Dåb, genfødelse og tro\nhos Luther og i vækkelsesbevægelserne\nReformationen var starten på Luthers opgør med Romerkirkens forvanskning af Kristi sande kirke.\nGrundlæggende drejede det sig om den rette forståelse af evangeliet. Imidlertid medførte dette af sig selv kritiske indvendinger også på andre punkter. Og da skilsmissen mellem lutheranere og katolikker først var en kendsgerning medførte det en række ændringer også i gudstjenesten og liturgien.\nHer viser der sig dog en væsentlig forskel, når det gælder de to sakramenter, dåb og nadver.\nI nadverforståelsen havde Luther indvendinger både mod læren og ritualet, som blandt andet indebar at lægfolket kun fik brødet. Luther indførte da i stedet nadver med uddeling af både brød og vin. Ligesom han rensede nadverritualet for alt, hvad paven havde fyldt i det af messeoffertanker.\nI dåbssynet havde Luther også en række alvorlige kritikpunkter. Disse omfattede dog ikke på samme måde selve ritualet og dåbshandlingen. Ritualet var ganske vist blevet krydret med en række menneskelig påfund som at lægge salt på barnets tunge, salve det med olie, iføre det en dåbshue og overrække det et dåbslys. Disse ting ændrede dog ikke væsentligt ved selve dåbens væsen, som indebar at Gud derigennem skænkede børnene syndernes forladelse - også i Romerkirken. Luther var således overbevist om, at Gud i det mindste havde bevaret dette ene sakramente uskadt i den katolske kirke.\nI det reformatoriske hovedskrifter "Om kirkens babyloniske fangenskab" fra 1520 indleder Luther sit afsnit om dåben med disse ord: "Lovet være Gud og vor Herres Jesu Kristi Fader, som i sin store barmhjertighed i det mindste har bevaret dette sakramente for os i sin kirke, uden at mennesker har svækket dets kraft eller sat så meget som en plet på det med deres påfund."\nNår Luther i sin "Dåbsbog" fra 1523 udgav sit første forslag til et tysk dåbsritual, er der derfor ingen grund til at undre sig over, at han da stort set blot oversatte det gamle katolske ritual, som var i brug i Wittenberg. Dels ønskede han ikke at indføre et helt anderledes dåbsritual af hensyn til de svage i troen, så de ikke skulle komme i tvivl om gyldigheden af deres dåb - og dels fandt han altså at kernen i det gældende ritual var udmærket. Luther indføjer dog en ekstra bøn i ritualet, den såkaldte "Syndflodsbøn", hvor der blandt andet indgår en bøn om, at Gud vil "saliggøre barnet med en ret tro" og at det må blive "udskilt fra de vantros tal".\nI 1526 reviderede Luther dåbsritualet, idet han fjernede de ovennævnte menneskelige påfund. Herved kom dåbens betydning klarere frem, og bønnen om at Gud vil skænke barnet troen fik en mere fremtrædende plads. Og i 1529 udgav Luther sin Lille Katekismus, som allerede samme år udkom i en udvidet udgave, hvor Dåbsbogen fra 1526 var tilføjet.\nDa reformationen blev indført i Danmark sørgede Bugenhagen som Luthers udsending for, at det var denne udgave af Katekismen, Peder Palladius over satte til dansk i 1538. Og det er denne udgave, der nævnes i Kirkeordinansen, som er den danske og norske kirkes grundlov.\nLuthers dåbsritual har altså en central plads i Luthers skrifter, og som en del af den Lille Katekismus må det anses som forpligtende for både den danske og norske kirke.\nOlav Valen-Sendstads kritik af dåbsritualet\nNår Olav Valen-Sendstad i sin "Konkordie-boken" således forsøger at diskvalificere Luthers dåbsritual med en henvisning til dets katolske rødder, så går den altså ikke. Både de faktiske historiske kendsgerninger og Luthers egne udtalelser modsiger dette.\nDe ord, som Olav Valen-Sendstad ikke kan forlige sig med i dåbsritualet, er ordene efter dåbshandlingen: "Den almægtige Gud, vor Herres Jesu Kristi Fader, som nu har genfødt dig ved vand og Helligånden og skænket dig syndernes forladelse, han styrke dig med sin nåde til det evige liv".\nDisse ord opfatter Olav Valen-Sendstad som en "dåbserklæring", der ud trykker en magisk virkning af dåben, som derfor er uforenelig med Luthers egentlige lære om dåben.\nNu er det ubestrideligt, at mange i vor kirke opfatter dåben på magisk måde, hvor børnene uafhængig af en egen tro automatisk bliver genfødt blot dåbshandlingen udføres. Det er også sikkert, at mange teologer i den katolske kirke lagde denne opfattelse i det ritual, som Luther oversatte til tysk. Alligevel valgte Luther, at oversætte dette ritual. Og det går ikke an på historisk grund og i ærlighed overfor Luthers egne udtalelser, at diskvalificere Luthers dåbsritual.\nDet betyder imidlertid ikke, at vi så helt må forkaste Olav Valen-Sendstads forståelse af Luther. Tværtimod, han er netop en af dem, der har øjnene oppe for selve grundkernen i Luthers dåbssyn, nemlig at dåb og tro hører uløseligt sammen, og at genfødelsen i dåben er betinget af en i dåbsøjeblikket tilstedeværende tro i barnet. For Olav Valen-Sendstad gør denne urokkelige grundtanke i Luthers dåbssyn det umuligt med et dåbsritual, der i ethvert tilfælde af barnedåb udtaler, at nu er barnet genfødt. Det gjorde det imidlertid ikke for Luther selv. Og det lader sig, som sagt, ikke gøre, på historisk grund, at afvise Luthers dåbsritual.\nDen rette vej er derfor at lytte til, hvordan Luther selv så sammenhængen mellem sit dåbsritual og sin dåbslære.\nI Kirkepostillen fra 1525 - som i lighed med den Lille Katekismus ved reformationens indførelse i Danmark fik status som en af de bøger, alle andre bøger skulle bedømmes efter og stemme overens med -finder vi netop en prædiken, hvor Luther tager disse spørgsmål op til grundig behandling.\nLuther henviser flere gange til denne prædiken som det sted, hvor han på afgørende vis har behandlet spørgsmålet om barnets tro i forbindelse med dåben, således for eksempel i indledningen til bogen Om Gendåben fra 1528.\nI denne prædiken over evangelieteksten til 3. søndag efter hellig tre kongers dag benytter Luther lejligheden til en grundig behandling af spørgsmålet "om den fremmede tro og dens kraft" i forbindelse med dåb af børn.\nUd fra Mark. 16,16, Rom. 1,17 og Joh. 3,16-18 fastslår Luther sin hoved tese: "Ingen bliver salig gennem andres tro eller retfærdighed, men gennem sin egen". Dåb og tro hører altså uløseligt sammen.\nHermed fastholder Luther sine stærke og markante udtalelser fra de reformatoriske hovedskrifter omkring 1520. I Begrundelse og Hjemmel ind leder han således sit skrift med at hævde, at: "det er kættersk, at den blotte oplåsen giver nåden ved sakramenterne uden tro". Nej: "hvor troen ikke findes, hjælper dåben ikke, for det er ikke dåben, men troen på dåben, der gør salig". Dette er for Luther ikke bare nogle strøtanker, men "hovedsætningen, som alle de andre udgår fra". Og denne grundtanke fastholdt han livet igennem!\nI prædikenen her afviser Luther så dernæst de to almindeligste dåbsopfattelse på katolsk grund.\nDen første er den, vi bla. møder hos den store katolske teolog Thomas Aquinas. Her fastholder man, at modtagelsen af den helliggørende dåbsnåde er betinget af tro. Barnet kan imidlertid ikke tro i katolsk betydning, da troen har sit sæde i viljen, som endnu ikke er udviklet hos barnet. Man lærer da, at barnet sammen med dåbsnåden får skænket en trosevne, som dog foreløbig er helt uvirksom og uudfoldet. Kirken vikarierer så indtil videre for barnet med en levende tro og kærlighed. Det døbte barn tror altså ikke, men har blot fået anlægget og mulighed for engang at kunne tro.\nDenne tankegang møder vi også hos Calvin i hans dogmatik "Institutio" fra 1559. Her siger Calvin, at børnene døbes til en "fremtidig tro og omvendelse". Denne fremtidige tro har "endnu ingen skikkelse" i børnene. Dog er der "plantet et frø" i den døbte. (Det er altså herfra man har tanken om en skjult dåbsspire - og ikke fra Luther!).\nI det andet katolske dåbssyn, som Luther afviser, er man gået et skridt videre og er havnet i den helt grove ex opere operato-lære, som Luther beskriver sådan: "Sakramenterne har en sådan kraft, at du, selvom du ingen tro har og modtager sakramentet, at du (så sandt du ikke har forsæt om at synde) alligevel modtager nåden og syndsforladelsen uden nogen som helst tro".\nForuden disse to katolske dåbssyn afviser Luther også et tredje dåbssyn. Det var et syn, han havde mødt hos de valdensiske brødre, som var en evangelisk menighed, der var i kontakt med Luther. Menigheden var fælles med Luther om evangeliets forståelse og troens betydning. Man var enige om, at dåb og tro hører sammen. Et døbt menneske kan ikke blive frelst uden tro. Valdenserne mente blot ikke, at små børn selv kan tro, men døbte dem på en "fremtidig tro". Alligevel udtalte de efter dåben, at "barnet var genfødt, havde fået syndernes forladelse og iklædte det som tegn en hvid klædning".\nDeri er Luther dybt uenig, og siger, at "alt dette måtte være falsk, hvis barnet ikke havde sin egen tro". Han anklager valdenserne for at drive gæk med dåben og misbruge Guds navn. Han afviser også valdensernes forsøg på at tolke dåbens betydning rent objektivt, så det der sker i dåben blot er en ydre optagelse i kristenheden. For Luther er dåbens virkning real, at "jeg bliver et levende lem på kristenheden og ikke alene hører evangeliet, men også tror det." Luther kan altså være dybt uenig med en evangelisk menighed, der lærer, at dåben genføder, og som lærer, at dåb og tro hører sammen. For Luther hører dåb og tro ikke kun sammen til frelse, men også i selve dåbsøjeblikket. Uden en i dåben tilstedeværende tro sker der ingen genfødelse.\nHvis man ikke mener, at børn kan tro og alligevel døber dem og behandler dem som genfødte Guds børn, er det ifølge Luther at drive gæk med dåben.\nLuthers egen opfattelse af forholdet mellem tro og genfødelse, og af faddernes og menighedens betydning ved dåben er derimod: "ikke at børnene bliver døbt i faddernes eller kirkens tro. Men faddernes og kristenhedens tro udbeder og udvirker, at de får deres egen tro, i hvilken de bliver døbt og selv tror."\nLuther fortsætter så i prædikenen med en sammenligning af børns og voksnes tro, og viser at netop de voksnes fornuft jo er en af de største hindringer for at Helligånden kan skabe tro. Denne hindring findes ikke i børn. "Nej, netop fordi de er uden fornuft og ubegavede, er de bedre skikkede til tro, end de voksne og fornuftige, hvem fornuften altid står i vejen, så de ikke kan få deres store hoveder gennem den smalle port."\nLad ikke den sjove formulering narre! Vi har her tolkningsnøglen til forståelsen af sammenhængen mellem Luthers dåbslære og dåbsritual. Børnene er bedre skikkede til tro end de voksne. Hos dem står der ikke noget i vejen for Helligåndens trosskabende virken. - Og derfor kan Luther fastholde dåbsritualet med ordene om, at Gud nu har genfødt barnet!\nVi ser således her et luthersk dåbssyn, hvor dåb og tro hører uløseligt sammen, ikke kun til frelse, men også når det gælder den personlige genfødelse og meddelelsen af Helligånden. Luther distancerer sig fra såvel den helt grove sakramentforståelse, hvor dåben virker ved sin blotte udførelse, uafhængig af den døbtes tro, som den mere fine udgave, hvor barnet får indgydt en ny natur med evner til at tro og elske (men hvor troen ikke er den tro, der aktuelt tror det nærværende løfte om syndernes forladelse). - Men altså også de evangeliske valdensere, der lærte at dåben genføder, og at dåb og tro hører sammen, men som nægter tilstedeværelsen af tro i selve dåbsøjeblikket.\nAlle tre dåbssyn lærte, at dåben genføder, men de manglede alle det lutherske særkende, at dåben genføder, så sandt det nærværende løfte om syndernes forladelse gribes i selve dåbsøjeblikket.\nLuther var selv personligt overbevist om at genfødelsen fandt sted hver gang ved barnedåb. Hans begrundelse for denne overbevisning hviler på Guds universelle frelsesvilje, menighedens forbøn for barnet og barnets ringe modstand mod Helligåndens virken.\nGenfødelsesudsagnet efter dåben\nHos Luther er det dog ikke et dogmatisk punkt at genfødelsen i ethvert tilfælde af dåb altid finder sted. Dogmatisk kan Luther operere med det tilfælde at et barn ikke tror og ikke bliver genfødt. Da er dåben i sig selv gyldig og skal ikke gøres om, men barnet får først personlig gavn af dåben, når det engang kommer til tro. I de Schmalkaldiske Artikler fra 1537, som Luther, på fyrstens opfordring, udarbejdede som et nyt bekendelsesskrift til det planlagte konsilium, omtaler han døbte, der først senere i livet kommer til tro. Disse får først da Helligånden, og er først da ret døbt.\nUdsagnet efter dåb om at barnet nu er genfødt blev af Luther ikke opfattet som et guddommeligt udsagn, men som menighedens frimodige overbevisning om, at Gud nu havde hørt deres bøn og skænket barnet troen og dermed også genfødelsen. I sin bog "Om den trælbundne Vilje" gør Luther da også opmærksom på, at hans udsagn om menneskers nådestand er en "kærlighedsoverbevisning", der kan tage fejl, da vi ikke kan se ind i andres hjerter og konstatere om de tror.\nNår det gælder dåb af voksne, nævner Luther flere gange eksemplet med hykleren, der kun lader sig døbe for et syns skyld. Han bliver ikke genfødt eller får gavn af dåben, skønt dåben i sig selv er ret.\nTager vi dåb af både børn og voksen under et, så er det ifølge Luther altså ikke alle, der bliver genfødt i dåben.\nI en prædiken fra 1535, som Luther bearbejdede til et lille skrift om dåben, giver han udtryk for disse tanker. Efter at have understreget dåbens gyldig hed, der alene grunder sig på Guds indstiftelse, går han ind på at tale om, hvordan dåben bliver modtaget. Her deler de døbte sig i to slags: "Nogle modtager dåben med tro, andre uden". Dem, uden tro, kan ikke nyde dåbens "kraft og nytte". Grunden er ifølge Luther: "Deres hjerte er tillukkede, så dåbens kraft ikke kan komme ind og virke i dem". Om dem, der modtager dåben med tro hedder det: "Her står hjerterne åbne, så dåben går ind i sin fulde kraft, oplyser og varmer og gør af det gamle, døde menneske en ny, levende hellig."\nLuther fastholdt altså i 1534/35 sin reale, dynamiske forståelse af genfødelsen, som er betinget af at dåben modtages i tro. Hvor dette ikke er tilfældet, sker der ingen genfødelse. Så en generel lære om, at dåben altid genføder, finder vi ikke hos Luther. Kun når det gælder dåb af børn. Og kun på baggrund af de af Luther i Kirkepostillen nævnte grunde.\nOgså de teologer, der fulgte efter på Luthers lærestol i Wittenberg havde det samme syn på forholdet mellem tro og genfødelse. Jeg har således undersøgt og fundet dette syn fra reformationen og frem til ortodoksiens afslutning, altså en periode på omkring 200 år. I spørgsmålet om genfødelsen i dåben tegner der sig således en fælles tradition, der gør genfødelsen betinget af en i dåbsøjeblikket tilstedeværende tro.\nSelvfølgelig regner man ikke med en bevidst reflekterende tro hos barnet, men grundstrukturen, som findes i den voksnes tro - nemlig tilliden til Kristus - den er den samme.\nOmvendelse og genfødelse hos Luther\nHos Luther og hos reformationstidens førende teologer og i den klassiske ortodoksi var genfødelsen, som sagt, en dynamisk, real, ny virkelighed præget af den iboende Helligånd. Genfødelsen og Åndens iboen var uløseligt knyttet sammen med en personlig tilstedeværende tro. Det var derfor også en naturlig dogmatisk følge at man, med front mod bla. gendøberne og den reformerte kirke, understregede at Ånden mistes ved bevidst synd og vantro, og atter kan genvindes i omvendelsen.\nUden tro, ingen genfødelse. Denne sammenfatning af det lutherske dåbs syn, som vi finder hos Johann Gerhard, der anses for ortodoksiens betydeligste dogmatiker, blev taget for fuldt pålydende. Dette gælder ikke alene ved selve dåben, men også senere hen i livet. Hvis det i dåben ved troen genfødte barn senere mistede sin tro, mistede det også dermed sin genfødelse og Hellig ånden.\nGenfødelsen kan mistes\nI sin kommentar til 1. Joh. Brev fra 1527 siger Luther udtrykkeligt: "Genfødelsen fra Gud kan mistes".\nI Kirkepostillen, Festdelen 1527, hedder det om dem, der mister troen: "De falder atter tilbage i arvesynden og bliver som de var før dåben."\nEn døbt, der lever i vantro er således ifølge Luther et mennesker, der er tilbage i arvesynden og er som en udøbt. Vedkommende har mistet sin genfødelse, og har ikke længere Helligånden.\nNy genfødelse i omvendelsen\nDet er kun ganske få steder Luther dogmatisk behandler dåbsfrafaldnes omvendelse, men vi finder det bla. dér, hvor man kunne forvente det, nemlig i skriftet "Om Nøglemagten" fra 1530, dvs. om menighedens fuldmagt til at tilsige den angrende frafaldne syndernes forladelse. Heri udtaler Luther klart og tydeligt, at den dåbsfrafaldne atter bliver genfødt ved omvendelse og tro. Om den, der i absolutionen i tro griber Guds løftetilsagn hedder det: "Tror du på dette tilsagn, så bringer det dig atter tilbage til dåbens uskyld. Du bliver atter genfødt og en ret, ny hellig".\nLæg vel mærke til dette citat. Her er det ikke Luthers personlige omvendelsesoplevelse, der skildres, hans tårnoplevelse, hvor han da følte sig som helt genfødt, men derimod en principiel dogmatisk udtalelse i et skrift, som netop behandler dåbsfrafaldnes omvendelse. Her udtaler Luther som en almengyldig dogmatisk sandhed, der gælder for enhver dåbsfrafalden, der atter omvender sig og griber Guds nådestilsagn i absolutionen, at man "bliver atter genfødt". Og Luther kan tale om en ny genfødelse i omvendelsen uden at svække dåbens betydning, for i citatet er denne nye genfødelse netop ensbetydende med at man atter bringes tilbage til "dåbens uskyld".\nPå baggrund af sådanne klare dogmatiske udtalelser hos Luther kan man nok undre sig over at lutherske teologer også i dag kan problematisere det berettigede i at tale om en dobbelt genfødelse. Det hjælper dem heller ikke at spille katekismerne ud mod dette. Skriftet om nøglemagten er nemlig skrevet i samme periode som katekismerne, disse i 1529, dette i 1530. Og der er intet i katekismerne, der modsiger dette principielle dogmatiske ud sagn, der blot er en naturlig dogmatisk konsekvens af Luthers syn på genfødelsen, som vi så i prædikenen fra Kirkepostillen.\nOg netop i Kirkepostillen finder vi lignende udtalelser, hvor Luther hævder en dobbelt genfødelse, såvel i dåben som i omvendelsen.\nGuds ord har magt til at genføde os både som det møder os i dåben og i absolutionen: "Blot dette ord lyder: Jeg døber dig i Faderens og Sønnens og den Helligånds navn; jeg tilsiger dig syndernes forladelse i kraft af den Herre Kristi befaling. Her er jo ikke andet end Ordets ånde eller pust, som træffer dit øre, og dog skal derved kunne udrettes så store ting, at du bliver ren fra synden, forløst fra den evige død, et nyt genfødt Guds Barn".\nOm det i genfødelsen frembragte nye menneske hedder det, at det "begynder i dåben eller også i boden og omvendelsen".\nSom en naturlig dogmatisk konsekvens af sit dåbssyn med den dynamiske, reale, personlige forståelse af genfødelsen, hvor genfødelsen forudsætter en personlig tro, kan Luther altså en række steder tale om en ny genfødelse ved absolutionen eller i omvendelsen. Det gør han både i Kirkepostillen, som jo var tænkt som prædikenvejledning for de nye lutherske præster, og i hans dogmatiske behandling af spørgsmålet om frafaldnes omvendelse. Ingen steder problematiserer Luther dette, og ingen steder betegner han dåbsfrafaldne som genfødte kristne.\nDen mest almindelig sprogbrug hos Luther om disse ting er forskellige vendinger, hvor ordet tro indgår. Og her skelnes der oftest ikke mellem tilhørernes åndelige situation, da det for både den frafaldne og den troende gælder om atter på ny og igen at få rettet troens blik på den frelse, som Kristus har tilvejebragt for alle.\nReformatorernes fælles udtalelse om frafald\nDet allerstærkeste udsagn vi har, om at genfødelsen forstået som den personlig besiddelse af Helligånden kan mistes og atter genvindes, har vi i en fælles betænkning fra reformationens tre betydeligste ledere, Luther, Melanchthon og Bugenhagen.\nDenne fælles betænkning fra 1544, to år før Luthers død, beskæftiger sig udelukkende med det spørgsmål, om en sand troende atter kan falde fra og miste Helligånden. Reformatorerne fastslår her klart og tydeligt som en sandhed de "altid i alle menigheder enstemmigt har lært således: Hvis en hellig bevidst og med vilje handler mod Guds bud, er han ikke længere hellig, men har kastet den rette tro og Helligånden ud". Samtidig fastslår de ligeså klart, at den frafaldne atter kan omvende sig og modtage Helligånden på ny. Den frafaldne har således mistet Helligånden, "indtil han atter bliver omvendt".\nDÅBSSYNET I VÆKKELSESBEVÆGELSERNE\nChr. Møller og LM\nOgså Chr. Møller, LM's første formand, benyttede sig af reformationstidens dynamiske forståelse af genfødelsen betinget af tro: "Nådens virkninger i menneskehjertet, den Helligånds iboelse, kan aldeles ikke finde sted uden ved tro". Om hyklerens dåb må han derfor konstatere: "da er vel dåben lige stor, herlig og gyldig i sig selv; men ikke bliver han vel gjenfødt derved".\nTidligt i sit virke udtaler Møller, at alle børn bliver genfødt i dåben: "Vi tror, at hos et lidet barn, hvor den Helligånd så at sige får lov at råde sig selv, dér virker Han gjenfødelse ved sit middel". I sit dåbsskrift fra 1884 gentager han ikke denne overbevisning - men han tilbagekalder den heller ikke, eller problematiserer den.\nI LM's senere historie har der været en vis skepsis ved at udtale at genfødelse finder sted i alle tilfælde af barnedåb, ligesom der har været en berettiget protest mod megen folkekirkelig dåbsmagi, som anser genfødelsesudsagnet efter dåben for en guddommelig erklæring uafhængig af tro.\nVilh. Beck og IM\nVilh. Beck var stærkt påvirket af sin lærer ved universitetet i København, Hans Martensen, og overtog meget af hans dåbssyn. Grundstrukturen i dette syn er i store træk det samme som det, vi så hos Thomas Aquinas og Calvin, der ikke regner med at det døbte barn aktuelt tror, men blot hat fået anlæg, evner og spirer til en fremtidig tro. Beck fastholdt dog det lutherske syn både på viljens bundethed og på troen som noget kun Gud kan skænke gennem evangeliet - og som ikke blot kan appelleres frem!\nBeck reviderede eller præciserede også sit dåbssyn på enkelte punkter. Således understregede han, at en vantro døbt ikke længere har Helligånden i sit hjerte. Ved vantro har Helligånden "forladt et hjerte med sin iboelse".\nDåbssynet i vækkelsesbevægelserne i dag\nPå baggrund af nogle udtalelser i IM's årbog "Det nye år" 1984 har der i en årrække hersket en del uklarhed og forvirring omkring IM's dåbssyn. Det er derfor glædeligt, at både den tidligere og den nuværende formand i IM nu har bekræftet, at det er det dåbssyn, som bla. er gengivet i John Ørum Jørgensens bog "Indre Mission og Dåben", s. 134-35, der står ved magt.\nIM har således kun ét dåbssyn - men to forkyndelsesklange. Begge forkyndelsesklange lærer, at dåben genføder. Begge lærer, at den, der ved synd og vantro er faldet ud af dåben og har mistet Helligånden i hjertet, må vende tilbage til dåbens syndstilgivende nåde og atter modtage Helligånden gennem omvendelse og tro. Den ene forkyndelsesklang kalder så dette under for en ny genfødelse, mens andre foretrækker at bruge betegnelsen (døde)opvækkelse. Og begge klange har altså deres hjemstedsret i IM, og har altid haft det.\nNår det gælder selve sagen, nemlig at en dåbsfrafalden ikke længere har Helligånden i sit hjerte, da er enigheden meget omfattende. Man slutter da op omkring Becks egen præcisering af sit dåbssyn, at: "ved forsætlig synd og vantro har Helligånden forladt et hjerte med sin iboelse".\nMed dette syn befinder IM sig således på den linie, Hallesby officielt fremlagde for IM og MF i Norge i 1947.\nPå baggrund af en langvarig debat om dåbssyn i Norge udtalte Hallesby da om den, der er faldet ud af sin dåbspagt: "Skal han på ny bli frelst, må Gud gjennom sitt ord vekke og omvende ham og på ny skape troen og dermed det nye liv i hans hjerte. Om vi kaller dette under en ny gjenfødelse eller en dødeopvekkelse, er saglig sett uten betydning, idet underet er like guddommelig."\nSelv kan Hallesby fra omkring 1935 og frem tale uproblematisk om omvendelsen som en ny genfødelse. Også en så kirkelig og sakramental bevidst, svensk teolog som Bo Giertz anvender gerne betegnelsen en ny genfødelse om det, der sker i omvendelsen.\nEn af de nyeste danske fremstillinger er Regin Prenters "Kirkens lutherske bekendelse" fra 1978, hvor der på siderne 94-106 udførligt og klart vises, at Luther fastholdt sin lære om spædbarnetroen hele livet, og at dette er en "uundværlig del af hans forsvar for barnedåben". Ligesom Luther fremfører Prenter det syn, at dåben "ikke kan virke menneskets genfødelse uden i og ved den tro, som alene Helligånden kan give det i hjertet". Prenter hævder også, at hvor man ikke følger reformatorernes syn, bliver det svært at fastholde barnedåben som virkelig genfødelse: "Enten opgiver man tanken om genfødelsen, og dåben bliver bare en symbolsk 'forkyndelse' af Guds nåde, eller også fastholder man, 'at der virkelig sker noget i dåben', men, når dette 'noget' sker, uden at barnets tro er med i det, glider man uundgåeligt i retning af en 'magisk' dåbsopfattelse, hvorefter dåben virker automatisk, uden at menneskets tro er med i det, altså 'ex opere operato', som det hed hos skolastikerne."\nSamme stærke understregning af troens uundværlighed finder vi i Niels Ove Vigilius` bog "Vejen mellem afvejene" fra 1981, hvor det hedder: "Ny Testamente kender intet til nogen frelsende og genfødende sakraments- eller nådemiddelvirkning i det hele taget uden troens modtagelse og tilegnelse af den i sakramentet tilsagte og skænkede nåde og gave." Vigilius er i dag samtidig positivt stemt over for genfødelsesudsagnet efter dåben, når det forstås i overensstemmelse med Luthers egen opfattelse, sådan som den er beskrevet her i artiklen.\nFor Luther var det kættersk tale, at nåden bliver skænket gennem sakramenterne uden en tilstedeværende tro. Dette syn fastholdt han livet igennem.\nNår det gælder dåb af børn, havde han den tillidsfulde overbevisning, at genfødelsen altid finder sted. Den overbevisning bygger på Bibelens klare lære om Guds universelle frelsesvilje, Guds bønhørelse af faddernes og menighedens forbøn for barnet og barnets modstandsløshed mod Helligåndens virken.\nDette blev i ortodoksien fastslået som officiel luthersk kirkelære i modsætning til den reformerte kirke, der begrænsede genfødelsen til kun at ske med dem, der var udvalgt til frelse fra evighed af.\nIfølge luthersk kirkelære kan voksne mennesker hårdnakket modstå Guds frelsestilbud - og det er svaret på, hvorfor ikke alle bliver frelst! For dåbs synet indebærer dette, at både Luther og hans efterfølgere i Wittenberg alle regnede med konkrete tilfælde, hvor voksne ikke bliver genfødt i dåben. Et dåbssyn, der lærer, at dåben altid genføder såvel børn som voksne, er altså ikke dækkende for en luthersk forståelse.\nHvis en døbt og troende mister sin tro, mister vedkommende dermed også Helligånden i sit hjerte. Man må da atter modtage Helligånden på ny gennem omvendelse og tro.\nI vækkelsesbevægelserne er der i dag stor enighed om denne sandhed, selvom man ønsker at anvende forskellige udtryk. Dette er i orden, når blot man ikke diskvalificerer den andens sprogbrug. Både IM i Norge og i Danmark har fastslået, at der er to fuldt gyldige forkyndelsesklange.\nLuther selv kalder omvendelsen for en ny genfødelse i sit hovedskrift om dåbsfrafaldnes omvendelse.\nGrundtvig forsvarer det lutherske dåbssyn og dåbsritual\nOgså en så betydelig skikkelse i dansk kirkeliv som Grundtvig fremhævede den uløselige forbindelse mellem genfødelse og tro i dåben. I "Den kristelige Børnelærdom" siger han således: "Vi maa holde fast paa, baade at Synd-Forladelsen skjænkes i Daaben, og at den skjænkes fuldstændig, men ingenlunde ubetinget, da den tillige med hele Daabs-Naaden klarlig betinges af den Tro paa Faderen og Sønnen og den Helligånd, som vi alle ved Daaben bekjender os til og høster Retfærdiggjørelsen af." I samme skrift siger han: "Dåben er kun Gjenfødelsens og Fornyelsens Bad i uopløselig Forening med Daabs-Pagten", og det vil hos Grundtvig sige i forsagelse og tro.\nDåbsritual og dåbslære hænger sammen\nBåde Luthers dåbsritual og dåbslære befinder sig i de bøger, den danske kirke ved reformationens indførelse gav status som kirkens grundbøger, hvormed alle andre bøger og al anden lære skal stemme overens.\nVejen frem går altså ikke via en kritik af Luthers dåbsritual, som Olav Valen-Sendstad med urette forsøgte. Det ender på et blindspor, blokeret af Luthers egne udtalelser og af de faktiske dogmehistoriske kendsgerninger. Derimod må vi holde os selv og kirken fast på Luthers dåbslære, der giver den rette begrundelse for en luthersk opfattelse af dåbsritualet - samlet i det klassiske udtryk "uden tro, ingen genfødelse", med alt, hvad dette indebærer!\nKonkret bør dette også fremgå af vor sprogbrug, hvor vi må forsøge at undgå utydelige, tvetydige og direkte forkerte udtryk.\nI stedet for utydelige sætninger som: "i dåben bliver vi genfødt", bør vi bruge sætninger, der har det lutherske særkende med, altså fx: "i dåben bliver vi genfødt ved tro".\nEn direkte forkert udtalelse som denne: "i dåben blev du Guds barn, men nu gælder det så om, at du modtager dette i tro". Hermed giver man jo udtryk for, at man skulle kunne blive et Guds barn uden tro. Nej: "i dåben blev du Guds barn ved tro, men nu gælder det så om, at du stadig lever i denne tro, ellers må du omvende dig!".\nOgså tvetydige ord som at "alle døbte er genfødte kristne" bør undgås, da den, der har mistet troen, jo ikke længere er en nuværende genfødt, men derimod en åndelig død, der enten må opvækkes eller fødes på ny. Ja, hvis udsagnet skal dække også alle, der er døbt som voksne, er det direkte i modstrid med traditionel luthersk kirkelære.


→ Lej ferieboliger i Jordanów ⋆ Villaer og ferielejligheder\nFerieboliger i Jordanów\nVælg en feriebolig fra vores udvalg af 1 ferieboliger i Jordanów. Ved hjælp af filteret og kortet er det nemt at finde præcis de ferielejligheder eller sommerhuse i Jordanów, der passer til dine behov.\nVi har mange feriehuse i Jordanów, der er perfekte til familieferie, parferie, eller hvis I er en stor gruppe, der skal holde ferie sammen.\nVi er specialister i sommerhusudlejning. Tøv ikke med at ringe eller skrive, hvis du har svært ved at finde en villa, ferielejlighed eller et sommerhus i Jordanów, der passer jeres behov.


hvordan man laver en centrifuge derhjemme\nCentrifuger anvendes af biologer over hele verden for at adskille forskellige dele af en heterogen flydende blanding . Til priser , der kan nå op over en $ 1. 000, men de er ofte ikke muligt for casual videnskabsmand . Brug et par husholdningsartikler og nogle albue fedt , kan du lave din egen\nHand-drevne æg tæppebanker\nPolyethylen slange .\nFjern en pagaj fra din hånd -drevne æg tæppebanker. Dette er nødvendigt , så din plastslanger ikke at fortabe som du cranking det .\nSkær en længde af polyethylen ( PE ) rør til at passe den mængde væske , du ønsker at adskille .\nFyld slanger med den pågældende væske og tape det på de resterende tæppebanker pagajen med tape . Tape røret længere ned pagajen med hjælp du udnytte den maksimale mængde kinetisk energi med hver tur , der adskiller væsken hurtigere .\nCrank ægget beater at spinde pagajen og slangen . Afhængigt af hvor meget væske du adskille og hvilken type det er , kan du tilpasse din spinning tid . For blod centrifugering , er en periode på 10 minutter temmelig standard .\nNår man arbejder med smittefarlige væsker , skal du sørge for at bevare en korrekt lab sikkerhed protokoller .\nhvordan man laver en lava lampe for 4. gradere\nLæs mere: om skum skæreudstyr


19. november 2021 hillerod faglig, Lokalpolitik, offentligt møde, sundhed Giv en kommentar\nHvordan kommer vi videre sammen på tværs af faggrupper og på tværs af den offentlige og private sektor?\nKom til møde i Hillerød på Frederiksborg Byskole d. 25/11 kl. 19-21 og deltag I debatten og vær med til en konkret ideudvikling til at føre kampen for ligeløn videre.\ndirekte til event her: ligeløn – hvordan\nDebat og dialogaften om børne, unge og familiepolitik i Hillerød kommune\n7. november 2021 hillerod børn, kommunalvalg 21, Lokalpolitik, sundhed, undervisning, ungdom Giv en kommentar\nVi har arrangeret dette møde for at få svar på spørgsmålet hvordan kan Hillerød gøre det bedre.\nForeninger, borgere og organisationer holder små, korte oplæg om hvad deres bud er på en bedre kommune for børn, unge og familier.\ndebatpanel med Peter Frederiksen (V)Lars Elbrandt (SF) Nikolaj Frederiksen (C) Morten Bille (NB) Anne Mette Nielsen (Ø) Elisabeth Stieper Tofte (LA)\nLINK – tryk på link for at komme til omtalen på facebook\n13. oktober 2021 hillerod klima, kommunalvalg 21, Lokalpolitik, miljø, sundhed Giv en kommentar\nDet skal være muligt at færdes trygt til fods og på cykel de almindelige veje i vores kommune. Skolevejene skal sikres først. Der skal laves cykelsti på hele Milnersvej. Der er fortsat skoleveje, hvor der ikke er cykelstier. Det er vigtigt at de nødvendige cykelstier etableres på disse skoleveje. Der skal arbejdes med forbedringer af forbindelserne mellem cykelstierne. Der skal være flere pladser til cykel-parkering.\n3. oktober 2021 hillerod demokrati, kommunalvalg 21, Lokalpolitik Giv en kommentar\nVores program ligger her på siden under : Vores politik\nVi vil støtter, at så megen sagsbehandlertid som muligt spares ved at mindre hjælpemidler udleveres uden videre og ved at folk med kroniske eller langvarige lidelser ikke behøver nærmere kontrol.\nVi støtter ønsket fra de lokale handicaporganisationer om, at borgerrådgiveren får mere tid og fortsat kan arbejde kritisk og selv gå ind i sager, der kunne være fejlbehandlede. Der er generelt en stor del af de sager i kommunerne, der ikke ankes, hvor der er fejlskøn. – Vi opfordrer i øvrigt til at bruge Whistleblowerordningen i kommunen.\n21. september 2021 hillerod klima, kommunalpolitik, kommunalvalg 21, Lokalpolitik Giv en kommentar\nVi er med i den kommunale Budgetaftale i Hillerød.\nDer ligger en kopi af aftalen her på siden underpunktet: vores politik.\nHer er lidt om hvad vi fik og ikke fik – og hvorfor vi er med i aftalen:\n17. september 2021 hillerod kommunalvalg 21, Lokalpolitik Giv en kommentar\nSå er vi parat til valgkampen med disse seje og glade kandidater:\nTue Tortzen, Hildur Johnson, Sabri Yilmaz, Anne Mette Nielsen, Karl Erik Rasmussen.\n1. Tue Tortzen, faglig sekretær i 3F\n2. Sabri Yilmaz, lærer\n3. Anne Mette Nielsen, sygeplejerske\n4. Hildur Johnson, pædagog\n5. Karl Erik Rasmusen, pensionist\nVi synes at de vigtigste temaer i til valget er klima og børn uden at glemme de ældre.\nHillerød Kommunes har mange muligheder for at bidrage til at forbedre klimaet og til at undgå en katastrofal klimaudvikling. En stor del af vores fjernvarme kommer fra afbrænding af fossil gas. Det skal stoppes og erstattes af alternative energikilder. Der skal være bedre muligheder for at opsætte solceller på kommunens bygninger. Det arbejder vi med både landspolitisk og lokalt.\nVi arbejder hårdt for at der indføres minimumsnormeringer i daginstitutionerne. Det skal være reelle normeringer. Det er tiden, hvor børnene er sammen med personalet, der er den reelle normering.\nI det kommende byråd vil det være os der presser på for at få indført dette princip og for at få gennemført minimumsnormeringer inden for få år.\nBygning af et nyt plejehjem i Favrholm er besluttet. Vi tror ikke det er nok til at dække behovet. Derfor skal det planlægges at bygge endnu et almindeligt plejehjem. Det skal ikke være et privat friplejehjem.\nHele vores program kan læses her på siden under punktet : Vores politik\n18. august 2021 hillerod demokrati, Horsevænget, Lokalpolitik Giv en kommentar\nTue Tortzen følger sagens udvikling nøje og ærgrer sig nu over, at beboerne har fået varslet huslejestigninger:\n“Der er desværre sket det, som jeg forudsagde, da vi behandlede sagen, og det er da ærgerligt at få ret. Der er jo ingen, der køber sådan nogle ejendomme for beboernes skyld – men kun for at få afkast af deres kapital. Vi byggede de boliger for at have dem til folk, der er dårligt stillet, og vi skulle have passet på dem som på enhver anden ejendom. Lejerne skulle nok have betalt lidt mere i huslejen, og det svier nu, at vi har holdt huslejen så lav og solgt ejendommen for billigt,” siger han.\nHan kalder det ‘tarveligt’ af byrådet at sælge boligerne:\n“Beboerne er virkelig kede af det, for det her er jo noget, der kan ødelægge deres liv. De er bange, og det er jo ikke ligetil at hverken forstå eller gøre noget ved for helt almindelige mennesker. Man har svigtet nogle af vores dårligst stillede borgere med fuldt overlæg,” siger han.\nHan mener nu, at kommunen må hjælpe beboerne:\n4. august 2021 hillerod demokrati, kommunalvalg 21, Lokalpolitik, miljø, Regionsvalg Giv en kommentar\nSF har et indlæg i Amtsavisen 3/8, hvor de slår til lyd for afværgeforanstaltninger ved Collstropgrunden, som en af flere generationsforureninger, som Enhedslisten er helt enig i kræver flere statslige midler for at få oprenset.\nEnhedslisten (I Hillerød tidligere Fælleslisten) har især ved mangeårige byrådsmedlem Tue Tortzen i flere årtier kæmpet for at få taget Collstrop forureningen alvorligt.\n….Enhedslistens Regionsmedlem Tormod Olsen var direkte involveret omkring det omtalte pilotprojekt finansieret af Regionsrådet, der nu sættes i gang.\nDejligt at SF har fået øjnene op for alvoren.\n12. maj 2021 hillerod arbejdsmiljø, klima, kommunalpolitik, Lokalpolitik Giv en kommentar\nJa til genbrug og arbejdspladser\nEnhedslisten stemte for at udsætte beslutningen om J-Jensens genanvendelsesanlæg fordi vi håber der kan findes en løsning så der kommer arbejdspladser og gode miljøløsninger til vores kommune.\nVi kommer ikke til at stemme for en løsning på Højlundevej, vejnettet kan ikke bære den tunge trafik og der er bedre egnede steder i kommunen til anlægget.\nDa et flertal vedtog at droppe Erhvervstrekanten (motortrafikvejen/Herredsvejen) pegede vi på at anlægget i stedet kunne ligge ved Genbrugsstationen på Solrødgård hvor vejforbindelserne er lige så gode.


USB Gadgets - sjove gadgets til din computer / laptop. Bestil her\nSjove Gadgets USB Gadgets\nAluminium Laptop Bordstativ med Dual USB og kølersystem\nHavit Basicline Speaker 2.0 - 6 W - Sort\n4 ports USB hub Pen holder med LED-lys og Højttaler\nEzcap Kasette til USB Konverter\nKasette til MP3 Konverter Plug and Play TF kort / Micro SD\nMini 12V Håndstøvsuger til bilen\nSmiley Stjernepude med LED lys / Glow Pillow - Gul\nStander mikrofon i sort farve\nUSB Gadgets - det mest utrolige udvalg af USB Gadgets\nDu skal være udstyret med en usædvanlig god fantasi for at forestille dig en genstand, der ikke kan kombineres med et USB stik. Spøg til side - men du finder her hos Coolpriser det mest utrolige udvalg af USB Gadgets - minikøleskabe, minifans, kopvarmere, plasmaballs, lamper, penholdere og meget meget mere. Står du og mangler en god gaveide til hende, der har alt? Så tag et kig her i kategorien for USB Gadgets. Det vil løse problemet!\nUSB Gadgets - nem tilslutning til laptop, Mac eller computer\nUSB Gadgets - cool påfund for tilslutning til din laptop eller computer. Sjove og skægge gaveideer - nogle er praktiske, andre bare rigtig sjove.\nDet et er selvfølgelig svært at fremhæve nogle USB gadgets frem for andre. Alle vores USB-gadgets er spændende hver på deres måde.\nEn af de mest populære sællerter er dog vores 4 port USB Hub og USB kopvarmer, der både kan holde din kaffe varm og samtidig fungere som fordelingsport til dine andre USB-krævende devices.\nEnheden har fire USB-udgange og understøtter både fuld hastighed 12MB/sec og lav hastighed 1.5MB/sec overførselshastigheder.\nUSB-gadgets - dåsekøleskabe\nDu kan kæde op til 127 USB-enheder til kopholderen, der holder kaffe/te/drikke / varme ved 50-60 ° C. Et rødt LED lys indikerer, når varmeren er tændt.\nEn anden populær USB gadget er USB-køleskabet der kan bruges til både dåsesodavand og dåseøl via det medfølgende USB-kabel. USB køleskab passer til stort set alle typer af dåser.\nPlug and play funktionalitet gør, at du blot skal tilslutte køleskabet til din computer, hvorefter det vil begynde at køle. Køleskabet kommer også med en tænd / sluk knap. Det fungerer med både PC og Mac.\nVentilatorer med USB-tilslutning\nVentilatorer med USB-tilslutning fås i flere varianter. En ventilator er handy og bekvem at have i gang på arbejdsbordet, eller når du er midt i et ophidsende computerspil. Se eksempelvis den smarte ventilator med klemme, som kan stå på bordet eller klemmes fast på bordkanten, vindueskarmen og mange andre steder.\nVentilatoren har 2 hastigheder og kan rotere 360° til den position, som du har behov for. Ved brug af hastighed II skal ventilatoren bruges med klemmen ellers vil den bevæge sig rundt på bordet. Den stærke og robuste grebsklemme gør ventilatoren fleksibel og er ideel til at køle luften i rummet, når du gamer eller bare på en varm sommerdag.\nFed underholdning - gaver der vækker opsigt. Bestil USB Gadgets her hos Coolpriser.


Gør det selv Wicker Chair Reparation - Tips for you - Tipsed.Com\nWicker møbler er et fantastisk alternativ til traditionelle træ stykker, fordi det at indføre en lysere, mere naturlig fornemmelse for dine møbler valg.Men kurvemøbler er mere tilbøjelig til at bryde, bøje og kæde end de fleste traditionelle møbler.Men med den viden og færdigheder til at tackle en DIY kurvestol reparation, vil du ikke nødt til at bruge penge på at hyre en professionel eller købe en erstatning stykke.De fleste reparationer kræver reweaving.\nForberedelse Reeds for Reweaving\nUdskiftning siv er tilgængelige på håndværk butikker i en række forskellige diametre og stilarter.Køb tagrør, der matcher dem på din stol.Også være sikker på at de er mindst 5 inches længere end det afsnit, du udskifter, fordi disse ender, vil blive gemt og vævet i med de andre rør.\nSoak sivene i vand i 30 minutter til en time - eller mere, afhængigt af producentens anvisninger - indtil de bliver fleksible.Opløs en lille mængde mildt vaskemiddel i vandet for at forhindre ba\nkterier og der dannes mug.\nFastsættelse Mangler, Broken eller skæv Reeds\nAt erstatte manglende eller ødelagte sektioner, følge den samme vævning stil anvendes i hele din kurvestol.Indsæt og væve dit Reed gennem de eksisterende rør, holde dem stramt og flugter mod de andre, indtil den defekte del er fyldt.Det kan hjælpe at tage et fotografi af vævningen mønster bruges på din stol for at kunne matche den vævning stil korrekt.\nHvis din kurvestol har en skæv rør, blot pak det ind i en fugtig klud, indtil Reed er igen fleksibel.Flyt og stram reed i sin oprindelige position.Fastgør med en klemme eller lille træ søm indtil reed tørrer.\ngenindpakker en brækket arm eller ben\nHvis rammerne er stadig i god stand, genindpakker rattan siv til at fastsætte udseendet af et ben eller arm af en stol er nemt.Fastgør start ende af flet til rammen med en lille træ søm.Begynd indpakning sivene eller vævning sivene på samme måde som anvendt under stolens konstruktion.Wrap sivene stramt og sikkert rundt om benene, periodisk ved hjælp af små søm til at holde dem forsvarligt bundet til rammen.\nEfter udskiftning af knækkede sektion og lade siv tør, anvende en beskyttende lag lak eller shellak til stolen for at holde flet i sin bedste form.For ekstra farve, male stolen først med en høj kvalitet primer designet til træ applikationer, og følger op med en olie-baseret, indendørs-udendørs hus maling i den ønskede farve.\nHvis din kurvestol er en antik, må du ikke forsøge at reparere det, medmindre du har erfaring med flet reparation.Mens reparationer kan være pebret, behøver du ikke ønsker at mindske værdien af det stykke med sjuskede håndværk.\nKorrekt pleje og vedligeholdelse vil forlænge levetiden og udseende af din kurvestol.Hold det væk fra direkte varmekilder, da varmen fra pejse og solen tørre ud rattan siv og forårsage skår og revner.Undgå langvarig udsættelse for elementerne så godt.\nFor at holde kurvemøbler fugtig, brug store-købte kogt linolie at nære sivene.Forsøg ikke at koge hørfrø, fordi det er yderst brandfarlig.\nSådan får en erhvervslicens Online i dag\nTilskud til kvinder over 40


Netavisens nyhedslinks uge 33-2009\nLindø-lukning truer 6.000 fynske arbejdspladser\nEn række fynske underleverandører får det mere end svært, når Lindøværftet drejer nøglen om for sidste gang, vurderer Dansk Industri.\n[Netavisen - link 15.08.09] DR\nColoplast sløjfer 400-500 danske arbejdspladser\n[Netavisen - link 15.08.09] Børsen\nColoplast fortsætter udflytning af volumenproduktion fra Danmark til Ungarn og Kina og planlægger over de kommende fem år at nedlægge yderligere 400-500 stillinger.\nDe 18 arresterede irakere fra kirken sultestrejker\n[Netavisen - link 14.08.09] Politiken\nDe 18 irakiske mænd, der blev arresteret i Brorsons kirke i København, har indledt en sultestrejke. De nægter at indtage både vådt eller tørt. De er villige til at gå hele vejen, siger familiemedlem.\nPar husede 12 irakere efter rydning\n[Netavisen - link 14.08.09] DR\nEn 21-årig kvinde og hendes kæreste trak topmadrasserne af deres senge, lagde sofapuder på gulvet og lavede sovepladser til 12 irakiske kvinder, børn og en ældre mand i deres lejlighed, efter politiet havde ryddet Brosons Kirken for afviste irakiske asylsøgere.\n[Netavisen - link 14.08.09] Information\nIrakere forsvinder ud af landet\nPå få måneder er halvdelen af de udviste irakere forsvundet. FN kritiserer Danmark for at forværre situationen i Irak med tvangshjemsendelserne.\nRekordstore demonstrationer mod kirkerydning\n[Netavisen - link 14.08.09] Modkraft\nMindst 20.000 gik på gaden i København i protest mod rydningen af Brorsons Kirke. Demonstrationen var indkaldt med få timers varsel, ligesom der i fire andre storbyer blev demonstreret spontant.\nTitusindvis demonstrerer for irakere\n[Netavisen - link 13.08.09] Politiken\nArrangørerne vurderer, at 20.000 mennesker deltager i demonstrationen i København, som startede ved Brorsons Kirke. Demonstrationen har i perioder været op mod to kilometer lang. Ifølge politiken.dk's mand på stedet er det mennesker i alle alders- og samfundsgrupper, som er mødt op for at ytre deres ubehag ved myndighedernes behandling af irakerne.\nSkarp kritik af rydningen af Brorsons Kirke\nPolitikere og organisationer protesterer mod rydningen af Brorsons Kirke. Demonstrationer i Århus, Aalborg, Svendborg og København\nEt orgie af politivold ved rydning af Brorsons Kirke\nPolitiet brugte peberspray, hunde og knipler i stor stil mod asylaktivister, da 17 yngre irakiske flygtninge blev transporteret væk fra Brorsons Kirke kl. ca. 03.45\nVoldsom kamp ved Brorsons Kirke\nPoliti og demonstranter støder voldsomt sammen under rydning af Brorsons Kirke, hvor udviste irakere har søgt tilflugt.\nPoliti stormer Brorson Kirke\nPolitiet trængte ca. 01.00 ind i Brorson Kirke på Nørrebro, hvor et større antal irakiske flygtninge opholder sig. Asylaktivister på stedet forsøger forgæves at blokere for rydningen. Aktivister opfordres til at komme til kirken. Ungdomshuse, kirker, hvad som helst stormes: Politiet er parat til det hele, når DF og regeringen ønsker det og giver grønt lys.\nIrak afviser aftale om tvangshjemsendelser Politiken\nVi har ingen aftaler med noget fremmed land om at modtage irakiske flygtninge, som bliver tvunget hjem, siger den indsatte premierminister Nuri al-Maliki.\nFire danske soldater såret i Afghanistan\n[Netavisen - link 12.08.09] Politiken\nEn vejsidebombe i Helmandprovinsen har såret fire danske soldater - en af dem alvorligt.\nProfitlukning på Lindø\n[Netavisen - link 11.08.09] Fagbladet 3F\n3000 ansatte mister deres arbejdsplads og endnu flere vil berøres via underleverandører som konsekvnes af AP Møller koncernens bebudede profitlukning af værftet.\nFyringer trods lønnedgang\n[Netavisen - link 10.08.09] Fagbladet 3F\nMedarbejdere på Jydsk Aluminium gik ned i løn for at redde arbejdspladser. Alligevel er der blevet fyret medarbejdere.\nKabinechefer og piloter søger til Netto\n[Netavisen - link 10.08.09] DR\nFinanskrisen kradser så meget at Netto-butikkerne har fået en helt ny type ansøgere, som de ikke tidligere har set. Det gælder bl.a. stewardesser, kabinechefer, piloter, ingeniører, folk fra Banedanmark, Post Danmark, fra bank- og forsikringsverdenen, selvstændige og mange mellemledere fra håndværksfagene.\nIslændinge vil ikke i EU\nDer er nu igen langt flere modstandere end tilhængere af Unionen i Island, efter at regeringen har hastet en ansøgning af sted til Bruxelles.


Den danske sprogkrise – Babelfisken\n20. juni 2013 In Oversættelsesteori og -debat\nI efteråret 2005 inviterede Norsk Oversetterforening mig til deres høstseminar, hvor man bad mig – som repræsentant for Dansk Oversætterforbund – holde et foredrag om den danske sprogsituation. Jeg blev oprigtigt glad for indbydelsen – og også lidt stolt både på egne og på DOF’s vegne. Tænk, at vores norske kolleger gad høre om det danske sprog! Hvor herligt! Og det dér med at fortælle lidt om ”den danske sprogsituation” – nå ja, det kunne da ikke være så svært, tænkte jeg. Jeg arbejder jo med og bruger det danske sprog i stort set alle mine vågne timer, så selvfølgelig kan jeg diske op med et eller andet om ”nationens tilstand”.\nDa den første begejstring havde lagt sig, og jeg havde sagt ja til at deltage, begyndte det imidlertid at gå op for mig, at jeg faktisk havde påtaget mig en opgave, der måske ikke var helt så ligetil, som jeg i første omgang havde troet. Den danske sprogsituation …? Har vi overhovedet en ”sprogsituation”? Alle og enhver ved jo, at nordmændene har en ”sprogsituation” og har haft det i umindelige tider, men har vi også en, tænkte jeg? Og så indså jeg pludselig, at det har vi faktisk! Vi har en ”sprogsituation” i betydningen en ”sprogkrise” og en verserende sprogdebat. Og da jeg herefter tog fat på opgaven – at beskrive denne danske sprogkrise – forstod jeg, hvor alvorlig situationen i virkeligheden var, og hvor mange tanker jeg faktisk selv havde gjort mig om alt det, der sker med det danske sprog i disse år.\nINDEN JEG TAGER FAT på at beskrive, hvori ovennævnte sprogkrise består, er det måske en god idé med lidt ”historie”: Det danske sprog er gammelt, det har eksisteret og været talt – om end selvfølgelig ikke helt i sin nuværende form – i mere end 1000 år og var engang mere eller mindre identisk med de øvrige nordiske sprog. Gennem århundrederne er sproget blevet udsat for påvirkning udefra – fortrinsvis fra tysk og fransk – men er dog på forunderlig vis vedblevet med at være dansk. De nye ord og udtryk er blevet optaget i sproget – de er så at sige blevet adopteret, så de har fået samme legitimitet som ægtefødte børn. Det danske sprog modstod også presset ovenfra, fra de lærde, fra overklassen og fra øvrigheden – latin, tysk og fransk – og overlevede og udviklede sig, fordi det blev talt og brugt. Og det bliver det stadig af de omkring 5 ½ millioner mennesker, der bebor de danskes øer – men hvor længe endnu?\nInden for de sidste 50 år har vi oplevet et verbalt bombardement af hidtil uset omfang og intensitet – og her tænker jeg selvfølgelig på det engelske sprogs globale fremmarch, der foregår hurtigere, end vi kan nå at udtale ordet ”internet”.\nOg det er netop denne sproglige invasion, der har fået de ellers så flegmatiske danskere op af stolen. Det ligger nemlig ikke til os at ”tage så meget på veje”, og vi har ikke haft tradition for at tænke sprogpolitisk. Vi har ikke haft behov for at manifestere vores nationale særpræg eller identitet via vores sprog, sådan som det eksempelvis er tilfældet i Norge. Vi kan sagtens leve med, at nye ord kommer til – som de altid har gjort – ja, vi har hidtil været tilbøjelige til at betragte diverse låneord som en berigelse og ikke en forulempelse af vores modersmål. Vi har simpelthen taget vores sprog for givet! Så hvem er det da egentlig, der er kommet op af stolen? Og hvorfor denne pludselige bekymring for sproget? Er det ”folket”, der slår bremsen i? Overhovedet ikke. Ud over de Tordenskjolds soldater, der altid skriver læserbreve om ”sædernes forfald” og ”ungdommens dårlige sprog”, er det stort set kun sprogmennesker, der råber vagt i gevær. Almenheden synes at have accepteret tingenes tilstand, og dette i sig selv er måske mere urovækkende end noget andet.\nDE, DER STILLER SIG PÅ BAGBENENE, er selvfølgelig primært de professionelle sprogbrugere og ”sprogvogtere”, dvs. dels de mennesker, hvis opgave det er at værne om og ”holde hånd i hanke” med det danske sprog, dels de mennesker, der ser en sammenhæng mellem sprog og kultur og identitet. Desværre omfatter denne gruppe ikke ret mange danske politikere.\nDansk Sprognævn – der modsvarer Norsk språkråd og Svenska språknämnden – er det danske ”sprogpoliti”, om end det kun har begrænsede magtbeføjelser: Det anviser retningslinjer (bl.a. igennem den autoriserede Retskrivningsordbog, som statslige institutioner SKAL følge) for retstavning, god sprogbrug og tegnsætning mv., men så heller ikke mere. Og mere har der tilsyneladende heller ikke været brug for. Danmark har jo – heldigvis – kun ét skriftsprog, hvilket unægtelig har gjort og fortsat gør det til en relativt overskuelig opgave at fastlægge nogle sproglige retningslinjer, som de fleste kan tilslutte sig og håndtere. Sprognævnet har herudover gennem årene listet diverse nye ord – såvel af egen dansk avl som udefrakommende – ind i det autoriserede ordforråd, når disse ord efter Nævnets skøn har bestået adgangsprøven og bevist deres levedygtighed og anvendelighed. Denne løbende opdatering er stort set foregået uden vilde ramaskrig fra offentligheden, og man har da heller ikke vovet at fifle særlig meget med stavemåder og bøjningsformer i erkendelse af, at vi danskere – vores åbenhed og flegma til trods – faktisk er ganske nærtagende, hvis nogen skulle driste sig til at pille ved indgroede sprogvaner. Vi har for eksempel ikke – sådan som vi ser det i Norge og til en vis grad også i Sverige – nogen tradition for eller lyst til at fordanske stavemåden af fremmedord: Disse bevares for langt størstedelens vedkommende i deres originale skikkelse, selvom vi tilstræber at give dem danske bøjningsformer. Kun én gang i nyere tid er det for alvor lykkedes Nævnet at få nationens blod i kog, netop fordi man tillod en fordanskning af et låneord! Jeg tænker her på den såkaldte ”majonæse-krig”. Siden Grevens Fejde har danskerne næppe været så tæt på en borgeropstand, som da den nye udgave af Retskrivningsordbogen gjorde det tilladt at vælge mellem staveformerne ”mayonnaise” og ”majonæse”. Sjovt nok vakte valgfriheden mellem ”remoulade” og ”remulade” ikke samme furore, hvilket muligvis fortæller mere om vores madvaner end om vores sprogbevidsthed … Og så var der naturligvis krigen over dem alle, nemlig ”komma-krigen”. Den blev heldigvis bilagt i 2003 (selvom det stadig murrer i krogene …) og fik den efter min mening lykkelige udgang, at folk som jeg fortsat har lov til at sætte alle de grammatisk korrekte kommaer, vi finder nødvendige.\nHVOROM ALTING ER, var der efterhånden op gennem 80’erne og især 90’erne så mange, der begyndte at blive urolige over og ytre sig offentligt om den angelsaksiske sprogimperialisme, at det i 2003 omsider trængte igennem til magtens korridorer. Danmark havde som nævnt ikke hidtil haft – eller tilsyneladende haft brug for – en ”sprogpolitik”, men nu syntes tiden at være inde, og Dansk Sprognævn gik i aktion med udarbejdelsen af et forslag til retningslinjer for en dansk sprogpolitik. Kulturministeriet nedsatte på denne baggrund samme år en intern arbejdsgruppe, der havde ”til opgave at udarbejde et oplæg til en politik for det danske sprog. Oplægget skal indeholde overvejelser om sprogpolitikkens overordnede målsætninger og komme med forslag til konkrete initiativer samt forslag, der kan indgå i en samlet plan for en styrkelse af det danske sprog.” Denne arbejdsgruppe var sammensat af repræsentanter for Dansk Sprognævn og Det Danske Sprog- og Litteraturselskab samt en række kyndige sprogmennesker, og den barslede få måneder senere med rapporten ”Sprog på spil – et udspil til en dansk sprogpolitik”. Dette udspil resulterede efterfølgende i en redegørelse fra regeringen i januar 2004, hvori det hedder, ”at dansk også i fremtiden skal være et komplet og samfundsbærende sprog, som kan bruges til at udtrykke tanker og idéer om alle sider af tilværelsen.” Man taler også i redegørelsen om ”parallelsproglighed”: ”Der er behov for en strategi, hvor dansk styrkes, uden at engelsk eller andre relevante fremmedsprog nedprioriteres.” Det hedder endvidere: ”Ud fra den betragtning, at de studerende uddannes til at varetage en række ansvarsfulde poster i samfundslivet, er det regeringens holdning, at dansk fortsat sikres en placering i de videregående uddannelser som hovedsproget i undervisningen.”\nDanmark har m.a.o. i dag en sprogpolitik i form af en sprogpolitisk redegørelse, men nogen lovgivning på området har vi fortsat ikke, og på trods af redegørelsens hensigtserklæringer og gode intentioner taler man fra regeringens side også om en ”styrket internationalisering af uddannelserne” i form af ”fokus på øget brug af engelsk i de videregående uddannelser med henblik på bl.a. at tiltrække højt kvalificerede udenlandske studerende og forskere”, ligesom der skal ”udbydes flere forløb på fremmedsprog, især engelsk”. Man har dog afsat 12 mio. kr. i perioden 2005 til 2008 til en ”ekstraordinær indsats for det danske sprog”. Spørgsmålet er, hvor langt 12 millioner rækker …\nMEN HVAD VAR DET helt konkret, der fik den danske sprogverden til at gå i aktion og fremprovokere et regeringsudspil? ER det danske sprog truet, og på hvilken måde giver det sig i givet fald udtryk? Lad os se på, hvilke betragtninger der har været oppe i sprogdebatten:\nHovedvægten har ligget på den såkaldte ”engelske syge”, dvs. det engelske sprogs tiltagende omklamring af det danske sprog – såvel det talte som det skrevne – og frygten for, at vores modersmål vil miste mere og mere terræn – der tales med et fint ord om domænetab – og i værste fald vil ende med at blive et hjemme- eller museumssprog for ”engelsksvage” for derefter at sygne helt hen, sådan som det fx er gået det gæliske sprog i Irland. I sine indledende overvejelser siger den førnævnte arbejdsgruppe: ”Sproget udfolder sig mellem mennesker, og det lever i det enkelte menneske ikke blot som redskab til overførelse af information, men også som et socialt element, som vi færdes i; hvis man kun talte for at overføre ny information, blev samværet mellem mennesker fattigt. Det indre sprog er en væsentlig del af vores bevidsthedsindhold; det holder sammen på vore erindringer, deltager i vore associative forløb, hjælper os med problemløsning og med at strukturere tilværelsen og give følelserne mæle.”\nVed at lægge vægt på sprogets funktion som kultur- og identitetsbærer og ikke blot dets praktiske anvendelighed som kommunikationsredskab markerer arbejdsgruppen, at der ikke er tale om nogen ”fremmedord-forskrækkelse” eller jomfruelig berøringsangst for impulser udefra, men om en omsorg for og et ønske om at bevare MANGFOLDIGHEDEN, de mange muligheder og den erfaringsverden, som vores sprog – ligesom alle andre sprog – ligger inde med. ”At afstå eller miste sit sprog er en indgribende og dramatisk begivenhed,” som sprogprofessor Jørn Lund udtrykker det.\nOgså vores forståelse af selve demokratiets væsen og basale principper har været bragt ind i sprogdebatten: Vi har i Norden en efterhånden ganske rodfæstet tradition for folkeoplysning, hvilken vi opfatter som fundamentet for et demokratisk samfund. Borgerne skal have adgang til viden for at kunne tage beslutninger på egne og fællesskabets vegne. Hvis den nødvendige viden kun er forbeholdt – eller kun kan forstås af – en lille udvalgt skare, skrider fundamentet for folkestyret. Eller sagt på en anden måde: Hvis al forskning tænkes og nedskrives på engelsk, og vores forskere knap nok er i stand til at udtrykke deres viden på deres modersmål, hvordan skal de så kunne formidle den til lægmand? (Og guderne skal vide, at det er svært nok i forvejen). Og hvordan skal den almindelige borger så kunne gøre sin mening gældende på et kvalificeret grundlag? Og kan man i øvrigt overhovedet tænke – og dermed lave god forskning – på andet end sit modersmål?\nAndre debattører har slået til lyd for, at angliseringsfrygten er stærkt overdreven. Det danske sprog har altid været og vil altid være i konstant forandring og under konstant påvirkning udefra – fremmedord er ”kulturens gesandter” – så der er ingen grund til panik eller til at give modersmålet kunstigt åndedræt. Det er omsonst at kæmpe imod de sproglige ”markedskræfter”, og i virkeligheden har vi mere at vinde end tabe ved den sproglige globalisering. Det er nogle af de argumenter, de ubekymrede har fremført. Og alle kan jo engelsk, ikke sandt? Og hvis de ikke kan, så må de hellere se at lære det i en fart for ikke at blive overhalet indenom!\nOmfattende forskning i emnet viser imidlertid, at der ER grund til uro: IKKE alle kan engelsk, og yderst få behersker engelsk i et sådant omfang, at de ubesværet kan forstå talt og skrevet engelsk – for ikke at sige udtrykke sig fyldestgørende på dette eller noget andet fremmedsprog, for den sags skyld. Ganske vist påstår gud og hvermand efterhånden, at de skam hellere læser fx engelske og amerikanske romaner på originalsproget (ligesom snart sagt alle fjernsynsseere er overbevist om, at de er meget bedre til at undertekste film end de professionelle), men jeg vil påstå, at de er fulde af løgn. Det er da muligt, at de ville foretrække at læse på originalsproget – hvem ville ikke det? – men de gør det ikke! Og hvis de en sjælden gang gør det, hvor meget får de så monstro ud af læsningen? Tænk bare på, hvor meget vi professionelle oversættere bryder vores hjerne for at omsætte en udenlandsk tekst til vores modersmål; hvor mange gange vi slår op i ordbøger eller ”går på nettet” og vender og drejer en sætning for at kunne gengive den så korrekt og loyalt som muligt på vores eget sprog!\nIkke desto mindre bliver omkring 80 % af afhandlingerne fra de danske studerende på de samfunds- og naturvidenskabelige fakulteter i dag forfattet på engelsk, og tallet er stigende også inden for humaniora. Også i erhvervslivet, i medierne, i underholdningsindustrien og i reklamebranchen erstattes dansk i stadigt større omfang af engelsk – og for at føje spot til skade bliver det mere og mere almindeligt slet ikke at oversætte engelske ord og vendinger selv i OVERSÆTTELSER! Der er m.a.o. ikke blot tale om at tilføje nye ord – dvs. en sproglig berigelse – men også om at fjerne et tilsvarende antal, nemlig alle de danske ord, der kunne eller måske oven i købet burde erstatte de fremmede, og i den forstand kan man tale om en veritabel AMPUTERING af sproget – og det sågar uden fuld narkose (medmindre vi da betragter vores ignorering af fænomenet som udtryk for almindelig bevidstløshed). Michael Herslund, der er professor i fransk ved Handelshøjskolen i København – som for resten nu hedder Copenhagen Business School – udtrykker det sådan her: ”Når sprog således amputeres på område efter område, sker der helt enkelt det, som der også sker, når mennesker amputeres. Der er noget, man ikke længere kan.” Og som to svenske sprogfolk – Ulf Teleman og Margareta Westman – så fint har formuleret det: Hvis man skal udtrykke sig på et fremmedsprog, tvinges man ofte til kun at udtrykke det, man kan, frem for det, man gerne vil.\nI stillingsannoncer søger man ikke længere efter salgschefer, produktchefer, bogholdere, rådgivere osv. Nej, man har brug for en sales manager, product manager, accountant og controller. Eksempelvis sås i en periode en annonce i gratisavisen Urban, hvor man tilbød folk at blive ”Diplomkonsulent” (hvad det så ellers er). Man skulle bare ringe til deres ”Human Resource Office” … I efteråret havde man i Netto en temauge med jagtudstyr – hvor mange danskere har for øvrigt nogensinde været bare i nærheden af et jagtgevær? – og reklamerede i den anledning for diverse nyttige genstande såsom en Microfiber fleecejakke med windbreakerfor. YKK lynlås og 100% micro fleece antipilling. Hvad snakker de om?! For mig at se lignede den afbildede beklædningsgenstand i mistænkelig grad en trøje, og den kunne for øvrigt fås i farverne army og navy.\nI ugebladene er sproget efterhånden iblandet så mange engelske ord og udtryk, at man kan tale om danglish. Den danske journalist Merete von Eyben, som i en årrække har været bosat i USA, har nærlæst et par numre af ugebladet ALT for damerne, og lad mig citere fra hendes kronik i Politiken den 20. august: ”Faktisk ser det ud til at være noget nær umuligt for etniske danskere at kommunikere med hinanden uden et så omfattende angelsaksisk/amerikansk ordforråd, at det må kunne give de fleste af landets engelsklærere spasmer af henrykkelse. En skuespiller beskriver det som et wake up call at få et barn, mens en anden har en ”ret heavy indre dialog kørende”. En kreativ direktør og forhenværende VIP–roomservice-waiter er hotelfreak og betragter tostjernede hoteller som low standard og er meget on and off med sine kærester, men til gengæld trofast over for sin soulmate.” I samme kronik opremses så mange eksempler på mere eller mindre tåbelige – for ikke at sige totalt intetsigende og unødvendige – engelske udtryk, at det i hvert fald giver mig røde ører. Det ville være komisk, hvis det ikke var så pinligt!\nOg så har vi jo hele livsstil-industrien og dens affaldsprodukter – dvs. denne bølge af bøger, blade og tidsskrifter – you name it! – der angivelig skal give os et ”kick” og ”coache” og ”style” os til at få et bedre, sundere og frem for alt sjovere liv. Jeg synes ikke, det er spor morsomt … Sproget er jo ikke bare en eller anden ”power gel”, man sæber sig ind i og skyller af igen, ”det er samtidig også en måde at se verden på med et tilsvarende værdigrundlag,” som førnævnte Michael Herslund påpeger. Og er det ikke lige netop det, der sker med os i disse år? At vi begynder at betragte verden og os selv ud fra et primært amerikansk værdigrundlag og bl.a. overfører det merkantile sprog til privatsfæren? Det er smart at trække i et nyt sprogligt ”outfit” – det signalerer nemlig, at vi har ”tjek” på vores tilværelse, at vi er globale, har magt over tingene og er totalt ”fit for fight”, ikke? Vi INVESTERER i vores ”selvværd”, i vores parforhold, i vores børn. Og vi gør det uden at blinke, for ”nå ja, det er jo bare ord, og i øvrigt går det sgu da meget godt”. Meget tyder dog på, at denne power gel er trængt ind under huden på os, og at det sproglige hamskifte er mere end blot en udvortes forandring.\nOG NU DA VI ER I GANG med ”den engelske syge”, vil jeg godt vende blikket mod mit eget fagområde, nemlig oversættelse, og komme med nogle eksempler på, hvordan også danske litterære oversættelser – eller skulle jeg sige oversættere? – viser symptomer på lidelsen:\nUd over kritikløst og dovent at undlade overhovedet at forsøge at oversætte ”besværlige” ord – jeg stødte for nylig på udtrykket mood boards i en dansk ”city-girl”-romanoversættelse, for nu blot at nævne ét bizart eksempel – er det efterhånden blevet ganske almindeligt at oversætte engelske/amerikanske udråb og eder ordret: ”Oh my God” bliver til ”Åh, min Gud”, ”Jesus Christ” bliver til – ja, gæt engang. Det var dog helvedes, så religiøse vi pludselig er blevet! Stadigt færre gør sig den umage eller TØR (?) forsøge at tilpasse den slags udtryk til normaldansk. Danskere render faktisk ikke rundt og siger ”åh, min Gud” eller påkalder Jesus Kristus, når de spilder sovs på skjorten eller kommer for sent til toget! Hvis vi påkalder nogen, er det snarere Fanden! Og hvorfor skrive ”fuck” og ”shit”, når vi har så fortrinlige ord som ”pis” og ”lort”, for ikke at sige et betragteligt arsenal af andre saftige kraftudtryk?\nVi tager heller ikke ”hen til vores forældres hus”, som de gør i de engelsktalende lande, og som der hyppigt står i danske oversættelser, nej, vi tager ”hjem til vores forældre”. Og når amerikanere siger ”Why don’t we go to the movies tonight?”, siger danskere ”Skal vi ikke gå i biografen i aften?”. Vi ville ikke drømme om at sige ”Hvorfor tager vi ikke i biografen i aften?”. Hvis en eller anden siger noget uforståeligt eller uforskammet, siger vi ikke ”Undskyld mig?” (som i ”Excuse me?”), men ”Hvabehar?”. Det giver heller ingen mening på dansk at oversætte ”Have you seen him yet?” med ”Har du set ham endnu?”. Endnu …? En meningsfuld oversættelse kunne lyde: ”Har du set noget til ham?” eller ”Har du IKKE set ham endnu?” At være ryger i Danmark giver heller ikke en forøget ”chance” for at dø af lungekræft – vi opfatter det faktisk som en risiko. Skuespillere har roller i film og teater, de spiller ikke ”karakterer” (characters). Og endnu et eksempel: Engelsksprogede er af en eller anden grund nødt til at tilføje et ”his”, ”her” og ”their”, når de omtaler diverse legemsdele, men det er vi heldigvis ikke, for vi er aldrig i tvivl om, hvem de tilhører: At skrive ”Han blev så forskrækket, at han bed sig i sin tunge” er måske ikke ukorrekt, men meget udansk, for hvis tunge skulle han ellers bide i? Vi lukker heller ikke ”vores” øjne eller klør os i ”vores” røv, for det er selvfølgelig underforstået, at det ikke er andre menneskers øjne og røv, det handler om.\nDisse er kun nogle få af utallige eksempler på, hvordan engelsk sprogbrug bevidstløst gengives i dansk oversættelse, såvel i tv-tekster som i bogform. Og jeg vil tillade mig at kalde det dovenskab og slaphed. Som oversætter er der ingen undskyldning for ikke at oversætte ”besværlige” ord, og bare fordi en sætning fungerer på engelsk, gør den det ikke nødvendigvis på dansk.\nPå de nordiske sprog har vi desuden det glimrende ord ”døgn”, som betegner tidsrummet dag plus nat. Altså en hel jordomdrejning. På engelsk siger man ”twenty four hours”, og i stedet for at skrive ”et døgn” vælger flere og flere at oversætte ”twenty four hours” med ”fireogtyve timer”, ligesom ”to døgn” bliver til ”otteogfyrre timer”. På samme måde bliver ”halvandet år” til ”atten måneder”, ”et halvt år” til ”seks måneder”, ”et kvarter” til ”femten minutter”, og det beskrivende, ja, næsten poetiske ”et øjeblik” bliver til det langt mere blodfattige ”et minut” eller ”et sekund”. Og hvad er der galt med det udmærkede udtryk ”i fjor”? ER vi virkelig nødt til at skrive ”sidste år”? Frøken Smilla havde som bekendt fornemmelse for sne – måske har vi skandinaver fornemmelse for tid?\nOg hvad med den kære familie? Hvorfor skrive ”tante” i stedet for ”moster” eller ”faster”, bare fordi de engelsksprogede kun kan finde ud af at skrive ”aunt”? Vi har ord som ”farbror” og ”morbror”, men de er sørgeligt nok på retur og erstattes stadigt oftere af det mere intetsigende ”onkel” som i ”uncle”. Og ”mormor”, ”morfar”, ”farmor” og ”farfar” er da langt mere beskrivende end blot ”bedstemor” og ”bedstefar”. På dansk har vi også både kusiner og fætre og ikke kun ”cousins” (i Norge er de så heldige at have både tremenninger og firemenninger, og guderne må vide hvor mange flere -menninger).\nOgså dansk retskrivning må lægge for. Pludselig skriver folk fx Peter’s i stedet for bare Peters, ligesom sammensatte ord snart er en saga blot, som i eksemplet Statens Serum Institut i stedet for Statens Seruminstitut. Også brugen af præpositioner synes at være inficeret, som det ses i eksemplet ”det vil jeg ikke kommentere på”.\nDette er kun et udpluk af alle de sproglige besynderligheder, jeg jævnlig støder på i mit arbejde som tekstredaktør og korrekturlæser – og ikke mindst i mit liv som lystlæser, for jeg kan godt love jer, at jeg trods mit arbejde som oversætter læser masser af oversat litteratur! Føromtalte Jørn Lund kalder miseren et ”sprogligt ophørsudsalg”, og jeg giver ham ret. Det er et tab og en sproglig forarmelse, og ikke mindst oversættere og forfattere har et stort medansvar for, at vores sprog med alle dets nuancer bevares og holdes levende. Hvis vi, der kan sproget, svigter sproget, hvordan kan vi så forvente, at folk med ringere sprogkundskaber skal kunne løfte opgaven?\nJEG HAR INDTIL NU i min gennemgang af ”den danske sprogsituation” stort set kun fokuseret på det problematiske i den omsiggribende anglisering af det danske tungemål – og det er da heller ikke nogen tilfældighed. Det ER fortrinsvis her, skoen trykker; det er denne problematik, sprogdebatten hovedsagelig har kredset om og fortsat kredser om. Det er netop udvandingen og amputeringen af vores modersmål i både skrift og tale, der har ført til, at Danmark nu har fået noget, der ligner en egentlig sprogpolitik.\nMen når dét er sagt, skal det ikke glemmes, at det danske sprog nu som tidligere selvfølgelig også forandrer sig indefra – englænderne og amerikanerne skal så sandelig ikke have skylden eller æren, om man vil, for alting. Der kommer stadig nye ord til, ligesom ord og vendinger ændrer betydning. Vi firer på tilladte stavemåder, vi udvider grænserne for ”det gode sprog” i takt med, at flere og flere såkaldt almindelige mennesker kommer til orde. Vi kan fx takke ungdomskulturen for adskillige nye ord og udtryk, for de unge er ikke kun flittige brugere af hippe låneord, men også yderst opfindsomme og kreative i deres omgang med modersmålet.\nEfter denne opløftende konstatering må jeg dog endnu en gang vende mundvigene nedad, for det står sløjt til med danskfærdighederne hos de yngre generationer. Nogle vil måske – og med en vis ret – hævde, at det har det altid gjort, men der er påviseligt op gennem 70’erne, 80’erne og 90’erne sket en forringelse og en nedprioritering af danskundervisningen både i læreruddannelsen og i folkeskolen, og Kulturministeriets arbejdsgruppe – som jeg har omtalt tidligere – skriver da også i deres ”udspil til en dansk sprogpolitik”: ”Det er utilfredsstillende, at mellem 15 og 20 % af grundskolens elever efter 9. klasse ikke er i stand til at læse og skrive dansk på et acceptabelt niveau. Det forhold gør en særlig indsats nødvendig i læreruddannelsen og i skolens arbejde med læsning.”\nArbejdsgruppen anbefaler i det hele taget, at der fra regeringsside gøres en kraftig indsats for at styrke det danske sprog på alle de niveauer, hvor myndighederne har indflydelse, dvs. i uddannelsessystemet, i de statslige medier og i administrationen, samt ved at udbygge de økonomiske støtteordninger på det sprogkulturelle område, der omfatter litteratur, film og teater samt det offentlige biblioteksvæsen. Det anbefales ligeledes, at man støtter oversættelse til og fra dansk. Samtidig henstiller man til erhvervslivet, kommercielle medier og private institutioner at forsøge at udarbejde og håndhæve en sprogpolitik, der i videst muligt omfang tilgodeser et godt dansk sprog.\nEllen Boen er mag.art. i nordisk litteratur og medlem af DOF’s styrelse.\n| Næste: Oversætter med forkærlighed for Pynchon fylder 70 år | Forrige: Refleksioner over den litterære oversætters arbejde\n20. juni 2013at10:54\nForrygende dejlig artikel for én, som bl.a. har en løbende debat med ét af mine tre voksne børn, mest om det med hvor mange danske ord, der bliver glemt på grund af alle de amerikanske udtryk. Jeg har altid ‘korrekset’, som min far kaldte det, når det var mig, der greb ind, selvom det var ham, der var ‘sprogrevseren’ i min barndom. I familien er det mig og ikke Sprognævnet, der er ‘sprogpolitiet’, og det må jeg vedgå, at jeg har det ganske godt med. Med et bifag i fransk valgte jeg alligevel at blive mag.art. i Nordisk Sprog og Litteratur, og når man nu har den uddannelse, kan man jo godt lade den komme andre til gode!\n20. juni 2013at10:57\nSå ser jeg minsandten, at jeg ‘say(s) at Your comment is awaiting mederation. Til det kan jeg vist kun udbryde: My goodness!\n20. juni 2013at19:16\nEfterårsseminar! Venlig hilsen Cand. mag. Ulla Susanne Weinreich hhtp://dk.linkedin.com/in/ulla1234 Fra: Babelfisken [mailto:comment-reply@wordpress.com] Sendt: 20. juni 2013 10:09 Til: wein@firkant.net Emne: [New post] Den danske sprogkrise\nSara posted: ” Af Ellen Boen I efteråret 2005 inviterede Norsk Oversetterforening mig til deres høstseminar, hvor man bad mig – som repræsentant for Dansk Oversætterforbund – holde et foredrag om den danske sprogsituation. Jeg blev oprigtigt glad “\n24. juni 2013at19:35\nBehjertede ord, og godt formulerede ord, Ellen! Jeg vil godt vedkende mig en vis bekymring for den galoperende anglicitis i nogle danske sprogbrugeres ordforråd. Selvfølgelig skal man lade sproget udvikle sig, og dansk er jo bl.a. blevet så udtryksfuldt, fordi vores forfædre og mødre har hentet i massevis af udenvælts gloser hjem – men de oversætterblamager, du nævner, har ikke så meget med sprogfornyelse at gøre som med dovenskab. De er fejl, ligesom når folk oversætter “barracks” (kaserne) med “barakker”, eller for den sags skyld det tyske “Kasino” med “casino” i stedet for “officersmesse”, for nu at blive i det militære. Dovenskaben er én fare, en anden er det simple snobberi – eller sagt på en anden måde: en vigtig energikilde for visse dele af erhvervslivet og pressen lader til at være vort lands rigelige forekomster af øregas. Desværre er det en stærkt forurenende energiproduktion.


Søger kørsel til undslupne burhøns\nSpørger: OleTC d. 24-12-2017 13:45:30\nHar ikke bil og vil gerne køre med mod deling af udgifter.\nHvis nogen tænker på at køre en tur til Korsør/Halskov mandag for at hjælpe med at rydde op efter udslippet, vil jeg gerne med.\nEr 62 år, stille og rolig, bor i Vanløse og fisker med multihjul. Havde tænkt at prøve med bombarda og fluer.\nSvar fra: udland66 d.24-12-2017 14:28:30\nHar ikke tænkt mig fiske mandag, men onsdag eller torsdag - hvis jeg skal fiske burhøns hvor skal jeg så hen ad? Kører fra Sverige, så ved ikke hvor der er størst chance! Afhænger også af vejret, da jeg fluefisker :-) God jul til alle.\nSvar fra: udland66 d.24-12-2017 14:28:43\nOle - du er velkommen til at hænge på...\nSvar fra: OleTC d.24-12-2017 15:16:40\nudland66, onsdag, vil jeg gerne.\nHar læst at der blev fanget op til 30 - 50 fisk per mand ved det gamle færgeleje i Halskov, sidste søndag.\nEllers er der nok fisk at fange fra molen ved Korsør lystbådehavn.\nSvar fra: udland66 d.25-12-2017 13:23:22\nVed endnu ikke om det bliver onsdag eller torsdag, da mine unger har sagt de skal hjem onsdag morgen hvilket giver mindre fisketid! Forventer at komme over broen kl. 7-7,15 og børnene skal afleveres i Sydhavnen. Kan fiske til ca. 15 da jeg så skal hente konen med retur til Sverige efter hendes arbejdsslut kl. 16. Men det skulle give ca. 5-6 timers fiskeri. har du waders? Har du et mobilnummer hvor jeg kan kontakte dig! julehilsen Johnny\nSvar fra: Jan R. Jensen d.25-12-2017 14:11:20\nUtroligt de burhøns kan holde varmen, de ser altid pjuskede ud og lidt forarmede.\nHvad ved jeg også om burhøns!!.\nSvar fra: bennylaarsen d.25-12-2017 14:55:39\nde lægger jo osse æg.. ;-)\nSvar fra: OleTC d.25-12-2017 15:51:33\nEr i allerede begyndt på nytårsløjerne, drenge?\nSvar fra: henrik C. d.25-12-2017 15:56:11\nMan bliver jo fristet, men jeg kan først den 28.\nJeg køre fra Roskilde, og jeg kan godt have et par gæve lystfiskere med.\nSvar fra: bennylaarsen d.25-12-2017 19:27:47\ndem venter vi med et par dage.. ;-)\nmen i må ha knæk og bræk, hvis i kommer af sted..:-)\nSvar fra: Jan R. Jensen d.25-12-2017 23:00:32\nOle Tc , vi har jo kun det skæg vi sidder på ik`.\nSvar fra: Jan R. Jensen d.25-12-2017 23:05:29\nHa ha ha, Benny, jeg så lige tiøeren falde, det er noget med noget der kan stables og som kun må være grønne hvis man er farveblind .\nSvar fra: bennylaarsen d.26-12-2017 07:57:49\nSvar fra: OleTC d.26-12-2017 15:22:13\nDen her er alligevel meget sød.\nSvar fra: henrik C. d.26-12-2017 16:30:02\nIsær denne linje, hvor de springer tid:\nVi er parkerende på ved fæstningen store hvid stationcar, imorgen 15-16 tiden.\nSvar fra: OleTC d.26-12-2017 16:47:27\nJa, og så vidt jeg kan regne ud har de fanget 1,2 ton fisk (300 x 4kg) og har liggende i køleskabet.\nSvar fra: bennylaarsen d.26-12-2017 20:28:14\ndet er da bare et stort køleskab.. ;-)\nSvar fra: simon agerholm d.27-12-2017 11:04:08\nUbegavede mennesker :-(\nOg en SUPER idé, at blande rensede og urensede fisk - i bagagerummet på en bil, og sælge dem bagefter.\nSvar fra: sølvglimt d.27-12-2017 21:16:51\nArghh... Simon du tager vel ikke annoncen seriøst, vi har vel begge en ide om hvem det kan være. :-D\nSvar fra: simon agerholm d.28-12-2017 07:35:22\nDu vil blive OVERRASKET over, hvor dumme og ubetænksomme nogle bliver - med det samme de har udsigt til at kunne fuppe sig til en skilling :-( :-(\nMere end én, af de mest kendte putfiskere, har modtaget bøde, for at handle med ulovlige fisk..\nSvar fra: toraa d.28-12-2017 07:58:32\nDer må jeg så give Simon ret. Og det er altså ikke iorden, selvom man er arbejdsløs, og pengene er små. Jeg har selv prøvet det desværre, så jeg kender det. Men sælge fiskene, har jeg aldrig gjort. Men forærer gerne fisk til andre, nogle gange kroger jeg jo fisk så dybt, at de ikke kan genudsættes, og overholdes mindstemålet, skal krabberne ikke fodres. Mange pensionister bliver da vildt glade for at få en frisk fisk foræret, og det er mere værd end sølle mammon.\nSvar fra: henrik C. d.28-12-2017 09:02:51\nJeg syntes at denne tråd er kørt helt af sporet.\nJeg kan ikke se hvad blanding af fisk i et bagagerum har med fælleskørelse at gøre.\nSvar fra: sølvglimt d.28-12-2017 09:26:11\nJeg syntes nu annoncen lugter lang væk af pjat, men hvis den er seriøs, så er det selvfølgelig ikke ok, også selvom det "kun" er burfisk.\nSvar fra: OleTC d.28-12-2017 13:24:20\nDesværre kom jeg/vi ikke af sted, da udsigterne til blæsevejr ikke passede så godt til fluefiskeri.\nEllers ville jeg have givet en rapport men tak til udland66 for den venlige tanke.\nRegnbuerne - ja de går jo nok til. På den ene eller den anden måde.....sådan er det.


Historien om vores Japanske Køkkenknive – Zeido Kitchen\nEt ønske om noget bedre\nSom madentusiaster, kokke og 'foodies' har vi tilbragt et utal af timer i køkkenet. Blandt dampende gryder og rygende pander, blev der gjort mange erfaringer. Hurtigt opstod der enighed omkring omdrejningspunktet for et velfungerende køkken: det korrekte værktøj og redskaber. Her måtte køkkenknive utvivlsomt toppe listen over de vigtigste værktøjer - en mening der er generel konsensus omkring, blandt verdens førerende kokke.\nJagten på knive til køkkenerne blev nu indledt - lange nætter med oplæsning, hjernevridende samtaler med eksperter og besøg ved producenter, klargjorde tydeligt den absolut mest signifikante faktor i smedning af knive, som er knivens kernestål. Roden til dette skulle findes i Japan, hvor man også finder kernestålet der bruges i alle Zeido knive, nemlig VG-10 stål. Dette er en rustfri ståltype af absolut højeste kvalitet, som kun findes i top-end producenter af knive.\nUgevis af grundig og omhyggelig studering af markedet med disse knive, ledte os til endnu en overraskende konklusion; markedet halter og er utilstrækkeligt. Vores prisanalyse** viser at en gennemsnitlig chef kniv koster 9999 kr, og en urtekniv ligger gennemsnitligt på 9999 kr i markedet med damascerede knive.\nBlandt mange af modellerne var kvaliteten tvivlsom og prisen høj, så det var vi sikre på vi kunne gøre bedre, hvilket ledte os til at tage de første skridt mod en større forretning.\n** Vores prisanalyse er foretaget på 153 knivmodeller, solgt i danske online forretninger. Her er de 7 forskellige knivtyper vi forhandler, sammenlignet på pris. Her er også taget højde for antal lag af stål.\nDe indledende og første skridt mod det perfekte produkt, skete I fællesskab med utrolig dygtige folk, et topudstyret smedeværksted og de rigtige materialer, hvor vi fik skabt hvad der i dag er Zeido Knives. En kniv med kerne af det bedste Japanske VG-10 stål, beskyttet og omfavnet af damasceret stål i 67 lag. Udover at være beskyttende, giver damascus stålet samtidig kniven dens fremtrædende og unikke udseende. VG-10 stålet og den hårde hærdning gør stålet opnår en hårdhed på 60 HRC.\nKni Derfor kastede vi knivene ud i en testperiode på 2 år, henholdsvis i 5 private hjem, samt i et professionelt køkken.\nEfter 2 år i marken og med de sidste finjusteringer, kan vi med stolthed præsentere vores knive: Zeido Knives.\nRygraden i dit køkken\nGode og solide knive er rygraden i dit køkken, og alle bør have det korrekte værktøj til deres madlavning. Derfor kan vi kun opfordrer dig til at vælge kvalitet fremfor kvantitet, vælg en kniv der holder i mange år fremfor at købe en ny hver tredje år, vælg en kniv hvor pris og kvalitet går hånd i hånd - vælg Zeido.


Færre ulykker på E45 | TV2 ØSTJYLLAND\nFærre ulykker på E45\nDen østjyske motorvej er blevet sikrere, viser statistik\n14. feb 2015, kl. 14:20\nGennem de seneste år er det blevet mere sikkert at køre på motorvejen fra Horsens til Randers. Det fortæller P4 Østjylland.\nDet viser Vejdirektoratets ulykkesstatistik, der viser den glædelige udvikling.\nI 2009 blev 38 dræbt eller kom til skade på den østjyske motorvejsstrækning. I 2013, hvor de seneste tal stammer fra blev ingen dræbt og kun 12 kom til skade.\n- Det ser ud til, at det målrettede arbejde med at nedbringe antallet af de alvorlige trafikulykker har effekt. Men antallet af dødsulykker er stadig for højt. Derfor handler det om at bevare fokus. Og vi kan stadig gøre det bedre, så vi skal fortsat prioritere arbejdet med trafiksikkerhed højt, fordi forbedringer kan redde flere liv fremover og dermed hindre de tragedier, som dødsulykker i trafikken er, siger transportminister Magnus Heunicke til Vejdirektoratets hjemmeside.\nTendensen med de meget få dødsulykker er gældende for hele landet, og der kan være mange årsager til den positive udvikling.\n- Vi har i Vejdirektoratet gjort meget for at forbedre sikkerheden for bilisterne, blandt andet ved at ombygge kryds, etablere hastighedsdæmpende foranstaltninger og i det hele taget gøre forholdene mere trygge og sikre på blandt andet hovedlandevejene. Det arbejde fortsætter vi naturligvis med, siger afdelingsleder i Vejdirektoratet Marianne Foldberg Steffensen på direktoratets hjemmeside.\nAfdelingslederen peger desuden på, at bilerne også blevet mere sikre, ligesom der er noget, der tyder på, at danskernes generelle trafikkultur har forbedret sig. For eksempel ser Vejdirektoratet færre eksempler på sprituskørsel.


OB-ekspert: Grytebust ville passe fint i Brøndby | 3point.dk\nOB-ekspert: Grytebust ville passe fint i Brøndby\nAf Daniel Mads @@DanielMads88 · På 24th april 2018\nBrøndby står til sommer og mangler en førstemålmand. Rygterne svirrer om OB’s Sten Grytebust, så vi har fået en journalist og OB-fan til at sætte nogle ord på, hvordan nordmanden ville passe ind i Brøndby.\nI mandags faldt de sidste brikker på plads i Frederik Rønnows skifte til Eintracht Frankfurt. Derfor skal Brøndby nu på jagt efter en ny førstekeeper, og i den forbindelse mener rygtebørsen, at klubben har set sig varm på OB’s 28-årige Sten Grytebust.\nFor at finde ud af, hvor godt Grytebust ville passe ind på Vestegnen, har vi fået journalist, mangeårig OB-fan og skaber af OB-podcasten Stemmer fra Ådalen til at sætte nogle ord på nordmandens kvaliteter.\n– Egentlig er han meget god allround, men han er en fremragende shot-stopper og har haft mange helt vanvittige redninger for OB. Jeg vil tro, at han har sikret OB omkring 9-10 point i denne sæson. Der er en grund til, at han vandt Tipsbladets Det Gyldne Bur i efteråret. Så hans reaktioner er eminente, og på den måde minder han om Lars Høgh (som i dag er målmandstræner i Brøndby IF, red.). Han er også udmærket i feltet, og har generelt et højt bundniveau – han laver meget få drops på en sæson, hvis overhovedet nogen. Desuden er han en ledertype, der har båret anførerbindet et par gange i løbet af hans tid i klubben, siger Martin Davidsen, som dog også kan se svagheder i Grytebusts spil.\n– Rent målmandsteknisk er han ikke fremragende. Mange redninger er mirakuløse parader, som måske ikke er helt efter fodboldens ABC. Men det er måske en lille ting. Mere alvorligt er det, at hans spil med fødderne ikke er prangende, og hans udspark er heller ikke i Superligaens Top 6.\nVille en keeper med de kvaliteter passe ind i Alexander Zornigers krævende spillestil?\n– Han vil sikkert passe fint, men jeg kan være lidt bekymret for hans spil med fødderne. På de fleste andre områder vil jeg mene, at han mindst er på niveau med Rønnow.\nI Odense er der i hvert fald ingen tvivl om, at de er glade for Grytebust. Ikke kun pga. hans præstationer på banen, men også udenfor kridtstregerne er han respekteret.\n– Som sagt har han været anfører i nogle kampe, og som klubbens største profil er han en naturlig del af toppen af hierakiet. Han virker vellidt og er også en imødekommende og åben person, når man interviewer ham. Han er jo en af ret få udenlandske spillere i OB, men det er mit indtryk, at han hurtigt faldt til i klubben og byen og trives på Fyn. Men han har selvfølgelig ambitioner om noget større, og jeg tror også, at han gerne vil spille i en større liga end Superligaen på et tidspunkt.\n28-årige Grytebust har et år tilbage af sin kontrakt med OB.\nHent Jeppe Højbjerg istedet for. kæmpe talent og vi kan sælge ham om 2-3 år for 20 mio\nHeller satse på at få en der er god nok NU til europa-kval, der langt mere end 20m at hente der!\nKender ikke så meget til Jeppe Højbjerg, men var ude at se ham mod Brabrand i fredags. Vurderet på den kamp skal vi holde os langt væk. Han kom flere gange forkert ud til hjørnespark og lod bolden sjutte ud af hænderne. Det var ikke imponerende … Vel at mærke mod et bundhold fra 1. Division.\nSidst Esbjerg var i Superligaen var Højbjerg også helt væk i lange perioder og endte også med st blive sat, så et nej tak herfra.


Super 8 Effingham i Effingham (IL) til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\nSe alle 18 ejendomme i Effingham (IL).\n1400 Thelma Keller Avenue , Vestlige Effingham, Effingham (IL), USA, 62401 - Se på kort\n"They were very nice. We asked for a crib for our little and..."\nMere om Super 8 Effingham\nSuper 8 Effingham har en fremragende beliggenhed i Vestlige Effingham og er det idéelle udgangspunkt for at opleve Effingham (IL). Herfra har gæster glæde af nem adgang til alt, hvad denne livlige by kan tilbyde. Dette moderne hotel ligger i nærheden af populære seværdigheder, som Hodgson Mill, Lake Sara, K & M Links.\nWyndham Hotels & Resorts er berømt for sin kvalitetsservice og det imødekommende personale, og Super 8 Effingham lever op til disse forventninger. Dette hotel tilbyder talrige faciliteter på stedet, som vil glæde selv den mest kvalitetsbevidste gæst.\nNyd værelsesfaciliteter i høj kvalitet under dit ophold. Nogle værelser indeholder aircondition, opvarmning, skrivebord, vækkeur, telefon, der er med til at hjælpe gæster med at få ny energi efter en lang dag. Desuden sikrer hotellets væld af fritidstilbud, at du har rigeligt at foretage dig under dit ophold. Uanset hvilket formål du har med din rejse til Effingham (IL), så er Super 8 Effingham det perfekte sted til en spændende rejse.\nAlle anmeldelser (91) Par (54) Rejsende alene (15) Familie med små børn (9) Familie med store børn (5) Gruppe (8)


God skoleudvikling kræver prioritering | EVA\nForvaltninger og skoleledelser er enige om, at der eksisterer et pres for at sætte nye indsatser i gang på skoleområdet. Men de er ikke enige om, i hvilken grad de selv får diskuteret, hvilke indsatser der skal prioriteres. Der er brug for prioritering og en åben dialog om balancen mellem skolernes indsatser og ressourcer, vurderer Mette Riisgaard Hansen, konsulent, Danmarks Evalueringsinstitut.\nDebatindlægget har været bragt i Politiken Skoleliv den 28. marts 2019.\nDer er mange aktører, der vil meget med skolen. Mange, der har ambitioner på skolens vegne og mange, der ønsker at skolen sætter ind i forhold til fx forældresamarbejde, læseindsatser, bevægelse i undervisningen mv. Det er ambitioner og temaer, der er vigtige for elevernes læring og trivsel. Men udfordringen ved de mange ambitioner er, at de risikerer at spænde ben for hinanden. Alt for mange indsatser på en gang risikerer at tage fokus fra det lange seje træk, der er nødvendigt, hvis de vigtige indsatser ikke bare skal sættes i gang, men implementeres, så de bliver en del af hverdagen og skaber reelle forbedringer for elevers læring og trivsel.\nFlere undersøgelser peger på, at udviklingsiveren og de mange gode ambitioner på skoleområdet er blevet kontraproduktiv. I 2017 viste en undersøgelse fra Danmarks Evalueringsinstitut (EVA), at arbejdet med at sætte gang i nye indsatser fylder meget og at der ikke bliver prioriteret tilstrækkeligt i de eksisterende projekter. I 2018 bekræftede en undersøgelse fra VIVE, Det nationale forsknings- og analysecenter for velfærd, at mange kommunale skoleledere oplever begrænsninger ved det store antal kommunale projekter og indsatser. Og her i 2019 udfoldes konklusionerne i endnu en EVA-udgivelse, der ser på samarbejdet mellem forvaltning og skoleledelse i alle landets kommuner. Udgivelsen konkluderer på den ene side, at både forvaltninger og skoleledelser oplever et pres for at igangsætte indsatser fra mange forskellige kanter og på den anden side, at der er stor forskel på, i hvor høj grad skolechefer og skoleledere vurderer, at der bliver prioriteret mellem indsatserne.\nTager man oplevelsen af pres først, svarer 86 % af skolelederne i undersøgelsen, at de oplever et pres fra forvaltningen for at sætte nye indsatser i gang. De oplever også et pres fra ministerielt niveau (82 %) og fra lokalpolitikerne (71 %). Skolecheferne oplever, at presset for at sætte nye indsatser i gang primært kommer fra lokalpolitikerne (77 %), dernæst fra ministerielt niveau (73 %) og endelig fra skolelederne (50 %).\nForskel i opfattelse af prioritering\nBåde skolechefer og skoleledere oplever altså et pres udefra. Men deres oplevelse af, i hvor høj grad de indbyrdes får talt om og prioriteret indsatserne er meget forskellig. Mens 91 % af skolecheferne svarer, at der tages hensyn til skolernes ressourcer, når der sættes nye indsatser i gang, deles denne opfattelse kun af 26 % af skolelederne.\nNæsten samme forskel er der i svarene, når EVA spørger til drøftelserne af, hvilke eksisterende indsatser, der skal afsluttes og hvilke der skal videreføres. Her svarer 80 % af skolecheferne, at det er en diskussion, der bliver taget i samarbejdet med skolelederne, mens kun 27 % af skolelederne deler den opfattelse.\nGod skoleudvikling handler ikke om antallet af indsatser\nHvorfor angiver skolechefer og skoleledere så forskellige svar? Tidligere undersøgelser peger på, at en mulig forklaring kan være, at relationen mellem forvaltning og skoleledelse er asymmetrisk. Nogle skoleledere beskriver møderne med forvaltningen som en eksamenssituation, hvilket kan gøre det svært at få talt om de reelle udfordringer. En anden årsag kan ligge i, at man ikke har fået skabt en fælles bevidsthed om, hvad der kendetegner god skoleudvikling. At det ikke er antallet af indsatser, der afgør om udviklingen lykkes, men at det er vigtigt, at de indsatser, man sætter i gang, bliver prioriteret og implementeret helt ned i skolens hverdag.\nSkab rammen for åben dialog\nAt prioritere i indsatserne kræver noget. Det kræver noget af skolelederen, der både skal have en reel dialog med skolen og forvaltningen om, hvad der meningsfuldt skal bruges ressourcer på. Og det kræver noget af forvaltningen, der skal skabe rammerne for, at man får den åbne dialog. Fx kan man starte med at undersøge, om den store forskel i opfattelser af, hvorvidt der prioriteres i indsatserne, også genfindes i den lokale kommune. Er der enighed om, i hvilken grad det bliver diskuteret, hvilke ressourcer skolerne har til at sætte indsatser i gang og hvilke indsatser, der skal lukkes ned? Det vil være et godt udgangspunkt for den næste samtale mellem forvaltning og skoleledelse.\nStore ambitioner kræver tålmodighed\nEndelig kræver det også noget af de politikere, der har ambitioner og gerne vil udvikle og forbedre skolen. Hvis ambitionerne skal omsættes til konkrete forbedringer, må de følges af tålmodighed. For gode udviklingsprocesser kræver tid og fokus. Og det starter med en prioritering.\nMette Riisgaard Hansen\n+45 3525 4626


> Ressource > iPod > Hvordan til at overføre ikke købt musik fra iPod til Computer\nJeg har temmelig glad hukommelse når det kommer til den første Apple-enhed jeg ejede, en iPod nano. Det var mange år siden, og jeg kan ikke helt sikkert selv huske hvad der præcist skete på det (jeg kan have mistet det eller jeg simpelthen har glemt om det. efter jeg fik min iPod touch), men grunden til at jeg husker så kærligt af min iPod nano er fordi jeg købte den med min første lønseddel.\nFor alle os iPod-brugere ved vi, at det er utrolig let at lægge musik og sange i vores iPod. Men hvad med at få din musik off en iPod? Du vil finde det ikke er så let. Apples iTunes-software kun lader dig sætte musik på afspilleren, og ikke anden vej rundt og grunden til denne indbygget begrænsning er at forhindre piratkopiering og ulovlig handel. Derfor, iTunes ikke tillader overførsel af ikke købt musik og sang af iPod hen til computer. Hvad kan være mere irriterende er, at efter fyld vores iPods med ikke indkøbt musik og sange, (Lad os være ærlige her, hvem der betaler $20 for en sang uanset hvor meget jeg vil lytte til det), og hvis vores computer krak, vi har en virkelig svært at overføre vores ikke købt musik og sange fra vores iPod til computer manuelt.\nIngen grund til at bekymre sig, Wondershare er her til at hjælpe med sit bedste i markedet TunesGo program. Med programmet TunesGo kan du nemt overføre ikke købt musik og sange, der ikke genkendes af din iTunes fra iPod til computer.\nVenligst downloade prøveversionen af TunesGo program her og følg trin for trin guide nedenfor.\nBemærk: TunesGo (Mac) gør ikke arbejde godt sammen med iPod touch 3. Klik her til at lære de understøttede enheder.\nTrin 1: Lanceringen TunesGo og tilslutte din iPod til din computer\nTil at begynde med, køre TunesGo på computeren, når installationen er fuldført. Derefter tilslutte din iPod til din PC med USB-kabler. Vores TunesGo vil opdage din iPod og automatisk kategorisere indholdet på din iPod på venstre side af brugergrænsefladen. Derefter kan du klikke på fanen medier til at få adgang til din ikke købt musik og sange på din iPod.\nTrin 2: Overføre ikke-købt musik og sange fra iPod til computer\nEfter at klikke på fanen Media i det forrige trin, skal du kunne se alle dine ikke købt sange på højre side af brugergrænsefladen. Nu, Vælg alle ikke købt sange i din iPod, som du ønsker at overføre til iTunes, ved at holde "Ctrl"-tasten på dit tastatur nede mens enkelt at klikke på alle de ikke købte sange, du ønsker at overføre. Klik på den lille henlægge nede pil under Eksporter til knappen på den øverste del af brugergrænsefladen. På dette tidspunkt i drop-down menuen, Vælg Eksporter til min computer og vælg derefter den ønskede placering på din computer i den efterfølgende dialogboks.\nDownload Wondershare TunesGo at have en prøve!