Min fornemmelse for Ægte Fransk\n2013-04-03 2019-12-23 Ib Erik Söderblom\nHvordan skal jeg lægge ud og få givet dette indlæg en fornuftig start…???\nUmuligt, så den korte version er:\nJeg er løbet tør for Alfa Romeo’er (næste gang, så få udskiftet de lejepander umiddelbart efter købet istedet for, at vente på varmere vejr!!!) !\nDét udhuler selvsagt også pengekassen, at skulle indkøbe to-tre Alfa’er i kvartalet.\nMen ja, selvfølgelig havde jeg da en Alfa i søgelyset. Desværre kunne jeg ikke få den de nødvendige 5000,- ned i pris for, at det havde hængt sammen for min privatøkonomi og give mening, at hente den relativt ubeset i den anden ende af landet.\nSå efter en masse mail’en med forskellige mennesker, endte jeg med et tilbud på en Citroen Xantia 2.0i fra… … … 1994…!\nÆrligt, der var en del desperation i det, for jeg har ikke en chanse for, at få hverdagen til at fungere, uden bil.\nSå køretøj måtte der til !!!\nNår det nu ikke kan blive Italiensk, så kan jeg så vælge at se det som en erfaringrejse i bilverdenen. I dette tilfælde, at prøve noget ægte Fransk.\nGodt nok er det ikke en DS, og er ikke et køretøj med den fremsynethed, som DS’en havde i sin tid, men med sin hydraulik undervogn og rigelige mængder plastik, en så ægte Citroën, som de måtte komme.\nVærd at prøve, og rummer garanteret stof til samtalerne med bil-nørd-vennerne.\nJeg endte med, at takke nej til Alfa’en og drog afsted for, at tage Xantia’en i nærmere øjesyn.\nEt voldsomt trækplaster var, at den stod med kilometerstand 130000 km!\nIngen rust i plastik’en, men noget der ligner lidt glasfiberpest på bagklaplakken(?), hydraulikken virker fint og også den smule el-udstyr den har.\nMotoren lød vist korrekt, men udstødningen brøler lidt uFransk, fra en lille utæthed.\nBaglygterne er selvfølgelig Klassisk Fransk-plast Mælkede 🙂\nDe brede gummi-beskyttelseslister på dørsiderne gaber lidt, men ingen rust.\nBunden ligeledes pænt rustfri og de karakteristiske grønne tryk-kugler var også ok.\nIkke at der ikke var rust overhovedet, men for en bil, der har levet med de psykopatiske danske saltningsmyndigheder i små 20 år, var det pænt under kontrol.\nInteriøret føltes og virkede, som noget midt-80’er agtigt i forhold til Alfa’erne.\nElektrisk betjent rudehejs i fordørene.\nSå en kort prøvetur.\nBilens hovednøgle var ødelagt, så der skulle startes med reservenøglen.\nHvilket indebærer, at der skal indtastes en fire-cifret kode, før startspærren anulleres og motoren kan startes.\nBemærker straks en mere…, vandseng agtig fremfærd, end fra Alfa’erne.\nBremserne er mere bløde i deres bid, end selv 146’eren. Trædes der igennem stopper de dog effektivt nok, men overgangen fra 156’erens effektive og præcise bremser er stor.\nStyringen føles meget hydraulisk indirekte. Stram, men uden at jeg har fornemmelsen af interaktionen mellem hjul og underlag.\nMotoren er ikke noget omdrejningsmonster, hvilket er godt for holdbarheden. Og den leverer såmænd kræfter nok.\nMå indrømme, det har været en kropsforvridende oplevelse, at skifte fra de spændstige Italienere, til dette Franske borgerdyr.\nVænnet til Alfa’erne, er den Xantia’ske køreoplevelse så…, anderledes…, at der har været væsentligt flere “aha-oplevelse” end smil.\nBubi og jeg er ikke helt på bølgelængde, men jeg foretrækker, at se sådan på det, at nogen gange må man hoppe på den fremmede pige for, at blive nogle erfaringer rigere.\n“Dannelsesrejse” kaldes det vist 🙂\nEr det virkeligt så chauffør-afskærende”, at køre Citroen???\nDe første 24 timer i Bubi’s selskab er nu gået.\nReparerede udstødningen (langsgående revne i bagerste potte) i dag og tog en lidt længere tur for, at få hende mere under huden.\nForlængede ud omkring Esrum sø, hvor Alfa’erne elskede at køre. Køre, ikke race !!!\nDet er altså en markant anden oplevelse i Bubi. Der skal hives lige en anelse mere i tøjlerne i svingene og jeg har ikke den der instinktive følelse for, at karossen også bevæger sig i eksakt den linje, forhjulene udstikker.\nSæderryggene er lidt for svampede til min smag og har en 60?er agtig mangel på sideværts støtte/hold.\nDet er nærmest retro 🙂\nSædehynderne er lidt bedre, men nok bedre for lidt bredrøvede personer, end os med smalle, muskelspændte baller (dét lyder bare SÅ forkert… 😀 ).\nHavde et par spændende incidenter i morges, da frost i speederkablet fik det til at blive hængende nede.\nDet gav et par sjovtlydende gearskifter 😀\nHåber jeg har smurt mig ud af problemet.\nFor en Alfist er det ikke noget tænderskærende problem, i forhold til Alfa’ernes velkendte håndbremsekabel-vinterforbandelse.\nKan ikke vedkende, at min indre Citronist er kommet ud af skabet endnu.\nNu må vi se. Den 8-ventilede 2.0?er er trods alt ikke helt ueffen.\nKagedåsen til Alfa-opsparing er blevet stillet frem igen.\nForkortelse for Budget Bil !\nDen skal levere erfaringer for, at bevæge sig i et Fransk køretøj og der er et antal detaljer der skal fikses, så den bliver et letomgængelig hverdagsbil.\nHeriblandt en ny hovednøgle!\nOg kontrol af, om bilen reelt er monteret med centrallås. Hvis ikke, skal det monteres. Hvis det allerede eksisterer i bilen, skal det lægges på den ny hovednøgle.\nRygtet siger, at det så koster ca. 1500,- hos Citroen DK.\nPrevious To gange Idioti i dag: Cyklist klynk og DSB diesel klynk\nNext Hvad en Franskmand kaster af sig.


Frk. Anemone: Flere billeder...\nHvor bliver man bare "høj" af solskin som i dag.\nSå gør det pludselig ikke noget at der endnu er lidt tid til forår...\nIkke for at provokere nogen, men jeg har stadig brug for vinterhi til at studere frøbestillingslister, læse drivhus-bøger (og anden litteratur), strikke og hygge indendøre.\nDer kom endda flere billeder i cameraet i dag, taget af Malcolm. Nu skal I jo ikke belemres med alt hvad cameraet rummer, men disse billeder MÅ jeg altså vise.\nPumpen har hele vinteren holdt et lille vandhul fri for is, til stor glæde for fuglene\nNederst tv. er tulipanbusken med knopper, nederst th. er dronningsbusken, som fuglene ynder at sidde i på en vinterdag.\nBirgitte 2. februar 2013 kl. 19.18\nHej Ulla. Sikke nogle fantastiske billeder både i dag og i går. Jeg har også været helt høj i dag, solen har ligefrem varmet. Nu går det den rigtige vej - det er så skønt!\nFrk. Anemone 3. februar 2013 kl. 08.31\nSolen giver så meget til os, det er bare med at nyde det, selvom kulden holder ved.\nHøneballehaven 2. februar 2013 kl. 20.26\nDet er så skønt, når solen skinner. Vi bemærkede det også i dag, da vi kørte hjem fra Fyn, for i går var der kun regntunge skyer, sikken en forskel.\nSmukke billeder af sneen som har lagt sig perfekt. Jeg kan også godt klare februar også uden meget tid ude, der er meget endnu jeg kan lave herinde. Så mig kan du ikke provokere :)\nFrk. Anemone 3. februar 2013 kl. 08.34\nSjovt med de regionale forskelle, jeg var da sikker på at hele landet lå badet i solskin i går. Lad os bare nyde vores "indetid"...\nSusanne 2. februar 2013 kl. 20.39\nJa, jeg er nu én af dem, som savner foråret og det at komme i gang rent fysisk. Jeg planlægger bedst, når jeg er i selve processen; arbejde, tænke, planlægge, studere, arbejde ..... osv. så jeg er mættet med litteratur og frølister og venter med længsel og det faktisk både psykisk og fysisk.\nMen vi kan ligesom ikke ændre vejret, så vi kan ligeså godt se det smukke i det. Og det synes jeg jo, at du viser her med disse skønne stemningsbilleder fra jeres have :-)\nFrk. Anemone 3. februar 2013 kl. 08.36\nDet kan jeg sagtens sætte mig ind i, Susanne - man får mange ideer og tanker, når man går derude og er i gang med havearbejdet. Jeg er nok bare kommet sent i gang med min læsning af havebøger og frølister...\nMen godt at I kan lide billederne :)\nPlantebegejstring 2. februar 2013 kl. 20.39\nDejlige fotos som giver humøret et pift opad:0)\nFrk. Anemone 3. februar 2013 kl. 08.37\nDet var lige netop meningen, så godt at det lykkedes:)\nHanne i haven 2. februar 2013 kl. 21.19\nSikke skønne billeder du viser, både fra i dag og i går :-) Sådan et vintervejr kan man da kun nyde. Vi havde desværre først sol sent i dag, så jeg suger lidt energi ud af dine billeder :-)\nVores pumpe i dammen kører også hele vinteren, bla, så fuglene har rindende vand og der er næsten kø derude ind imellem.\nFrk. Anemone 3. februar 2013 kl. 08.38\nDu er velkommen, Hanne - sug alt hvad du kan, så du får solskin helt ind i hjertet.\nHa-ha - kø ved vandhullet.. ja sådan kan det sommetider opleves her også. En dag så jeg ca. 10 solsorte derude. Det er så vigtigt med vand til fuglene når det fryser, og heldigvis er mange haveejere opmærksom på dette.\nbloggernefa 2. februar 2013 kl. 23.35\nDejlige billeder fra en smuk dag. Håber vi får flere af dem - sol er altid velkommen.\nGod søndag til dig og familien\nFrk. Anemone 3. februar 2013 kl. 08.39\nI lige måde, Eva - ja, i dag ser ud til at blive endnu en solskinsdag, forhåbentlig også hos jer :)\nIna 3. februar 2013 kl. 07.17\nSmukke solskins-vinterbilleder :-)\nJeg synes vinteren er noget hård ved helbreddet i år, så for mig må foråret altså godt se at komme i gang ;-)\nFrk. Anemone 3. februar 2013 kl. 08.40\nTak :) Jeg håber du kommer godt igennem den sidste officielle vintermåned, nu er der kun ca. 3 uger til marts :)\ne 3. februar 2013 kl. 10.34\nDu er nu ikke den eneste, der har det fint nok med vintervejret - endnu.\nJeg glæder mig til foråret og til at komme i gang i haven, men jeg er nu slet ikke så ked af det, hvis februar byder på mere sne og kulde...Jeg mener, jeg vil da hellere have den slags i februar end i marts.\nDet er ikke så mange år siden, hvor vinteren vendte tilbage i slutningen af MARTS! (F.eks. 22/3-2008) Dét er ikke sjovt.\nFrk. Anemone 4. februar 2013 kl. 06.51\nHej ildkat, velkommen til:) Fint at høre at andre end jeg nyder vintervejret, og ja - til marts vil vi gerne bede om forår, for det kribler jo lidt i fingrene alligevel.\nBente 3. februar 2013 kl. 11.13\nDejlige vinterbilleder Ulla! Godt at I kan holde en lille åbning i søen til glæde for fuglene. Hos os må de nøjes med, den sne de kan finde.\nDejligt når sol og sne forenes på sådan en smuk måde!\nFrk. Anemone 4. februar 2013 kl. 06.52\nTak for "roserne". Vi nyder naturen når den ser ud som nu :)\nMadame 3. februar 2013 kl. 19.43\nDet er nogle helt vidunderlige billeder. Vi nød også det dejlige solskin i går. Ønsker dig en god søndag aften.\nTak :) Der er ingenting som solskin til at peppe det hele lidt op, sådan har vi det vist alle:)\nMalene, Lad Romantikken Blomstre 3. februar 2013 kl. 22.07\nNej, hvor er det nogle dejlige billeder I har fået taget.\nJeg holder med dig, vinteren må gerne vare lidt endnu, og for min skyld gerne en god måneds tid endnu! Så passer det med jeg kan smide krykkerne, midt i marts, og begynde at kunne lave lidt i det små.\nJeg har stort set tømt biblioteket for havebøger, og også fået bestilt nogle hjem fra andre biblioteker, så tiden går, selvom jeg ligger her. I efteråret var jeg på haveplanskursus, og det er resulteret i en rigtig god plan, som Jacob og jeg leger med at tegne ind på computeren i 3D. Det er sjovt, og jeg glæder mig til at vise resultatet af mange vinteraftener foran skærmen.\nHelle Blomsterhatten og jeg har lige bestilt "alt for mange" frø hjem, som vi vil deles om at så og plante, foruden alle de mange frø vi hver især har i forvejen også. Hvis jeg lykkes med bare halvdelen af det, så kommer romantikken for alvor til at blomstre i år. Det er jeg meget spændt på.\nVinteren vil jeg også gerne bruge på lidt slægtsforskning, det er en sjov beskæftigelse, når vejret ikke rigtig er til havearbejde. Tiden har jeg rigeligt af til det i år, for jeg ligger som sagt med benet oppe.\nFrk. Anemone 4. februar 2013 kl. 06.54\nTak for din hilsen. Jeg har slet ikke fået skrevet til dig efter din operation, men har godt læst at du er blevet opereret. Håber det går fremad og at du snart kan begynde genoptræningen. Det er da den bedste tid på året til den slags... Det bliver spændende med jeres frøbestillinger og såning, det er jo en skøn hobby. Jeg fik også bestilt frø i aftes, så nu venter jeg spændt på at modtage dem.\nMalene, Lad Romantikken Blomstre 10. februar 2013 kl. 00.36\nDet gør jeg også kan du tro. Jeg er den fødte jubeloptimist. Måske endda nogle gange lidt naiv. Det går også rigtig godt, og har gjort det hele vejen igennem, lige bortset fra lidt bøvl med mit sår. Men det går også i den rigtige retning igen, så der er styr på det.\nGenoptræningen begyndte allerede på hospitalet dagen efter operationen, og jeg er fortsat med daglig træning her hjemme. Der er 4 øvelser jeg skal lave hver dag.\nJa, jeg kunne ikke ønske mig et bedre tidspunkt, at humpe rundt med krykker og være helt og aldeles uarbejdsdygtig i haven. Nu har jeg så også fået ordnet både miniskenskade i håndledet og hoften i løbet af denne vinter, så nu synes jeg godt det snart må være overstået. Men jeg har forberedt mig godt, så jeg har sørget for så meget underholdning, så selvom jeg bare sidder eller ligger 90% af min tid, så har jeg slet ikke haft tid til at kede mig endnu. Utroligt nok. Tålmodighed er ellers ikke altid min stærkeste side. Men jeg har tidligere prøvet at ligge i sengen pga. sygdom i flere måneder, så for mig er 8 uger både overskueligt og jo også tidsbegrænset, så jeg er fuld af optimisme. Men jorden må gerne være bundfrossen, indtil jeg kan komme ud og nyde foråret med fingrene i jorden, i hvert fald noget af tiden.\nHelle Blomsterhatten, siger alle vores frø, pæon og dahliaknolde er kommet hjem nu, så jeg er utrolig spændt på at komme igang.\nPå mandag skal vi til liljeforedrag og jeg håber på jeg kan holde til at sidde ned så længe. Vi tager selv en blød stol med, for at øge chancerne. Hvis det lykkes for mig at holde til det, laver jeg et af mine referat-indlæg om det:-)\nSpændende med alle de nye frø. Fortæller du om hvad du har bestilt, når du modtager dem?\nJette 3. februar 2013 kl. 22.34\nHej Ulla.Smukke billeder Malcolm har taget.Men kan da se at i har noget mere sne end hos os.\nJeg er glad bare solen er lidt fremme........helst ikke mere sne til os.\nGod aften til jer knus Jette\nFrk. Anemone 4. februar 2013 kl. 06.55\nHej Jette, ja og det har endda sneet lidt igen. Heldigvis er februar jo kort, men vi undgår nok ikke mere sne og vinter.\nVivi 5. februar 2013 kl. 19.31\nSkønne billeder, men det 2. billede med isfri hul i bassinet er jeg helt vild med :-)


Forside ›Afdelinger›Diagnostisk Center›Klinisk Genetisk Klinik›Undersøgelse og behandling›Arvelige sygdomme - for fagfolk\nAlle undersøgelser, udredning og rådgivning foregår ved ambulante besøg. Klinisk Genetisk Klinik modtager såvel patienter som raske familier med alle typer arvelige eller mistænkt arvelige sygdomme til udredning, diagnostik og genetisk rådgivning og risikovurdering.\nKlinikken tilbyder telefonrådgivning af andre klinikere, herunder praktiserende læger.\nKlinikken indgår i tværfaglige multidisciplinære teams og formaliseret samarbejde med andre relevante specialer, fx kardiologer, neurologer, pædiatere, øjen- og ørelæger.\nArvelige hjertesygdomme, herunder kardiomyopatier, ionkanalsygdomme og lipidsygdomme, pluselig hjertedød. Varetages bl a i samarbejde med kardiologiske klinikker for arvelige hjertesygdomme.


Et system af lineære ligninger kan løses , så længe du bliver præsenteret med mindst lige så mange forskellige ligninger , som du har ukendte variabler . I et sådant tilfælde , er der to primære metoder til at løse systemet : substitution og kombination . Substitution består i at løse en ligning med hensyn til en variabel og erstatter den løsning for denne variabel i en af de andre ligninger . Kombinationen består af at tilføje eller trække hele ligninger . I en given situation , vil enten fremgangsmåde giver de samme resultater , som regel med den samme mængde arbejde .\nArranger dine ligninger , så alle variabler er på den ene side af lighedstegnet .\nSkriv ligningerne , således at alle fælles variable er afstemt lodret . For eksempel :\n2x + 3y=5\nBeslut dig for en variabel til at fjerne , og formere en hel . ligning således, at koefficienterne af denne variabel er identiske mellem ligninger . For eksempel , multipliceres den anden ligning med 2 at nå frem til :\n2x + 2y=6\nDette giver dig mulighed for at fjerne variable x.\nI et system med mere end to ligninger og variabler , vil du nødt til at gøre dette mere end én gang , før du løse for en variabel .\nTilføj eller trække ligninger , således at de variable med lignende koefficienter aflyser ud . For eksempel :\n-( 2x + 2y=6 )\nDenne beregning resulterer i den kombinerede ligningen :\nLøs for de resterende variable . Her y=-1 .\nStedfortræder værdien opnået for det første variabel i en af de oprindelige ligninger og løse for den anden variabel . For eksempel :\n2x + 3 ( -1 )=5\nDer vil være en række måder gennem en kombination proces , det er ligegyldigt, hvilken variabel du løse for først. Følge ruten , der er mest intuitivt for dig .\nLæs mere: hvordan du tegner lineære ligninger ved hjælp af hældningen & the med y-aksen


REMINGTON Hårtørrer D5017 - 2100 W\nHårtørre, 2100 Watt, sort\nManicure/Pedicure sæt, Dobbeltsidede filhoveder, 2 x hastighedsindstillinger, Beskyttelseshætte, Batteridrevet, 4x trins filesystem: Trin 1, grov fil, Trin 2, fin, Trin 3, pudsefil, Trin 4, poleringsfil, hvid\nNyder du fornemmelsen af frisk manicure og pedicure? Har du lyst til at prøve fornemmelsen hjemme hos dig selv? Det elektroniske REVEAL manicure- & pedicuresæt er skabt til at få dig og dine negle til at se flotte ud.Vores dobbeltsidede filhoveder kan alt, fra at file dine negle kortere til at skabe den perfekte spidse stiletto-form. Du kan endda vælge mellem to hastighedsindstillinger, så du kan beslutte, hvor høj hastighed du har brug for for at lave den ultimative mani- og pedicure.Vi har udviklet et nemt 4-trins filesystem, som du kan følge for at lave din egen mani- og pedicure. Trin 1 - (grovfil) med grovfilen kan du forme dine negle i den perfekte længde og den form, der passer dig bedst. Trin 2 (poleringsfil) - skab en spids negl eller lav kanter med præcisionsfilen, der filer de fine detaljer. Trin 3 (pudsefil) - fjern alle uregelmæssigheder oven på neglen for at få en glat overflade. Trin 4 (poleringsfil) - hvis du vil have et naturligt look uden neglelak, så brug poleringsfilen til at polere dine negle og få dem til at skinne sundt.Det elektroniske REVEAL manicure- & pedicure-sæt er udelukkende batteridrevet, så du kan holde dine negle ved lige, lige meget hvor du er. Beskyttelseshætten på dit skønhedsredskab er også perfekt til at sikre, at det holdes i god stand, når det ikke er i brug.\nREMINGTON Krøllejern Pro Spiral Curl\n2200W professionel føntørrer, Salon kvalitet med en langtidsholdbar AC motor, Ion blødgøring giver mindre krus og mere glans, 3 varme- og 2 hastighedsindstillinger, Cool shot til den sidste finish, Tynd 7mm koncentrator, Krog til ophæng, 3m lang salon ledning, 5 års garanti\nREMINGTON Hårtørrer AS800 Dry & Style - 800 W\n800W airstyler, 4 X beskyttelse:Antistatisk, Keramisk,Let glid over håret, 3 tilbehørsdele: Koncentrator til hurtig tørring, 38mm børste med mixede børstehår, 21mm børste, Knap til at slippe tilbehøret, 2 varme- og hastighedsindstillinger, Cool shot funktion, 1.8m ledning, 2 års garanti\nPedicure Fodfil, Opnå silkebløde og glatte fødder på få sekunder, Roterende rullehoved, Inkluderer 2 x rullehoveder – Groft & Ekstra Groft, Batteridrevet, hvid\nOpdag den sande værdi af bløde fødder med Remington's REVEAL™ Perfect Pedi. Endelig kan du helt uden besvær vedligeholde satinbløde fødder! Perfect Pedi er en mild måde at fjerne hård hud på og stadig passe på fødderne, da rullehovedet ikke kræver smertefuld afskrabning som nogle andre produkter. Du vil se synlige glatte resultater efter kun én gangs brug, hvilket betyder du vil blive sandal-klar på ingen tid. Nogle gange behøver dine fødder en blid omgang polering eller finslibning, andre gange har de brug for noget lidt grovere. Med Perfect Pedi kan du vælge mellem 2 forskellige rullehoveder, der er designet specielt til at holde dine fødder silkebløde. Rullehovederne glider blidt over konturerne på fødder og hæle, og fjerner helt ubesværet uønsket tør og hård hud på få sekunder. Alt dette kombineret skaber en smidig hudbase, der gør at creme lettere kan trænge ind i huden og virke mere effektivt. Alt du så har brug for er din favorit neglelak til at udgøre prikken over i'et!


Gå-hjem-møde: Få kunde-indsigt i realtid i alle kunderejsens touchpoints - MarketCommunity.com\nHome / Uncategorized / Gå-hjem-møde: Få kunde-indsigt i realtid i alle kunderejsens touchpoints\nKøbenhavn Ø, 11. november\nArrangør : Act in Fact\nTime : 15:45 - 17:50\nLocation : Fruebjergvej 3, 2100, København Ø\nKan vi gå fra statiske tilfredsheds-målinger til at FORSTÅ kunderne i kunderejsen, i realtid? Kan vi koble kunde-indsigt direkte til adfærd og køb? Kan vi gå fra anonyme svar til tracking på den enkelte kunde? Det er temaer på dette gå-hjem-møde, der byder på bobler og unik analyse-kompetence.\nDu får tips om at få kunde-feedback på tværs af kunderejsen\nDu oplever, hvordan man kan få viden i realtid – og handle på det\nDu ser, hvordan man kan koble købsdata sammen med kunde-tilfredshed!\nDu får svar på; ”hvordan kan vi spørge, så folk gider at svare?”\nAnalyser kan være en guldmine, men det kræver forberedelse, og at du handler på den viden, du får.\n15:45 - 16:00 Ankomst, registrering og kaffe\n16:00 Velkomst og kort introduktion\n16:10 Sådan får du data, du kan handle på – detaljen ligger i forberedelsen\nDet er vigtigt at vide, hvad kunden oplever, men den velkendte regel om ”shit in – shit out” skal man ikke undervurdere. Ofte ender virksomheder op med tal, der er svære at handle på, eller som ikke giver den rigtige indsigt. Hemmeligheden ligger i forarbejdet, så I fra start gennemtænker, hvilken viden I ønsker, og hvordan I reelt kan handle på resultaterne. I dette indlæg får du svar på spørgsmål som:\nHvordan laver jeg et analyse-set-up, der giver svar, som kan bruges til noget? (undgår at spilde min og kundernes tid)\nHvilke spørgsmål er relevante at stille i hvilke kontaktpunkter?\nHvordan får jeg kunderne til at svare?\nIndlægget giver ny viden og inspiration til at styrke det forberedende arbejde, så du får viden, som du kan handle på.\n17:00 Sådan kan man designe et tracking-system til sin kunderejse\nDen vigtigste opgave i mange virksomheder, når det handler om kunde-indsigt, er at sætte et system op, som kan:\nHente data i touchpoints i realtid\nTransformere data til handlingsorienteret viden og indsigt\nKombinere kundesvar med bl.a. købsdata\nGive dig viden og indsigt, så du kan justere på priser, service, produkter og dit website\nIndlægget bygger på mange års erfaring med kunde-analyser kombineret med brugen af mulighederne i ny teknologi.\n17:50 Afslutning og evt. spørgsmål, herefter invitation til bobler og fri dialog\nAct in Fact er en analyse-virksomhed, der blandt andet arbejder med en CX platform, som gør det nemt at måle, forstå og handle på kundeoplevelser.


AFTALE OM INTRODUKTIONSSTILLINGER - PDF Gratis download\nDownload "AFTALE OM INTRODUKTIONSSTILLINGER"\n1 Side 1 REGIONERNES LØNNINGS- OG TAKSTNÆVN AKADEMIKERNE AFTALE OM INTRODUKTIONSSTILLINGER **NYT** = Nyt i forhold til tidligere gældende overenskomst/aftale **NYT** med virkning fra dato = Hvis en bestemmelse træder i kraft efter overenskomstens/aftalens ikrafttrædelse **NYT** pr. dato = Nyt efter overenskomstens/aftalens ikrafttræden 2013\n2 Side 2 INDHOLDSFORTEGNELSE KAPITEL AFTALENS OMRÅDE ANSÆTTELSENS VARIGHED LØN PENSION ARBEJDSTID UDDANNELSE OPSIGELSE ØVRIGE ANSÆTTELSESVILKÅR IKRAFTTRÆDEN OG OPSIGELSE... 5\n3 Side 3 KAPITEL 1 1. AFTALENS OMRÅDE Stk. 1. Aftalen omfatter akademikere, som umiddelbart forud for ansættelsestidspunktet har været ledige i en sammenhængende periode på 1 år eller mere, som ansættes i stillinger, der forudsætter akademisk uddannelse, og som har en af de uddannelser, som er nævnt i bilag 1 i Overenskomst for akademikere ansat i regioner mv. Aftalen gælder for personale i regional tjeneste Stk. 3. Aftalen gælder endvidere for personale ved selvejende institutioner, med hvilke regioner indgår driftsaftaler med henblik på opfyldelsen af dem i lovgivningen pålagte forpligtelser. Hvis der på institutionen er aftalt andet overenskomstgrundlag, fortsætter dette dog i stedet for, medmindre der indgås anden aftale mellem nærværende overenskomsts parter. Stk. 4. Aftalen omfatter ikke: 1) Tjenestemænd, 2) Pensionerede tjenestemænd fra a) staten, folkeskolen og folkekirken, b) kommuner, amter og regioner c) statsfinansierede eller koncessionerede virksomheder, 3) Ansatte, der får egenpension fra en pensionsordning, som en offentlig arbejdsgiver har bidraget til. Ansatte på delpension betragtes ikke som pensionister i relation til ovenstående og er derfor omfattet af aftalen. 2. ANSÆTTELSENS VARIGHED Ansættelsesperioden er 1 år, hvorefter ansættelsen udløber, og den ansatte fratræder uden yderligere varsel. Ansættelse kan ske på prøve i 3 måneder. BEMÆRKNINGER: Hvis ansættelsen udløber under afholdelse af barsels- eller adoptionsorlov, kan der ske ansættelse efter endt orlov, under forudsætning af, at det lokalt kan indpasses på arbejdspladsen, så der samlet opnås 1 års ansættelse Ved opsigelse inden udløbet af ansættelsesperioden følges funktionærlovens bestemmelser.\n4 Side 4 3. LØN Stk. 1 Ansatte i introduktionsstillinger er månedslønnede. Lønnen udgør 80 % af begyndelsestrinnet for den pågældende uddannelse, jf. 5 i Overenskomst for akademikere ansat i regioner mv. Ansatte i introduktionsstillinger oppebærer ikke centralt aftalte tillæg. Der kan lokalt indgås aftale om funktions-, kvalifikations- og resultatløn. Stk. 3. Der optjenes lønanciennitet under ansættelsen. 4. PENSION Der indbetales pensionsbidrag af lønnen efter bestemmelserne i 15 i Overenskomst for akademikere ansat i regioner mv. 5. ARBEJDSTID Stk. 1. Lønnen i 2 forudsætter fuldtidsbeskæftigelse svarende til gennemsnitlig 37 timer om ugen. Ansatte i introduktionsstillinger, som pålægges merarbejde, honoreres herfor med ordinær begyndelsesløn for den pågældende uddannelse +50 %, medmindre merarbejdet afspadseres. Stk. 3. Der kan ikke aftales højere individuel arbejdstid (plustid). 6. UDDANNELSE Ansatte i introduktionsstillinger skal udføre arbejde på lige fod med andre akademikere. Dog forudsættes det, at der afsættes tid til uddannelse og oplæring i rimeligt forhold til lønreduktionen. BEMÆRKNINGER: For ansatte i introduktionsstillinger drøftes de konkrete behov for uddannelse relateret til arbejdspladsen mellem ansættelsesmyndighed, tillidsrepræsentant og medarbejder. Formålet med oplærings- og uddannelsesforpligtelsen er, at den ansatte i løbet af ansættelsesperioden får en træning i arbejdsopgaverne og derved får bedre muligheder for efterfølgende at få varigt fodfæste på arbejdsmarkedet.\n5 7. OPSIGELSE For ansatte i introduktionsstillinger gælder funktionærlovens opsigelsesvarsler Side 5 8. ØVRIGE ANSÆTTELSESVILKÅR Øvrige ansættelsesvilkår følger i Overenskomst for akademikere ansat i regioner mv. 9. IKRAFTTRÆDEN OG OPSIGELSE Stk. 1. Aftalen gælder fra 1. april 2013, hvor intet andet er anført. Aftalen kan skriftligt opsiges af hver af parterne med 3 måneders varsel til en 31. marts, dog tidligst til den 31. marts København, den 18. november 2013 For REGIONERNES LØNNINGS- OG TAKSTNÆVN: Signe Friberg Nielsen / Ole Lund Jensen For AKADEMIKERNE: Ingrid Stage


Naturmøder by J.F. Willumsens Museum - Issuu\nJ.F. Willumsen Astrid Kruse Jensen Dark Matters Ditte Knus TĂ¸nnesen Ebbe Stub Wittrup Eske Kath Eva Koch Jacob Kirkegaard John KĂ¸rner Nicolai Howalt Olafur Eliasson Tal R\n8.10. 2015 J.F. Willumsens Museum 3.4. 2016\n10 At vokse som kornet i natten Christoffer Boserup Skov\n18 NaturmĂ¸der Lisbeth Lund\n56 Menneske, natur og videnskab Gry Hedin\nJeg gik mellem blå og gyldne bjerge, hvor solen foldede sin lysvifte ud og vandrede over himmelhvælvet for at synke bag kolde, grå stenmure. Jeg oplevede lyset, der legede mellem skyer og tåger og brødes mod højdernes evige sne. Jeg så regnbuen spænde bro over grønne dale. 6\nJ.F. Willumsen i J.F. Willumsen. Mine Erindringer fortalt til Ernst Mentze, 1953, s. 144\nJeg havde følelsen af at være midt i et jordskælv, hvor universet syntes at dingle og mangle et fast holdepunkt. Alle afstande blev forrykkede med forskydninger både i vandret og i lodret retning. Det var umuligt at finde noget at støtte øjet til, alt gik hulter til bulter. Man kunne ikke se, hvad der var langt borte, og hvad der var tæt ved på grund af tåger, der flyttede sig med solen og de skiftende skygger. Den normale afstands bedømmelse blev forrykket. Det, som var tæt ved, syntes let, og det der var langt borte, virkede tungt og massivt. Bjergtoppene i det fjerne kunne pludseligt komme frem af tågesløret med en mærkelig klarhed. Alle regler for naturvirkninger kendt fra slette landet ophævedes i disse omgivelser. J.F. Willumsen i J.F. Willumsen. Mine Erindringer fortalt til Ernst Mentze, 1953, s. 92\nI foråret 2014 blev J.F. Willumsens Museum kontaktet af Folkekirkens Skole tjeneste, som gerne ville etablere et sam arbejde om et undervisningsprojekt med udgangspunkt i Willumsens bjergbilleder. Konceptet udviklede sig til at inkludere både samtidskunst og en variation af naturfænomener, og hermed voksede projektet til den omfangsrige udstilling Naturmøder, der vises på J.F. Willumsens Museum fra 8. oktober 2015 til 3. april 2016. Naturen har til alle tider inspireret kunst nere og filosoffer. I deres arbejde konden serer de vores grundlæggende fascination af naturens overvældende kræfter og mangfoldighed. Naturen og det naturlige fungerer i dag nærmest som en form for korrelat til vores fortravlede hverdagsliv. Vi dyrker naturen, og vi dyrker os selv i den. I naturen finder vi ro i sjælen og mental styrke, og vi tester vores fysiske grænser ved at udforske eller overvinde naturens kræfter. Naturen giver plads til refleksion over det grundlæggende, filo sofiske spørgsmål: Hvem er vi som mennesker? Og hvad er vores betydning i verden? 8\nUdgangspunktet for Naturmøder er en række af J.F. Willumsens spektakulære og egenartede naturskildringer, som udgør en særlig del af hans kunstneriske produktion. I udstillingen vises de sammen med udvalgte værker af 11 danske sam tidskunstnere - Astrid Kruse Jensen, det visuelle studio Dark Matters, Ditte Knus Tønnesen, Ebbe Stub Wittrup, Eske Kath, Eva Koch, Jacob Kirkegaard, John Kørner, Nicolai Howalt, Olafur Eliasson og Tal R som på hver deres måde har fortolket og bearbejdet indtryk af naturen i dele af deres kunst. Formålet med udstillingen er at indkredse nogle af de æstetiske og formelle strategier, som kunstnerne har anvendt i deres arbejde med naturen som motiv, men også at åbne for nogle af de eksistentielle, mentale og kulturelle dimensioner, som alle naturskildringer nødvendigvis rummer. Gennem kunst værkernes farver, former, materialer, stemninger og lyde aktiveres vores sanser og skaber forbindelse til vores følelser, erindringer og drømme. Kataloget indeholder en introduktion og to artikler. Museumsinspektør Lisbeth Lund præsenterer udstillingens koncept og de\nfem temaer – Kortlægning, Kondensering, Konfrontation, Konstruktion og Kontemplation – der indrammer møderne mellem Willumsens bjerglandskaber og de nu tidige naturfremstillinger i udstillingen. Forfatter og filosof Christoffer Boserup Skov giver et filosofisk bud på, hvorfor vi mennesker fascineres af naturen og dens kræfter, mens museumsinspektør, ph.d., Gry Hedin beskriver, hvordan Willumsen var inspireret af naturvidenskabelige metoder og modeller i sin arbejdsproces. J.F. Willumsens Museum vil gerne rette en varm tak til de personer, der har været med til at realisere udstillingen og nær værende katalog. Det gælder først og frem mest de deltagende kunstnere, der involve rede sig nysgerrigt og med stor entusiasme i projektet og stillede deres værker til rådighed. En stor tak også til de private udlånere, til galerie Mikael Andersen, Martin Asbæk Gallery, Louisiana Museum of Modern Art, neugerriemschneider, Berlin, samt Det Kongelige Bibliotek – Kort og Billedafdelingen for udlån af værker til udstillingen. Sigrun Gudbrandsdottir, som har stået for det grafiske arbejde med kataloget og PR- og formidlingsmaterialet,\ntakkes varmt for sit engagement og tål modighed, og en varm tak omfatter også artikelforfatterne Christoffer Boserup Skov og Gry Hedin. For en helt uundværlig økonomisk støtte til udstillingen og kata loget rettes desuden en hjertelig tak til Augustinus Fonden, Grosserer L.F. Foghts Fond, 15. Juni Fonden, Martha og Paul Kerrn-Jespersens Fond, Frimodt-Heineke Fonden og til Statens Kunstfond. Derud over takkes Egetæpper, ERCO, Flügger, Kvadrat og STARK for deres generøse sponsorering af materialer til udstillingen, og Produktionsskolen Frederikssund Kreativ Linje for bidrag til installation af Jacob Kirkegaards værk. Endelig vil vi gerne takke J.F. Willumsens Museums medarbejdere og bestyrelse for deres arbejdsindsats og opbakning.\nAnnette Johansen Museumsdirektør Lisbeth Lund Museumsinspektør Louise Bugge Jacobsen Museumsinspektør 9\nAt vokse som kornet i natten Af Christoffer Boserup Skov\nChristoffer Boserup Skov (f. 1976) er cand.mag. i filosofi og har en master i retorik. Han er forfatter til flere bøger om filosofi bl.a. den populærfilosofiske bog Meningen med livet - otte svar og en hulens masse spørgsmål.\nHar man sagt J. F. Willumsen, har man også sagt fascination af naturen. I Wil lumsens værker ser vi ofte en forståelse af naturen som et ophøjet sted – et sted, hvor vi mennesker kan komme i kontakt med eller måske ligefrem blive ét med os selv. Og Willumsens fascination af naturen er langt fra noget enestående; det ses også hos mange andre kunstnere og tænkere gennem historien. Men hvad er det helt præcist, der er så fascinerende ved naturen? Hvorfor er det, at disse kunstnere og filosoffer mener, at naturen er noget særligt? Umiddelbart forbinder vi naturen med positive værdier som det at få nogle smukke oplevelser: I naturen kan vi finde ro og slippe for stress, jag, larm og de konstante projekter, der præger og piner mange moderne mennesker. Naturen appellerer umiddelbart til os og står for noget rart, oprindeligt og sublimt. Samti dig indgyder naturen også respekt, for naturen er barsk og besidder ustyrlige og altødelæggende kræfter. Der er også noget uskyldigt over naturen; den er ren og jomfruelig og ligger ikke under for den menneskeskabte civilisations og kulturs normer. Psykologisk symboliserer naturen det rå, det uhæmmede og det ubevidste. I modsætning til naturen står vores kulturelle normer, hvor rationalitet og\nkontrol er dominerende. Vi mennesker er på den måde altså altid fanget i en dobbelthed, da vi både er natur- og kulturvæsener. Og undertrykker vi den ene del, så undertrykker vi automatisk også en del af os selv. Filosofien har lige siden de første græske naturfilosoffer kredset om naturen og for søgt at forstå den – og forsøgt at begribe, hvad det er, naturen gør ved os som men nesker. Hos den tyske filosof Immanuel Kant finder vi et såkaldt teleogisk (formåls bestemt) natursyn, dvs. en tanke om, at der er et bestemt formål med naturen, at naturen udvikler sig med en hensigt. Det er altså ikke bare kaos og tilfældigheder, der hersker i naturen, men en stræben mod en højere og skønnere orden. Kant taler også om begrebet det sublime, der er en betegnelse for den storslåede op levelse, naturen kan give os; i mødet med naturen kan vi få følelsen af, at naturen har en særlig åndelig karakter og værdi. Hos den franske filosof Jean-Jacques Rosseau finder vi en anden markant form for naturopfattelse. Han opfatter naturen som det rene, oprinde lige og uskyldige sted, hvor mennesket kan genfinde sig selv som naturvæsen. Denne opfattelse dukker af og til op i vores populærkultur, fx i filmen Into the Wild fra 2007, hvor en ung mand 11\ndrager ud for at bo i naturen for at søge den ultimative frihed. Den amerikanske filosof Henry David Thoureau gjorde i midten af 1800-tallet netop det, som mange af os fortravlede mennesker har tænkt på i et kort sekund, men hverken tør at tænke til ende eller føre ud i praksis: I 1845 sagde han farvel til byens støj, industri og travlhed og tog ud i skoven for at slå sig ned. Her byg gede han et lille træhus ved skovsøen Walden i Massachusetts. Her levede han en lang årrække et simpelt liv med prak tisk arbejde, og han spiste af naturens forråd. Han levede i pagt med naturen og sig selv – og undgik at forholde sig til, hvad han mente hans samtid var udtryk for; det moderne livs ligegyldigheder og materielle overfladiskhed. Det banker noget hurtigere i de flestes romantiske naturhjerter, når Thoureau beskriver, hvordan han i skoven er ét med naturen, og hvordan tid pludselig ikke bliver en stressfaktor, men noget der opleves som givende: ”… når jeg en sommermorgen havde tag et mit sædvanlige bad, blev jeg siddende i solen i min dør hele formiddagen, synket hen i drømmerier blandt fyrre, valnød træer og sumak, i uforstyrret ensomhed 12\nog ro, mens fuglene sang rundt omkring eller fløj lydløst … På sådanne dage voksede jeg som kornet om natten, og de var langt bedre end nogen arbejdsdag kunne have været. Det føltes ikke som om tiden forsvandt mellem fingrene på mig, men tværtimod som om, jeg fik den skæn ket i langt rigere mål end sædvanligt.”1 For Thoureau hænger fascinationen af naturen sammen med en fascination af det simple liv, hvor man klarer sig med praktisk arbejde, en asketisk livsstil og nyder nuet i stedet for at tænke på, at der skal være en bestemt nytteværdi eller en fremtidig profit i det, man laver. Overordnet kan man sige, at det roman tiske natursyn er kendetegnet ved en idé om, at vi ved at være i pagt med naturen kan opnå en lykketilstand: Det er her, vi kan genfinde vores egentlige identitet, som er blevet mere uklar for os i takt med udviklingen af den moderne civilisation og kultur. Et godt eksempel på, at vi i dag i høj grad er fremmedgjorte fra naturen, kommer nærmest komisk op til over fladen, da Zoologisk Have i København for nogle år tilbage valgte at slagte giraf fen Marius. Det blev en verdensnyhed, der vakte harme og vrede. Det er tragikomisk, fordi vi samtidig blindt opretholder en landbrugsproduktion, hvor langt største\ndelen af dyrene lider uforholdsmæssigt meget, fordi der skal oprettes nogle bil lige forbrugspriser. Måske er giraffer mere nuttede end grise, men alligevel … Og hvad betyder det så, at vi kan finde vores identitet i naturen? Hvis man beholder de filosofiske briller på, så er min pointe, at naturen er interessant for os – ikke bare fordi, den indgyder til ro, et simpelt liv og kan give os skønne oplevelser. Naturen er også interessant, fordi den giver rum til refleksion og derfor åbner for det grundlæggende filosofiske spørgsmål: Hvem er jeg? Når vi står over for de betagende bjerge, der stikker op mod himlen (som Willum sen var så fascineret af), når vi en frost klar nat betragter et svimlende stjernehav over os, eller når vi oplever en talrig stæreflok, der indtager himlen i fantas tiske formationer, så gør det noget ved os. Vi bliver mindet om vores ubetydelighed. Vi oplever, hvor stor verden og naturen omkring os er, og vi mærker en sårbar hed; for hvor er vi egentlig uendelig små og ubetydelige i det store hele. Og min pointe er, at netop sådanne naturoplevel ser (som man jo kan få masser af) gør, at vi begynder at sætte os selv i relation til naturen – dvs. vi begynder at reflektere over, hvem vi er. Det er, når vi betragter\nnaturens skønhed, mærker dens storhed, indser dens barskhed og fornemmer roen, at vi begynder at tænke over, at vi ikke bliver født med en medfølgende manual eller brugsvejledning, men at vi hver især skal finde ud af vores værdier og vores livsprojekt. Naturen kan, med andre ord, tilskynde os til at tænke over, hvem vi er. Og hvem er vi så? Ja, i det daglige har vi en tendens til ofte at definere os på en bestemt måde: Når vi taler om os selv, taler vi ofte om kompetencer, kvalifika tioner og evner. Vi har altså fokus på, hvad vi kan. Vi kender det, når vi skal præsentere os selv over for andre i et selskab, hvor vi ikke kender nogen, hvor det første spørgsmål som regel går på, hvad vedkommende arbejder med. Under forstået: Hvad kan du? Vi lever også i en tid, hvor vi har meget fokus på det at kunne noget; vi taler fx ikke længere om velfærdssamfund, men om en konkur rencestat, hvor borgerne konstant er i konkurrence med hinanden og andre samfund om at overleve, derfor skal vi hele tiden dokumentere, hvad vi kan. I populærkulturen konkurreres der stor set om alt; i at synge, danse, bage! Konkur renceaspektet er med til at understøtte det, at vi definerer os selv og hinanden ud fra, hvad vi kan.\nMen i filosofien er det anderledes. Her fokuserer man i stedet på, hvem vi men nesker er. Her er vores eksistens i cen trum; altså hvem er jeg? Her er man ikke interesseret i at tale om kompetencer og konkurrence, men i stedet taler man altså om vores tilværelse, vores eksistens, det at vi er til. Og kunne man tilføje – det at vi er til som naturvæsener. I naturvidenskaberne er formålet at søge forklaringer. Her undersøger man fæno mener i verden for at få forklaringer på, hvordan ting fungerer og hænger sam men. Inden for de humanistiske fag, hvor filosofien og kunsten hører til, handler det ikke om forklaringer, men om forståelse. Her søger man at forstå mennesket, forstå vores eksistens; hvem vi er, hvordan vi skal handle, vores behov og motiver. Her bliver undersøgt hvilke værdier, vi skal leve efter, og hvordan vi skal forstå os selv i den store sammenhæng. Så det, kunsten og filosofien egentlig gør, er at give plads til at kunne stille og reflektere over helt andre typer af spørgsmål. I vores kultur diskuterer vi fx ofte, hvordan vi kan optimere vores konkurrencesamfund. Men en filosof og kunstner, der har fokus på vores eksi stens, det at vi er til, vil i stedet spørge til, hvordan vi indretter et retfærdigt samfund, 14\nog hvordan man bliver en god borger? I vores kultur bugner reolerne med selvhjælpsbøger, og vi diskuterer, hvordan man kan blive lykkelig i en fart, tabe 10 kilo på 14 dage, få en flad mave på to uger eller andre ting i samme stil. En filosof vil i stedet undersøge og spørge til, hvordan jeg kan blive et godt menne ske? Og et sidste eksempel: Vi bruger også meget tid på coaching og på at skabe vores helt perfekte karriereveje og skrabe store formuer sammen. Og rigtigt gættet; en filosof vil interessere sig for et helt andet spørgsmål af meget mere eksisten tiel og vigtig karakter: Hvordan forbereder jeg mig på, at jeg skal dø? Det er, når vi stiller disse spørgsmål og tænker over dem, at vi forholder os til vores eksistens. Naturen, filosofien og kunsten kan hjælpe os på vej og skabe rummet for disse refleksioner. For det kræver netop et frirum; i dagligdagen bliver vi ofte mødt af, at ting skal kunne betale sig, at man skal gøre ting med et bestemt formål. Vi skal – med et ikke kønt nydansk ord – performe. Men lige præcis med de grundlæggende og eksistentielle spørgsmål kan der ikke laves en smart business case eller en udregning af nytte værdien. Det er bare noget, vi tænker over uden nødvendigvis at komme frem til et bestemt svar eller resultat. Og det er helt\no.k.! Inden for filosofien og kunsten er man ikke blevet klogere på de her spørgsmål, siden Sokrates begyndte at stille dem til sine medborgerne for 2500 år siden på torvet i Athen. Men det er lige meget, for det er ikke altid nytten, resul taterne eller hvad vi kan, der har værdi. Det har en værdi i sig selv at forholde sig til disse spørgsmål – fordi vi netop er naturvæsener, der kan reflektere over os selv. Så kunstens rolle i forhold til naturen er ofte – og det ses i særdeleshed hos Willumsen – at gøre os tilskuere bevidste om, at vi netop er denne sammensmelt ning af natur- og kulturvæsener. Kunsten kan give os en referenceramme og et sprog til at diskutere det forhold; og det er måske i bund og grund en af kunstens fornemmeste opgaver; at skabe rum for en dialog om, hvad vi mennesker egentlig er for en størrelse, og hvordan vi skal handle i denne verden?\n1 Henry David Thoreau: Walden - livet i skovene. Gyldendal 2008, s. 102-103\nJ.F. Willumsen er kendt for sin særpræ gede, monumentale stil med intense farver, blændende lys og en motivkreds, der oftest har mennesket i centrum; Det Store Relief med de forskellige figurgrupper, talrige portrætter og selvportrætter, dansende kvinder og rejseskildringer af folkelivet i det sydlige Europa. Men i en række natur skildringer, særligt af bjerge, har Wil lumsen imidlertid skabt nogle menneske tomme værker, hvor mødet med naturen i kunstnerens egen subjektive fortolkning er omdrejningspunktet. Det er disse værker, der er udgangspunkt for udstil lingen NATURMØDER. Gennem en udvidet dialog med værker af 11 danske samtidskunstnere udfolder og perspektiverer udstillingen Willumsens fascination af og frygt for den barske natur, og særligt hans optagethed af bjergenes kraft som katalysatorer for mentale rejser ud i sindets krinkelkroge. De udvalgte samtidskunstnere fortolker naturen ud fra forskellige vinkler, der både inkluderer det systematisk observerende og regi strerende, det filosofisk og eksistentielt afsøgende samt det konstruerede og kul turelt betingede. Det er ikke det flade, danske landskab, der er afsættet for deres værker, men voldsomme naturfænomener som gletchere, vulkanudbrud, flodbølger og solens brændende stråler.\nTemaerne Kortlægning, Kondensering, Konfrontation, Konstruktion og Kontemplation indrammer møderne mellem Willumsens bjerglandskaber og de nutidige naturfremstillinger. De tematiske sammenstillinger åbner for nye lag og fortællinger, hvor arbejdsproces, form, indhold og perception indgår i en gen sidig udveksling på tværs af tid og sted. Temaerne skal opfattes som synsvinkler på kunsten, men de er vejledende og grænserne imellem dem i høj grad fly dende. I de udstillede kunstværker er der ingen figurer, man kan identificere sig med og opleve naturen igennem. Som beskuere konfronteres vi direkte med de kunstne riske fortolkninger af naturfænomenerne og må selv tage på rejse ind i værkernes fortællinger. Rigtig god tur\nkort lĂŚg ning\nJ.F. Willumsens naturbilleder er ikke objektive og naturalistiske skildringer, men rummer subjektive oplevelser i form af sansning og følelser. Udgangspunktet for motiverne er dog en omhyggelig arbejdsmetode, der på mange måder kan minde om en naturvidenskabsmands, med systematiske observationer og ind samling af data i naturen. Willumsen har eksempelvis studeret og klassificeret for skellige planter og blomster i sit herba rium, og han har sirligt noteret på skitser og fotografier fra Alperne1, hvordan vejr forhold og tidspunkt på dagen påvirker bjerglandskabets farver og stemninger. Hans nøgterne men også poetiske regi strering af naturens fænomener møder i udstillingen Nicolai Howalts studier af sollys i serien Light Break / Wavelength, 2014/2015, og Olafur Eliassons foto grafiske værk 360° rock series fra Island, 2006. Som Willumsens studier krydser deres værker spor mellem naturviden skabens og kunstens verden og forener det dokumentarisk registrerende med et æstetisk udtryk. Howalt har i sin billedserie systematisk fotograferet solens stråler gennem linser og filtre, som lægen Niels Finsen i 1800tallet anvendte i sin banebrydende behandling af hudlidelser. Billederne er fotogrammer, skabt direkte på lysfølsomt,\nfotografisk papir inde i kameraet.2 Med filtrene undersøger han lysets ellers immaterielle karakter og giver det form og farve i fotografierne. De brændende sole fremstår som ekspressive farve eksperimenter, der i udtryk minder om Willumsens konkretiseringer af sollyset i fotografier og skitser fra bjergene. Hos begge kunstnere materialiserer lyset sig som et eksplosivt element med en dobbelthed af både livgivende og destruktive kræfter. Lyset er også centralt i Eliassons fotoserie 360° rock series, der viser et klippestykke i den islandske natur. I de 9 fotografier, der samlet udgør et 360° panoramisk billede af motivet, har Eliasson på nærmest videnskabelig vis kortlagt, hvordan klip pens udseende varierer alt afhængig af synsvinkel og lysets skiftende intensitet i løbet af dagen. Men modsat naturviden skabens kvantificering af iagttagelser og opstilling af objektive lovmæssigheder illustrerer værket en empirisk og fænome nologisk tilgang til naturen, baseret på individets subjektive oplevelse. 360° rock series umuliggør én central position, som klippestykket kan overskues fra; klippens form og udtryk forvandles kontinuerligt ved kunstnerens bevægelse i naturen og sollysets skiftende styrke.\nJ. F. Willumsen Opslag fra udklipsmappen Land og Vand Ca. 1900-1911\nNicolai Howalt Light Break / Wavelength. 2014/2015 Unique light exposure C-type color print, 25,5 x 20,3 cm\nNicolai Howalt Light Break - Photography / Light Therapy, Installationsview Martin AsbĂŚk Gallery. 2015\nOlafur Eliasson 360째 rock series. 2006 C-prints, 42 x 65 cm. 9 stk. 136 x 205 cm\nkon den sering\nGennem de mange skitser af bjergland skabets foranderlige natur kommer Willumsen ind under huden på sit motiv. Han iagttager dets særegenheder, mærker og sanser det, og studierne fungerer som visuelle noter, han bearbej der og omsætter til nye udtryk i sine malerier. Hans observationer af naturen er i skitserne reduceret til et forenklet billedsprog af former, farver og flader, der bevæger sig mellem figuration og abstraktion. Skitserne fremstår som et koncentrat af det oplevede – en fortæt ning af stemninger og følelser. I Tal R’s tegninger fra Nordøstgrønland Ekspeditionen 2011 er noget lignende på spil. Undervejs på rejsen har han med oliekridt i stærke, klare farver nedfældet sine indtryk af den storslåede natur i en lille notesbog. I bogen er de gennem gående motiver af skyer, bjerge, fjorde og hav kondenseret til organiske og geo metriske former af nærmest dekorativ karakter. Den grønlandske natur er ud gangspunktet for Tal R’s skitser, men forenklingen giver tegningerne et fiktivt udtryk og et element af noget konstrueret.\nbygger på udklip fra hans udklipsmapper, skitser fra tidligere rejser og erindringer og forestillinger om bjerglandskaber. De forenklede former og flader og en legende, koloristisk stil kendetegner også Eske Kaths monumentale værker af bjerge, vulkaner, ild og vand, der ind holdsmæssigt kredser om menneskets frygt for og fascination af naturkatastrofer. Kath maler ikke naturen udelukkende på baggrund af egne erfaringer, men henter inspiration i både massekulturens billed strøm, naturvidenskabelige modeller og kunsthistoriske referencer. I maleriet Disintegration, 2003, centrifugeres de for skellige visuelle udtryk i et kaotisk infer no. Selvom billedet er mennesketomt, er der noget menneskeligt over bl.a. lava flodens draperede former, som var de ab straktioner over menneskekroppen. En lignende personificering ses i Willumsens maleri Naturens skjolder, bjergene med de tre farver fra 1936, hvor bjergene fremstår som fantasivæsner fulde af liv, på nippet til at bryde ud af billedrammen.3\nI Willumsens sene bjergbilleder fra 1930’erne er der skruet op for farverne, og stilen har fået en tegneserieagtig karakter. Det er en imaginær natur, der 31\nJ. F. Willumsen Akvarel. Ca. 1901 Vandfarve p책 papir, 45,7 x 30,2 cm\nJ. F. Willumsen Akvarel. Ca. 1901 Vandfarve p책 papir, 30,3 x 45,7 cm\nJ. F. Willumsen Akvarel. Ca. 1901 Vandfarve p책 papir, 20,4 x 30,3 cm\nTal R Qaqqarsuaq. 2011 Tal/Z 10112. Farvekridt p책 papir, 24 x 16 cm\nTal R Qaqqarsuaq. 2011 Tal/Z 10077. Farvekridt p책 papir, 24 x 16 cm\nJ.F. Willumsen Naturens skjolder, bjergene med de tre farver. 1936 Olie pĂĽ lĂŚrred,126 x 150,5 cm\nEske Kath Disintegration. 2003 Olie på lærred, 230 x 360 cm\nKon fronta tion\nWillumsen bjergtages af naturens storhed og styrke, men hans fascination går hånd i hånd med en dyb angst og afmagt, som leder tankerne hen på romantikkens fore stilling om det sublime. Møderne med den brændende sol, havets voldsomme bølger og bjergenes overrumplende styrke giver på én gang anledning til poetiske og destruktive tanker. I naturfænomenerne oplever Willumsen både det livgivende og dødbringende, det skabende og ned brydende, tro og tvivl – modsætnings forhold, som han spejler i den menne skelige eksistens’ grundvilkår. For at formidle de følelser og refleksioner, som naturoplevelserne fremkalder, arbejder han med et sanseligt formsprog i sine værker. Han former malerierne som konfronterende udsagn i beskuerens rum ved at benytte store billedformater og ind drage rammen som en del af værkets fortælling. Krop og sanser sættes også i spil i henholdsvis John Kørners installation Tsunami, 2015, Jacob Kirkegaards lyd værk Isfald, 2013 og Eva Kochs instal lation I am the River / #3 Seljalandsfoss fra 2015. Kørners værk, der mimer en dødbringende tsunami udformet som et gigantisk, bølgeformet tæppe, er som naturfænomen frygtindgydende og destruktiv, men i sin kunstneriske form\nogså indbydende og udfordrende. Der er noget rart, nærmest hjemligt over mate rialet, og konstruktionen inviterer beskueren til at interagere med bølgen og prøve kræfter med dens styrke. I Kirkegaards installation Isfald er det Grønlands imposante gletsjere, som beskueren konfronteres med. Værket afspiller lyden af den smeltende is,  ind spillet med undersøiske mikrofoner og med sensorer på smeltende gletsjere. I det mørklagte rum skærpes sanserne, og lyden af isens knirken, rislen og buldren føles lige så meget, som den høres - som stod vi ovenpå den arktiske undergrund. Det er på en gang poetisk og faretruende. Lyden mærkes ligeledes rent kropsligt i Eva Kochs installation I am the River / #3 Seljalandsfoss. Værket viser det eksplo sionsagtige og energiudladende øjeblik, hvor vandfaldets og elvens vand mødes. Koch skærper vores sansning af fænomenet ved at filme med nedsat hastighed, så vi på én gang suges ind i det brusende vand og samtidig oplever de forstøvede dråber enkeltvis. Den kraft fulde lydkulisse og værkets monumentale dimensioner giver en kropslig erkendelse af, hvor skrøbeligt menneskelivet er i forhold til naturens voldsomme kræfter.\nJ.F. Willumsen Tåger og sneklatter på bjerg. 1938 Olie på lærred, 127 x 150 cm\nJohn Kørner Tsunami. 2015 Tæppe og træ, 1026,8 x 1260 cm\nJacob Kirkegaard Isfald. 2013 Lydinstallation: Mixed media, 535 x 420 x 420 cm\nEva Koch I am the River / #3 Seljalandsfoss. 2015 Videoinstallation, ca. 600 x 1200 cm\nWillumsen er i 1892 på en rejse til Norge for at male et helt anderledes landskab end det danske. Mødet med den barske natur i Jotunheimens fjeldområde sætter på flere måder spor i Willumsens sind, og hjemvendt fra rejsen omsætter han sine indtryk i værket Jotunheim. Skiftende bjergprofiler, synsvinkler, lys og varierende tider af døgnet samler sig i maleriet til et panoramisk billede. I siderne er tilføjet relieffer, der symboliserer mod polerne i den menneskelige natur – fornuft og følelse – og på rammens overligger bryder de opadstræbende bjergtoppe fysisk igennem formet i emalje. Frem for at være en naturalistisk gengivelse af en bestemt bjergtopografi er værket et konstrueret landskab i både indhold og form. Det er en syntese af det fysisk oplevede landskab blandet med følelser, stemninger, erindringer og fore stillinger om den storslåede natur. På rejsen møder Willumsen ikke kun det overvældende bjergmassiv i sin fysiske materialitet, men også litteraturens og avisernes fortællinger om det norske landskab som frygtindgydende og sub limt.4 Det konstruerede og fragmenterede billedrum er også nærværende i både Ditte Knus Tønnesens skulpturelle værker og Ebbe Stub Wittrups fotografier af\nbjergnatur. Knus Tønnesens udgangs punkt er egne fotografier af det nordiske landskab med spor af menneskelig til stedeværelse, som hun dekonstruerer og sammensætter til nye visuelle udtryk i rumlige iscenesættelser. I værkerne undersøger hun ideen om den uberørte natur og menneskets kulturelt betingede oplevelse af landskabet. Findes der en autentisk natur? Og kan vi opleve den uden filter? Stub Wittrup arbejder på lignende måde med den kulturelle billedliggørelse af naturen i sin fotografiske serie Out From Under fra 2007. Igennem manipulation af fundne fotografier ændrer han billedernes oprindelige fokus på bjergvandrere til en mennesketom natur med bjergmas siverne i centrum. I billederne er land skabet trukket helt frem i billedfladen, og betoningen af fladen, de monokrome farver og forskudte gentagelser af motivet i sekventielle forløb giver fotografierne et malerisk udtryk. Referencen til den natur, billederne dokumenterer, sløres, og foto serien fremstår som et landskab i sig selv, der er åbent for beskuerens forestillinger, erfaringer og drømme om en potentiel bjergvandring.\nJ.F. Willumsen Jotunheim. 1892-93 Olie på lærred, træ, malet zink og emalje på kobber, 152 x 275 x 13 cm\nDitte Knus Tønnesen If You Are Earth Then I am Water. 2014 Fotografisk emulsion og lak på MDF plade, 220 x 166 x130 cm\nEbbe Stub Wittrup Out From Under Installationsview Martin Asbæk Gallery. 2007\nKon templa tion\nI flere af Willumsens naturbilleder træk kes vi ind i gådefulde rum, hvor tingene ikke altid er, hvad de ved første øjekast giver sig ud for at være. Klippeblokke og sneklatter forvandler sig til fantasivæsner, og tusmørket og det sceniske månelys mystificerer landskabet. I maleriet Sidste lysning på Mont Blanc fra 1938 eksi sterer skønheden og det foruroligende side om side; der er på én gang noget meditativt og urovækkende over bjerg landskabets ophøjede ro og månelysets drømmeagtige skær. Willumsen maler sine billeder med direkte afsæt i foto grafiske forlæg af landskabet. Mont Blanc’s karakteristiske spidser og gletsjerformationer genkendes eksem pelvis i nogle af bjergbillederne. Men når motiverne omsættes til maleri mister de deres tids- og stedsspecifikke reference. Med ekspressive farver og forenklede former skaber Willumsen imaginære landskaber og visualiserer følelser og stemninger snarere end bestemte bjergtopografier.\nproces, hvilket får lyskilderne til at træde frem med en særlig intensitet og tilfører billederne en kunstighed og en stemning af noget uvirkeligt. I værket Hidden Places #2 skaber kontrasten mellem lyse og mørke områder og spillet mellem kon krete og abstrakte former en verden, der pendulerer mellem virkelighed og drøm. Vi både genkender og farer vild i billedets elementer, og med Sigmund Freuds ord er der noget unheimlich over situationen; det, vi er fortrolige med, slår over i en truende fremmedhed. De store formater, farvemættede billedflader og delvist ab strakte billedrum tilfører fotografierne maleriske kvaliteter og et udtryk, der indskriver dem i en romantisk og sym bolistisk landskabstradition.\nDet tvetydige og drømmeagtige karakte riserer også Astrid Kruse Jensens foto grafier fra serien Hidden Places, 2008, der skildrer landskaber i den myteom spundne islandske natur optaget i skum ringstiden. Kruse Jensen opererer med en lang eksponeringstid i den fotografiske 49\nJ. F. Willumsen Sidste lysning på Mont Blanc. 1938 Olie på lærred, 126 x 150 cm\nAstrid Kruse Jensen Hidden Places #2. 2008 Farvefotografi, 120 x 150 cm\nUd eller ind i naturen I det sidste udstillingsrum kan publikum med krop og sind selv prøve kræfter med nogle af udstillingens temaer. Det visuelle studio Dark Matters har med værket Qualia konstrueret en virtuel parallel verden til det fysiske udstillingsrum og den omkringliggende natur, som publikum kan interagere med og påvirke. Ved hjælp af Virtual Reality brillerne Oculus Rift og en række naturoplevelser, skabt og fortolket af Dark Matters, iscenesættes en dobbelt-realistisk virkelighedsfølelse, som åbner for dialog om vores personlige sansekarakteristika og virkelighedsop levelse. Med brillerne på står vi ikke blot og kigger på landskabet, vi befinder os 52\nmidt i det. Værket stiller spørgsmål ved, hvordan vi oplever og erfarer vores omgivelser og dermed også naturen. Hvis vi kan snyde vores sanser og skabe en overbevisende illusion om at være til stede i en simuleret virkelighed, er det så nødvendigt at gå ud og sanse den virke lige verden? Og hvis naturoplevelsen finder sted i vores bevidsthed, er den konstruerede natur så ikke lige så virkelig som den fysiske? Qualia er IKKE et computerspil, men en intens og fordybende oplevelse, der sætter publikums sanser i spil. I interaktionen\nmed værket smelter vores bevidsthed og erfaringer om naturen sammen med de kropslige erkendelser, som filmene i Oculus brillen skaber. Oplevelsen er i\nhøj grad subjektivt betinget, og ændrer karakter afhængigt af øjnene, der ser, og de valg aktøren træffer i den virtuelle verden.\n1 På sin rejse i Alperne tager Willumsen flere fotografier af bjerglandskabet, som han indsætter i sin udklipsmappe Land og Vand. Willumsen samler i perioden ca. 1900 1911 illustrationer fra blade og tidsskrifter i fjorten store mapper ordnet systematisk efter forskellige emner som Arkitektur, Tegning, Kunsthåndværk, Maleri, Skulptur, Land og Vand, Mennesker, Menneskerace, Børn, Kvinder, Mænd og Dyr. Ind imellem udklippene anbringer Wil lumsen sine egne fotografier, hvor de passer ind i sam menhængen. 2 Ved hjælp af de farvede filtre indfanger Howalt dele af solens stråler og lader det resterende lys løbe gennem bjergkrystals-linser. Lysstrålerne opfanges på lysfølsomt, fotografisk papir og bliver til unikke fotogrammer –\ndirekte og ubearbejdede aftryk af solens lys. Processen og Finsens metoder er beskrevet i Nicolai Howalt: Light Break. Photograpy / Light Therapy. Fabrik Books 2015. 3 Kunsthistoriker Anne Gregersen beskriver i kataloget Vitale Willumsen, hvordan naturen personificeres i flere af Willumsens bjergbilleder. Anne Gregersen: Vitale Willumsen, J.F. Willumsens Museum 2008, s. 24-30. 4 Kunsthistoriker Troels Branth Pedersen uddyber i sin bog om Willumsens rejse til Jotunheimen, hvordan kunstnerens forestilling om den sublime fjeldnatur er en kompleks størelse, der både bygger på erfaringer, kunst historiske referencer, folkekunstens billedverden og beskrivelser i aviser og litteratur. Troels Branth Pedersen: Bjergtaget. J.F. Willumsen i Norge 1892, Klim 2006.\nDark Matters Qualia. 2015\nMenneske, natur og videnskab J.F. Willumsens arbejde med systemer, naturlove og ornamentik\nAf Gry Hedin\nGry Hedin (f. 1974) er mag.art. i kunsthistorie fra Københavns Universitet og ph.d. fra Nordiske Studier og Sprogvidenskab. Hun har i sin forskning arbejdet med forholdet mellem kunst, litteratur og naturvidenskab med fokus på dansk og nordisk kunst i 1800-tallet. Siden 2014 museumsinspektør på Faaborg Museum.\nBag mange af J.F. Willumsens menneske tomme skildringer af naturen ligger en interesse for menneskets måde at opleve og forstå naturen på. Willumsen så viden skabsmandens omhyggelige eksperimen ter som et ideal for kunstneren, og i mange værker er videnskabelige refleksioner og indsigter ikke langt væk. I raderingen Frugtbarhed,1891, og i hovedværket Jotunheim,1892-3, refererer han direkte til naturvidenskaben, mens han i andre værker eksperimenterer med, hvordan mennesket opfatter og forstår verden om kring sig. Netop dette er underliggende temaer i malerier som To gående koner, 1890, Ægte kastanjer,1891, og Tåger og sneklatter på bjerg,1938. Disse værker giver en enestående indsigt i, hvordan en kunstner kan trække på egne iagttagelser og naturvidenskabelige indsigter og sætte dem ind i en større filosofisk sam menhæng.\nDarwins diagram Raderingen Frugtbarhed (ill. 1) er ikke blot et portræt af Willumsens gravide kone Juliette. Ved siden af den gravide mave vokser et kornaks, hvis kerner spirer og bliver til flere for at danne et livets træ, og midt i det har Willumsen skrevet et digt om kunstens sprog. Det mønster, som kornaksene danner, minder om det dia gram, som Charles Darwin brugte til at\nvise, hvordan alle livsformer har udviklet sig gradvist fra et fælles udgangspunkt. Diagrammet er den eneste illustration i det berømte debutværk Om arternes oprindelse (ill. 2). Willumsen havde bøger om den engelske naturvidenskabsmand med gengivelser af diagrammet og kan have været fascineret af, hvordan men nesket som andre arter er forbundet med naturen på et helt fundamentalt niveau. I raderingen er menneske og kornaks side stillet som del af samme, store familie.1 Diagrammet var et vigtigt naturvidenskabe ligt billede i slutningen af 1800tallet, og det inspirerede andre naturvidenskabs mænd til at kortlægge forskellige planteog dyrearters udvikling og endda til at forstå, hvordan menneskets sprog har ud viklet sig. Herfra er der ikke langt til ud viklingen af kunstens formsprog, som Willumsen skriver om i et digt på fransk skrevet ind i selve billedet. Også kunstens sprog udvikler sig til stadighed, og man må lære sig det nye sprog for at forstå den moderne kunst, skriver Willumsen. Han søgte selv efter et nyt sprog for kunsten ved at gå tilbage til kunstens rødder. Han tager med den forsimplede tegning af den gravide Juliette udgangspunkt i ’ur kunsten’ – den assyriske, ægyptiske og akaiske kunst, som han kunne studere på Louvre i Paris – men han frembringer et 57\n1: J.F. Willumsen: Frugtbarhed. 1891. J.F. Willumsens Museum 2: Charles Darwins diagram over arternes udvikling i: Charles Darwin, On the Origin of Species by Means of Natural Selection, or the Preservation of Favoured Races in the Struggle for Life. John Murray, London 1859\nhelt moderne værk, der skabte stor debat i samtiden. Med kornakset, digtet og kvinden argu menterer Willumsen via naturvidenskaben for, at kunsten må udvikle sig med ud gangspunkt i fortiden, men hans værker handler dog sjældent kun om kunst. Han var også optaget af, hvordan Darwin med sit diagram viser naturens usynlige, under liggende orden – den orden, som det enkelte menneske genfinder i sit eget stamtræ. Naturvidenskabens abstrakte og skematiske modeller af naturens usynlige strukturer former vores måde at forstå verden på, og i slutningen af 1800tallet var man optaget af at kortlægge de historiske rødder for at forstå den fremad skridende udvikling. I dag går fascina tionen indad fremfor bagud, og Niels Bohrs atommodel og den slyngede dnaspiral er almenkendte visualiseringer af det vi ikke kan se, men som danner bag grund for vores forståelse af verdens og menneskets byggesten.\n3: J.F. Willumsen: Jotunheim. 1892-93. J.F. Willumsens Museum 4: Jotunheim: Detalje af relief med videnskabsmænd og naturlove\nNaturlove i fletværk Willumsen vendte tilbage til naturviden skabens forsøg på at beskrive verden i Jotunheim (ill. 3). Mens han i Frugtbarhed refererer til en vigtig ny indsigt i sin tids videnskab, er det et mere overordnet spørgsmål, han tager fat på her.2 Selve maleriet er en syntese af et norsk bjerg landskab med takkede rækker af bjerge over hinanden, der med deres spredte sneklatter spejler sig i to bjergsøer. Men for Willumsen var maleriet ikke nok til at udtrykke hans oplevelse af bjergene, og i rammens venstre side gengiver han noget så abstrakt som naturlove. Her ses fire nøgne mænd i forskellige aldre. De to øverste strammer med spændte muskler og rynkede pander et fletværk ud, mens en ældre mand med sammenknebne øjne holder en enkelt streng mellem venstre hånds tommel- og pegefinger. Kontur linjerne omkring ham udgøres af fletvær kets strenge. Under ham er en yngre mand, omkring hvis hoved to tykke, uregelmæs sige linjer slynger sig. Han har lukkede øjne og en krop uden markerede muskler. Tre strenge er tykkere end de andre, og omkring dem væver et fletværk af tyndere strenge det hele sammen til et fintmasket system (ill. 4). Disse mænd repræsenterer ifølge en tekst, som Willumsen skrev til værket ved en udstilling i 1895 ”dem, der med fast Vilje søge ved Lærdom og For 60\nstand at finde Forbindelsen mellem det uendeligt Store og det uendeligt Smaa. Det uendeligt Store er fremstillet ved en Stjernetaage, det uendeligt Smaa ved nogle Mikrober. Figuren forneden er under Inspiration; Figuren foroven føler sig overbevist om det rigtige Resultat af sin forskning”.3 Strengene repræsenterer ifølge Willum sens notesbog 1892-94 Naturlove, og han skriver, at han ”lader dem i deres Gang følge de Regler som ere karateris tiske for Naturlovene, en Linie der engang er født til at bevæge sig i Knæk og lige Linier bliver ved der med (…) de smaa Linier lader jeg som Lysstraaler falde ned under samme Vinkel som de kom ind, ligesom en Billardkugle der møder en Billardside, et sted følger en Linie parabel buer som en Sten der kastes op i Luften o.s.v.”.4 Modsat teorier som evolutionsteorien eller atomteorien visualiseres naturens love – som f.eks. Newtons tyngdelov – sjældent i andet end de formler eller matematiske udsagn, som de ofte kan reduceres til. I relieffet viser Willumsen ikke bare én, men mange i sammenhæng, og de væver sig sammen og udgør et samlet hele. Willumsen er tydeligvis fascineret af menneskets forsøg på at sætte verden på\nNorge, men i Paris, hvor han gjorde maleriet færdigt i sit atelier. I notesbogen kan man følge, hvordan han over ti sider arbejder sig frem med passer og lineal for at udregne vinkler og afstande (ill. 5) og når frem til en egen ’lov’: ”Resultatet af alle disse Forsøg er da blevne dette: Uden om hver Sneklat findes der en mørk Kant (indifferent Teorien) denne Kants Brede maa staa i Forhold til Sneklattens Corpus, hvor den er stor og bred bliver Kanten bredere (…) jeg har ansat ¼ Tvermaal som passende”.5\nformel, og han er optaget af tidens inte resse for at se på de store sammenhænge.\nMønstre og systemer I maleriet i midten gør han selv et forsøg. Her minder linjerne, der bevæger sig i buer eller skarpe vinkler, om relieffets naturlove, og han arbejder systematisk med spejlinger i søerne, så hver rund sneklat får sin egen firkantede spejling. Det er dog særligt i arbejdet med kon turerne om bjergenes sneklatter, at han går videnskabeligt til værks. I hans notes bog kan man følge, hvordan han udregner konturens bredde ud fra en selvopfunden formel. Dette arbejde fandt ikke sted i 5: J.F. Willumsens notesbog 1892-94, s. 38\nFormlen er egentlig simpel, men når den anvendes på de uregelmæssige sneklatter, bliver det meget komplekst – og forsøgene fører til hans generelle overvejelser om naturvidenskaben og gengivelsen af naturlovene på billedets ramme. Han ser en tæt sammenhæng mellem sit eget ar bejde med at udregne et system til at gen give landskabet og så videnskabsmæn denes forsøg på at udregne systemer, der kan beskrive verden. Han har i det kolde norske landskab og efterfølgende i sit atelier i Paris ageret videnskabsmand i sit forsøg på ikke blot at registrere naturens tilfældige tilsynekomster, men at udtænke et system omkring dem. Han har som den nederste figur på rammen muligvis startet med at være ”under Inspiration”, som han beskriver ham i teksten, for at slutte som 61\n”Figuren foroven (der) føler sig overbevist om det rigtige Resultat af sin Forskning”. Overbevist om sin teori kan han have set landskabet på en ny måde. Måden, vi ser vores omgivelser på, er bestemt af, hvad vi ved, blandt andet vores kendskab til naturlovene. Denne indsigt kan have fascineret Willumsen. Man kan diskutere, hvor langt viden skaben kan nå med sine diagrammer og formler, og om Willumsen betragtede en sådan beregnende tilgang til verden som ubetinget positiv. Matematikken og særligt geometrien var et ideal for videnskaben, men man var også dengang opmærksom\npå, at det var svært at forstå naturens levende former gennem et entydigt og simpelt system. Tiden var imidlertid præget af en række videnskabelige og teknologiske fremskridt. Alene i 1890’erne så opfindelser som farvefoto grafiet, el-bilen, radioen og dampturbinen dagens lys, og i årtierne omkring 1900 gjorde man afgørende fremskridt i ud viklingen af det periodiske system, atom teorien og termodynamikken – foruden evolutionsteorien og arvelighedslæren. Det kan være i lyset af disse fremskridt, at Willumsen i Jotunheim stiller sig så positiv overfor videnskaben. Han gengiver som modsætning til videnskabsmændene en\n6: J.F. Willumsen: To gående koner. 1890. J.F. Willumsens Museum 7: J.F. Willumsen: To bretagnekoner skilles efter en passiar. 1890. Kunsten, Museum of Modern Art Aalborg\ngruppe af ”Hensigtsløse” og ”Indifferente” mennesker, hvoraf én ”fletter et Fletværk, som den anden løser ligesaa hurtigt op”.6\nBevægelsens ornamentik Det er ikke kun i Jotunheim, at Willumsen er optaget af generelle, videnskabsfilo sofiske overvejelser om, hvordan vi som mennesker forstår verden. I mange af sine naturskildringer arbejder han med mønstre og ornamenter for at afprøve rækkevidden af vores forståelse af vores omgivelser. Han har blik for de ornamenter og møns tre, som vi ser i trætoppe, på bjergskrå ninger eller i søer, og eksperimenterer med, hvordan de kan gengives som abstrakte former fremfor præcist og regi strerende. Her er det helhedsindrykket, der interesserer ham, og han arbejder på at nå frem til en mere overordnet, men ikke mindre gyldig naturgengivelse. Arbejdsmetoden bag disse værker består ofte af en indsamling af data på stedet samt af tekst og billeder om motivet, og han gør sig omfattende overvejelser, der i deres karakter har ligheder med natur videnskabsmandens. Det er dog sjældent, at dette bagvedliggende arbejde står tydeligt frem, når man betragter de en kelte værker. Havde han fokuseret på en præcis registrering af den enkelte form fremfor på helhedens virkning, havde det været anderledes.\nDet gælder for eksempel hans eksperi menter med at gengive bevægelse i To gående koner (ill. 6). I overensstemmelse med måden vores syn fungerer på, diffe rentierer han mellem objektet i bevægelse og så baggrunden. Når man ser noget i bevægelse, er det ikke muligt at opfatte detaljerne både i objektet og i bag grunden. Man må vælge, hvad man lader blikket følge. I To gående koner er det baggrunden, der er opfattet præcist og detaljeret, mens konerne er blevet et for simplet og nærmest abstrakt ornament uden ansigtstræk. I To bretagnekoner skilles efter en passiar (ill. 7) er det konerne, der er skildret detaljeret, mens naturen og lyspletterne omkring dem er vist som abstrakte former. Her viser Wil lumsen, hvordan vi som iagttagere er pris givet begrænsningerne i perceptionen. Det er det billederne først og fremmest drejer sig om. Willumsen kunne studere denne problematik i det samtidige foto grafi, hvor den britisk-amerikanske foto graf Eadweard Muybridge i 1880’erne lavede kronofotografiske optagelser af mennesker og dyr i bevægelse. Willum sen forsøgte selv senere med sit kamera, at fange bevægelsen blandt gående på Langeline. Også naturens former er i stadig bevægel se. Vandets bevægelser er afgørende for, 63\n8: J.F. Willumsen: Ă†gte kastanjer. 1891. J.F. Willumsens Museum\nhvordan vi opfatter en sø eller et hav, lige som vindens bevægelser i vegetationen kan være det for en skov eller en mark. De former, der herved opfattes af øjet, optager Willumsen i et værk som Ægte kastanjer (ill. 8). Her vises det grønne løvværk som slyngede og sammenhængende orna mentale bånd, der ikke alene reflekterer det enkelte blads ornamentik, men også træets overordnede struktur. Disse orna menter er i høj grad et produkt af øjet, der betragter det, af sindet, der bearbejder synsindtrykkene, og af hånden, der gen giver dem på lærredets flade.\narbejdede med i Jotunheim. Ser man godt efter, kan man fornemme, hvordan tåger, klipper og sneklatter også her danner fik serbilleder. Men hvor de i Jotunheim kun er antydet, er balancen i dette billede – malet 46 år senere – tippet. Figurerne står tydeligt frem og bliver flere og flere, når man betragter billedet, og de er ikke blot væsner som bjørne, ulve og ørne, som fantasien kunne kalde frem i et bjerg område. De tæller også en række kari katurer med racistiske undertoner.\nI Tåger og sneklatter på bjerg (ill. 9) eks perimenterer han med dette subjektive aspekt af vores ordnende og fortolkende blik på verden. Her danner tåger, klipper og sneklatter en række selvstændige figu rer, som skiftevis træder frem og forsvinder alt efter, hvor man lader blikket hvile i maleriet. Dette var også et tema, han\nDisse fikserbilleder opstår i et billede, der ellers har elementer af realisme. Willum sen har detaljeret malet et bjergområdes forskellige krystallinske strukturer i en farveskala, der understøtter realismen. Han samlede billeder af bjerge fra flere verdensdele i sin udklipsmappe Land og\nWillumsen fotograferede og indsamlede fotografier af en lang række naturmotiver, men det er slående, at han, når han står ved lærredet, vælger den menneskelige måde at se på, frem for den fotografiske. Mennesket ser ikke som et fotografiappa rat. Det ser med to øjne og hæfter sig ved bevægelser, mønstre og figurer.\n9: J.F. Willumsen: Tåger og sneklatter på bjerg. 1838. J.F. Willumsens Museum\nVand fra omkring 1900 og har måske stirret på fotografierne her og ud over de forskellige strukturer fået øje på forskel lige figurer. Et udklip som det af Le Perdighero (3,220m), Le Portillon d’oo et le Lac Glacé indbyder til det (ill. 10). Og dog er maleriet fyldt med menneskelige profiler, der er karikerede udgaver af de fotografier, han samlede i en anden ud klipsmappe Menneskeracer. Et opslag under Indianere, Negre, Orientalere, Eskimoer (ill. 11) viser den forkærlighed for profilbilleder, som karakteriserede denne gren af videnskaben, der baserede sin forståelse af mennesket på klassifice 66\n10: Le Perdighero fra udklipsmappen Land og vand, s. 135 11: Indianere fra udklipsmappen Menneskeracer, s. 91.\nringer baseret på blandt andet kraniemål. Måske er Tåger og sneklatter på bjerg en kritisk eller blot humoristisk påpegning af, at menneskets ønske om at se bag vedliggende strukturer kunne tage over hånd. Som kunstner arbejder Willumsen ofte på dette metaniveau. Han er ikke videnskabs\nmand i ordets strengere forstand, men han har en skarp opmærksomhed og et blik for synteser – og han har en under søgende og omhyggelig arbejdsproces, der har ligheder med videnskabsmandens. Men kunstens mål er for Willumsen et andet end videnskabens. Kunstneren skal ikke afdække verden og finde tidløse sandheder på formel. Han skal derimod gøre beskueren opmærksom på verden omkring sig, han skal inspirere til at se på nye måder. Beskueren skal ikke nødven digvis belæres, men skal selv i gang med at undersøge og filosofere over altings sammenhæng. Selvom kunsten adskiller sig fra videnskaben, må den derfor gerne trække på videnskaben, og også kunsten\ner kun et redskab for mennesket – ikke målet. Willumsen skriver i starten af sin notesbog 1892-94, at hans mål ikke er ”at arbejde i Kunstens Interesse, men i Menneske(t)s i Almindelighed i Din, og i min til Sent”.7 Netop naturen kunne tjene som motiv og videnskaben kunne være et redskab blandt flere. Han skriver om Jotunheims bjerge, at det er en ”hård Natur der ikke var forarbejdet til Mennesker, men man fik Forstand af at se på den”.8 Det er den indsigt han for midler videre og generelt er optaget af i sin kunst. Både kunst og videnskab står i menneskets tjeneste og giver men nesket forstand.\n1 For en nærmere analyse se Gry Hedin: Representing Evolution: Jens Ferdinand Willumsen’s Fertility and the Natural Sciences, NCAW, Volume 11, Issue 3, Autumn 2012 og Gry Hedin: Skrig, sult og frugtbarhed. Darwins fortællinger og metoder som katalysator for værker af J.P. Jacobsen, Knut Hamsun, J.F. Willumsen, Edvard Munch og August Strindberg, Ph.d.-afhandling, Køben havns universitet, 2012. 2 Værket er komplekst, og Willumsen har meget at fortælle. Jeg vil her kun tage fat på den del, der relaterer sig til hans interesse for naturvidenskab. For den større kontekst omkring billedet, der også relaterer sig til den\nnorske fjeldturisme se Troels Branth Pedersen: Bjergtaget. J.F. Willumsen i Norge 1892, Klim 2006. 3 Willumsens beskrivelse i Fortegnelse over Kunstværkerne paa Den frie Udstilling, 1895. 4 J.F. Willumsens notesbog 1892-94, J.F. Willumsens Museum Acc 2334. 5 J.F. Willumsens notesbog 1892-94, s. 31. 6 Willumsens beskrivelse i Fortegnelse over Kunstværkerne paa Den frie Udstilling, 1895. 7 J.F. Willumsens notesbog 1892-94, s. 8. 8 J.F. Willumsens notesbog 1892-94, s. 28.\nMin undervisningsmetode går ud på at lære eleven et overlegent og herskende syn på naturen at udvikle hjernen, mere end øjet. At forstå at samle materiale og kunne anvende det. Al direkte afbilden eller slavisk fotograferen er forkasteligt. Man skal med bevidsthed og sikker hånd kunne bygge sit billede op, ikke som var det en gengivelse af naturen, man var i færd med at udføre; Men at man mellem sine hænder havde alle naturens materialer, så at det er for en som var det selve naturen man formede. Uden at kunne beherske alle de midler der er på denne måde, er mellem ens hænder, vil man aldrig kunne nå til at lægge virkelig poesi eller hvad sligt nu kaldes ind i sit arbejde. 68\nJ.F. Willumsen i brev til Alice Faber, 1903\nHer var det, at jeg på en dag som denne blev grebet af en stemning, jeg havde erkendt første gang for mange år siden. Havets ubrudte flade lå roligt under solens brand, og intet liv rørte sig, da jeg pludselig følte mig skræmt som i Jotunheimens fjeldverden, hvor stilheden pressede sig ind i ørene. Jeg blev angst for naturens storhed. Jeg syntes, jeg måtte flygte for noget ukendt, jeg måtte befri mig, skrige min skræk ud i farver. J.F. Willumsen i J.F. Willumsen. Mine Erindringer fortalt til Ernst Mentze, 1953, s. 214\nJ.F. Willumsen (1863-1958) Bor og arbejder frem til 1916 i København, herefter bosat permanent i Sydfrankrig J.F. Willumsen er dansk maler, billedhugger, grafiker, fotograf, keramiker og arkitekt, og inden for alle disse områder skabte han betydningsfulde værker. Hans aktive kunstnerliv strækker sig over mere end 70 år, og han har efterladt sig en særdeles omfattende produktion. Willum sen opholdt sig størstedelen af sit liv uden for Danmarks grænser, hovedsageligt i Frankrig, hvor han under et op hold i Paris i starten af 1890’erne blev påvirket af sym bolismen. Hans stil fik med årene en stærkt personlig karakter samtidig med at den knytter forbindelser til både ældre kunst og til den helt moderne billedverden. Et gennemgående motiv i Willumsens værkproduktion er naturen og i særdeleshed de storslåede bjergland skaber, som han både fascineres og afskrækkes af. Astrid Kruse Jensen (1975) Bor og arbejder i København Astrid Kruse Jensen er uddannet fra Gerrit Rietveld Academie i Amsterdam i 1998-2000 samt The Glasgow School of Art i 2000-2002. Hendes fotografiske værker kredser ofte om det gådefulde og stemningsmættede. Hendes værker fremstår som iscenesatte landskaber, der placerer beskueren et sted mellem virkelighed og fore stilling. En del af hendes fotografiske værker i udstillingen er taget om natten med analogkamera og lang ekspo neringstid, hvilket giver dem et hypernaturligt udtryk. Dark Matters Visuelt studio etableret i 2010 og har base i København Dark Matters er et laboratorium for visuelle idéer og kon cepter. De arbejder med videoproduktion, lys og installa tion i krydsfeltet mellem arkitektur, scenografi, design og kunst. Med Qualia udfordres vores forestillingsevne og virkelighedsfølelse. Installationen undersøger den subjektive oplevelse og de mekanismer, der igangsætter kroppens sanse- og erfaringsapparat og får os til tænke, huske og føle på samme tid.\nDitte Knus Tønnesen (1982) Bor og arbejder i København Ditte Knus Tønnesen er uddannet fra Glasgow School of Art, Fine Art Photography, i 2008. Med udgangspunkt i fotografier af det nordiske landskab, dekonstrueres og gendannes motiverne i hendes værker, hvor det foto grafiske bringes i spil med andre materialer og rumlige installationer. Beskuerens fysiske konfrontation med værket udgør en væsentlig del af hendes univers, lige som værkerne reflekterer over mødet mellem den uberørte natur og det konstruerede kulturlandskab, mellem det styrede og det ukontrollerede. Ebbe Stub Wittrup (1973) Bor og arbejder i København Ebbe Stub Wittrup er uddannet fra Academy of Fine Arts i Prag i 1999. Han arbejder intenst med fotografiets særlige materialitet og derigennem med fotografiers betydning for vores erindring og hukommelse. I flere af hans værker tydeliggøres afstanden i tid ved at fremhæve den kemiske proces, som dias eller negativer gennemgår over tid. Dette kommer til udtryk som et falmet skær eller særligt fremhævede farver, der i sig selv bærer en abstrakt nos talgi. Fotografierne i Out From Under stammer fra gamle dias af en vandretur i 1950’erne, fundet på et loppemar ked. Han har gennem digital manipulation ændret på fotografiernes fokus ved at fjerne de menneskeskikkel ser, der var på de oprindelige fotografier. De lånte land skaber fremstår nu alene, som en fjern erindring, der in viterer os til fri tilegnelse af en potentiel, ønsket oplevelse. Eske Kath (1975) Bor og arbejder i New York og København Eske Kath er uddannet fra Det Kgl. Danske Kunstakademi i 2003. I sin værkpraksis arbejder han primært med male riet som medie. De farvestærke malerier er grundet med sort farve og motiverne er arbejdet frem i afgrænsede lag. Han er fascineret af katastrofen som fænomen, bl.a. som den kommer til udtryk i det stiliserede, stemnings fulde univers fra Hollywoodfilm. I de senere værker\noplever vi naturen fra dens mere destruktive side, hvor civilisationen hærges af tsunamier og vulkanudbrud. Eva Koch (1953) Bor og arbejder i København Eva Koch er uddannet billedhugger og mediekunstner fra Det Kgl. Danske Kunstakademi i 1992 og ved Facultad de Bellas Artes i Barcelona i 1989-1990. Hun arbejder ofte stedsspecifikt med videoinstallation, fotografi, lyd og skulptur. I hendes monumentale og interaktive værker er betragterens oplevelse og det konkrete rum uløseligt forbundne. Et centralt tema i hendes praksis er det fælles menneskelige og individets ageren i verden. Jacob Kirkegaard (1975) Bor og arbejder i Berlin Jacob Kirkegaard er uddannet fra Kunsthochshule für Medien i Køln i 2006. I sin værkpraksis arbejder han med registrering af udvalgte miljøers lydlag, bl.a. ind landsisen og forladte atomlandskaber. Hans værker peger på selve det at lytte som et væsentligt element i vores erkendelse af verden. Isfald er optaget med undervands mikrofoner ved Illulissat Isfjord og med vibrationssensorer af Kangerlussuaqs smeltende gletsjer i Grønland. John Kørner (1967) Bor og arbejder i København John Kørner er uddannet fra Det Kgl. Danske Kunst akademi i 1998. Hans farvestrålende værkproduktion spænder over maleri, grafik, installation og skulptur. Han behandler ofte højaktuelle tematikker i sin kunst neriske praksis og er her interesseret i menneskets uløselige bånd og emotionelle forhold til en natur, der det ene øjeblik tilbyder afslapning og behag og i samme nu kan true selve vor eksistens. Værket Tsunami er skabt i samarbejde med Egetæpper.\nNicolai Howalt (1970) Bor og arbejder i København Nicolai Howalt er uddannet fra Fatamogana, Danmarks Fotografiske Billedkunstskole, i 1992. Med udgangspunkt i fotografiet spænder hans kunstneriske arbejde over det dokumentariske, konceptuelle og installatoriske. I Light Break / Wavelength tager han afsæt i forskning i den gavnlige effekt af lysets kemiske stråler i behandlingen af hudlidelser udført af lægen Niels Finsen (1869-1904) om kring 1890’erne. Værkerne er blevet til gennem en række fotografiske eksperimenter med sollys, hvor han har benyttet sig af Finsens samlelinser og diverse indfarvede quarzglas. Olafur Eliasson (1967) Bor og arbejder i København og Berlin Olafur Eliasson er uddannet fra Det Kgl. Danske Kunst akademi i 1995. I en rekontekstualisering af naturens fænomener arbejder han med elementer af lys, luft og vand. Hans værker går ofte i dialog med og forudsætter et aktivt engageret subjekt, hvis sanselige erfaringer ak tiveres i mødet med værket. I udstillingens udvalgte fo toserie, der stammer fra hans årlige rejser til Island, møder beskueren naturen gennem kunstnerens positio nerede og registrerende blik. Tal R (1967) Bor og arbejder i København Tal R er uddannet fra Det Kgl. Danske Kunstakademi i 2000. Han arbejder med en række medier såsom kollage, installation og maleri. Han beskriver selv sin praksis med det hebraiske ord Kolbojnik, der betyder kollektivt affald. Han anvender det som definition på sin intuitive skabel sesproces, hvor inspiration samles fra forskellige usam menhængende kilder. I sommeren 2011 rejste han på en længere ekspedition til Nordøstgrønland i selskab med en gruppe forskere, kunstnere og filmfolk. På rejsen tegnede han det, han så, i en lille notesbog. Det blev til i alt 136 tegninger, der siden er blevet brugt som udgangs punkt for nye værker.\nAstrid Kruse Jensen Hidden Places #2. 2008 Farvefotografi, 120 x 150 cm Kort- og Billedafdelingen, Det Kongelige Bibliotek\nDitte Knus Tønnesen A Romantic Death, Dawn. 2014 Fotografisk emulsion og lak på MDF plade, 59 x 57 cm Courtesy kunstneren\nAstrid Kruse Jensen Hidden Places #4. 2008 Farvefotografi, 60 x 80 cm Courtesy Astrid Kruse Jensen / Martin Asbæk Gallery\nDitte Knus Tønnesen Fracture, Kelly Green. 2014 Fotografisk emulsion og lak på MDF plade, 135 x 56 x 45 cm Courtesy kunstneren\nAstrid Kruse Jensen Hidden Places #6. 2008 Farvefotografi, 60 x 80 cm Courtesy Astrid Kruse Jensen / Martin Asbæk Gallery\nDitte Knus Tønnesen If You Are Earth Then I am Water. 2014 Fotografisk emulsion og lak på MDF plade, 220 x 166 x 130 cm Courtesy kunstneren\nAstrid Kruse Jensen Hidden Places #8. 2008 Farvefotografi, 120 x 150 cm Courtesy Astrid Kruse Jensen / Martin Asbæk Gallery\nDitte Knus Tønnesen Tinderstick. 2014 Fotografisk emulsion og lak på MDF plade, 112 x 75 x 45 cm Courtesy kunstneren\nAstrid Kruse Jensen Hidden Places #12. 2008 Farvefotografi, 120 x 150 cm Courtesy Astrid Kruse Jensen / Martin Asbæk Gallery\nEske Kath Disintegration. 2003 Olie på lærred, 230 x 360 cm DBC A/S\nDark Matters Qualia. 2015 Computer, Virtual Reality Briller, Joystick, Qualia software Courtesy Dark Matters\nEske Kath The Pile. 2007 Akryl på træ, 250 x 300 x 300 cm Courtesy Eske Kath / galerie Mikael Andersen\nEske Kath Descending Arena. 2005 Olie på lærred, 230 x 300 cm Privateje (pha) Eva Koch I am the River / #3 Seljalandsfoss. 2015 Videoinstallation, ca. 600 x 1200 cm Courtesy Eva Koch / Martin Asbæk Gallery Ebbe Stub Wittrup Out From Under. 2007 C-print, 104 stk., 33,8 x 21,7 cm hver Privateje Jacob Kirkegaard Isfald. 2013 Lydinstallation: Mixed media, 535 x 420 x 420 cm Louisiana Museum of Modern Art, Humlebæk Erhvervet med midler fra Museumsfonden af 7. december 1966 John Kørner Tsunami. 2015 Tæppe og træ, 1026,8 x 1260 cm I samarbejde med Egetæpper Courtesy John Kørner / Galleri Bo Bjerggaard\nNicolai Howalt Light Break / Wavelength. 2014/2015 Unique light exposure C-type color print, 25,5 x 20,3 cm. 157 stk Courtesy Nicolai Howalt / Martin Asbæk Gallery Olafur Eliasson 360° rock series. 2006 Edition 1/6 C-prints, 9 stk., 42 x 65 cm, samlet mål136 x 205 cm Courtesy Olafur Eliasson / neugerriemschneider, Berlin Tal R Tegninger fra Nordøstgrønland Ekspeditionen 2011. Sæt 4, 40 stk Farvekridt på papir, 24 x 16 cm Courtesy Paradis / Tal R - Copenhagen J.F. Willumsen Fjerne bjerge set over en sø. Genfersøen. 1891 Olie på lærred, 95,5 x 113 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Udkast til Jotunheim. 1892 Blyant og vandfarve på papir, 16,2 x 33,7 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Notesbog fra 1892-1894 med skitser til Jotunheim J.F. Willumsens Museum\nJ.F. Willumsen Jotunheim. 1892-93 Olie på lærred, træ, malet zink og emalje på kobber, 152 x 275 x 13 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Mont Blanc. 1901 Akvarel på papir, 29,7 x 46,3 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Bjergakvarel. 1901 Akvarel og blyant på papir, 30,5 x 45,8 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Gletscher løber ned fra Mont Blanc. 1901 Vandfarve på papir, 50,5 x 31,5 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Bjergtinder. (Antagelig et studie til En bjergbestigerske 1904). 1901 Blyant og akvarel på papir, 31,5 x 49,8 cm J.F. Willumsens Museum J. F. Willumsen Forskellige studier af bjerge, sollys og skyformationer Ca. 1900-1904 J.F. Willumsens Museum\nJ. F. Willumsen Opslag fra udklipsmappen Land og Vand. Ca. 1900-1911 J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Bjerglandskab med lyskegle. 1902-1904 Akvarel og blyant på papir, 29 x 42,5 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Bjerglandskab. 1902-1904 Akvarel på papir, ca. 27 x 38 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Sol over park. 1904 Olie og tempera på lærred, 41 x 34 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Bølgeslag mod stranden. 1909 Olie på lærred, 61,5 x 100 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Mont Blanc i aftensol. 1920 Olie på lærred, 61,5 x 46,5 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Charmonix L’Aiguille Verte. Formiddag. 1920 Olie på lærred, 61,5 x 46,5 cm J.F. Willumsens Museum\nJ.F. Willumsen Bjergtinder. 1920 Olie på lærred, 47 x 62 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Bjergkæde i aftensol. 1926 Olie på lærred, 50 x 73 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Mont Blanc i skyer. Formiddagsbelysning. 1936 Olie på lærred, 46 x 55 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Mont Blanc i skyer. 1936 Olie på lærred, 126 x 150,5 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Solopgang over bjerg. 1936 Olie på lærred, 46 x 55 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Solopgang over bjerg. 1936 Olie på lærred, 126 x 150,5 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Naturens skjolder, bjergene med de tre farver. 1936 Olie på lærred,126 x 150,5 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen: Bjerge med sne i middagssol. 1936 Olie på lærred, 46 x 54,5 cm J.F. Willumsens Museum\nJ.F. Willumsen Bjergdal i det fjerne med blålige lufttoner. 1936 Olie på lærred, 46 x 55 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Mont Blanc i gulligt skær. Sen aften. 1937 Olie på lærred, 46 x 55 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Mont Blanc. Sen aften med halvmånen. 1937 Olie på lærred, 46 x 55 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen De blå spidser. 1937 Olie på lærred, 46 x 54,5 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Sort bjerg med sne og tåger. 1937 Olie på lærred, 46 x 55 cm J.F. Willumsens Museum J. F. Willumsen Sidste lysning på Mont Blanc. 1938 Olie på lærred, 126 x 150 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Tåger og sneklatter på bjerg. 1938 Olie på lærred, 127 x 150 cm J.F. Willumsens Museum J.F. Willumsen Sorte bjerge med gletschere i uvejr. 1949 Olie på lærred, 126 x 73 cm J.F. Willumsens Museum\nKatalog til udstillingen "Naturmøder", der vises på J.F. Willumsens Museum fra 8. oktober 2015 til 3. april 2016.


Forny dit hjem med en gardinstang i messing eller Arne Jacobsen dørgreb fra moller-mammen.dk - justhome.dk\nForny dit hjem med en gardinstang i messing eller Arne Jacobsen dørgreb fra moller-mammen.dk\nwww.moller-mammen.dk er din foretrukne isenkræmmer, hvor du finder alverdens praktiske og essentielle småting, som skal bruges i hverdagen eller er en lille, men vigtig, del af indretningen. Gå selv på udkig i de imponerende sortimenter, hvor du finder alt fra gardinstænger i messing til Arne Jacobsen dørgreb og meget mere. Alt, du finder hos Møller & Mammen, er af høj og holdbar kvalitet, så find det, du mangler, i dag.\nOptimer indretningen med en gardinstang i messing\nFind den smukkeste gardinstang i messing til at sætte prikken over i’et i din indretning. Hos Møller & Mammen finder du et flot og bredt udvalg af gardinstænger i messing, som på en simpel og elegant måde afslutter din indretningsstil og æstetik på fineste vis. Du finder gardinstængerne i messing i flere forskellige diametre, så der er god mulighed for at finde den, du bedst kan lide, og som passer til dine gardiner og vinduer. Vælg mellem gardinstænger i messing helt fra 13 mm til 30 mm. Læs desuden mere om messing gardinstængerne ved at klikke ind på dem og bliv klogere.\nArne Jacobsen dørgreb i mange flotte design\nArne Jacobsen dørgreb er nogle af de mest eksklusive og populære, du finder på markedet. Derfor forhandler Møller & Mammen et smukt og varieret udvalg af Arne Jacobsen dørgreb, som oprindeligt blev designet til Royal hotel. På den måde er Arne Jacobsen dørgreb et kvalitetsstempel, og dette gælder da både design og holdbarhed. Vælg mellem flere forskellige modeller og nuancer af Arne Jacobsen dørgrebene, der fås i både sølv, guld, sort og tilmed i matbørstet rustfrit stål. Find de rette til dine døre hos Møller & Mammen i dag.\nHos Møller & Mammen er der altid garanti for høj kvalitet og god service, lige meget om du handler på deres hjemmeside eller i den fysiske butik i København.


Avis: Napoli vil hente Barcelona-forsvarer\nMathias Busekist - 18. mar 2021 11:38\nDer skal ikke herske nogen tvivl om, at der er lange udsigter til spilletid for Junior Firpo i Barcelona. Det er derfor ikke overraskende, at man regner med, at han bliver solgt til sommer, da han ikke indgår i Ronald Koemans planer.\nDet skriver blandt andet Sport, der erfarer, at han bliver sendt videre i manegen til sommer.\nHan skulle angiveligt også selv ville videre, da han vil til en anden klub, hvor han kan jagte mere spilletid, hvorfor det virker oplagt, at Barcelona og Firpos veje skilles til sommer.\nDer skulle dog være nok om budet, hvorfor det ikke skulle være svært for Firpo at finde sin næste klub. Der er adskillige klubber fra Premier League, der har meldt sig på banen, ligesom også Real Betis, Firpos tidligere klub, skulle være interesseret.\nDen mest ivrige klub finder man dog i Italien.\nNapoli skulle nemlig være meget ivrige efter at hente Firpo, og de forsøge sågar at hente ham sidste sommer. Det blev dog som bekendt ikke til noget, da Napoli ikke formåede at matche Barcelonas krav, og det tyder ikke på, at det bliver nemmere til sommer.\nNapoli skulle derfor have tilbudt Barca, at man lejer Firpo i to sæsoner, og så vil man også have en købsoption indskrevet i kontrakten.\nLÆS OGSÅ: Laporta er ny præsident: Messi og Koeman skal blive\nDet skulle Barca dog ikke være interesseret i, da man blot vil have pengene for Firpo og sendt ham afsted.