser har også floreret, men set på den økonomiske aspekt af det, så svarer det sig bedst at holde åbent.\nVi har stadig kunder, som køber ind af alt det lækre, som vores reollejere har til salg. Og vi passer godt på Jer – efter alle myndighedernes anvisninger. Vi sørger for afstand, håndsprit og sørger for at flader og overflader rengøres jævnligt. Med en sundhedsfaglig baggrund ved jeg hvad der er forsvarligt.\nEn anden måde at handle på?\nBørnene vokser jo stadig – nu skifter sæsonen snart fra vinter til forår (ja vi er da så småt på vej, nu har vi da ramt sommertiden). Vi vil rigtig gerne hjælpe dem som står og mangler noget til deres små – om det er overtøj, sko, lidt underholdning, tøj eller sengetøj.\nI er ALTID velkommen til at skrive til os med ønsker på noget vi skal kigge efter i butikken ♥ – Brug kontaktformularen her på hjemmesiden, eller skriv til os via FACEBOOK eller INSTAGRAM.\nFor at gøre det nemmere for Jer at handle hjemmefra så smider vi løbende billeder op på vores TIL SALG SIDE. Her kan man betale med mobilepay og hente når det passer ind i hverdagen!\n– Afhentning kan ske i vores blomsterafdeling i Højbjerg eller hos os i Flower Kids –\nHvordan kommer vi så bedst ud på den anden side?\nJa det er jo så det gode spørgsmål. Men selv om vi leder efter svaret, så er jeg overbevidst om, at vi senere på året igen har en skøn velfungerende reshop til glæde for vores kunder, reollejere og miljøet.\nBookingerne er få i denne tid, men derfor vil vi stadig opfordre til, at man tager kontakt til os og booker. Vi har brug for Jer!\nMan kan ovenikøbet få tilsendt mærker og stregkoder s,å man kan klargøre hjemmefra. Og vi hjælper gerne med at hænge Jeres tøj op allerede nu.\nStøt op om en lokal bæredygtig butik i en krisetid!\nog pas godt på hinanden Og Jeres kære derude ♥


Tryg giver rabat på forsikringen, når du klimasikrer dit hus - Tryg\nInstallation af højtvandslukke eller pumpebrønd er ensbetydende med kontant rabat på husforsikringen for kunder i Tryg. Og anvender du en af forsikringsselskabets samarbejdspartnere, får du desuden 15 procent rabat på installationen.\nSiden oktober sidste år har installation af højtvandslukke været ensbetydende med rabat på husforsikringen for kunder i forsikringsselskabet Tryg. Og nu er rabatordningen blevet udvidet til også at gælde, når man som husejer installerer en pumpebrønd:\n- Det er både i kundernes og i vores egen interesse, at huse med kældre bliver mere klimasikre. Derfor vil vi gerne give vores kunder en kontant fordel, når de investerer i et højtvandslukke eller en pumpebrønd. Konkret giver vi 20 procent rabat på husforsikringens stormdækning, siger Jette Pihl Jensen, direktør for Trygs forebyggelsesenhed.\nOgså rabat på installationen\nUd over rabat på selve forsikringen kan kunderne opnå 15 procent rabat på selve installationen, hvis den bliver udført af en af de autoriserede kloakmestre, som Tryg har en samarbejdsaftale med:\n- Som skadeforsikringsselskab er vi storkunder hos et stort netværk af kvalitetssikrede leverandører – herunder autoriserede kloakmestre, som geografisk er jævnt fordelt i hele landet. Det betyder, at vi har kunnet forhandle prisen ned på installation af højtvandslukke og pumpebrønd på vegne af vores kunder, siger Jette Pihl Jensen.\nGratis rådgivning: Kældertjek\nFor at vurdere om et højtvandslukke eller pumpebrønd er den rigtige løsning for kunden, tilbyder Tryg fra starten af april et gratis ’kældertjek’ til kunderne:\n- Kældertjekket henvender sig til husejere, som er i tvivl om, hvorvidt deres kælder er udsat i forbindelse med fx skybrud, eller som ikke ved, hvilke forebyggende tiltag de med fordel kan investere i. Der er tale om gratis og uforpligtende rådgivning, som udføres af vores samarbejdspartnere. Det er op til husejeren at afgøre, om og i givet fald hvad der efterfølgende skal laves, slutter Jette Pihl Jensen.\nKældertjekket kan bookes direkte via www.tryg.dk/kaeldertjek\nforsikring , rabat , Tryg , Skadeforebyggelse , højtvandlukke , pumpebrønd , klimasikring


Overblik over det samlede uheldsbillede for Aarhus kommune - PDF Gratis download\nDownload "Overblik over det samlede uheldsbillede for Aarhus kommune"\n1 Overblik over det samlede uheldsbillede for Aarhus kommune Baggrund I denne rapport undersøges uheldsbilledet for hele Aarhus kommune i perioden fra Data er på baggrund af politiregistrerede uheld. Alle grafer i denne rapport er fra perioden , på nær figur 2, som viser personskadeuheld fra oktober Hvis ikke andet er angivet, viser graferne antal personskadeuheld fordelt på en 5årige periode fra Ved personskadeuheld forstås, at den skadede enten er kommet let til skade, alvorlig til skade eller dræbt. Det er vigtigt at skelne mellem forskellen på antal personskadeuheld og antal uheld. F.eks. kan der i ét uheld være flere personskader, men det er stadig kun ét uheld. Side 1 af 13\n2 Overbliksbillede Figur 1 viser fordelingen af tilskadekomne og dræbte fordelt på år fra Ved analyse af uheld ses der over et glidende gennemsnit af en 3 årig periode, da det ikke er usædvanligt, at antallet af uheld varierer fra år til år. Ændringen i antallet af uheld år for år kan alene være et udtryk for tilfældigheder, hvorfor det er nødvendigt at forstå udviklingen hen over et gennemsnit af 3 år. Undersøgelser viser, at variationen i antallet af uheld skyldes i 80% af tilfældene ren tilfældighed og i 20% af tilfældene ren systematik (Vejdirektoratets håndbog i trafiksikkerhedsberegninger, 2001). På figur 2 er vist et glidende gennemsnit for 2007-oktober Personskade fordelt på år Figur 1: Antallet af personskader pr. år fordelt på dræbte, alvorligt tilskadekomne og let tilskadekomne. Figur 1 viser, at der har været et let fald i antal dræbte og tilskadekomne i trafikken fra 2013 og frem til I 2017 er der betydeligt flere personskader. Side 2 af 13\n3 Personskade fordelt på år 2007-oktober Dræbt Lettere tilskade Alvorligt tilskade - glidende gennemsnit over 3 år Alvorlig tilskade Dræbt - glidende gennemsnit over 3 år Lettere tilskade - glidende gennemsnit over 3 år Figur 2: Grafen viser et udtræk af uheld registreret frem til oktober Selvom der mangler uheld for de tre sidste måneder af 2018, ser det ud til at antallet er personskader i 2018 igen er faldende til niveau før Side 3 af 13\n4 De involverede trafikanter Størstedelen af de involverede trafikanter i personskadeuheld er cyklister. Dernæst kommer henholdsvis bilister og fodgængere. Størstedelen af de dræbte i trafikken er bilister, hvor cyklister og fodgængere oftere kommer lettere eller alvorlig til skade. Personskader fordelt på transportmiddel Personbil Last-/varebil Rutebus Motorcykel Knallert Cykel Fodgænger Dræbt Alvorligt tilskade Lettere tilskade Figur 3: Antallet af tilskadekomne og dræbte fordelt på transportmiddel fra Side 4 af 13\n5 Figur 4 viser, at størstedelen af de tilskadekomne og dræbte i trafikken er næsten lige mange mænd og kvinder (med en lille overvægt af mænd) i alderen mellem år. Denne fordeling er sammenlignelig med fordelingen af køn og alder for indbyggere i Aarhus generelt. Vær opmærksom på, at grafen ikke har inddelt alder i lige store dele, hvor f.eks. de årige har fået en kategori for sig selv. Denne inddeling af alder gør det lettere at identificere de involverede trafikanter hvor der er viden om f.eks. risikofyldt adfærd. Personskade fordelt på alder og køn Figur 4: Antallet af tilskadekomne og dræbte fordelt på alder og køn. Side 5 af 13\n6 Cyklister Figur 5 viser, at antallet af personskadeuheld for cyklister ligger på et stabilt niveau fra I 2017 er der en stigning i antallet af personskadeuheld for cyklister. Personskadeuheld med cyklister fordelt på år Figur 5: Antallet af cykeluheld med personskade fra Side 6 af 13\n7 Bilister Figur 6 viser at antallet af personskadeuheld med bilister har været stabilt frem mod I 2017 er der en stigning i antallet af personskadeuheld for bilister. Personskadeuheld med bilister fordelt på år Figur 6: Antallet af personskadeuheld med bilister fra Side 7 af 13\n8 Fodgængere Figur 7 viser at antallet af personskadeuheld med fodgængere har været stabilt frem mod I 2017 er der en stigning i antallet af personskadeuheld med fodgængere. Personskadeuheld med fodgængere fordelt på år Figur 7: Antallet af personskadeuheld med fodgængere fra Side 8 af 13\n9 Sådan er ulykkerne sket Figur 8 viser, at det er hovedsituation 8 (med fodgængere), der er oftest repræsenteret ved personskadeuheld. Det er ved hovedsituation 0 (eneuheld), hovedsituation 2 (ligeudkørende i modsat retning) og hovedsituation 8 (fodgængere), hvor flest dødsulykker opstår. Personskader fordelt på hovedsituation 0 = eneuheld, 1 = Ligeudkørende i samme retning, 2 = Ligeudkørende i modsat retning, 3 = Svingulykker med samme kurs, 4 = Svingulykker med modsat kurs, 5 = Krydsulykker uden svingning, 6 = Krydsulykker med svingning, 7 = Påkørsel af parkeret køretøj, 8 = Fodgængeruheld, 9 = Uheld med dyr el. anden genstand. Figur 8: Antallet af tilskadekomne og dræbte i trafikken fordelt på hovedsituation fra Side 9 af 13\n10 Figur 9, viser at størstedelen af uheldene sker ved henholdsvis højresving ind foran medkørende og venstresving ind foran modkørende. Dernæst følger krydsulykker med modpart fra højre side. En del ulykker sker også ved påkørsel bagfra, som oftest giver lettere tilskadekomst. I de situationer hvor der sker flest dødsulykker er ved mødeuheld (frontal sammenstød). Personskader fordelt på uheldssituation Figur 9: Antallet af tilskadekomne og dræbte fordelt på uheldssituation fra Side 10 af 13\n11 Uheldenes placering på kort Nedenfor ses uheldene på kort fordelt på hvert enkelt år fra Stigningen i antallet af personskadeuheld for 2017 synes at være sket primært i midtbyen. Bemærk, at kort fra 2017 findes på næste side Side 11 af 13\n12 2017 Side 12 af 13\n13 Oversigt over personskadeuheld med dræbte i 2017 I 2017 var antallet af dræbte i trafikken 11 personer. Det er en stigning fra de foregående 3 år med knap en fordobling i antal. Derfor er de 11 dødsulykker fra 2017 vist på nedenstående kort med dertilhørende forklaring om type af ulykke. Ulykkerne er primært sket som mødeuheld og krydsuheld. Figur 10: Antallet af personskadeuheld med dræbte i Uheld markeret med S = sprituheld og H = høj hastighed. 1. Mødeuheld mellem personbil og minibus. 2. Højresving ind foran medkørende mellem lastbil og cykel. 3. Venstresving ud foran modkørende mellem personbil og lastbil. 4. Fodgænger fra venstre side efter kryds ud foran personbil. 5. Ligeudkørsel til højre vejside (eneulykke). 2 personer i bilen. 6. Venstresving ind foran modkørende mellem personbil og campingbus. 7. Højresving ind foran medkørende mellem lastbil og cykel. 8. Mødeuheld mellem personbil og cykel. 9. Venstresving ind foran modkørende mellem personbil og varebil. 10. Fodgænger fra venstre fortov ud foran personbil. Side 13 af 13\nTrafikuheld på Frederiksberg 2016\nTrafikuheld på Frederiksberg Indholdsfortegnelse Indholdsfortegnelse... 2 Sammenfatning... 3 Færdselssikkerhedskommissionens nationale handlingsplan... 4 Uheldssituation generelt... 6 Personskader og trafikanttyper...


Med tog til Bamberg, Tyskland.\nTogrejser til Bamberg, Tyskland\nBamberg, som ligger i Tysklands Bayern-region, ligger ved den maleriske Regnitz, meget nær hvor den løber sammen med floden Main. De første billeder, man får i tankerne, er af den fantastiske bymidte, et historisk mesterværk, der kan hamle op med de bedste i hele Europa.\nDette samfund daterer tilbage til det 10. århundredes tidlige dage af, og var i flere århundreder et af de primære bispedømmer i den katolske kirke. Penge strømmede ind fra Vatikanet og endda fra paven selv. Med sin beliggenhed ved flodøerne og regionens rullende bakker er Bamberg et fantastisk syn!\nEr du klar til at udforske Bamberg inden for den nærmeste fremtid? Hvis dine planer er at komme til denne utrolige by inden længe er her er et par steder, som du endelig skal sørge for at sætte på din rejseplan.\nDit første stop skal være bymidten\nBambergs bymidte er på UNESCO’s verdensarvsliste, og selv om der er nogle, der vil sige, at dette simpelthen kun er på grund af dens middelalderlige udseende, er der meget mere ved dette sted end som så. Dette samfund har altid været et vigtigt bindeled til det slaviske samfund og meget af den arkitektur, der har påvirket det nordlige Ungarn og Tyskland, kom herfra. Byens centrum er lagt an som en traditionel middelalderlig by, og mange af bygningerne har enten overlevet tidens tand eller er blevet genopbygget.\nDB Bamberg Bahnhof\n#Bamberg #iBamberg #VisitBamberg #deinbayern #Bavaria #Germany #VisitGermany #Tyskland